Amfibis

Context: Els capgrossos són molt vulnerables a la depredació per part de peixos, tritons, escarabats d'aigua depredadors i ocells com ara alcedínids. La fase de capgròs pot durar només una setmana, o en algunes espècies els capgrossos poden hibernar i fer la metamorfosi l'any següent. En els pípids (excepte Hymenochirus), els capgrossos tenen un parell de bigotis anteriors que fan que semblin petits peixos gat.[43]

Answer: només una setmana

Question: Quan durà la fase de capgròs?

Answer: hibernar i fer la metamorfosi l'any següent

Question: Què poden fer els capgrossos d'algunes espècies?

Answer: un parell de bigotis anteriors

Question: Què tenen els capgrossos de la majoria dels pípids?

Answer: petits peixos gat

Question: Què semblen els capgrossos amb bigoti?

Context: El primer gimnofió conegut és Eocaecilia micropodia, del Juràssic inferior d'Arizona (Estats Units). Compartia característiques amb les salamandres i els microsaures. A diferència dels gimnofions moderns, Eocaecilia tenia potes, i posseïa ulls ben desenvolupats que demostren que no tenia un estil de vida subterrani.[78]

Answer: Eocaecilia micropodia

Question: Quin és el primer gimnofió conegut?

Answer: Juràssic inferior

Question: A quina època vivia l'Eocaecilia micropodia?

Answer: Arizona

Question: On vivia l'Eocaecilia micropodia?

Answer: amb les salamandres i els microsaures

Question: Amb qui compartia característiques l'Eocaecilia micropodia?

Answer: ben desenvolupats

Question: Com eren els ulls de l'Eocaecilia micropodia?

Context: A diferència d'altres tetràpodes, el cap dels amfibis queda unit directament al tronc, de manera que manquen de coll. Tenen una boca, ulls amb una parpella superior i una altra d'inferior, narius, orelles (en forma d'orificis) i glàndules paratiroïdals. El tronc pot acabar en una cua o no. Tant els caudats com els gimnofions la conserven al llarg de tota la vida, mentre que els anurs actuals no tenen cua en fase adulta. A la part posterior del tronc hi ha un orifici (cloaca), on desemboquen l'aparell digestiu, l'excretor i el reproductor.

Answer: directament

Question: Com s'uneix el cap dels amfibis al seu tronc?

Answer: coll

Question: Què no tenen els amfibis?

Answer: forma d'orificis

Question: Quina forma tenen les orelles dels amfibis?

Answer: Tant els caudats com els gimnofions

Question: Quins amfibis tenen cua durant tota la vida?

Answer: cloaca

Question: Com es diu l'orifici de la part inferior del tronc dels amfibis?

Context: Els urodels són capaços de regenerar membres perduts per predació o per accident. Després de l'amputació, l'epidermis migra per cobrir el monyó en menys de mig dia, formant una estructura que afavoreix la regeneració. Al llarg dels dies següents es forma una massa de cèl·lules desdiferenciades en proliferació, i s'activen gens de formació de patrons que ja havien estat activats durant la formació embrionària del membre.[10][11] L'extrem distal de la pota (on es trobaria la mà o peu) és el primer que es forma, i després es van afegint les porcions intermèdies del patró mitjançant intercalació.[10] Les neurones motrius, els músculs i els vasos sanguinis creixen amb la pota regenerada, i restableixen les connexions presents abans de l'amputació. El temps que triga aquest procés varia segons l'edat de l'animal. En els adults, el membre sol tornar a ser funcional després d'1-3 mesos.

Answer: membres perduts

Question: Què poden regenerar els urodels?

Answer: l'epidermis

Question: Què cobreix el monyó del membre perdut en els urodels?

Answer: L'extrem distal de la pota

Question: Què és el primer que es forma en la regeneració?

Answer: després d'1-3 mesos

Question: Quan torna a ser funcional el membre amputat en els urodels adults?

Answer: amb la pota regenerada

Question: Com creixen les neurones motrius, els músculs i els vasos sanguinis?

Context: Molts amfibis tenen un paper rellevant en la història cultural. Alguns, als quals s'han assignat qualitats fantàstiques (com les salamandres i el seu suposat domini sobre el foc) són animals heràldics o símbols i emblemes. Molts amfibis, especialment els anurs, han aparegut en faules i contes de fades, sovint com amics de les bruixes o com víctimes dels seus encanteris. En almenys una ocasió, la granota ha representat la vanidesa.[67] També existeixen cultures que han relacionat els amfibis amb la fertilitat, la fortuna, la protecció i altres aspectes beneficiosos.[68][69][70] Els xamans de les religions primitives els utilitzaven com símbols religiosos i per elaborar drogues al·lucinògenes. A l'antic Egipte, la deessa del naixement Hequet era representada amb cap de granota, i es posaven objectes amb forma d'amfibis a les tombes per repel·lir els dimonis de l'inframón. D'altra banda, el poble mochica de l'antic Perú venerava els animals, i sovint presentava granotes al seu art.[71]

Answer: en la història cultural

Question: En què tenen un paper important molts amfibis?

Answer: fantàstiques

Question: Quines qualitats s'han assignat a alguns amfibis?

Answer: de les bruixes

Question: De qui són amics els anurs en les faules?

Answer: vanidesa

Question: Què ha representat sovint la granota en les faules?

Answer: drogues al·lucinògenes

Question: Què elaboraven els xamans primitius amb els amfibis?

Context: A la fi de la fase larvària, els amfibis sofreixen una metamorfosi, per la qual passen a la fase adulta. La metamorfosi significa una transfomació dramàtica de la morfologia i de la fisiologia, a mesura que els capgrossos desenvolupen potes posteriors, després potes anteriors, perden les brànquies i desenvolupen pulmons. Els seus intestins s'escurcen a mesura que passen d'una dieta herbívora a una de carnívora. Els ulls migren rostralment i dorsal, permeten la visió binocular dels adults. Aquest canvi en la posició dels ulls representa el pas de ser presa a ser depredador, a mesura que el capgròs es desenvolupa i depèn menys d'un camp de visió ample, i més de la percepció de la profunditat. La fase final del desenvolupament implica apoptosi (mort cel·lular programada) i reabsorció de la cua. Després de la metamorfosi, els adults joves poden deixar l'aigua i dispersar-se en hàbitats terrestres, o continuar vivint a l'hàbitat aquàtic com adults.

