Ciro in Babilonia

Context: Però en el seu conjunt, Ciro no va ser de cap manera reeixida.[9] El mateix Rossini sempre en va parlar malament, i més tard va dir que havia sigut un dels seus fiascos.[8] Però el compositor va salvar del naufragi dos fragments valuosos: un cor que després utilitzaria a Aureliano in Palmira, que després també va prestar a El barber de Sevilla per a un bonic solo d'Almaviva, Ecco ridente il cielo, i el concertant final que, l'any 1827, va utilitzar per a la versió francesa de Mosè in Egitto.[9]

Answer: reeixida

Question: Què no va ser Ciro?

Answer: Rossini

Question: Qui va parlar sempre malament de Ciro?

Answer: que havia sigut un dels seus fiascos

Question: Què va dir Rossini de Ciro?

Answer: dos fragments valuosos

Question: Què va salvar Rossini de Ciro?

Answer: Mosè in Egitto

Question: En quina òpera va utilitzar Rossini l'any 1827 un fragment de Ciro?

Context: El seu argument es basa en l'episodi bíblic del festí del rei babiloni Baltasar. Cir és presoner del Gran Rei que li vol prendre la seva dona. Resisteix i està a punt de pujar al cadafal, però per un sorprenent gir de la fortuna, serà alliberat i regnarà en lloc de Baltasar.[2]

Answer: del festí del rei babiloni Baltasar

Question: De quin episodi bíblic en van basa l'argument?

Answer: la seva dona

Question: Què li vol prendre el Gran Rei?

Answer: al cadafal

Question: On està apunt de pujar?

Answer: serà alliberat i regnarà en lloc de Baltasar

Question: Què passarà després del gir de fortuna?

Context: Contra aquesta debilitat vocal, es pot establir la cura en què Rossini, evidentment, es va fer càrrec de les orquestracions. L'evocació de la presó en el preludi del segon acte n'és un bon exemple, així com l'acompanyament seductor per a cordes obbligato a l'ària, ja citada, que els aficionats a Rossini varen somriure durant dècades.[13] La música conté moments bellíssims que demostren com Rossini estava madurant de pressa.[8]

Answer: debilitat

Question: Què té l'obra vocalment?

Answer: les orquestracions

Question: En què va tenir cura Rossini?

Answer: bellíssims

Question: Com són alguns moments de la música?

Answer: com Rossini estava madurant de pressa

Question: Què demostra la bellesa d'aquests moments?

Context: Ciro va gaudir d'una certa estima fora de Ferrara, després d'haver patit canvis considerables. L'òpera va tenir més de trenta produccions a Itàlia abans del final de la dècada de 1820, un resultat notable. Va tenir menys actuacions a l'estranger (n'hi va haver a Viena, Lisboa i Londres), però a Alemanya hi havia només tres produccions: Munic (1816), Weimar (1819) i Dresden (1822).[3] Al final de la dècada del 1820 va desaparèixer dels escenaris fins al 1988.[10]

Answer: fora de Ferrara

Question: On va gaudir de certa estima Ciro?

Answer: canvis considerables

Question: Què va patir Ciro abans de Ferrara?

Answer: més de trenta

Question: Quantes produccions va tenir Ciro a Itàlia abans del final de la dècada de 1820?

Answer: a l'estranger

Question: On va tenir menys produccions Ciro?

Answer: tres

Question: Quantes produccions de Ciro hi va haver a Alemanya?

Context: Rossini normalment tendia a passar per alt els seus èxits o fracassos a la seva mare, però en aquesta ocasió, el 18 de febrer de 1812, va escriure des de Ferrara a la seva mare: «el meu oratori està anant bé i tot el que he escrit ha estat ben rebut pels cantants». La seva intuïció no el va enganyar i el 14 de març, deu dies després de l'estrena, va escriure de nou a casa des de Venècia, on havia anat per al seu següent compromís: «has de saber que el resultat del meu oratori va ser excel·lent».[3] Perquè l'òpera pogués ser estrenada, havia de ser considerada un oratori. De fet, Rossini l'anomena dramma con cori per musica.[4]

Answer: des de Ferrara

Question: Des d'on va escriure Rossini a la seva mare?

Answer: 18 de febrer de 1812

Question: Quin dia va escriure Rossini a la seva mare des de Ferrara?

Answer: has de saber que el resultat del meu oratori va ser excel·lent

Question: Què va escriure Rossini a la seva mare des de Viena?

Answer: un oratori

Question: Com s'havia de considerar una òpera per poder ser estrenada?


Jan van Eyck

Context: Es conserven nou obres signades i datades entre 1432 i 1439, quatre d'elles són de tema religiós, com La Mare de Déu del canonge Van der Paele (1436, Museu Groeninge, Bruges) o La Mare de Déu del canceller Rolin (Museu del Louvre, París) i les altres cinc són retrats, com El matrimoni Arnolfini (1434, National Gallery, Londres). Com en gairebé totes les obres de Van Eyck, aquesta excel·leix en al·legories i simbologies: figura un mirall circular convex en el qual apareix vagament reflectit el mateix autor, i sota aquest mirall la frase «He estat aquí». Encara que no és exactament el sistema de joc especular que després utilitzarà Diego Velázquez a Las Meninas, hi ha en el quadre de Van Eyck un interessant precedent, que és, entre altres coses, una recerca de la superació que la bidimensionalitat del quadre imposa a la representació dels espais. Van Eyck reforça una «integració» de l'espectador dins de l'espai virtual representat en la seva obra.

Answer: nou

Question: Quantes obres es conserven signades entre 1432 i 1439?

Answer: religiós

Question: Quin tema tracten quatre de les obres signades entre 1432 i 1439?

Answer: Museu del Louvre, París

Question: On és La Mare de Déu del canceller Rolin?

Answer: el mateix autor

Question: Qui apareix vagament reflectit en el mirall circular?

Answer: Diego Velázquez

Question: Com es diu l'autor de Las Meninas?

Context: El seu primer treball documentat va ser com a pintor i 'gentilhome de cambre del príncep-bisbe del principat de Lieja, Joan III de Baviera, que havia ocupat el comtat d'Holanda en morir el seu germà Guillem VI de Baviera; Jan en va decorar el seu castell de la Haia entre el 24 d'octubre de 1422 i l'11 de setembre de 1424. El comte Joan III morí, i el 19 de maig de 1425 Jan es va traslladar a Bruges també en qualitat de pintor de la cort i gentilhome de cambra de Felip III el Bo, duc de Borgonya i comte de Flandes. Aquell mateix any va marxar a Lilla, on el comte tenia la seva residència preferida i on va continuar fins al 1429. El 1430 tot i seguir treballant per al duc, s'havia establert de forma permanent a Bruges i tota la seva producció pictòrica coneguda és d'aquest període.

Answer: Joan III de Baviera

Question: Com es deia el príncep-bisbe del principat de Lieja?

Answer: Guillem VI de Baviera

Question: Qui era el germà de Joan III de Baviera?

Answer: entre el 24 d'octubre de 1422 i l'11 de setembre de 1424

Question: Quant va decorar Jan el castell de la Haia?

Answer: Lilla

Question: On tenia el comte la seva residència preferida?

Answer: el comtat d'Holanda

Question: Quin comtat va ocupar Joan III de Baviera a la mort del seu germà?

Context: Pel que fa a la recerca dels efectes tridimensionals, Van Eyck no recorre només a la perspectiva amb un punt de fuga, sinó que també va desplegar el seu refinat domini de la tècnica de la pintura a l'oli. Al principi de la seva carrera artística, Van Eyck va desenvolupar un concepte clar de la realitat i de com els seus quadres havien de representar-la. Però cap concepte no és eficaç sense mitjans disponibles per a la seva exploració i expressió. L'èxit de l'artista utilitzant la seva tècnica com a eina per augmentar la seva visió pictòrica, va ser crucial en la reeixida manifestació del seu concepte artístic sobre tela. Van Eyck va utilitzar la seva tècnica a l'oli com un dispositiu òptic i com a eina conceptual. En pura pràctica, el «càlcul infinitesimal» de Van Eyck va ser possible perquè el nou mitjà que va utilitzar li va permetre combinar una gran quantitat de pinzellades, fusionant-les literalment entre si. Com a resultat, va poder investigar la relació entre les pinzellades petites i grans en obres com la Mare de Déu del canceller Rolin, la Mare de Déu Van der Paele i el retaule de Gant. És notable que Van Eyck, utilitzant només instruments rudimentaris en combinació amb els coneixements que la seva tècnica li permetia, va ser capaç de crear obres d'art que reflecteixen la multiplicitat i la unitat de la natura. A la Mare de Déu de Rolin, Van Eyck va utilitzar la seva tècnica al màxim per presentar una diferenciació microscòpica del detall i, al mateix temps, veure a prop i lluny. En aquesta obra no es conforma a unificar elements discrets en un tot, sinó que estén el seu mètode de «visió millorada» per incloure una perspectiva distant. És com si aquest gran observador fes servir la seva «tecno-artesania» molt desenvolupada per escombrar amb l'ull tot el territori recercant la llum reveladora.[15]

Answer: pintura a l'oli

Question: Quina tècnica domina Van Eyck?

Answer: la Mare de Déu del canceller Rolin, la Mare de Déu Van der Paele i el retaule de Gant

Question: En quines obres va investigar la relació entre les pinzellades petites i grans?

Answer: la Mare de Déu de Rolin

Question: En quina obra va utilitzar el mètode de «visió millorada»?

Answer: incloure una perspectiva distant

Question: Què li va permetre el mètode de «visió millorada»?

Answer: la multiplicitat i la unitat de la natura

Question: Què reflecteixen les obres de Van Eyck?

Context: Per poder desenvolupar aquest simbolisme esdevingué un estudiós, quasi un arqueòleg segons Panofsky, recreant esglésies i palaus o recuperant inscripcions romàniques. Va imaginar en una mena de transformació lliure dels escenaris o emplaçaments els detalls arquitectònics, de forma que, resultant absolutament creïbles, resulta impossible identificar-los amb un lloc concret. Com afirmava Durer, Van Eyck havia recollit «tots els detalls de les múltiples imatges que havia vist, sense necessitat de recórrer a models individuals». Pintant des del «tresor secret del seu cor» feia versemblant el que era imaginari, una imaginació controlada en tots els detalls per un programa simbòlic preconcebut.[14]

Answer: esglésies i palaus

Question: Què va recrear Van Eyck?

Answer: absolutament creïbles

Question: Com resulten els detalls arquitectònics?

Answer: des del «tresor secret del seu cor»

Question: Des d'on pintava Van Eyck?

Answer: el que era imaginari

Question: Què feia versemblant Van Eyck?

Answer: Panofsky

Question: Qui va catalogar a Van Eyck com quasi un arqueòleg?

Context: En fracassar la proposta, el 19 d'octubre de 1428 va marxar cap a Portugal per a demanar la mà d'Isabel de Portugal i de Lancaster al seu pare, el rei Joan I de Portugal. La delegació va tornar un any més tard i la boda es va celebrar el 10 de gener de 1430.[8] En aquest viatge Van Eyck va pintar un retrat de la princesa Isabel de Portugal que havia de servir perquè el comte pogués conèixer-la i donar la seva acceptació final. A Portugal, Van Eyck va coincidir amb el pintor valencià Lluís Dalmau[9] que, curiosament, formava part de la comitiva de la boda entre Elisabet d'Urgell i Pere de Portugal. De resultes d'aquesta coneixença, Dalmau acabaria viatjant al Flandes entre 1431 i 1436 per aprendre la tècnica del taller de Van Eyck i conèixer les noves tendències flamenques. Posteriorment, Lluís Dalmau va realitzar la Mare de Déu dels Consellers, obra amb una clara influència flamenca.[10]

Answer: d'Isabel de Portugal i de Lancaster

Question: De qui era pare el rei Joan I de Portugal?

Answer: 10 de gener de 1430

Question: Quan es va celebrar la boda de Van Eyck?

Answer: perquè el comte pogués conèixer-la i donar la seva acceptació final

Question: Per què havia de servir el retrat d'Isabel de Portugal?


Paleocè

Context: El Paleocè és l'època geològica que començà fa 66,0 milions d'anys i s'acabà fa 56,0 milions d'anys. Es tracta de la primera època del període Paleogen i de l'era del Cenozoic, que encara dura. El seu nom deriva de la paraula grega antiga παλαιός (paleós), que significa 'antic', i el nom de l'Eocè (que segueix el Paleocè), i en el seu conjunt vol dir 'antic Eocè'.[2]

Answer: fa 66,0 milions d'anys

Question: Quan va començar el Paleocè?