Answer: una metamorfosi

Question: Què sofreixen els amfibis a la fi de la fase larvària?

Answer: adulta

Question: A quina fase passen després de la transformació?

Answer: les brànquies

Question: Què perden els capgrossos en la metamorfosi?

Answer: la cua

Question: Què es reabsorbeix en la fase final del desenvolupament dels amfibis?

Answer: pulmons

Question: Què desenvolupen els capgrossos en la metamorfosi?


Presa de les Tres Gorges

Context: La generació d'energia és dirigida per la China Yangtze Power, una filial cotitzada de China Three Gorges Corporation (CTGC) — una empresa centralitzada pública administrada per la SASAC. La presa de les Tres Gorges és la central hidroelèctrica més gran en capacitat del món amb 34 generadors: 32 generadors principals, cadascun amb una capacitat de 700 MW, i dos generadors d'energia de la planta, cada un amb la capacitat de 50 MW, arribant una capacitat total de 22.500 MW.[6] Entre els 32 generadors principals, 14 estan instal·lats al costat nord de la presa, 12 al costat sud, i els sis restants de la planta d'energia subterrània a la serra sud de la presa. La generació d'electricitat esperada anual serà de més de 100 TWh.[38]

Answer: la China Yangtze Power

Question: Qui dirigeix la generació d'energia?

Answer: de China Three Gorges Corporation

Question: De qui és filial la China Yangtze Power?

Answer: centralitzada pública

Question: Quin tipus d'empresa és la China Three Gorges Corporation?

Answer: La presa de les Tres Gorges

Question: Quina és la central hidroelèctrica més gran en capacitat del món?

Answer: 700 MW

Question: Quina capacitat té cada generador principal del la presa de les Tres Gorges?

Context: Hi ha plans per a la construcció d'una via de tren curta propera a la zona de la presa. Es construirien dues línies fèrries curtes, una a cada costat del riu. La línia de ferrocarril de 88 km del nord (北岸翻坝铁路) passaria per les instal·lacions portuàries de Taipingxi (太平溪港) al costat nord del Iang-Tsé,  aigües amunt de la presa i a través de l'Estació de ferrocarril de l'est de Yichang fins a les instal·lacions portuàries de Baiyang Tianjiahe en la ciutat de Baiyang (白洋镇), per sota de Yichang.[120] La línia de tren del costat sud, (南岸翻坝铁路) de 95 km de longitud, sortiria de Maoping (aigües amunt de la presa) i a través de l'Estació de ferrocarril del sud de Yichang arribaria a Zhicheng (en la línia de Jiaozuo–Liuzhou).[120]

Answer: una via de tren curta

Question: Què volen construir prop de la presa?

Answer: dues

Question: Quantes línies fèrries es volen construir?

Answer: una a cada costat del riu

Question: On es volen construir les dues línies fèrries?

Answer: 95 km

Question: Quants quilometres tindria la línia fèria del sud?

Context: Les rescloses serveixen per augmentar la navegació fluvial des de deu a 100 milions de tones anualment, i reduir els costos de transport entre un 30 i un 37%. La navegació fluvial és més segura per les rescloses, ja que les gorges són molt perilloses per navegar.[78] Els vaixells de construcció molt més profunda podran navegar 2.400 km aigües amunt des de Xangai fins a Txungking. Es preveu que el transport marítim de Txungking s'incrementi en cinc vegades.[109][110]

Answer: augmentar la navegació fluvial

Question: Per a què serveixen les rescloses?

Answer: des de deu a 100 milions de tones

Question: Com augmenten la navegació fluvial les rescloses?

Answer: costos de transport

Question: Què redueixen les rescloses?

Answer: per les rescloses

Question: Com és més segura la navegació fluvial?

Answer: en cinc vegades

Question: Quant es preveu que augmenti el transport marítim de Txungking?

Context: La presa va augmentar per sis la capacitat de les barcasses del Iang-Tsé, reduint les emissions de diòxid de carboni en 630.000 tones. Del 2004 al 2007 un total de 198 milions de tones de béns passen a través de les rescloses dels vaixells. En comparació amb l'ús de camions, les barcasses redueixen les emissions de diòxid de carboni en deu milions de tones i els costos en un 25%.[78]

Answer: la capacitat de les barcasses del Iang-Tsé

Question: Què va fer augmentar la presa?

Answer: 630.000 tones

Question: Quant es van reduir les emissions de diòxid de carboni?

Answer: 198 milions

Question: Quantes tones de béns van passar per les rescloses del 2004 al 2007?

Answer: en un 25%

Question: Quant redueixen els costos les barcasses en comparació amb els camions?

Context: Es va preveure que la presa proporcionaria el 10% de l'energia de la Xina. Això no obstant, la demanda d'electricitat s'ha incrementat amb més rapidesa del que es va projectar. Fins i tot plenament operatiu, de mitjana, va donar suport només prop de l'1,7% de la demanda d'electricitat a la Xina l'any de 2011, quan la demanda d'electricitat del país va arribar a 4692,8 TWh.[73][74]

Answer: el 10% de l'energia de la Xina

Question: Què es preveia que proporcionaria la presa?

Answer: prop de l'1,7%

Question: Quina electricitat va proporcionar la presa de la demanda de Xina el 2011?

Answer: a 4692,8 TWh

Question: A quant va arribar la demanda l'electroscòpia de Xina el 2011?

Context: A banda de les rescloses de canals, està en construcció un elevador de vaixells, una mena d'ascensor per a embarcacions. L'elevador de vaixells està dissenyat per a ser capaç d'aixecar vaixells de fins a 3.000 tones.[114] Segons els plans originals hi havia d'haver un elevador amb capacitat per aixecar 11.500 tones en embarcacions. La distància vertical recorreguda havia de ser de 113 metres,[115] i la mida de la conca de la nau de l'ascensor seria de 120x18x3,5 metres. Quan estigui enllestit, l'elevador de vaixells necessitarà de 30 a 40 minuts per al trànsit. Abans d'aquestes obres tarda entre tres i quatre hores a passar a través de les rescloses.[116] Un factor que complica la situació és que el nivell de l'aigua pot variar considerablement. L'elevador de vaixells treballarà sempre que els nivells d'aigua varien de 12 metres a la part inferior, i 30 metres en la superior.

Answer: un elevador de vaixells

Question: Què està en construcció a part de les rescloses?

Answer: una mena d'ascensor per a embarcacions

Question: Què és un elevador de vaixells?

Answer: de fins a 3.000 tones

Question: Quins vaixells pot aixecar l'elevador de vaixells?

Answer: 113 metres

Question: Quina distància vertical hauria de recórrer l'elevador de vaixells?

Answer: de 30 a 40 minuts

Question: Quant temps necessitarà l'elevador de vaixells per al trànsit?


Ornitorrinc

Context: L'ornitorrinc és semiaquàtic i viu en petits rierols i rius dins el seu extens àmbit de distribució, que va des de les fredes zones muntanyoses de Tasmània i els Alps Australians fins a les jungles tropicals de les costes de Queensland, tan al nord com la base de la península del Cap York.[27] A l'interior, la seva distribució no és ben coneguda; està extingit a l'Austràlia Meridional (tret d'una població introduïda a Kangaroo Island)[28] i ja no habita gran part de la conca Murray-Darling, possiblement a causa del declivi de la qualitat de l'aigua provocat per projectes de tala d'arbres i d'irrigació a gran escala.[29] Al llarg dels sistemes fluvials costaners, la seva distribució és impredictible; sembla estar absent d'alguns rius relativament sans, però continua vivint en altres que estan bastant degradats (el curs baix del riu Maribyrnong, per exemple).[30]

Answer: en petits rierols i rius

Question: On viu l'ornitorrinc?

Answer: semiaquàtic

Question: Quin tipus d'animal és?

Answer: a l'Austràlia Meridional

Question: On està extingit?

Answer: qualitat de l'aigua

Question: Què fa que no habiti a la conca Murray-Darling?

Answer: Maribyrnong

Question: En quin riu continua vivint?

Context: Els ornitorrincs pateixen, generalment, poques malalties en estat salvatge; tanmateix, a Tasmània hi ha una preocupació pública estesa sobre l'impacte potencial d'una malaltia causada pel fong Mucor amphibiorum. La malaltia (denominada «mucormicosi») només afecta els ornitorrincs de Tasmània i no ha estat observada en ornitorrincs del continents. Els animals afectats poden desenvolupar lesions cutànies lletges o úlceres a diverses parts del cos com a l'esquena, la cua i les potes. La mucormicosi pot matar els ornitorrincs; la mort ve provocada per infeccions secundàries i perquè queden afectades la capacitat de l'animal de mantenir la seva temperatura corporal i la seva eficàcia a l'hora de buscar aliment. La Secció de Conservació de la Biodiversitat del Departament d'Indústries Primàries i Aigua estan col·laborant amb NRM North i investigadors de la Universitat de Tasmània per determinar l'impacte de la malaltia sobre els ornitorrincs de Tasmània, així com el mecanisme de transmissió i la difusió actual de la malaltia.[54] Fins fa poc, la guineu, una espècie introduïda, estava restringida al continent australià, però cada cop més proves indiquen que està present en nombres reduïts a Tasmània.[55]

Answer: poques

Question: Quantes malalties pateixen generalment?

Answer: Mucor amphibiorum

Question: Quin fong causa una de les malalties?

Answer: el mecanisme de transmissió

Question: Quin mecanisme volen determinar?

Answer: la guineu

Question: Quina espècie podem trobar en nombres reduïts?

Context: L'ornitorrinc s'alimenta excavant amb el bec al fons de rierols. Els electroreceptors podrien servir per distingir els objectes animats dels inanimats en aquesta situació (en què els mecanoreceptors estarien constantment estimulats).[23] Les preses pertorbades generarien minúsculs corrents elèctrics amb les seves contraccions musculars que podrien ser detectats pels electroreceptors sensibles de l'ornitorrinc. Experiments han demostrat que l'ornitorrinc reacciona davant una «gamba artificial» si s'hi fa passar un corrent elèctric feble.[26]

Answer: amb el bec

Question: Amb què excava?

Answer: Els electroreceptors

Question: Què podrien fen servir per poder distingir els objectes animats dels inanimats?

Answer: minúsculs corrents elèctrics

Question: Què generen les preses?

Answer: amb les seves contraccions musculars

Question: Amb què generen els corrent elèctrics les preses?

Context: L'ornitorrinc també ha aparegut en cançons, com ara l'obra de Green Day Platypus (I Hate You) o la cançó Platypus de Mr. Bungle. És el protagonista d'un poema infantil de Banjo Paterson,[61] i també apareix sovint com a personatge en programes de televisió per nens, com ara la Família Ornitorrinc de Mister Rogers' Neighborhood, Perry the Platypus al programa Phineas and Ferb i Ovide, l'estrella del dibuix animat Ovide and the Gang.[62]

Answer: Platypus (I Hate You)

Question: A quina cançó de Green Day apareix?

Answer: Banjo Paterson

Question: Qui li va escriure un poema infantil?

Answer: Perry

Question: Quin ornitorrinc apareix a Phineas and Ferb?

Context: Els electroreceptors estan situats en fileres rostrocaudals a la pell del bec, mentre que els mecanoreceptors (que detecten el tacte) estan distribuïts uniformement pel bec. L'àrea electrosensible de l'escorça cerebral es troba a l'àrea somatosensorial tàctil i algunes cèl·lules corticals reben estímuls tant dels electroreceptors com dels mecanoreceptors, cosa que suggereix una associació estreta entre els sentits d'electrorecepció i del tacte. Tant els electroreceptors com els mecanoreceptors del bec dominen el mapa somatotòpic del cervell de l'ornitorrinc, de la mateixa manera que les mans humanes dominen l'homuncle de Penfield.[24][25]

Answer: a la pell del bec

Question: On son els electroreceptors?

Answer: a l'àrea somatosensorial tàctil

Question: On trobem l'àrea electrosensible de l'escorça cerebral?

Answer: entre els sentits d'electrorecepció i del tacte

Question: Entre què sembla que hi ha una relació estreta?