Answer: 56,0

Question: Quants milions d'anys fa que es va acabar el Paleocè?

Answer: Paleogen

Question: A quin període pertany el Paleocè?

Answer: Cenozoic

Question: En quina era ens trobem actualment?

Answer: de la paraula grega antiga παλαιός

Question: D'on deriva el nom Paleocè?

Context: L'increment dels nivells de CO2 provocà una acidificació de les aigües superficials que resultà extremament nociva pels coralls.[47] S'ha demostrat experimentalment que també resulta molt perjudicial per al plàncton calcari.[48] Tanmateix, els àcids utilitzats al laboratori per simular l'augment natural de l'acidesa resultant de l'augment de les concentracions de CO2 podrien haver donat resultats enganyosos. En són una prova els cocolitòfors (almenys Emiliania huxleyi), que esdevingueren més abundants a les aigües acidificades.[49] Al nanoplàncton calcari no se li atribueix cap canvi en la distribució per l'acidificació durant l'MTPE, com fou el cas amb els cocolitòfors.[49] L'acidificació, en canvi, donà lloc a un important augment d'algues calcificades,[50] i també, però en menor mesura, de foraminífers calcaris.[51]

Answer: pels coralls

Question: Per a qui resulta extremadament nociva l'acidificació de les aigües?

Answer: algues calcificades

Question: Quin éssers augmenten considerablement amb l'acidificació de les aigües?

Answer: experimentalment

Question: Com s'ha demostrat que resulta perjudicial per al plàncton calcari l'acidificació de l'aigua?

Answer: per simular l'augment natural de l'acidesa resultant de l'augment de les concentracions de CO2

Question: Per a què s'utilitzen els àcids al laboratori?

Context: S'hi han trobat molts mamífers. Tots són petits en comparació amb els mamífers moderns, i el més gran té la mida d'una ovella. Entre els mamífers trobats, hi ha: un primat primitiu semblant a un esquirol; Ptilodus, un multituberculat arbori; o Protictis, un viverràvid de la mida d'una mostela que podria haver caçat al sotabosc. El mamífer més gran del jaciment és el condilartre Phenacodus.

Answer: molts

Question: Quants mamífers s'hi han trobat?

Answer: petits

Question: Com són els mamífers que s'han trobat en comparació amb els mamífers moderns?

Answer: a un esquirol

Question: A què s'assembla el primat primitiu que s'ha trobat?

Answer: un multituberculat arbori

Question: Què és Ptilodus?

Answer: el condilartre Phenacodus

Question: Quin és el mamífer més gran del jaciment?

Context: L'MTPE causà l'extinció del 35-50% dels foraminífers bentònics en només uns 1.000 anys, un percentatge més elevat que a l'extinció del Cretaci-Paleogen que s'havia produït uns deu milions d'anys abans. En canvi, els foraminífers planctònics es diversificaren, i els dinoflagel·lats i mamífers prosperaren. També cal destacar l'auge dels bacteris.[44]

Answer: l'extinció del 35-50% dels foraminífers bentònics

Question: Què causa l'MTPE?

Answer: els dinoflagel·lats i mamífers

Question: Quins éssers van prosperar?

Answer: en només uns 1.000 anys

Question: En quant de temps l?MTPE va causar l'extinció del 35-50% dels foraminífers bentònics?

Answer: es diversificaren

Question: Què va passar amb els foraminífers planctònics?

Context: L'extinció del Cretaci-Paleogen marcà un punt d'inflexió, a partir del qual ocells més primitius com ara Ichthyornis, Confuciusornis o Hesperornis, que havien estat les formes dominants durant el Cretaci, deixaren el seu lloc al grup d'ocells moderns (subclasse Neornithes). Una de les diferències clau d'aquest canvi residia en el fet que, mentre que la majoria d'aus mesozoiques posseïen dents, les aus modernes són desdentades. La radiació evolutiva dels neògnats podria haver tingut lloc també durant el Paleocè, com ho suggereix el registre fòssil, però això es contradiu amb les dades genèticomoleculars, que apunten a una radiació anterior en el temps.[13]

Answer: Ichthyornis, Confuciusornis o Hesperornis

Question: Quins ocells havien estat les formes dominants durant el Cretaci?

Answer: dents

Question: Què posseïen la majoria d'aus mesozoiques?

Answer: desdentades

Question: Com són les aus modernes?

Answer: durant el Paleocè

Question: Quan podria haver tingut lloc la radiació evolutiva dels neògnats segons el registre fòssil?

Answer: a una radiació anterior en el temps

Question: A què apunten les dades genèticomoleculars?

Context: Cap a l'acabament d'aquest període, la temperatura del planeta augmentà en un dels escalfaments globals més ràpids (en termes geològics) i extrems registrats a la història geològica, anomenat màxim tèrmic del Paleocè-Eocè. Fou un episodi d'escalfament ràpid i intens (de fins a 7 °C a latituds altes) que durà menys de cent mil anys.[6] El màxim tèrmic provocà una gran extinció que serveix per distingir la fauna de l'Eocè de la del Paleocè. És possible que aquest intens escalfament es degués a l'alliberament de clatrats de metà enterrats al fons marí. Es creu que els sediments en què es trobaven emmagatzemats aquests clatrats foren pertorbats a mesura que els oceans s'escalfaven, i el metà que contenien provocà l'augment de les temperatures globals. S'estima que s'alliberaren unes dues mil gigatones de metà, un gas amb un efecte hivernacle més de deu vegades superior al del diòxid de carboni.[7]

Answer: màxim tèrmic del Paleocè-Eocè

Question: Com s'anomena a un dels escalfaments globals més ràpids i extrems de la història geològica?

Answer: menys de cent mil anys

Question: Quant de temps durà l'episodi d'escalfament ràpid i intens?

Answer: una gran extinció

Question: Què va provocar el màxim tèrmic?

Answer: per distingir la fauna de l'Eocè de la del Paleocè

Question: Per què serveix la gran extinció que va provocar el màxim tèrmic?

Answer: l'alliberament de clatrats de metà enterrats al fons marí

Question: Què podria haver provocat l'intens escalfament global?


Moviment antitabac al Tercer Reich

Context: A més de les seves preocupacions per la salut pública, els nazis estaven fortament influenciats per la ideologia;[21] específicament, el moviment estava influït pels conceptes d'higiene racial i de puresa corporal.[32] Els líders nazis creien que no estava bé que la raça superior fumés[21] i que el consum de tabac suposava una «degeneració racial».[33] Els nazis veien el tabac com a «verí genètic».[32] Els higienistes racials s'oposaven a l'ús del tabac, tement que «corrompés» el «germoplasma alemany».[34] Els activistes antitabac nazis sovint provaren de mostrar el tabac com un vici dels negres degenerats.[32]

Answer: per la ideologia

Question: Per què estaven fortament influenciats els nazis?

Answer: conceptes d'higiene racial i de puresa corporal

Question: Quina ideologia influïa específicament el moviment nazi?

Answer: suposava una «degeneració racial»

Question: Què creien els líders nazis en relació al consum de tabac?

Answer: com a «verí genètic»

Question: Com veien els nazis el tabac?

Answer: dels negres degenerats

Question: De qui era un vici el tabac segons els activistes antitabac nazis?

Context: A més, s'imposaren restriccions als anuncis de tabac i de productes relacionats,[44] promulgades el 7 de desembre de 1941 i signades per Heinrich Hunke, president del Consell de Publicitat. Es prohibiren completament els anuncis que mostraven el tabac com una cosa inofensiva o una expressió de la masculinitat. També foren prohibits els activistes que ridiculitzaven el moviment antitabac,[45] així com els pòsters que l'anunciaven a les vies del tren, les regions rurals, els estadis i les pistes de carreres. Es prohibí també anunciar-lo a través de megàfons o per correu.[46]

Answer: als anuncis de tabac i de productes relacionats

Question: A què es van posar restriccions?

Answer: president del Consell de Publicitat

Question: Què era Heinrich Hunke?

Answer: a les vies del tren, les regions rurals, els estadis i les pistes de carreres

Question: On eren els pòsters que anunciaven el tabac?

Answer: 7 de desembre de 1941

Question: Quan es van promulgar les restriccions als anuncis de tabac i de productes relacionats?

Answer: Heinrich Hunke

Question: Qui va signar les restriccions als anuncis de tabac i de productes relacionats?

Context: També es restringí el tabac a la Wehrmacht. Les racions de cigarrets als militars estaven limitades a sis unitats diàries per soldat. De vegades se'ls venien cigarrets extres, sobretot quan no hi havia avanç militar ni retirades al camp de batalla, però estaven restringits a 50 unitats mensuals per cap.[6] Els soldats adolescents que servien a la 12a Divisió SS Panzer Hitlerjugend rebien llepolies en lloc de tabac.[47] No es permetia tampoc l'ús de tabac al personal auxiliar femení de la Wehrmacht. Les lectures mèdiques eren gestionades per persuadir els militars a deixar de fumar. El 3 de novembre de 1941 es promulgà una ordenança que apujava les taxes sobre el tabac aproximadament entre un 80% i un 95% del preu de venda. Seria l'augment més car dels impostos sobre el tabac fins més de 25 anys després de la caiguda del règim nazi.[6]

Answer: a la Wehrmacht

Question: On es va restringir també el tabac?

Answer: sis

Question: Quantes unitats diàries de cigarrets tenia cada soldat?

Answer: llepolies

Question: Què rebien en lloc de tabac els soldats adolescents que servien a la 12a Divisió SS Panzer Hitlerjugend?

Answer: per persuadir els militars a deixar de fumar

Question: Per què eren gestionades les lectures mèdiques?

Answer: 3 de novembre de 1941

Question: Quan es va promulgar l'ordenança que apujava les taxes sobre el tabac?

Context: En un principi, la campanya antitabac es considerà un fracàs. Entre els anys 1933 i 1937 hi hagué un increment ràpid en el consum de tabac a Alemanya.[13] El percentatge de fumadors a la nació creixia fins i tot més ràpidament que a la veïna França, on el moviment antitabac era insignificant i molt menys influent. Entre el 1932 i el 1939, el consum de cigarrets per capita a Alemanya cresqué de 570 a 900 unitats anuals, i a França, de 570 a 630.[6][48]

Answer: un fracàs

Question: Com es considera en un principi la campanya antitabac?

Answer: Entre els anys 1933 i 1937

Question: Quan es va donar un ràpid increment en el consum de tabac a Alemanya?

Answer: de 570 a 900 unitats anuals

Question: En quant cresqué el consum de cigarrets per capita a Alemanya?

Context: Els metges del Tercer Reich sabien que fumar pot causar malalties cardíaques, considerades les més serioses de totes les que poden originar del tabac. L'ús de nicotina de vegades es considerà el responsable de l'increment dels casos d'infarts miocardíacs arreu del país. Els últims anys de la Segona Guerra Mundial, els investigadors consideraren la nicotina com un dels factors que hi havia darrere dels infarts coronaris que tenien una quantitat significativa del personal militar al Front Oriental. Un patòleg del Heer examinà vint-i-dos soldats joves que havien mort d'infart miocardíac al front i documentà el 1944 que tots eren «fumadors entusiastes». Al report, hi citava l'opinió del patòleg Franz Buchner, que declarava els cigarrets com «un verí coronari de primera categoria».[25]

Answer: que fumar pot causar malalties cardíaques

Question: Què sabien els metges del Tercer Reich?

Answer: personal militar al Front Oriental

Question: Quin personal patia una quantitat significativa d'infarts coronaris?

Answer: vint-i-dos

Question: Quants soldats joves examina el patòleg del Heer?

Answer: d'infart miocardíac

Question: De què havien mort els vint-i-dos soldats joves?

Answer: al front

Question: On havien morts els vint-i-dos soldats joves d'infart miocardíac?

Context: Les polítiques de reproducció dels nazis foren una raó significativa en la campanya antitabac.[11] Les dones que fumaven es consideraven vulnerables a l'envelliment prematur i a la pèrdua d'atractiu físic; en conseqüència, no estaven vistes com a bones mares i esposes d'una família alemanya exemplar. Werner Huttig, de la Rassenpolitisches Amt («Oficina de Polítiques Racials») del Partit Nazi va dir que la llet materna d'una mare fumadora contenia nicotina,[25] afirmació que la investigació moderna ha confirmat.[27][28][29][30] Martin Staemmler, un físic prominent durant el Tercer Reich, opinava que en les dones prenyades que fumaven hi havia un major nombre de morts fetals i avortaments espontanis. La higienista racial Agnes Bluhm, una dona molt coneguda a l'època, expressava el mateix en el seu llibre del 1936. Els líders nazis estaven preocupats per aquest fet perquè volien que les dones alemanyes fossin tan reproductives com fos possible. Un article d'una publicació de ginecologia del 1943 exposava que les dones que fumaven tres o més cigarrets diaris eren més propenses a no tenir descendència que les dones no fumadores.[31]

Answer: de reproducció

Question: Quines polítiques foren una raó significativa en la campanya antitabac?

Answer: a l'envelliment prematur i a la pèrdua d'atractiu físic

Question: A què es consideraven vulnerables les dones que fumaven?

Answer: que la llet materna d'una mare fumadora contenia nicotina

Question: Què va dir Werner Huttig?

Answer: un físic prominent durant el Tercer Reich

Question: Qui era Martin Staemmler?

Answer: tan reproductives com fos possible

Question: Què volien els líders nazis que fossin les dones alemanyes?


Der fliegende Holländer

Context: Al capvespre, la tripulació de Daland invita els homes de l'estranger a què s'unisquen a la festa, però en va. Les noies es retiren alegres mentre que en el vaixell de l'estranger comencen a aparèixer formes fantasmagòriques. Els homes de Daland se senten espantats. Arriba Senta seguida per Erik, qui li reprotxa el seu menyspreu, malgrat que ella sempre l'ha estimat de manera formal i constant. Quan l'estranger, que ha estat sentint la conversa, sent aquestes paraules s'enfonsa en la desesperació, perquè ara està definitivament condemnat. Convoca als seus homes i confessa a tots que ell és l'holandès errant. Immediatament després que l'holandès deixe terra ferma, Senta es llança a la mar, fidel fins a la mort. Aquesta és la salvació de l'holandès. El vaixell fantasma desapareix, i Senta i l'holandès ascendeixen al cel.[1]

Answer: Al capvespre

Question: Quan invita la tripulació de Daland els homes de l'estranger a que s'uneixin a la festa?

Answer: formes fantasmagòriques

Question: Què comencen a aparèixer en el vaixell de l'estranger?

Answer: espantats

Question: Com es senten els homes de Daland quan comencen a aparèixer formes fantasmagòriques al vaixell de l'estranger?

Answer: que ell és l'holandès errant

Question: Què confessa l'estranger a tots?

Context: Wagner respecta la tradició pel que fa a l'elecció de les veus solistes: a les veus greus els atribueix els papers dels personatges maleïts (l'Holandès és un baix-baríton); l'autoritat paternal, Daland, apareix encarnada per un baix, Senta, veu de la joventut i la puresa, és una soprano. On mostra el geni és en el domini de l'alternança i l'oposició de les masses corals.[13] Però va crear dues poderoses figures d'home i dona, que s'eleven molt per sobre dels rols operístics segons l'ús del moment. L'Holandès estava escrit per un baix-baríton en una tessitura que va del fa1 sostingut al fa3, i això per aquest tipus de veu i per l'any 1843 era una monstruositat. Per una banda, els barítons no podien baixar fins al punt requerit i sobretot no podien oferir al personatge el color ombrívol que exigeix, per una altra, els baixos no tenien la més mínima possibilitat d'assolir els dramàtics aguts. El paper de Senta necessita una tessitura de soprano lírico-dramàtica, que va del Si♭2 al Si♭4, i no presenta massa problemes tot i que Wagner el va acomodar a la magnífica Schröder-Drevient.[21]

Answer: la tradició

Question: Què respecta Wagner pel que fa a l'elecció de les veus solistes?

Answer: greus

Question: A quines veus Wagner atribueix els papers dels personatges maleïts?

Answer: en el domini de l'alternança i l'oposició de les masses corals

Question: On mostra el geni Wagner?

Answer: de soprano lírico-dramàtica, que va del Si♭2 al Si♭4

Question: Quina tessitura necessita el paper de Senta?

Answer: magnífica

Question: Com era Schröder-Drevient?

Context: També és una novetat la utilització dels intervals que utilitza per a produir terror, angoixa, sentiment demoníac: com ara la quarta augmentada o cinquena disminuïda anomenada tríton o diabolus in musica, o també la cinquena de buit, origen d'acords inestables i ambigus, a propòsit de la qual Wagner escriu: «El frec de les cinquenes de buit sobre el violí em sonava com una salutació provinent del món dels esperits...» Els acords de setena disminuïda expressen el dolor i l'angoixa. És un interval de segona menor quan després del segon passatge de la balada del pilot de Daland, la tripulació d'espectres arria les seves veles. El cromatisme, que s'utilitza des de l'antiguitat, Wagner l'explota per descriure la tempesta, la inestabilitat i el terror.[13]

Answer: per a produir terror, angoixa, sentiment demoníac

Question: Per a què utilitza els intervals?

Answer: tríton o diabolus in musica

Question: Com s'anomena la cinquena disminuïda?

Answer: d'acords inestables i ambigus

Question: De què és origen la cinquena de buit?

Answer: el dolor i l'angoixa

Question: Què expressen els acords de setena disminuïda?

Answer: després del segon passatge de la balada del pilot de Daland

Question: Quan arria les veles la tripulació d'espectres?

Context: L'origen de la llegenda es remunta a l'edat mitjana i ha tingut diferents versions, totes elles de transmissió oral. Entre els textos literaris, més proper ja, trobem el magnífic poema de Samuel Taylor Coleridge, The Rime of the ancient Mariner, escrit el 1798 i publicat a Balades líriques. A continuació, el 1832, trobem la llegenda del Voltiguer Hollandais, relat que Auguste Jal posa en boca d'un segon contramestre. Només a la versió de Heine, a la qual Wagner va tenir accés, l'errant navegant se salva gràcies a la fidelitat d'una dona, que es convertirà en la Senta de l'òpera de Wagner.[13]

Answer: es remunta a l'edat mitjana

Question: Quin és l'origen de la llegenda?

Answer: diferents

Question: Quantes versions ha tingut la llegenda?

Answer: Samuel Taylor Coleridge

Question: Qui va escriure The Rime of the ancient Mariner?

Answer: 1798

Question: Quan va escriure Samuel Taylor el poema The Rime of the ancient Mariner?

Answer: Balades líriques

Question: On va ser publicat el poema The Rime of the ancient Mariner?

Context: En haver blasfemat, està condemnat a navegar sense descans. Un àngel li va dur els termes per a la seua redempció: cada set anys les ones el portaran a terra ferma, si pot trobar una dona que li siga fidel, serà perdonat. Daland parla amb ell. Quan l'holandès s'assabenta que Daland té una filla jove i soltera, li demana convertir-la en la seua muller a canvi de tresors. Temptat per l'or Daland hi accepta, i afavorits pel vent del sud calorosament celebrat pels homes de Daland, ambdós vaixells salpen.

Answer: haver blasfemat

Question: Què el va condemnar a navegar sense descans?

Answer: Un àngel

Question: Qui li va dur els termes per a la seva redempció?

Answer: set

Question: Cada quants anys les ones el portaran a terra ferma?

Answer: si pot trobar una dona que li siga fidel

Question: Quan serà perdonat?

Answer: Temptat per l'or

Question: Per què accepta Daland convertir la seva filla en la muller de l'holandès?


Púlpits de San Lorenzo

Context: L'escena de la Pentecosta es troba al costat curt, orientat cap a l'est. Dins d'un edifici pràcticament idèntic als de les escenes principals del costat llarg que està orientat cap al sud, Maria i els apòstols estan disposats en un semicercle, i estan prop d'una sèrie d'objectes simbòlics. A dalt, el colom de l'Esperit Sant està alliberant les flames del cap dels apòstols i la Mare de Déu. Les reaccions de diversos personatges són molt diverses: la concentrada oració de Maria, el temor neguitós d'aquells que aixequen la mà, alguns que amaguen el seu rostre amb les seves mans, o d'altres que estan prostrats a terra per la commoció davant la intensitat del fenomen.

Answer: al costat curt

Question: On és l'escena de la Pentecosta?

Answer: en un semicercle

Question: Com estan disposats Maria i els apòstols dins de l'edifici?

Answer: simbòlics

Question: Com són els objectes que tenen a prop Maria i els apòstols dins de l'edifici?

Answer: l'Esperit Sant

Question: Què hi ha a dalt?

Answer: molt diverses

Question: Com són les reaccions dels personatges?

Context: La data se situa després del retorn a Florència de Donatello, després de l'estada a Siena (1459-1460). En el relleu del Martiri de Sant Llorenç es va descobrir una inscripció amb la data del 15 de juny de 1465, tot i que no se sap exactament si fa referència a l'acabament del relleu, a tot el Púlpit de la Resurrecció, o a la data de la seva fosa. El fet que Donatello morís el 1466, no ajuda a tenir més informació per a una possible determinació. En les seves antigues biografies, començant per la de Vasari, quan parlen de l'escultor, expliquen que amb setanta anys passava la major part del temps al llit a conseqüència de delicat estat de la seva salut. Malgrat totes aquestes qüestions, els dos púlpits es consideren els últims treballs de Donatello, la darrera obra mestra que tanca la seva activitat, portant a l'extrem la seva evolució artística, l'estudi de l'ànima humana, la composició espacial i la llibertat que ha caracteritzat tota la seva carrera.[4]

Answer: a Florència

Question: On va tornar Donatello?

Answer: una inscripció

Question: Què van descobrir en el relleu del Martiri de Sant Llorenç?

Answer: 15 de juny de 1465

Question: Quina data hi havia a la inscripció que van descobrir en el relleu del Martiri de Sant Llorenç?

Answer: al llit

Question: On passava la major part del temps Donatello als setanta anys?

Answer: delicat

Question: Com era l'estat de salut de Donatello als setanta anys?

Context: L'escena està realitzada en un dels laterals curts del púlpit, amb una extrema llibertat de composició. L'escenari és una espècie de pòrtic, amb un accentuat aspecte tridimensional. Representa l'interior de l'edifici, amb dos laterals en perspectiva i una coberta que sobresurt; al centre, hi ha una espècie de pilastra per a la partició, amb una reminiscència del que serien cassetons. A ambdós costats es troben les armes i la graella de sant Llorenç, mentre la part principal consta del pòrtic amb unes columnes de capitells composts, que estan rematats per caps de lleons. La part posterior del pòrtic mostra una gelosia, on es poden veure grups d'arbres que sobresurten per damunt del pòrtic.

Answer: en un dels laterals curts del púlpit

Question: On està realitzada l'escena?

Answer: una espècie de pòrtic

Question: Com és l'escenari de l'escena?

Answer: tridimensional

Question: Quin aspecte té l'escenari de l'escena?

Answer: l'interior de l'edifici

Question: Què representa l'escena?

Answer: una gelosia

Question: Què mostra la part posterior del pòrtic?

Context: Els púlpits de San Lorenzo o trones de San Lorenzo van ser les obres escultòriques que van concloure l'activitat artística de Donatello. Estan fets en bronze i anaven destinats a la basílica de San Lorenzo (Florència). Les obres es van iniciar el 1460 i Donatello se'n va fer càrrec de la planificació i el disseny, mentre que el treball el va realitzar amb l'ajut de nombrosos ajudants, entre els quals van destacar Bartolomeo Bellano i Bertoldo di Giovanni.[1]

Answer: trones de San Lorenzo

Question: Com són coneguts també els púlpits de San Lorenzo?

Answer: l'activitat artística de Donatello

Question: Què van concloure les trones de San Lorenzo?

Answer: bronze

Question: De quin material estan fets els púlpits de San Lorenzo?

Answer: de la planificació i el disseny

Question: De què es va fer càrrec Donatello en els púlpits de San Lorenzo?

Context: Els dos púlpits presenten dificultats als especialistes. A més de la difícil avaluació de l'autoria de l'obra, quina part va realitzar el mestre i quina els seus ajudants, s'ignora el client, encara que per regla general es creu que va ser Cosme el Vell qui va encarregar l'obra.[1] Alguns historiadors han suggerit que els púlpits, en principi, estaven destinats com a sarcòfags, potser per al mateix Cosme i la seva esposa Contessina de Bardi, o per al seu fill Joan de Cosme de Mèdici; el possible ús com a cor de l'església sembla poc probable per les seves dimensions, ja que és massa petita. La presentació actual, amb cada púlpit sobre quatre columnes de marbre, va ser realitzada probablement anys després de la mort de Donatello.[3]

Answer: l'autoria de l'obra

Question: Què es difícil d'avaluar dels púlpits pels especialistes?

Answer: Cosme el Vell

Question: Qui es creu que va encarregar l'obra?