Retaule de Vallmoll

Context: La taula central va formar part de la col·lecció Muntadas fins al 1956 en què va passar a formar part dels fons del MNAC. La taula de l'Anunciació va ingressar al Museu Diocesà de Tarragona el 1915. Totes dues han estat contínuament relacionades amb l'estil de Jaume Huguet, fins a arribar a considerar-les com el punt de partida més clar de la producció huguetiana i l'obra culminant del període juvenil, tarragoní, d'aquest artista, sota la influència de Lluís Dalmau.[3] Pel que fa al Plany sobre el Cos de Crist del Louvre, la seva procedència està documentada des de 1837 quan el baró de Taylor, un dels viatgers hispanòfils del romanticisme, la comprà a Espanya per a la seva col·lecció, d'on va passar a la col·lecció de Lluís Felip I de França,[4] fins que va ser traspassat al Louvre el 1850.[5]

Answer: del MNAC

Question: De quins fons forma part?

Answer: de l'Anunciació

Question: Quina taula trobem al Museu Diocesà de Tarragona?

Answer: Lluís Dalmau

Question: Qui va influir a Jaume Huguet en aquest obra?

Answer: Espanya

Question: On van comprar Plany sobre el cos de Crist?

Context: Jaume Huguet (Valls 1412 - Barcelona 1492) fou un pintor gòtic català amb un estil que va evolucionar del gòtic internacional cap a les innovacions incorporades des de la pintura flamenca. La seva formació es va realitzar entre València, Tarragona i Barcelona, si bé no es descarta que pogués haver visitat Sardenya o Nàpols, que formaven part de la Corona d'Aragó. Va desenvolupar la seva màxima activitat a Barcelona a partir de 1448, on va crear un taller que pràcticament va monopolitzar la realització de retaules a Catalunya durant la segona meitat del segle xv, un cop morts Bernat Martorell i Lluís Dalmau. El seu taller va incorporar els seus deixebles i també membres de la família Vergós amb qui va mantenir una estreta relació personal i que són considerats coautors d'aquest retaule. Una part important de la seva obra s'ha perdut en revoltes que han destruït les esglésies que les contenien i la majoria d'obres conservades són panells de retaules que han estat desmuntats.

Answer: un pintor gòtic català

Question: Qui era Jaume Huguet?

Answer: els seus deixebles i també membres de la família Vergós

Question: A qui va incorporar Jaume Huguet al seu taller?

Answer: Vergós

Question: Amb quina família el pintor tenia una estreta relació personal?

Answer: en revoltes que han destruït les esglésies que les contenien

Question: Com s'ha perdut una part important de l'obra de Jaume Huguet?

Context: Al fons, una finestra gòtica amb festejador mostra un paisatge que aparentment és la ciutat de Barcelona que es configura davant el turó del Carmel, tal com apareix a la vista el segle xvi, conservada a l'Arxiu Històric de la Ciutat, i a altres posteriors. Aquesta vista, presa del vessant de Montjuïc, ofereix en primer terme el camí zigzaguejant que baixava de la muntanya.[10][11] A la paret de la banda esquerra de l'observador hi ha un òcul a la part alta que forma part del simbolisme de l'escena. El paviment, amb unes rajoles que ajuden a construir la perspectiva, mostra temes habituals en la ceràmica valenciana del moment.[12]

Answer: festejador

Question: Què té la finestra gòtica?

Answer: Barcelona

Question: Quina ciutat mostra aparentment?

Answer: del vessant de Montjuïc

Question: Des d'on esta presa aquesta vista?

Answer: un òcul

Question: Què hi trobem a la part alta de la paret esquerra?

Answer: la perspectiva

Question: Què ajuden a construir les rajoles?

Context: Presenta una composició clàssica de l'escena del plany sobre el Cos de Crist abans que es comencés a representar com la pietà amb el cos jacent de Crist sobre els genolls de Maria sedent. Amb alguna variació en la disposició dels personatges, segueix els cànons de la predel·la del Retaule del Sant Esperit de Lluís Borrassà de 1411, un patró que també s'ha fet servir per a versionar representacions de la Dormició de Maria com la de l'escultor Lluís Bonifaç i Massó amb la seva Mort de la Verge de l'oratori del castell de Valls, avui desapareguda. També el pintor Antoni Viladomat, contemporani de Bonifaç, es va inspirar per la seva Dormició de la Verge de 1730-1745, que va estar a la capella del Roser de l'església de Betlem de Barcelona i actualment està a la biblioteca del Centre Borja de Sant Cugat del Vallès.[17] El mateix Huguet va repetir una composició similar, tot i que d'inferior mida, a la predel·la del Retaule de Sant Bernardí i l'Àngel Custodi i, segons consta al contracte, al Retaule de Ripoll, actualment desaparegut i del qual només es conserven les dues grisalles del revers de la predel·la amb les imatges de Moisès i Melquisedec.[18]

Answer: clàssica

Question: Com és la composició de l'escena?

Answer: Lluís Borrassà

Question: Qui va fer el Retaule del Sant Esperit?

Answer: del Roser

Question: A quina capella va estar Dormició de la Verge?

Answer: Retaule de Sant Bernardí i l'Àngel Custodi

Question: On va repetir una composició semblant?

Answer: dues grisalles

Question: Què es conserva del Retaule de Ripoll?


James Naismith

Context: En el mateix any, Naismith va entrar a la Universitat McGill de Mont-real. Tot i que fou descrit com un home prim, amb 179 cm. d'altura i 76 kg. de pes,[4] era un atleta talentós i versàtil, i va representar la seva universitat en les disciplines de futbol canadenc, futbol i gimnàstica. Jugava de central en l'equip de futbol canadenc, va introduir el primer casc de futbol americà al joc[5] i va guanyar diverses medalles Wicksteed per actuacions destacades en gimnàstica.[6] Naismith va guanyar un Bachelor of Arts en Educació Física (1888) i un diploma al Presbyterian College de Mont-real (1890).[3] A partir del 1891, Naismith va ensenyar educació física i va esdevenir el primer director d'atletisme de McGill, tot i que posteriorment va abandonar Mont-real per esdevenir mestre d'educació física a la Universitat de Springfield de Springfield, Massachusetts.[6] També fou un membre de la fraternitat Sigma Pi Èpsilon.