Answer: com a sarcòfags

Question: A què suggereixen que anaven destinats els púlpits alguns historiadors?

Answer: Joan de Cosme de Mèdici

Question: Com es deia el fill de Cosme el Vell?

Answer: per les seves dimensions

Question: Per què sembla poc probable que els púlpits fossin usats com a cor de l'església?


Retaule de Sant Miquel (Huguet)

Context: Dos segles més tard es va instal·lar un cor al centre de la nau que limitava l'espai i dificultava les activitats del gremi. A conseqüència d'això, el 10 d'abril de 1630, es varen traslladar a la veïna capella de Sant Cosme i Sant Damià. Un segle més tard, el 1798, el gremi va optar per encarregar un nou retaule barroc a Salvador Gurri que, a més de la imatge de l'arcàngel, incorporés els sants protectors de la nova capella. El retaule d'Huguet va ser desmuntat i conservat a les instal·lacions del gremi.[5]

Answer: al centre de la nau

Question: On es va instal·lar el cor?

Answer: les activitats del gremi

Question: Què dificultava la instal·lació del cor al centre de la nau?

Answer: el 10 d'abril de 1630

Question: Quan es van traslladar a la capella de Sant Cosme i Sant Damià?

Answer: Salvador Gurri

Question: A qui va encarregar el gremi un nou retaule barroc?

Context: El Retaule de Sant Miquel és una obra d'estil gòtic català realitzada al tremp d'ou per Jaume Huguet entre els anys 1455 i 1460. Se'n conserven sis taules de les nou que tenia quan va ser encarregat pel Gremi de Tenders Revenedors de Barcelona el 1455 per a la seva capella dins l'església de Santa Maria del Pi.[1] Al segle xv, la capella de Sant Miquel de l'església del Pi estava ubicada on actualment hi ha la capella de la Immaculada. Posteriorment, l'advocació al sant va ser traslladada a l'actual capella de Sant Miquel on es va instal·lar un retaule barroc. El 1923 la Junta de Museus de Catalunya va començar una negociació amb el gremi, que el 1940 va permetre l'ingrés de sis compartiments del mateix conjunt en dipòsit, per acabar sent adquirits el 1970 pel Museu Nacional d'Art de Catalunya, on actualment s'exposen.[2]

Answer: gòtic català

Question: De quin estil és el Retaule de Sant Miquel?

Answer: Jaume Huguet

Question: Qui va realitzar el Retaule de Sant Miquel?

Answer: Museu Nacional d'Art de Catalunya

Question: On s'exposen actualment els sis compartiments?

Context: En aquesta obra, la tècnica emprada es caracteritza per l'aplicació de pinzellades llargues i un dibuix de gran precisió. D'aquesta manera aconsegueix donar una notable corporeïtat a les figures, unes figures de molta elegància. Aquesta corporeïtat no aconsegueix, però, la sensació escultòrica que Robert Campin o Jan van Eyck donen a les seves figures, però s'hi aproxima. El distanciament en el tractament escultòric també es pot apreciar a la roba. Amb tot, Huguet manifesta una preocupació per la representació tridimensional sobre dues dimensions aplicant rudimentaris instruments de perspectiva amb la convergència dels terres enrajolats, així com un manifest interès per separar els diferents plans entre personatges mitjançant la mida d'aquests.[12]

Answer: llargues

Question: Com són les pinzellades de l'obra?

Answer: a la roba

Question: On es pot apreciar també el distanciament en el tractament escultòric?

Answer: mitjançant la mida d'aquests

Question: Com Huguet separa els diferents plans entre personatges?

Answer: per l'aplicació de pinzellades llargues i un dibuix de gran precisió

Question: Per què es caracteritza l'obra?

Answer: donar una notable corporeïtat a les figures

Question: Què aconsegueix amb l'aplicació de pinzellades llargues i un dibuix de gran precisió?

Context: El tema entronca amb les creences escatològiques molt arrelades a la societat catalana del segle xv, molt interessada en els esdeveniments dels darrers dies de la humanitat amb la figura de l'anticrist. La seva presència als retaules catalans del gòtic fa referència a la fi dels temps, a la perspectiva del Judici Final. La victòria de sant Miquel sobre l'anticrist sembla una interpretació feta per Gregori I de 2 Tesalonic 2:8 on manifesta que «serà el mateix Crist qui destruirà amb l'alè de la seva boca». Posteriorment, una de las versions llatines del segle XI de la Sibil·la Tiburtina de Jacopo da Varazze, qui la recull a la Llegenda àuria, on relata com l'anticrist després de simular la seva mort i posterior resurrecció, al tercer dia amb l'ajuda d'arts màgiques i dels dimonis, es va aixecar enlaire produint l'adoració de les masses que l'observaven. A continuació, va plantar la seva tenda al mont de les Oliveres, però «quan estigui dins assegut al seu tron, arribarà Miquel i el matarà».[27]

Answer: escatològiques

Question: Quin tipus de creences estaven molt arrelades a la societat catalana del segle xv?

Answer: l'adoració de les masses que l'observaven

Question: Què provoca la simulació de la resurrecció de l'anticrist?

Answer: al tercer dia

Question: Quan es va simular la resurrecció de l'anticrist?

Answer: al mont de les Oliveres

Question: On va plantar la seva tenda?

Answer: a la fi dels temps, a la perspectiva del Judici Final

Question: A què fa referència la figura de l'anticrist en els retaules catalans gòtics?

Context: En començar la Guerra Civil Espanyola i per a protegir les obres d'art dels saquejos de què eren víctimes els edificis religiosos, el President de la Generalitat de Catalunya va dictar el 22 de juliol de 1936 un decret de defensa del patrimoni amenaçat. Grups de voluntaris es varen organitzar per a salvar les obres en perill. Les sis taules del retaule dels Revenedors varen ser traslladades el mateix dia 22 al Museu d'Art de Catalunya per Apel·les Fenosa, Francesc Camps Ribera, Santiago Soto Fernández i Ramon Llisas Fernández. Dos dies més tard, Companys va ordenar decomissar «tots els materials i objectes d'interès pedagògic, científic, artístic, històric, arqueològic, bibliogràfic i documental, que estiguin situats als edificis o locals d'institucions públiques del territori de Catalunya afectats pels actuals esdeveniments».[7] Posteriorment varen ser traslladades a Olot, quan les instal·lacions del museu varen ser buidades fugint dels bombardejos de Barcelona.

Answer: el 22 de juliol de 1936

Question: Quan es va dictar el decret en defensa del patrimoni amenaçat?

Answer: el President de la Generalitat de Catalunya

Question: Qui va dictar el decret en defensa del patrimoni amenaçat?

Answer: per a protegir les obres d'art dels saquejos de què eren víctimes els edificis religiosos

Question: Per què va dictar el President de la Generalitat de Catalunya el decret en defensa del patrimoni amenaçat?

Answer: sis

Question: Quantes taules tenia el retaule dels Revenedors?

Answer: fugint dels bombardejos de Barcelona

Question: Per què van ser buidades les instal·lacions del museu?


Batalla de Montjuïc (1641)

Context: Barcelona tenia, el 1641, uns 40.000 habitants[4] i estava constituïda per l'actual Barri Gòtic i pel Raval, amb un diàmetre aproximat de tres milles i mitja. Els gremis dels artesans s'havien fet forts i van adquirir un pes més gran dintre de les institucions polítiques, fins al punt que el 1641 havien aconseguit de tenir dos consellers al Consell de Cent. En un moment on la participació popular a tot Europa s'afeblia davant el poder creixent de les monarquies, a Barcelona no succeïa el mateix; la seva prosperitat era important, fins i tot en temps difícils, impulsada per la gran diversitat d'oficis i manufactures de teixits, vidres, cuir i metall.[10]

Answer: uns 40.000

Question: Quants habitants tenia Barcelona el 1641?

Answer: de tres milles i mitja

Question: Quin diàmetre tenia Barcelona el 1641?

Answer: un pes més gran dintre de les institucions polítiques

Question: Què van adquirir els gremis dels artesans a Barcelona el 1641?

Answer: dos

Question: Quants consellers tenien els gremis dels artesans al Consell de Cent 1641?

Answer: important

Question: Com era la prosperitat de Barcelona en aquells temps?

Context: Els espanyols amb més de 1.500 baixes i completament desmoralitzats, no tingueren ànims per emprendre cap més assalt i anaren a passar la nit a Sants junt la Torre de Benet Mas, formats en batalla i obrint trinxeres. L'endemà es trobaren 204 cadàvers hispànics abandonats en els pendents de Montjuïc. Els catalans tingueren poquíssimes baixes, en total 32 morts i altres tants ferits. La companyia dels Estevens fou la que resultà més mal parada amb 10 o 12 morts i altres tants ferits, entre ells el seu capità Ambrosi Gallart. La cavalleria va tenir 10 morts i 12 ferits segons la Crònica Exemplària.

Answer: més de 1.500

Question: Quantes baixes tenien els Espanyols?

Answer: a Sants

Question: On van anar apassar la nit els espanyols?

Answer: completament desmoralitzats

Question: Com estaven els espanyols?

Answer: 204

Question: Quants cadàvers hispànics es van trobar als pendents de Montjuïc?

Answer: poquíssimes

Question: Quantes baixes tenien els catalans?

Context: El mateix setembre, l'exèrcit de Felip IV provinent de l'Aragó i comandat per Pedro Fajardo, Marquès de los Vélez, amb la flor i la nata de les tropes hispàniques,[6] va ocupar Tortosa. El 8 de desembre, les tropes van sortir en direcció a Barcelona i es trobaren amb una gran resistència al Perelló i al Coll de Balaguer, a prop de l'Hospitalet de l'Infant. Després de la batalla de Cambrils -que es clou amb una matança de cambrilencs que es rendien desarmats i l'ajusticiament a garrot vil dels tres caps militars, del batlle i dels jurats (regidors) de la vila-, Roger de Bossost, baró d'Espenan, va rendir la ciutat de Tarragona i fugí amb les seves tropes cap a França[7] mentre els espanyols continuaren avançant en direcció a Barcelona. Es va fer una crida a tota la població d'edat compresa entre els 15 i els 65 anys, que no estigués ja mobilitzada, perquè s'incorporés a files, sota pena de confiscació dels béns.[5] Els catalans van decidir plantar cara a Martorell, on foren derrotats i, en conseqüència, l'exèrcit castellà arribà a les portes de la ciutat de Barcelona.[8]

Answer: de l'Aragó

Question: D'on provenia l'exèrcit de Felip IV?

Answer: Pedro Fajardo

Question: Qui comandava l'exèrcit de Felip IV?

Answer: al Perelló i al Coll de Balaguer

Question: On es va trobar una gran resistència l'exèrcit de Felip IV el 8 de desembre?

Answer: Roger de Bossost

Question: Qui va rendir la ciutat de Tarragona?

Answer: cap a França

Question: Cap on van fugir Roger de Bossost i les seves tropes?

Context: El dia de la victòria, festivitat de Sant Policarp d'Esmirna, va fer que s'atribuís a aquest sant, de poca devoció a la ciutat fins llavors, la intervenció per facilitar-la. Es va dir que s'havia aparegut sobre la Porta de Santa Madrona per encoratjar els soldats. Per commemorar aquest ajut diví, la ciutat li dedicà una imatge a l'església dels Sants Just i Pastor.[30]

Answer: Sant Policarp d'Esmirna

Question: Quina festivitat era el dia de la victòria?

Answer: Sant Policarp d'Esmirna

Question: A qui es va atribuir la intervenció per facilitar la victòria?

Answer: que s'havia aparegut sobre la Porta de Santa Madrona

Question: Què diuen que va fer Sant Policarp d'Esmirna?

Answer: per encoratjar els soldats

Question: Per a què que s'havia aparegut Sant Policarp d'Esmirna sobre la Porta de Santa Madrona?

Answer: a l'església dels Sants Just i Pastor

Question: On li van dedicar una imatge per agrair l'ajut a Sant Policarp d'Esmirna?


La gazzetta

Context: La fonda L'Aquila està regentada per Filippo, un jove ben plantat i astut. Al mateix establiment s'hi han allotjat els viatgers italians Anselmo i Doralice, també pare i filla. Filippo ens fa saber que Lisetta i ell s'estimen i que els plans del pare de casar-la amb un gran senyor fracassaran. La bella i frívola noia apareix molt ben vestida i es mostra preocupada per les conseqüències de l'anunci que el seu pare ha posat a La Gazzetta.

Answer: per Filippo

Question: Per qui està regentada la fonda L'Aquila?

Answer: ben plantat i astut

Question: Com és el jove Filippo?

Answer: Anselmo i Doralice

Question: Quins són els viatgers italians?

Answer: Anselmo

Question: Qui és el pare de Doralice?

Answer: Lisetta

Question: A qui estima Filippo?

Context: Composta entre les dues famoses El barber de Sevilla i La Cenerentola, ambdues per a Roma, La gazzetta fou l'única òpera còmica de Rossini composta per a Nàpols, encara que va escriure diverses òperes serioses pel Teatro San Carlo, teatre d'òpera d'aquesta ciutat. Tal com solia fer quan treballava per a noves audiències, Rossini va reciclar molta música per aquesta segona òpera napolitana, tal com va fer en la primera, la seriosa Elisabetta, regina d'Inghilterra. Després d'aquestes dues obres, hi ha molt poc d'auto-préstec en les vuit següents òperes napolitanes.[1]

Answer: La gazzetta

Question: Quina fou l'única òpera còmica de Rossini composta per a Nàpols?

Answer: entre les dues famoses El barber de Sevilla i La Cenerentola

Question: Quan va compondre Rossini La gazzetta?

Answer: Nàpols

Question: A quina ciutat estava el Teatro San Carlo?

Answer: per a Roma

Question: Per a quina ciutat va compondre Rossini El barber de Sevilla i La Cenerentola?

Answer: serioses

Question: Com eren les òperes que va escriure Rossini pel Teatro San Carlo a excepció de La gazzeta?

Context: Tan forta era l'opinió de l'obra de Goldoni pels napolitans contemporanis que van persistir en anomenar a l'òpera de Rossini com a Il matromonio per Concorso. L'òpera va ser popular a Nàpols, però els crítics van trobar el llibret vulgar i la música feble. La complexitat de la història textual de la música no hi va ajudar. Fragments significatius del final de l'Acte I no es troben en el manuscrit; possiblement perquè Rossini va eliminar la música quan la va reutilitzar per a La Cenerentola. Philip Gossett, en la seva edició crítica, va reconstituir una escena que faltava i això inclou l'enregistrament de les escenes restants reconstruïdes per Stefano Piana, utilitzant material de La Cenerentola. Els resultats són més dramatúrgicament consistents.[10]

Answer: Il matromonio per Concorso

Question: Com van anomenar els napolitans l'òpera de Rossini?

Answer: vulgar

Question: Com van trobar el llibret de l'òpera els crítics?

Answer: Fragments significatius del final de l'Acte I

Question: Què no es troba en el manuscrit?

Answer: Philip Gossett

Question: Qui va reconstruir una escena que faltava?

Answer: per Stefano Piana

Question: Per qui van ser reconstruïdes les escenes restants?

Context: Rossini va prendre fragments melòdics d'algunes de les seves obres anteriors. Aquests inclouen un quintet de l'òpera que més va contribuir, Il turco in Italia (1814), així com altres peces, un trio del segon acte de La pietra del paragone (1812), a més d'un Largo de Torvaldo e Dorliska (1815). Tot hauria estat desconegut per al públic a Nàpols.[8][12]

Answer: d'algunes de les seves obres anteriors

Question: D'on va prendre Rossini fragments melòdics?

Answer: un quintet de l'òpera que més va contribuir, Il turco in Italia (1814), així com altres peces, un trio del segon acte de La pietra del paragone (1812), a més d'un Largo de Torvaldo e Dorliska (1815)

Question: De quines obres va prendre Rossini fragments melòdics?

Answer: 1812

Question: De quin any és La pietra del pargone?

Context: L'obertura és una obra mestra simfònica, i tot i que manlleva un sol tema de Torvaldo e Dorliska segueix sent totalment independent. Destaquen les primeres notes pianissimo, sense grans acords, per establir el silenci a la sala del teatre. Cap tema està relacionat amb l'obra, cosa que no passa quan la simfonia introduirà La Cenerentola, on en canvi el crescendo serà comú tant a la simfonia al final que tanca el primer acte.[4]

Answer: una obra mestra simfònica

Question: Com és l'obertura?

Answer: Torvaldo e Dorliska

Question: Quin tema manlleva l'obertura?

Answer: per establir el silenci a la sala del teatre

Question: Per què les notes pianissimo no tenen grans acords?

Answer: a la simfonia al final que tanca el primer acte

Question: Quan serà comú el crescendo?

Answer: Cap

Question: Quin tema està relacionat amb l'obra?


Fluorita

Context: Com s'ha dit anteriorment, la fluorita també es troba com a mineral accessori rar d'algunes roques plutòniques[40] (àcides tipus LIF o bàsiques alcalines) i en les seves pegmatites i silexites o derivats hidrotermals, amb altres minerals rics en fluor i, a vegades, amb minerals de terres rares (REE); més rarament en els seus equivalents volcànics (riolites amb topazi), amb beril, bertrandita, pseudobrookita, granat, hematites, topazi, cassiterita, bixbyïta i minerals de niobi.[10] A més a més de trobar-se associada a aquests minerals també pot trobar-se juntament amb  quars, dolomita, calcita, barita, celestina, wolframita, scheelita, apatita i alguns sulfurs.[41] També és freqüent trobar-lo com a mineral accessori en sienites, al voltant de fumaroles, en carbonatites i en cossos intrusius alcalins. També es troba en vetes d'alguns dipòsits hidrotermals i en dipòsits estratolligats així com en forma de ciment en gresos.[41] En filons hidrotermals d’alta temperatura es troba associada amb minerals d’estany-wolframi, topazi, beril, etc. En filons de baixa temperatura, es troba associada a baritina, calcita, etc. També es troba en dipòsits exhalatius, kàrstics o diagenètics, reemplaçant carbonats (ritmites diagèniques) o com a ciment en roques detrítiques. També s’ha descrit en skarns, carbonatites, llacs alcalins i com a mineral rar en crostes de la part superior de dipòsits evaporítics, associada a carbonats.[10]

Answer: la fluorita

Question: Què es troba com a mineral accessori rar d'algunes roques plutòniques?

Answer: de terres rares

Question: Amb quins minerals es troba la fluorita a vegades?

Answer: quars, dolomita, calcita, barita, celestina, wolframita, scheelita, apatita i alguns sulfurs

Question: Quins minerals poden trobar-se juntament amb la fluorita?

Answer: en gresos

Question: On es pot trobar el mineral en forma de ciment?

Answer: amb minerals d’estany-wolframi, topazi, beril, etc.

Question: On es troba la fluorita associada en filons hidrotermals d'alta temperatura?

Context: La fluorita és emprada per una gran varietat d'activitats malgrat que és un mineral difícil de treballar degut a la seva fragilitat.[5] Els usos principals són la metal·lúrgia, la ceràmica i la indústria química; també és utilitzada en la indústria òptica i pels lapidaris. El fluoespar, el nom amb què s'anomena la fluorita quan es ven processada o en grans quantitats, es divideix en tres graus diferents: àcid, ceràmic i metal·lúrgic. L'ús principal de la fluorita ha estat la producció d'àcid fluorhídric, material essencial en la fabricació de criolita sintètica i de fluorur d'alumini per a la indústria de l'alumini, i en moltes altres així com que aplicacions de la indústria química. La fluorita és un flux comú en la fosa d'acer. També és usada en la indústria del ciment per incorporar altres materials al clínquer i en la fabricació d'abrasius i articles de soldadura. També és usada, mitjançant complexos processos de tractaments, per a la fabricació d'objectius d'aparells òptics d'alta qualitat, com ara lents apocromàtiques en microscopis i telescopis. La varietat clorofana s'utilitza com a gemma.[59][9]

Answer: per una gran varietat d'activitats

Question: Per a què és emprada la fluorita?

Answer: la seva fragilitat

Question: Què fa que la fluorita sigui un mineral difícil de treballar?

Answer: la metal·lúrgia, la ceràmica i la indústria química; també és utilitzada en la indústria òptica i pels lapidaris

Question: Quins són els usos principals de la fluorita?

Answer: fluoespar

Question: Com s'anomena la fluorita quan es ven processada o en grans quantitats?

Context: En els dipòsits de reemplaçament és possible que la fluorita s'hagi format a partir de metasomatisme tot alterant la roca carbonàtica encaixant. Les zones de reemplaçament solen estar controlades estructuralment, principalment per plecs o falles que es troben en complexos dolomititzats o en zones de contacte amb roques ígnies intrusives. En aquests casos, els dipòsits de fluorita es troben associats a calcita, dolomita, quars, galena, esfalerita, pirita, marcassita, barita i celestina. Els dipòsits relacionats amb formacions carbonatades tenen representació arreu del món com ara al districte de Cave-in-Rock (Illinois); Coahuila (Mèxic); Transvaal (Sud-àfrica). Exemples de dipòsits relacionats amb roques ígnies són: Rio Verde, San Luis de Potosí i Aguachile (Mèxic).[40]

Answer: En els dipòsits de reemplaçament

Question: On es possible que s'hagi format a partir de metasomatisme?

Answer: controlades estructuralment

Question: Com solen estar les zones de reemplaçament?

Answer: en complexos dolomititzats o en zones de contacte amb roques ígnies intrusives

Question: On són els plecs i falles que controlen estructuralment les zones de reemplaçament?

Answer: Els dipòsits relacionats amb formacions carbonatades

Question: Què té representació arreu del món?

Answer: Rio Verde, San Luis de Potosí i Aguachile

Question: Quins dipòsits relacionats amb roques ígnies són a Mèxic?

Context: La fluorita pot presentar combinació de les formes típiques cúbiques i octaèdriques amb altres formes secundàries, és aleshores quan els cristalls poden presentar cares amb diferents morfologies.[12] Són relativament freqüents les cares dels dodecaedres rombals {110}, els tetrahexaedres {210} (produeixen superfícies addicionals paral·leles a les vores cúbiques, els icositetraedres  {211} o {311} i els hexaoctaedres {421}. L'hàbit cristal·lí de la fluorita es troba estretament lligat a la temperatura; per exemple, l'octaedre {111} es forma generalment a temperatures elevades mentre que el dodecaedre rombal {110} es forma a temperatures moderades i els cubs {100} a baixa temperatura com a formes dominants.[12]

Answer: cúbiques i octaèdriques

Question: Quines són les formes típiques que pot presenta la fluorita?

Answer: amb altres formes secundàries

Question: Amb què es pot presentar la fluorita en combinació amb les formes típiques cúbiques i octaèdriques?

Answer: L'hàbit cristal·lí de la fluorita

Question: Què es troba estretament lligat a la temperatura?

Answer: generalment a temperatures elevades

Question: Com es forma l'octaedre?

Answer: moderades

Question: A quines temperatures es forma el dodecaedre rombal?

Context: La mineria del fluorspar o fluorita va començar a Anglaterra cap al 1775; als EUA l'extracció econòmica del mineral es va iniciar entre 1820 i 1840 en diversos indrets alhora.[58] La producció i extracció va augmentar i es va estimular amb l'auge de les indústries ceràmiques, de l'acer, de l'alumini i la indústria química, sobretot durant la primera i segona guerra mundial. Amb el temps, els usos del fluor i la fluorita anaren augmentant; en són exemples els fluorocarbonis (1931) i l'ús com a catalitzador de l'àcid fluorhídric per als processos d'alquilació de fuels octans (1942). També és rellevant l'ús que tingué la fluorita en la separació, per flotació diferencial, de la galena i l'esfalerita durant els anys 30, tècnica que cap al 1940 s'aplicava a altres minerals, facilitant-ne i augmentant-ne la producció.[58] La producció de fluorspar caigué en picat després del Protocol de Montreal que limitava fortament l'ús de fluorocarbonis, així com amb el Protocol de Kyoto que limitava el dels fluorocarbonis hidrogenats. Cap als anys 2000, alguns països en vies de desenvolupament com ara la Xina o Mongòlia, començaren a produir fluorita altre cop per a satisfer les demandes internes de fluor. Durant la crisi econòmica de 2008, la producció mundial caigué un 3%, sobretot per la caiguda de vendes del sector automobilístic que emprava l'acer per a la producció de vehicles.[40]

Answer: cap al 1775

Question: Quan va començar la mineria del fluospar o fluorita?

Answer: Anglaterra

Question: On va començar la mineria del fluospar o fluorita?

Answer: entre 1820 i 1840

Question: Quan va començar als EUA l'extracció econòmica del mineral?

Answer: com a catalitzador

Question: Com s'utilitzava l'àcid fluorhídric?

Answer: 3%

Question: Quant va caure la producció mundial durant la crisi econòmica de 2008?