Answer: central

Question: De què jugava a l'equip de futbol canadenc?

Answer: el primer casc

Question: Què va introduir?

Answer: Wicksteed

Question: Quines medalles va guanyar?

Context: El 1935, l'Associació Nacional d'Entrenadors de Bàsquet (creada per l'antic alumne de Naismith Phog Allen) va recol·lectar diners per tal que Naismith, ja amb 74 anys, pogués ser testimoni de la introducció del bàsquet com a esport olímpic oficial als Jocs Olímpics d'estiu de 1936.[14] Allà, Naismith va donar les medalles a tres equips d'Amèrica del Nord: l'or pels Estats Units, la plata per Canadà i el bronze per Mèxic.[15] Durant els Jocs, fou nomenat President Honorífic de la Federació Internacional de Bàsquet.[3] Quan Naismith va retornar a casa va comentar que veure el seu esport ser jugat per tantes nacions va ser la millor compensació que mai hauria pogut rebre per la seva invenció.[12] El 1937, Naismith va ser una peça important en la formació de la National Association of Intercollegiate Basketball, que més tard esdevindria la NAIA (National Association of Intercollegiate Athletics).[16]

Answer: la introducció del bàsquet com a esport olímpic oficial

Question: De què va ser testimoni?

Answer: tres

Question: A quants equips va donar medalles?

Answer: President Honorífic

Question: Què va ser nomenat?

Answer: Durant els Jocs

Question: Quan va ser nomenat President Honorífic?

Answer: National Association of Intercollegiate Athletics

Question: Què va esdevenir més tard la National Association of Intercollegiate Basketball?

Context: El programa de bàsquet masculí de la Universitat de Kansas va començar oficialment el 1898, seguint l'arribada de Naismith, justament sis anys després que Naismith escrivís les primeres regles oficials d'aquest esport. Naismith no fou contractat com a entrenador de bon inici, sinó com a director de la capella i instructor d'educació física.[10] En aquests primers dies, la majoria de partits de bàsquet eren jugats contra equips propers de YMCA. Altres oponents compuns eren la Universitat Haskell Indian Nations o el William Jewell College. Sota les ordres de Naismith, l'equip només va jugar contra tres universitats actualment considerades del Big 12: Nebraska (sis vegades), Missouri (dues vegades) i Kansas State (una vegada). Irònicament, Naismith va ser l'únic entrenador d'aquesta universitat que va tenir uns resultats negatius, amb un balanç de 55-60.[11] De totes maneres, Naismith va entrenar a Forrest "Phog" Allen, que seria el seu successor a Kansas,[12] i que també entraria al Saló de la Fama del bàsquet.[13] Quan Allen va esdevenir entrenador i va dir a Naismith que aniria a entrenar a la Universitat de Baker el 1904, Naismith el va desencoratjar: "No pots entrenar bàsquet; tan sols pots jugar-lo".[6] Fent-li cas omís, Allen es va embarcar en una carrera d'entrenador que el portaria finalment a ser conegut com el pare de l'entrenament del bàsquet (the Father of Basketball Coaching). Durant el seu temps a Kansas, Allen va entrenar Dean Smith (equip guanyador del campionat nacional el 1952) i Adolph Rupp (equip guanyador del campionat nacional Helms Foundation del 1922). Quan Dean Smith es va retirar com a entrenador en cap a North Carolina era l'entrenador amb més victòries de la història del bàsquet universitari, el segon era Adolph Rupp i el tercer era Allen. Els tres entrenadors s'afegiren a Naismith com a membres del Saló de la Fama del bàsquet.Dean Smith

Answer: les primeres regles oficials

Question: Què va escriure Naismith?

Answer: negatius

Question: Quins resultats va obtenir Naismith?

Answer: el pare de l'entrenament del bàsquet

Question: Com era conegut Allen?

Context: Naismith és l'inventor del basquetbol i va escriure les 13 regles originals d'aquest esport.[14] El Naismith Memorial Basketball Hall of Fame a Springfield, Massachusetts és anomenat així en honor seu, i hi fou admès com a membre en la seva inauguració el 1959.[14] La National Collegiate Athletic Association premia anualment els seus millors jugadors i entrenadors amb els Premis Naismith, entre ells el Naismith College Player of the Year, el Naismith College Coach of the Year i el Naismith Prep Player of the Year. Després de la introducció del bàsquet com esport olímpic masculí el 1936, el bàsquet femení esdevingué esport olímpic als Jocs Olímpics d'estiu de 1976 celebrats a Mont-real.[18] Naismith també ha estat admès al Saló de la Fama del bàsquet canadenc, al Saló de la Fama olímpic canadenc, al Saló de la Fama d'esports canadenc, al Saló de la Fama de llegendes de l'esport d'Ontàrio, al Saló de la Fama d'esports d'Ottawa, al Saló de la Fama d'esports de la Universitat McGill, al Saló de la Fama d'esports de Kansas State i al Saló de la Fama de la FIBA.

Answer: 13

Question: Quantes regles va escriure Naismith?

Answer: l'inventor del basquetbol

Question: Què és Naismith?

Answer: 1936

Question: Quin any el basquet va ser esport olímpic masculí?

Answer: Mont-real

Question: En quins jocs va ser olímpic el basquet femení?

Context: En el seu intent de pensar el nou joc, Naismith es va guiar per tres idees principals.[3] Primer de tot, va analitzar els jocs més populars en aquell moment: el rugbi, el lacrosse, el futbol, el futbol americà, l'hoquei sobre gel i el beisbol; es va adonar dels problemes que comportava fer servir una pilota petita i veloç i va concloure que una pilota de la mida i pes com la del futbol era més segura. En segon lloc, va veure que la majoria de contacte físic tenia lloc mentre es corria amb la pilota, botant-la o colpejant-la, i per tant va decidir que les passades serien l'única opció legal. Finalment, Naismith va reduir encara més el contacte entre jugadors fent que l'objectiu no fos protegit per ningú; simplement el va posar per sobre els caps dels jugadors. Per marcar gols, per tant, es forçava als jugadors a tirar un tir suau i bombejat que havia vist que era efectiu en el seu vell joc preferit duck on a rock. Naismith va batejar aquest nou joc com a "Basket Ball"[3] (literalment en català Pilota Cistella) i va posar tots els seus pensaments per escrit a les 13 regles bàsiques.[7]

Answer: tres

Question: Per quantes idees es va guiar?