Samurai

Context: Després d'una derrota desastrosa contra la Xina de la Dinastia Tang i el regne de Silla a la batalla de Baekgang el 663 van continuar les reformes amb el Codi Taihō, de 702 i el posterior Codi Yōrō.[8] La població estava obligada a informar periòdicament el cens, que s'utilitzava com a precursor per reclutar gent a l'exèrcit. Donada la situació del moment i la distribució de la població, l'emperador Mommu va redactar una llei que deia que de cada tres o quatre homes, un s'havia de reclutar a l'exèrcit nacional. Aquests soldats havien d'aportar les seves pròpies armes,[3] i a canvi quedaven absolts dels imposts. Aquest va ser un dels primers intents del govern imperial de formar un exèrcit organitzat seguint el model xinès. S'anomenava gundan-sei (軍団制) i els historiadors creuen que va ser de curta durada.

Answer: contra la Xina de la Dinastia Tang

Question: Contra qui van tenir una derrota desastrosa?

Answer: la batalla de Baekgang

Question: A quina batalla van ser derrotats per la Xina?

Answer: el cens

Question: Què s'utilitzava per reclutar gent a l'exèrcit?

Answer: l'emperador Mommu

Question: Quin emperador va redactar la llei?

Answer: dels imposts

Question: De què quedaven absolts els soldats reclutats?

Context: Fins al segle xiv, els samurais eren generalment analfabets, però tot i així aspiraven als més alts estaments de la noblesa. Un exemple seria Taira Tadanori (un samurai que apareix al Heike monogatari o "Història dels Heike"), que era cèlebre per saber llegir i escriure. A partir del segle xiv, s'esperava que els samurais tinguessin un mínim de cultura i alfabetització, tot i que el nombre real de samurais alfabetitzats era molt baix, ja que pocs guerrers havien tingut el temps o la voluntat de dedicar tantes hores a aquest aprenentatge. Durant segles, els aristòcrates van desenvolupar la seva pròpia cultura.

Answer: analfabets

Question: Com eren els samurais fins al segle xiv?

Answer: per saber llegir i escriure

Question: Per què era cèlebre Taira Tadanori?

Answer: un mínim de cultura i alfabetització

Question: Què s'esperava dels samurais a partir del segle xiv?

Answer: molt baix

Question: Com era el nombre de samurais alfabetitzats?

Answer: el temps o la voluntat

Question: Què no tenien els samurais per dedicar hores a l'aprenentatge?

Context: Durant la guerra Boshin (1868-1869), els soldats francesos van sumar forces amb el Shogunat Tokugawa contra els daimyos del sud favorables a la restauració de l'emperador Meiji. Queda constància que l'oficial de la marina francesa Eugène Collache[31] va lluitar amb vestimenta japonesa. Al prussià Edward Schnell també se li va concedir el nom de japonès Hiramatsu Buhei (平松武兵卫), que va governar la gent del daimyo en nom de Matsudaira Katamori (松平). A Hiramatsu (Schnell) se li va donar el dret de portar espases, una residència en el castell de la ciutat de Wakamatsu i una esposa japonesa.

Answer: 1868-1869

Question: Quan va ser la guerra Boshin?

Answer: amb el Shogunat Tokugawa

Question: Amb qui van sumar forces els soldats francesos durant la guerra Boshin?

Answer: a la restauració de l'emperador Meiji

Question: A què eren favorables els daimyos del sud durant la guerra Boshin?

Answer: Eugène Collache

Question: Quin oficial de la marina francesa va lluitar amb vestimenta japonesa durant la guerra Boshin??

Answer: Hiramatsu Buhei

Question: Quin nom de japonès se li va concedir al prussià Edward Schnell?

Context: Un samurai podia tenir una amant i això en molts casos era considerat com un matrimoni. Quan ella era una plebea, s'enviava un missatge per notificar al pare la notícia per si aquest donava consentiment o no. Normalment aquest missatge anava acompanyat de diners, i també era normal que el pare acceptés aquest compromís. Si l'esposa d'un samurai donava a llum i tenia un fill, aquest podia esdevenir un samurai en tot dret.

Answer: una amant

Question: Què podia tenir un samurai?

Answer: era considerat com un matrimoni

Question: Com era considerat que un samurai tingués una amant?

Answer: per si aquest donava consentiment o no

Question: Per què s'enviava un missatge al pare per notificar-li la notícia?

Answer: de diners

Question: De què s'acompanyava el missatge enviat al pare?

Answer: un samurai en tot dret

Question: Què podia esdevenir el fill de l'esposa d'un samurai?

Context: Els samurais comptaven amb un ample arsenal. Sempre es deia que l'ànima d'un samurai es trobava a la seva katana que portaven. En certes ocasions, els samurais es revelaven com uns guerrers totalment dependents de la seva katana per lluitar. Tot i així, era més aviat un símbol de l'estatus i no una arma tan important pel samurai. Els nens petits (menors de cinc anys) rebien la seva primera katana (molt més petita que una de normal) en una cerimònia anomenada mamori-gatana i una petita bossa. En complir els tretze anys, en una cerimònia coneguda com a Genpuku (元服), el nen rebia un nom d'adult i es convertia en samurai. Això li donava dret a portar una katana i una armadura, tot i que aquesta normalment estava lligada amb una corda per evitar que es pogués caure en desembeinar. Katana i wakisashi junts eren coneguts com a daisho, que significa, literalment, gran i petit.

Answer: a la seva katana

Question: On es deia que es trobava l'ànima d'un samurai?

Answer: de la seva katana

Question: De què eren totalment dependents el samurais per lluitar?

Answer: un símbol de l'estatus

Question: Què representava la katana d'un samurai?

Answer: menors de cinc anys

Question: De quina edat eren els nens que rebien la seva primera katana?

Answer: En complir els tretze anys

Question: A quina edat el nen es convertia en samurai?


Línia 9 del metro de Barcelona

Context: El 18 d'abril del 2010 es va realitzar la segona inauguració. En aquest cas del ramal de la L10 des de l'estació de Gorg (Badalona) a Bon Pastor (Barcelona), perllongant també la L9 des de Can Peixauet a Bon Pastor on enllacen els dos serveis, L9 i L10. A l'acte inaugural hi van assistir el President de la Generalitat, José Montilla, el conseller de Política Territorial i Obres Públiques, Joaquim Nadal, i l'alcalde de Badalona, Jordi Serra, com també el president del Consorci de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (CAMB) i alcalde de Barcelona, Jordi Hereu.[6] El mateix 2010 es va ampliar amb dues estacions entre Bon Pastor i la Sagrera.[50] El 19 de setembre de 2011 s'inaugura l'estació de Santa Rosa, entre Can Peixauet i Fondo.[51] Les obres d'aquesta estació no van seguir el mateix curs que la resta de les de Santa Coloma perquè va estar precís reallotjar les famílies afectades per a l'alliberament de sòl i la creació del pou que comunica el vestíbul d'accés amb les andanes.[52]

Answer: 18 d'abril del 2010

Question: Quan es va realitzar la segona inauguració?

Answer: José Montilla

Question: Qui era el President de la Generalitat?

Answer: l'alcalde de Badalona

Question: Què era Jordi Serra?

Answer: entre Can Peixauet i Fondo

Question: On es troba l'estació de Santa Rosa?

Context: Al març del 2008 es va publicar l'estudi informatiu modificat del túnel entre la Sagrera i Mandri, un dels trams més endarrerits. L'estudi variava lleugerament el túnel, i n'augmentava la profunditat, i per tant la seguretat, però sense canviar la ubicació de les set estacions previstes. També es passava per zones més estables i amb menys edificis, les previsions eren d'iniciar les obres el 2009 i acabar-les amb tres anys, amb un pressupost de 698 milions d'euros, un 11% superior al previst. Al juny es va acabar la revisió del tram entre Mandri i Zona Universitària, amb unes variacions similars al del tram anterior.[21]

Answer: set

Question: Quantes estacions hi havia previstes?

Answer: més estables i amb menys edificis

Question: Com eren les zones per on es passava?

Answer: 2009

Question: Quan s'havien d'iniciar les obres segons les previsions?

Answer: tres

Question: En quants anys s'havien d'acabar les obres?

Answer: 698 milions d'euros

Question: Quin era el pressupost per a realitzar les obres?

Context: Al tram central les dues tuneladores estan aturades i no s'hi fan treballs a l'espera de revisar el model del finançament de peatge a l'ombra.[57] Al juny del 2011, el departament de Territori i Sostenibilitat, anunciava que els ramals de l'aeroport i la Zona Franca no entrarien en servei fins al 2014, anteriorment previstos pel 2012 (inicialment per al 2007).[58] Als pressupostos del 2012 de la Generalitat de Catalunya es van reservar 54 milions d'euros per acabar els ramals de l'aeroport i la Zona Franca entre Aeroport i Collblanc, tram prioritari pel govern segons el director general del departament.[59]

Answer: aturades

Question: Com estan les tuneladores al tram central?

Answer: a l'espera de revisar el model del finançament de peatge a l'ombra

Question: Per què estan aturades les tuneladores?

Answer: el departament de Territori i Sostenibilitat

Question: Qui va anunciar que es retardava l'entrada en servei dels ramals de l'aeroport i la Zona Franca?

Answer: els ramals de l'aeroport i la Zona Franca entre Aeroport i Collblanc

Question: Quin tram era prioritari per al govern segons el director general del departament?

Context: Al Prat de Llobregat, a l'abril, les obres havien provocat un moviment de terres al carrer Llobregat, que també va obligar a tallar el trànsit, però en aquest cas unes poques hores, i la tuneladora va poder seguir treballant.[41] Al febrer del 2008 una fuita d'aigua a les obres a la Zona Franca va causar dos esvorancs al carrer K. Els esvorancs, un fins a tres metres de diàmetre i un de profunditat, van obligar a tallar el trànsit. Es va haver d'injectar formigó a les juntes mal segellades, que havien permès la filtració de l'aigua. Pocs dies més tard es va seguir amb les obres.[21]

Answer: un moviment de terres

Question: Què havien provocat les obres al carrer Llobregat?

Answer: Al febrer del 2008

Question: Quan va haver una fuita d'aigua a la Zona Franca?

Answer: fins a tres

Question: Quants metres de diàmetre tenia un dels esvorancs?

Answer: mal segellades

Question: Com estaven les juntes?

Answer: les juntes mal segellades

Question: Què va permetre la filtració de l'aigua?

Context: L'any 2004 s'havia iniciat les obres a la majoria d'estacions dels ramals de Santa Coloma i Badalona i a les estacions de Bon Pastor i Onze de Setembre, mentre que a la resta s'iniciaven treballs previs. Es va adjudicar al març el tram de l'aeroport i les obres a l'estació de la Sagrera (Sagrera-Meridiana al projecte constructiu).[36] Mentrestant els ramals de l'aeroport i la Zona Franca no estaven del tot concretats, a l'espera de si trens d'alta velocitat farien parada al Prat de Llobregat.[37]

Answer: març

Question: Quan es va adjudicar el tram de l'aeroport?

Answer: l'aeroport i la Zona Franca

Question: Quins ramals no estaven del tot concretats?

Answer: al Prat de Llobregat

Question: On podrien fer una parada els trens d'alta velocitat?

Answer: 2004

Question: Quin any s'havien iniciat les obres en moltes de les estacions?


Juan de Juni

Context: El 1570 va fer un retaule amb un altre Enterrament de Crist que es troba a la capella de la Pietat de la catedral de Segòvia. És una obra que mostra un classicisme en el traç i un concepte escultòric molt més reposat, d'un Juni ja en plena maduresa. Al retaule li manca un banc i el tabernacle. El grup de l'Enterrament està fet en un gran relleu elevat que està col·locat dins d'un quadrat central, als costats del qual hi ha dos intercolumnis corintis on apareixen dos personatges amb vestimenta militar i esculpits amb molt d'embalum. Sobre el frontó de l'Enterrament hi ha una parella d'angelots nus que recorden els de Miquel Àngel. A la part central de l'àtic, dintre d'un bastiment rodó, es troba un relleu del Pare Etern, sobre el qual es llegeix la data de 1571. Palomino ho descriu de la següent manera:

Answer: a la capella de la Pietat de la catedral de Segòvia

Question: On es troba el retaule de l'Enterrament de Crist?

Answer: classicisme

Question: Què mostra l'obra en el traç?

Answer: un banc i el tabernacle

Question: Què li manca al retaule?

Answer: militar

Question: Quina vestimenta porten els dos personatges dels intercolumnis?

Answer: Sobre el frontó de l'Enterrament

Question: On són la parella d'angelots nus ?