Answer: els jocs més populars

Question: Què va analitzar?

Answer: com la del futbol

Question: Com va decidir que seria la pilota?

Answer: les passades

Question: Quina era l'única opció legal?

Answer: sobre els caps dels jugadors

Question: On va posar l'objectiu?


Mitocondri

Context: La matriu és l'espai tancat per la membrana interna. Conté aproximadament dos terços del total de les proteïnes d'un mitocondri.[5] La matriu és important en la producció d'ATP, amb l'ajuda de l'ATP sintasa situada a l'interior de la membrana. La matriu conté una alta concentració d'una mescla de centenars d'enzims, de ribosomes mitocondrials especials, ARNt i diverses còpies d'ADN del genoma mitocondrial. Les principals funcions dels enzims inclouen l'oxidació del piruvat, d'àcids grassos i el cicle de Krebs.[5]

Answer: l'espai tancat per la membrana interna

Question: Què és la matriu?

Answer: dos terços del total

Question: Quantes proteïnes del mitocondri conté la matriu?

Answer: en la producció d'ATP

Question: En què és important la matriu?

Answer: d'ADN del genoma mitocondrial

Question: De què conté còpies la matriu?

Answer: el cicle de Krebs

Question: Quin cicle es produeix gracies als enzims?

Context: Amb el lloc central que ocupen en el metabolisme cel·lular, els danys – i posterior disfunció – dels mitocondris són factors importants en una ampla gamma de malalties humanes. Els trastorns mitocondrials se solen presentar com a trastorns neurològics, però poden manifestar-se com a miopatia, diabetis, endocrinopatia múltiple o una varietat d'altres manifestacions sistèmiques.[80] Les malalties causades per mutacions en l'ADN mitocondrial són: la síndrome de Kearns-Sayre, la síndrome MELAS i la neuropatia òptica hereditària de Leber.[81] En la immensa majoria dels casos, aquestes malalties es trameten hereditàriament per part de la mare, ja que el zigot deriva els seus mitocondris i, per tant, l'ADN mitocondrial, de l'òvul. Es creu que malalties com la síndrome de Kearns-Sayre, la síndrome de Pearson i l'oftalmoplegia externa progressiva tenen l'origen en rearranjaments a gran escala d'ADN mitocondrial, mentre que altres malalties com la síndrome MELAS, la neuropatia òptica hereditària de Leber, l'epilèpsia mioclònica de fibres vermelles estripades, i altres, es deuen a mutacions puntuals de l'ADN mitocondrial.[80]

Answer: en el metabolisme cel·lular

Question: En què ocupen un lloc central?

Answer: com a trastorns neurològics

Question: Com es solen presentar els trastorns mitocondrials?

Answer: de l'òvul

Question: D'on deriva l'ADN mitocondrial?

Answer: hereditàriament

Question: Com es transmeten majoritàriament aquestes malalties?

Answer: puntuals

Question: A quin tipus de mutacions es deu la síndrome MELAS?

Context: Els gens mitocondrials no són heretables de la mateixa manera que els gens que es troben en el nucli. En la fertilització d'un òvul per un espermatozoide, tant l'òvul com l'espermatozoide contribuïxen a portar cadascun la meitat de la informació genètica del que serà el zigot. En canvi, els mitocondris, i per tant, l'ADN mitocondrial, provenen habitualment de l'òvul. La informació genètica mitocondrial de l'espermatozoide entra dins de l'òvul però no contribueix a la informació genètica de l'embrió.[66] En canvi, els mitocondris paternals són marcats amnh ubiquitina per seleccionar-los per la seva posterior destrucció a l'interior de l'embrió.[67] L'òvul conté un nombre relativament reduït de mitocondris que posteriorment s'aniran dividint fins a tenir prou mitocondris a les diferents cèl·lules de l'organisme ja adult. Per tant, en la majoria de casos els mitocondris són heretats per la línia femenina, coneguda com l'herència materna. Aquest mecanisme es dóna en la majoria dels organismes, incloent-hi tots els animals, tot i que en certs casos es dóna per herència paterna. Aquest tipus d'herència es dóna en certs pinòpsids, però no en pins i en arbres de taulat.[68] També s'ha suggerit que es produeix a un nivell molt baix en els éssers humans.[69]

Answer: s'aniran dividint

Question: Què faran els mitocòndris?

Answer: l'herència materna

Question: Com es coneix la línia femenina?

Answer: per herència paterna

Question: Com es pot donar en certs casos?

Answer: per seleccionar-los per la seva posterior destrucció

Question: Per què són marcats els mitocondris paternals?

Context: El genoma mitocondrial humà és una molècula d'ADN circular d'aproximadament setze quilobases.[50] Està codificat per 37 gens: 13 subunitats dels complexos respiratoris I, III, IV,V, 22 ARNt mitocondrials i 2 ARNr.[50] Un mitocondri pot contenir entre dues i deu còpies d'ADN.[51]

Answer: és una molècula d'ADN

Question: Què és el genoma mitocondrial humà?

Answer: setze

Question: Quantes quilobases té?

Answer: 37

Question: Quants gens el codifiquen?

Answer: entre dues i deu

Question: Quantes còpies d'ADN pot contenir un mitocondri?

Context: Alguns grups d'organismes eucariotes unicel·lulars manquen de mitocondris: els microsporidis, els metamònads i les arcamebes.[48] Aquests tres grups apareixen com els eucariotes més primitius en l'arbre filogenètic construïts per ARNr; això dóna a entendre que van aparèixer abans que els mitocondris. Tanmateix, actualment se sap que això és una il·lusió creada per atracció entre branques llargues – es tracta de grups derivats que conserven gens o orgànuls derivats dels mitocondris (per exemple, els mitosomes i hidrogenosomes).[1]

Answer: eucariotes unicel·lulars

Question: Quins organismes poden no tenir mitocondris?

Answer: els microsporidis, els metamònads i les arcamebes

Question: Quins eucariotes unicel·lulars no tenen mitocondris?