Context: L'any 1535 Juni es troba a la ciutat de Lleó, que en aquell temps acollia una gran activitat arquitectònica. Juan de Juni participa en la construcció de Sant Marc i en altres obres importants a la catedral, on necessiten càrrecs d'escultors; allà hi ha uns quants escultors francesos, entre ells Juni. L'historiador Gómez Moreno va ser el primer que reconegué la participació de Juni en la realització dels medallons i alguns relleus de la façana de Sant Marc. La major part dels relleus dels medallons tenen un estil similar, amb el característic rostre aixecat i una mica inclinat, la boca entreoberta i una espatlla alçada; aquesta unitat estilística fa pensar que, si no els va fer ell, el treball estava sota la seva direcció.

Answer: Lleó

Question: On es troba Juni l'any 1535?

Answer: en la construcció de Sant Marc i en altres obres importants a la catedral

Question: En quines obres participa Juan de Juni?

Answer: Gómez Moreno

Question: Qui va ser el primer historiador que va reconèixer la participació de Juni en la realització dels medallons?

Answer: alçada

Question: Com està l'espatlla dels medallons?

Answer: que, si no els va fer ell, el treball estava sota la seva direcció

Question: Què fa pensar la unitat estilística de tots els medallons?

Context: El Compianto sul Cristo morto (1463), de Niccolò dell'Arca, que es troba a l'església de Santa Maria de la Vita de Bolonya, és l'obra amb més similituds amb L'enterrament de Crist de Juni, que és a Valladolid. Consta també de set figures de mida natural. El sentit del dramatisme del moment és el que devia impressionar Juni, i més tard ell també el va reflectir a la seva obra. També és molt possible que rebés la influència del Compianto sul Cristo morto de Guido Mazzoni, que és a l'església de Sant Joan, a Mòdena; presenta els mateixos personatges i en posicions idèntiques.[25]

Answer: Niccolò dell'Arca

Question: De qui és El Compianto sul Cristo morto?

Answer: a l'església de Santa Maria de la Vita de Bolonya

Question: On és El Compianto sul Cristo morto?

Answer: L'enterrament de Crist

Question: Quina obra de Juni és a Valladolid?

Answer: natural

Question: Com és la mida de les set figures de l'obra?

Answer: Guido Mazzoni

Question: Qui va fer el Compianto sul Cristo morto?

Context: Juan de Juni[n 1] (Joigny, 1506 - Valladolid, 1577) fou un escultor francoespanyol. Juntament amb Alonso Berruguete va formar la gran escola d'escultura castellana. Autor d'una extensa obra, feta principalment durant els més de trenta anys que va viure a Valladolid, les seves peces reflecteixen un gran domini dels diversos materials escultòrics com la terra cuita, la pedra i la fusta, i un extraordinari coneixement de l'anatomia humana.[1]

Answer: escultor

Question: Què fou Juan de Juni?

Answer: Alonso Berruguete

Question: Amb qui va formar la gran escola d'escultura castellana?

Answer: més de trenta anys

Question: Quants anys va viure Juan de Juni a Valladolid?

Answer: de l'anatomia humana

Question: Quin extraordinari coneixement reflecteixen les peces de Juni?

Answer: materials escultòrics

Question: Què són la terra cuita, la pedra i la fusta?

Context: A l'església de Santa Marina, de Lleó, hi ha la imatge de la Virgen de las Candelas, esculpida per la capella funerària de Catalina Pimentel i que estava ubicada al convent de Santo Domingo. Consta de les imatges de la Mare de Déu amb el Nen i el Sant Joan Baptista; d'un clar gust italià, es relaciona amb pintures de Raffaello Sanzio com la Mare de Déu de la Cadira o La bella jardinera. Aquesta escultura mostra unes formes dolces i sense gens de dramatisme. La peça és de vora el 1549, quan Juni ja vivia a Valladolid.

Answer: Lleó

Question: On és l'església de Santa Marina?

Answer: la Virgen de las Candelas

Question: Quina imatge hi ha a l'església de Santa Marina?

Answer: Catalina Pimentel

Question: Per a quina capella funerària va ser esculpida la Virgen de las Candelas?

Answer: Raffaello Sanzio

Question: De qui és la pintura de la Mare de Déu de la Cadira?

Answer: dolces i sense gens de dramatisme

Question: Com són les formes que mostra l'escultura?


Pride and Prejudice (pel·lícula de 1940)

Context: Mentre Norma estava de dol per la defunció del seu marit i es retirava temporalment del cinema, Hunt Stromberg va ocupar el lloc de Thalberg al capdavant de la MGM.[11] Durant aquest temps, per tant, la producció de Pride and Prejudice va estar completament parada. No va ser fins a mitjans de 1937 que es van sentir les primeres notícies sobre la cinta, quan la revista The Hollywood Reporter va publicar que Norma Shearer desitjava que la MGM contractés Errol Flynn perquè actués amb ella. D'aquesta manera es va saber que Shearer continuava lligada al projecte, encara que no hi havia res decidit des de l'estudi cinematogràfic. Va ser l'agost de 1939 quan, de nou, The Hollywood Reporter va anunciar formalment que George Cukor dirigiria la cinta, amb Norma Shearer en el paper d'Elizabeth Bennet i Robert Donat en el del Sr. Darcy.[10] A més, l'objectiu de la MGM era rodar la pel·lícula als estudis que estaven a disposició de la companyia a Denham (Anglaterra). El projecte però, es va haver d'aturar una altra vegada. L'agressió hitleriana a Europa i l'esclat de la Segona Guerra Mundial el setembre de 1939 va fer suspendre per segon cop els plans de la MGM.[9]

Answer: Hunt Stromberg

Question: Qui va ocupar el lloc de Thalberg al capdavant de la MGM?

Answer: Errol Flynn

Question: Amb qui volia actuar Norma Shearer?

Answer: George Cukor

Question: Qui es va anunciar que dirigiria Pride and Prejudice?

Answer: Robert Donat

Question: Qui faria el paper de Sr. Darcy?

Context: Això no obstant, la diferència més destacada d'aquesta versió d'Orgull i prejudici és la completa transformació del caràcter de Lady Catherine de Bourg. Al final de la història, Lady de Bourgh es presenta a la casa familiar dels Bennet completament alterada pels rumors que ha sentit sobre una relació entre Elizabeth i el seu nebot. L'enfrontament que segueix a aquesta visita esdevé una autèntica exigència quan Lady Catherine li vol fer prometre a Elizabeth que no es casarà amb Darcy. Però, mentre que a la novel·la aquesta exigència és una vertadera demanda, a la pel·lícula aquesta escena és un engany de Lady de Bourgh per tal de provar la sinceritat de l'amor d'Elizabeth. Així doncs, Aldous Huxley i Jane Murfin, redactant el guió de Pride and Prejudice, van convertir la indignada i desaprovadora Lady Catherine de la novel·la en una afectuosa guardiana del seu nebot. Una ambaixadora que, no només aprova el matrimoni entre Elizabeth i Darcy sinó que, a més, té un paper fonamental en la seva reconciliació.[29]

Answer: la completa transformació del caràcter de Lady Catherine

Question: Quina és la diferència destacada d'aquesta versió d'Orgull i prejudici?

Answer: pels rumors que ha sentit sobre una relació entre Elizabeth i el seu nebot

Question: Per què està alterada Lady de Bourgh?

Answer: que no es casarà amb Darcy

Question: Què li vol fer prometre Lady Catherine a Elizabeth?

Answer: en una afectuosa guardiana del seu nebot

Question: En què van convertir en el guió de la pel·lícula a Lady Catherine?

Answer: Aldous Huxley i Jane Murfin

Question: Qui va redactar el guió d'Orgull i prejudici?

Context: Aprofitant que l'atenció està centrada en el futur de Jane i la seva relació amb el Sr. Bingley, Elizabeth respon a la invitació de la seva amiga Charlotte anant-la a veure a la seva nova casa de Handsworth (Rosings). Allà, en clau de convidada de la família Collins, coneixerà l'altiva Lady Catherine de Bourgh (Edna May Oliver) i es retrobarà amb el Sr. Darcy que, casualment, és el nebot de la protectora del Sr. Collins. L'estada a Handsworth, però, li donarà més sorpreses de les que esperava. Per un costat, descobrirà que el Sr. Bingley va abandonar Netherfield a causa de la intervenció del Sr. Darcy, que considerava un error la relació del seu amic amb una noia de baixa posició social. I, per l'altre costat, també rebrà la visita del Sr. Darcy, qui li exposarà el seu amor i li demanarà que es casi amb ell. Elizabeth, això no obstant, es veu incapaç d'acceptar l'home que ha destruït la felicitat de la seva germana. I així mateix li respon a Darcy, donant lloc a una breu i intensa discussió entre ells dos que acabarà amb la marxa del Sr.Darcy i el convenciment d'aquest que ha estat un error confessar els seus sentiments.

Answer: amb el Sr. Bingley

Question: Amb qui té una relació Jane?

Answer: Charlotte

Question: Qui va a veure Elizabeth?

Answer: amb una noia de baixa posició social

Question: Amb qui considerava el Sr. Darcy que no s'havia de relacionar el Sr. Bingley?

Answer: que es casi amb ell

Question: Què li demana el Sr. Darcy a Elizabeth?

Context: Per la seva banda, l'equip interpretatiu també va ser sotmès a debat. La revista Time va considerar tot el repartiment «excel·lent» assenyalant la representació d'Olivier que «des del moment que ell, com el Sr.Darcy, camina per la sala de ball de Meryton amb el seu memorable menyspreu, es pot dir que comença la pel·lícula».[23] Altres crítics van coincidir notant que, després de la seva interpretació de Heathcliff a Cims borrascosos, «Olivier havia recuperat la familiar vena d'amant perdut» que tan bé feia (New Yorker).[23] Hartung va alabar la invulnerabilitat de Darcy i el seu impassible desdeny, encara que va creure que hi havia «massa moviment de mans, fins i tot per una comèdia de costums», una tendència també remarcada per Otis Ferguson del New Republic. De fet, Olivier, segons Ferguson, no estava ben dirigit pel guió però, «es mantenia calmat excepte per aquesta alarmant tendència de demostrar les alteracions emocionals onejant les mans».[23] En canvi, Flin de la revista Variety simplement va observar que Olivier semblava «molt infeliç en el seu paper».[23]

Answer: Heathcliff

Question: Quin paper havia interpretat Olivier a Cims Borrascosos?

Answer: molt infeliç en el seu paper

Question: Com va veure Flin a Olivier?

Answer: el Sr.Darcy

Question: Quin paper va interpretar Olivier a la pel·lícula?

Answer: massa moviment de mans

Question: Què creia que hi havia Hartung en la interpretació d'Olivier?

Answer: pel guió

Question: Per què no estava ben dirigit Olivier segons Ferguson?

Context: Veient-se exclosos de la bona societat i amb una filla desapareguda, els Bennet es preparen per deixar Longbourn i reprendre la seva vida en un altre lloc. Per sort, l'oncle de les germanes troba la parella a temps per negociar un matrimoni i Lydia no tarda a reaparèixer per la granja amb el seu nou marit. Enmig de l'entusiasme general que provoca la seva arribada, Lady Catherine de Bourgh es presenta a la casa. Estirada com sempre, Lady Catherine exigeix parlar amb Elizabeth. Alarmada per un rumor que ha sentit que vinculava el seu nebot, Darcy, amb ella, intenta obligar Elizabeth a desmentir qualsevol relació i l'amenaça de desheretar Darcy si un compromís tira endavant. Elizabeth, però, no només no s'immuta davant les intimidacions, sinó que, a més, es nega a prometre-li que no acceptarà mai una proposició del Sr. Darcy. Enfurismada, Lady de Bourgh no dubta a criticar la seva família i li torna a fer clarament que, si no hagués estat per la irresponsabilitat de la seva germana, Darcy no s'hauria passat setmanes recorrent els jutjats i carrerons de Londres buscant-la. D'aquesta manera, Elizabeth descobreix que el final feliç que ha tingut Lydia es deu completament a la intervenció de Darcy i, encantada amb ell, i davant la impossibilitat d'agrair-ho a la persona indicada, dóna les gràcies a la seva tia. Aquesta però, segueix profundament disgustada amb el resultat de la reunió i acaba marxant ben enutjada.

Answer: Longbourn

Question: Què han de deixar els Bennet?

Answer: amb Elizabeth

Question: Amb qui exigeix parlar Lady Catherine?

Answer: per un rumor

Question: Per què està alarmada Lady Catherine?