Answer: abans que els mitocondris

Question: Quan van aparèixer aquests organismes?

Context: A mesura que la concentració de protons augmenta en l'espai intermembranós, s'estableix un fort gradient electroquímic a través de la membrana interna. Els protons poden tornar a la matriu a través del complex d'ATP sintasa i el seu potencial d'energia s'utilitza per sintetitzar l'ATP a partir d'ADP i fosfat inorgànic(Pi).[6] Aquest procés rep el nom de quimiosmosi, i fou descrit per primera vegada per Peter Mitchell[24][25] que fou guardonat amb el Premi Nobel del 1978 en química pel seu treball. Més tard, part del Premi Nobel en química del 1997 fou atorgat a Paul D. Boyer i John E. Walker per la seva clarificació del funcionament de l'ATP sintetasa.[26]

Answer: en l'espai intermembranós

Question: On ha d'augmentar la concentració de protons perquè s'estableixi un fort gradient electroquímic?

Answer: a través del complex d'ATP sintasa

Question: A través de què tornen els protons a la matriu?

Answer: Peter Mitchell

Question: Qui va descriure aquest procés de quimiosmosi?


Terra baixa

Context: En Sebastià té aproximadament quaranta anys i és el gran terratinent de la Terra baixa. Es caracteritza per ser una persona burleta, superba i sense escrúpols. Ell és l'amo de tot, fins i tot de les persones que hi viuen, com és el cas de la Marta, amb la qual manté una relació amorosa en secret des que ella tenia quinze anys.[4] Programa el casament de la Marta i en Manelic per no aixecar sospites de la seva relació secreta.

Answer: aproximadament quaranta

Question: Quants anys té en Sebastià?

Answer: el gran terratinent de la Terra baixa

Question: Qui és en Sebastià?

Answer: una persona burleta, superba i sense escrúpols

Question: Com és en Sebastià?

Answer: el casament de la Marta i en Manelic

Question: Què programa en Sebastià?

Context: El desenllaç de l'obra arriba amb el tercer acte. En Sebastià vol que vigilin en Manelic perquè l'havia amenaçat de mort. Els Perdigons s'adonen que no han fet bé d'obeir el seu amo, però quan torna a aparèixer en Sebastià, que reclama veure la Marta, ningú no li planta cara. En aquell moment, arriba el mossèn i fa marxar en Sebastià cap a casa perquè allí l'espera el pare de la seva promesa. Quan en Sebastià ha marxat, apareix la Nuri, que reclama parlar amb la Marta i fa fora tots els pagesos que hi ha al molí. La Nuri li diu que esperi el seu senyal, que ella l'ajudarà a escapar a la terra alta amb en Manelic. Finalment, la Marta sent la rialla, que és el senyal que esperava, i decideix fugir, però és interceptada per en Sebastià, que la renya. Seguidament, apareix en Manelic al molí i s'enfronta amb en Sebastià en una baralla a mort que guanya en Manelic. És en aquell punt que en Manelic diu: «He mort el llop».[19] Per acabar, els pagesos veuen el cadàver d'en Sebastià a terra, i la Marta i en Manelic fugen a la tranquil·la i pura terra alta.[17][18]

Answer: amb el tercer acte

Question: Quan arriba el desenllaç de l'obra?

Answer: cap a casa

Question: On fa marxar el mossèn a Sebastià?

Answer: el seu senyal

Question: Què ha d'esperar la Marta de la Nuri?

Answer: la rialla

Question: Quin era el senyal de la Nuri?

Context: A final del segle xix, Espanya visqué la restauració borbònica, que començà en acabar-se la Primera República Espanyola, l'any 1874, i acabà amb el pronunciament del general Martínez-Campos. Aquest període es caracteritzà per una certa estabilitat institucional que impulsà un model liberal de l'Estat. La revolució industrial veié el naixement de la classe obrera, que creà tot un seguit de moviments polítics i socials coneguts amb el nom de moviment obrer.[14]

Answer: A final del segle xix

Question: Quan va viure Espanya la restauració borbònica?

Answer: 1874

Question: Quin any s'acaba la Primera República Espayola?

Answer: general

Question: Quin rang militar tenia Martínez-Campos?

Answer: moviment obrer

Question: Com es coneixen els moviments polítics i socials que va crear la classe obrera?

Answer: obrera

Question: Quina classe va néixer arrel de la revolució industrial?

Context: En Manelic és el personatge principal de l'obra. És un pastor originari de la Terra alta que vivia a les muntanyes amb les seves ovelles. És la figura que conjumina amb la puresa de la Terra alta, i es caracteritza per la seva innocència i ignorància. En Manelic es trasllada a la Terra baixa enganyat per en Sebastià, que li ofereix la mà de la Marta amb la finalitat de no aixecar sospites de la relació il·lícita que manté amb ella. A la Terra baixa tothom es riu d'en Manelic, sense que en sàpiga la raó. Allí, a la Terra baixa, és corromput per la hipocresia i el pecat d'aquesta terra. En aquesta terra perd la seva innocència i, embogit per tot el que ha viscut, acaba matant en Sebastià, i diu feliç i rabiós: «He mort el llop». A partir d'aquí, veu que l'única opció per sobreviure és escapar amb la seva dona a la Terra alta, on podran viure lluny del pecat del món urbà, i així, poder fugir de la tortura que representa la Terra baixa.

Answer: a les muntanyes

Question: On vivia Manelic?

Answer: amb les seves ovelles

Question: Amb qui vivia Manelic?

Answer: He mort el llop

Question: Què diu en Manelic feliç i rabiós?

Context: La Terra alta representa el Pirineu, descrit com un lloc sense pecat i on la corrupció de la mà de l'home no ha arribat, ja que és un lloc verge, un lloc bo per naturalesa on viu en Manelic i, per aquesta raó, ell tindrà les característiques que també pertanyen a la Terra alta. És l'espai utòpic, solitari, irreal i idoni que permet el compliment dels desitjos més pregons.[21] L'altre espai antagònic, la Terra baixa, és l'espai on transcorre la major part de l'obra, i el representa com el lloc on es concentra el mal del món, en el qual la corrupció, el pecat i la malícia de l'home conviuen en un mateix espai, però és especialment marcat en els seus habitants.[5] El lloc que representa la Terra baixa és la vila o la ciutat on succeeix tota la trama dramàtica de l'obra.[18]

Answer: un lloc verge, un lloc bo per naturalesa

Question: Com és la Terra alta?