Answer: de desheretar Darcy

Question: Amb què amenaça Lady Catherine a Elizabeth?

Answer: a la intervenció de Darcy

Question: A què es deu el final feliç de Lídia?


Art públic de Barcelona

Context: A més de les realitzacions en el recinte firal, com en l'anterior exposició es van efectuar diverses actuacions per tota la ciutat. La més important fou a la Plaça de Catalunya, actualment un dels centres neuràlgics de la ciutat, però que antigament era una esplanada als afores del nucli antic, que no va començar a urbanitzar-se fins al 1902. Amb motiu precisament de l'Exposició es va dur a terme una reurbanització de tot l'espai de la plaça, amb un projecte de Francesc Nebot, i fou inaugurada per Alfons XIII el 1927. Per a decorar la plaça s'organitzà un concurs públic el 1927, en el que es va decidir la instal·lació d'un conjunt escultòric de 28 obres: Maternitat, de Vicenç Navarro; Jove, de Josep Dunyach; El forjador, de Josep Llimona; Dona amb nen i flabiol, de Josep Viladomat; Figura femenina, d'Enric Casanovas; Joventut, de Josep Clarà; Pastor del flabiol, de Pau Gargallo; Navegació, d'Eusebi Arnau; Barcelona, de Frederic Marès; Montserrat, d'Eusebi Arnau; Figura femenina, de Josep Llimona; Hèrcules, d'Antoni Parera; Dona amb àngel, de Vicenç Navarro; Tarragona, de Jaume Otero; Font dels sis putti, de Jaume Otero; Lleida, de Joan Borrell; Dona amb imatge de la Mare de Déu, d'Enric Monjo; L'esperit popular, de Jaume Otero; Pastor de l'àliga, de Pau Gargallo; Pomona, d'Enric Monjo; Saviesa, de Miquel Oslé; La deessa, de Josep Clarà —actualment una còpia, l'original es troba al vestíbul de la Casa de la Ciutat—; Treball, de Llucià Oslé; Emporion, de Frederic Marès; Pescador, de Josep Tenas; Dona, de Joan Borrell; Montseny, de Jaume Duran; i Girona, d'Antoni Parera.[73] Originalment estava també a la plaça el grup Nens cavalcant peixos (1928), de Frederic Marès, una font amb brolladors d'aigua i quatre de les figures que indica el títol, que fou traslladada el 1961 a la cruïlla de Gran Via i Rambla de Catalunya.[74]

Answer: un dels centres neuràlgics de la ciutat

Question: Què és actualment la Plaça de Catalunya?

Answer: la Plaça de Catalunya

Question: Quina plaça era antigament una esplanada als afores del nucli antic?

Context: Una de les primeres obres del segle fou l'estàtua eqüestre de Sant Jaume situada en una fornícula de la plaça del mateix nom —cantonada amb el carrer Ciutat— el 1903, obra de Manuel Fuxà.[45] El 1906 es va instal·lar a la Plaça del Teatre el monument dedicat a l'escriptor Serafí Pitarra —pseudònim de Frederic Soler—, obra de Pere Falqués i Agustí Querol, que presenta al «fundador del teatre català» —segons diu la inscripció— assegut sobre les màscares de la comèdia i la tragèdia.[46] Aquell mateix any Falqués va realitzar els fanals del Passeig de Gràcia i els de la plaça del Cinc d'Oros —tot i que els fanals estan actualment a l'avinguda Gaudí—, fets en ferro i pedra calcària, els primers amb forma de L invertida i bancs per asseure's, i els segons en forma de pinacle vertical d'arrels gòtiques. A l'any següent es va instal·lar en una fornícula del carrer Montsió una figura de Sant Josep Patriarca, obra de Josep Llimona destruïda el 1936 i reconstruïda el 2000 per Lluís Cera.[47] El mateix any es va col·locar al Parc de la Ciutadella el Mamut, una rèplica d'aquest animal extingit elaborada en formigó —primera utilització escultòrica d'aquest material en la ciutat—, obra de Miquel Dalmau.[48] El 1908 es van col·locar dos busts dedicats a Manuel Milà i Fontanals (obra de Manuel Fuxà) i a Emili Vilanova (de Pere Carbonell) al Parc de la Ciutadella, amb el que es va inaugurar un costum que s'aniria repetint els anys vinents de dedicació de busts a diversos personatges, principalment literats —gràcies al patrocini de l'associació dels Jocs Florals—, al parc que va acollir l'Exposició Universal; així, es van anant succeint busts dedicats a Marià Aguiló i Fuster (Eusebi Arnau, 1909), Víctor Balaguer (Manuel Fuxà, 1910), Lleó Fontova (Pau Gargallo, 1910), Teodor Llorente (Eusebi Arnau, 1912), Joan Maragall (Eusebi Arnau, 1913), Joaquim Vayreda (Manuel Fuxà, 1915), Pepita Teixidor (Manuel Fuxà, 1917) —primer monument dedicat a una dona— i Ramon Batlle (Enric Clarasó, 1918, avui desaparegut).[49]

Answer: l'estàtua eqüestre de Sant Jaume

Question: Quina va ser una de les primeres obres del segle?

Answer: en una fornícula de la plaça del mateix nom

Question: On està situada l'estàtua eqüestre de Sant Jaume?

Answer: 1936

Question: Quan va ser destruïda la figura de Sant Josep Patriarca de Josep Llimona?

Context: L'estil artístic imperant durant les primeres dècades del segle fou el noucentisme, que en contraposició al modernisme promovia el retorn a la cultura clàssica grecollatina, al món mediterrani.[43] Durant els anys 1920 i 1930 es van anant introduint els corrents avantguardistes internacionals, tot i que durant els primers anys de la dictadura franquista es va produir un retorn a estils academicistes. Més endavant es va apostar de nou per la innovació i, especialment amb l'arribada de la democràcia, l'ambient artístic es va introduir de ple en els successius estils de moda en l'àmbit internacional, que s'han anat succeint cada cop amb major celeritat. Es van afegir llavors al patrimoni públic obres d'artistes internacionals, el que ha atorgat més prestigi i rellevància a la col·lecció pública de la ciutat.[44]

Answer: noucentisme

Question: Quin va ser l'estil artístic imperant durant les primeres dècades del segle?

Answer: el retorn a la cultura clàssica grecollatina, al món mediterrani

Question: Què promovia el noucentisme?

Answer: Durant els anys 1920 i 1930

Question: Quan es van anar introduint els corrents avantguardistes internacionals?

Answer: academicistes

Question: A quins estils es va retornar durant els primers anys de la dictadura franquista?

Answer: més prestigi i rellevància a la col·lecció pública de la ciutat

Question: Què ha atorgat a la ciutat afegir al patrimoni públic obres d'artistes internacionals?

Context: Moltes d'aquestes obres foren en dedicació a diversos personatges: Als Santpere (1995), de Juan Bordes, a la Rambla de Santa Mònica, una font que té la forma del teatre d'Epidaure, amb un fris amb escenes de la vida artística de Josep i Mary Santpere;[164] A Simón Bolívar (1996), de Julio Maragall, al Parc de la Barceloneta, una efígie de cos sencer del llibertador veneçolà; A Francesc Cambó (1997), de Víctor Ochoa, a la Via Laietana, un bust dedicat al polític català; A Lluís Companys (1998), al Passeig de Sant Joan, obra de Francisco López Hernández, que amb el bust del president inclou una estàtua de Conxita Julià, una admiradora seva que li enviava cartes quan estava pres;[165] A Josep Tarradellas (1998), a l'avinguda homònima, obra de Xavier Corberó, una columna de 23 metres d'altura amb blocs de marbre i basalt intercalats, simulant la bandera catalana;[166] Al General Moragues (1999), de Francesc Abad, a la Plaça Pau Vila, sis blocs de marbre amb versos gravats de Paul Celan i Àngel Guimerà; A Prat de la Riba (1999), a la plaça homònima, d'Andreu Alfaro, una columna de 10 metres d'altura de la qual en surten vuit tubs d'acer que formen una Victòria alada en versió abstracta;[167] i A Antoni Gaudí (1999), de Joaquim Camps, al Passeig de Manuel Girona, una efígie de l'arquitecte situada al Portal Miralles, una de les seves obres.[168] Per altra banda, entre 1998 i 2001 s'instal·là el Monument a Anna Frank a la plaça homònima, dissenyat per Ignasi Sanfeliu, Sara Pons i alumnes de l'Escola Massana. Consta d'un monòlit amb un fragment del diari d'aquesta jove escriptora víctima del nazisme, un paviment amb el seu nom i dates vitals, un mural de ceràmica dedicat als nens víctimes de la guerra i una escultura amb la imatge de la noia ajaguda amb un llibre a les mans.[169]

Answer: a diversos personatges

Question: A qui es dedicaven moltes de les obres?

Answer: Juan Bordes

Question: De qui és l'obra Als Santpere?

Answer: del teatre d'Epidaure

Question: Quina forma té la font de la Rambla de Santa Mònica?

Answer: una estàtua de Conxita Julià

Question: Què inclou Francisco López Hernández amb el bust del president?

Answer: quan estava pres

Question: Quan li escrivia cartes Conxita Julià a LLuís?

Context: El 4 de març de 2019 es va inaugurar un memorial en record de les víctimes de l'atemptat del 17 d'agost de 2017 a Barcelona, situat en el lloc dels fets, a la Rambla, al costat del paviment Miró. Es tracta d'una inscripció de 12 metres de llarg situada en el paviment, en la qual es llegeix la frase «Que la pau et cobreixi, oh ciutat de pau», escrita en àrab, català, castellà i anglès, al costat del dibuix de Barcelona de Frederic Amat i la data i hora exacta de l'atemptat: 17-08-2017, 16.50 h.[209] El mateix any es va instal·lar enfront de l'església de Santa Anna l'escultura Jesus Homeless (Jesús sense sostre), obra de l'escultor canadenc Timothy Schmalz, rèplica d'un original elaborat el 2013 i situat a Toronto (Canadà). Representa a Jesús de Natzaret, embolicat amb una manta i amb els peus descalços, recolzat en un banc, com a denúncia de la situació de les persones sensesostre.[210]

Answer: un memorial

Question: Què és va inaugurar en record de les víctimes de l'atemptat del 17 d'agost de 2017?

Answer: El 4 de març de 2019

Question: Quan es va inaugurar el memorial en record de les víctimes de l'atemptat del 17 d'agost de 2017?

Answer: Jesús de Natzaret

Question: A qui representa Jesus Homeless de Timothy Schmalz?

Answer: enfront de l'església de Santa Anna

Question: On es va instal·lar l'escultura Jesus Homeless?

Answer: Timothy Schmalz

Question: De qui és obra Jesus Homeless?

Context: Al Districte de Sarrià-Sant Gervasi es troben els Jardins de la Tamarita, realitzats per Nicolau Maria Rubió i Tudurí el 1918, on enfront de l'edifici principal se situen quatre escultures dedicades a continents —tots menys Oceania—, obra de Virginio Arias.[63] Per altra banda, el 1924 la ciutat de Barcelona va donar al rei Alfons XIII el Palau Reial de Pedralbes, que havia pertanyut a la família Güell. Tenia un palauet d'estil caribeny realitzat per Joan Martorell, mentre que dels jardins i del tancament de la finca se n'havia encarregat Antoni Gaudí, del qual en roman una font dedicada a Hèrcules, així com els pavellons de porteria, que inclouen una reixa d'entrada amb un drac de ferro forjat, que representa a Ladó, el drac guardià del Jardí de les Hespèrides, vençut per Hèrcules en el seu onzè treball. Entre 1919 i 1924 es va fer una remodelació per a convertir-lo en Palau Reial, a càrrec dels arquitectes Eusebi Bona i Francesc Nebot. Es van col·locar llavors diverses escultures per a decorar el recinte, entre les quals destacava Isabel II presenta al seu fill, el futur rei Alfons XII, a Barcelona, obra d'Agapit Vallmitjana de 1860; o un Nu femení agenollat, obra de Joan Borrell de 1916. El 1930 es va col·locar també un Nu, d'Enric Casanovas.[64]

Answer: Al Districte de Sarrià-Sant Gervasi

Question: On es troben els jardins de la Tamarita?

Answer: Nicolau Maria Rubió i Tudurí

Question: Qui va realitzar els jardins de la Tamarita?

Answer: a la família Güell

Question: A qui havia pertanyut el Palau Reial de Pedralbes?

Answer: Agapit Vallmitjana

Question: De qui és obra Isabel II presenta al seu fill, el futur rei Alfons XII, a Barcelona?