Answer: Manelic

Question: Qui viu en la Terra alta?

Answer: el lloc on es concentra el mal del món

Question: Què es la Terra baixa?

Context: Les paraules "fera", "llop" i "bèstia" són elements simbòlics que prenen diferents connotacions. Al llarg de l'obra, el terme "fera" és utilitzat com un element amb una connotació positiva marcada i, antagònicament, s'utilitza el terme "llop" amb connotacions negatives. Finalment, el terme "bèstia", quan és aplicat a la descripció d'una persona, pren un valor de menyspreu.[5]

Answer: com un element amb una connotació positiva

Question: Com és utilitzat el terme “fera”?

Answer: menyspreu

Question: Què vol dir el terme "bèstia" quan és aplicat a la descripció d'una persona?

Answer: elements simbòlics que prenen diferents connotacions

Question: Què són les paraules "fera", "llop" i "bèstia"?


Maometto secondo

Context: L'òpera se situa en el context històric de la caiguda de la colònia veneciana de Negroponte en mans dels turcs el 1476. El governador venecià Paolo Erisso intenta que la seva filla Anna es casi amb Calbo, però ella estima a Uberto, a qui havia conegut a Corint. Uberto resulta ser en realitat el sultà Mehmed II. Anna pateix un conflicte entre el deure i l'amor, elegint primer en matrimoni a Calbo que finalment mort per la seva pròpia mà mentre les forces turques ataquen Negroponte. Per la posterior representació a Venècia, Rossini va substituir aquest final per un de feliç, amb una victòria per als soldats venecians.[6]

Answer: 1476

Question: En quin any va caure la colònia veneciana de Negroponte?

Answer: dels turcs

Question: A mans de qui va caure la colònia veneciana de Negroponte?

Answer: la caiguda de la colònia veneciana de Negroponte en mans dels turcs el 1476

Question: Quin és el context històric en el que es situa l'òpera?

Answer: amb Calbo

Question: Amb qui vol Paolo Erisso que es casi Anna?

Answer: a Corint

Question: On va conèixer Anna a Uberto?

Context: Maometto va ser escrita quan la cursa de composició de Rossini estava començant a reduir la velocitat fins a una òpera l'any, i va aparèixer gairebé un any després de Bianca e Falliero, tot i que va ser succeïda molt ràpidament per Matilde di Shabran.[9] Va acceptar la comissió del San Carlo el maig de 1820, fet que es va fer evident quan Rossini va començar a compondre l'òpera, que "seria el més ambiciós de tots els seus treballs per a l'etapa italiana".[10] Al final va resultar que "el seu procés de composició va ser llarg i laboriós, i les circumstàncies de la seva feina inesperadament pesades".[10]

Answer: després de Bianca e Falliero

Question: Després de quina obra va aparèixer Maometto?

Answer: Matilde di Shabran

Question: Quina obra va succeir a Maometto?

Answer: maig de 1820

Question: Quan va acceptar la comissió del San Carlo?

Answer: llarg i laboriós

Question: Com va resultar el seu procés de composició?

Context: En la seva forma original Maometto II va desaparèixer durant gairebé 150 anys. El 1976 el Metropolitan Opera va representar L'assedio di Corinto, una traducció a l'italià de la revisió francesa de Rossini.[16] Una altra versió es va presentar al Festival Rossini de Pesaro el 1985.[9] La San Francisco Opera en va fer una altra el 17 de setembre de 1988, considerada la més propera de la versió original de l'òpera de Rossini.[7][16][17]

Answer: el Metropolitan Opera

Question: Qui va representar L'assedio di Corinto?

Answer: una traducció a l'italià de la revisió francesa de Rossini

Question: Què era L'assedio di Corinto?

Answer: el 1985

Question: En quin any es va celebrar el Festival Rossini de Pesaro?

Answer: San Francisco Opera

Question: On es va presentar l'òpera que és considerada la versió més propera a l'original de Rossini?

Answer: 150

Question: Durant gairebé quants anys va desaparèixer Maometto II en la seva forma original?

Context: El retorn de les províncies italianes de Llombardia i el Vèneto a la sobirania d'Àustria la primavera de 1814 va proporcionar una oportunitat favorable a Milà per als compositors d'origen austro-alemany. Von Winter, Meyerbeer i altres ho van capitalitzar. Maometto de Winter es va estrenar a La Scala el 28 de gener 1817 i va ser un èxit que va funcionar durant 45 actuacions amb alguns dels millors cantants de l'època. Entre ells el mateix Filippo Galli, però també amb Carolina Bassi i Domenico Donzelli. Hi ha evidència que Rossini va veure Maometto de Von Winter a La Scala i va admirar molt la gravetat i complexitat de la música amb els seus orígens germànics, la síntesi de diversos gèneres, i el seu maneig dels cors.[11]

Answer: Llombardia i el Vèneto

Question: Quines províncies italianes es van retornar a la sobirania d'Àustria el 1814?

Answer: 28 de gener 1817

Question: Quin dia es va estrenar Maometto de Winter?

Answer: 45

Question: Durant quantes actuacions va funcionar Maometto de Winter?

Answer: la gravetat i complexitat de la música

Question: Què va admirar Rossini quan va veure Maometto de Von Winter a La Scala?


Martinus van Marum

Context: La màquina està constituïda per dos discos de vidre d'1,65 cm. de diàmetre cada un, situats un davant de l'altre en el mateix eix horitzontal i separats una distància de 19 cm. Vuit coixins de 39,4 cm cada una s'encarreguen d'excitar la seva part superior i inferior dels discos, a ambdós costats. El gran conductor principal, compost per diverses peces, està suportat per tres potes de vidre d'1,44 m. d'alt cadascuna.[20] Per posar en funcionament la màquina dues persones havien de girar una manovella, la qual feia girar els discos, encara que per a experiments més llargs s'havia habilitat una segona manovella, que s'havien d'encarregar de fer-la funcionar quatre persones.[21][22]

Answer: dos

Question: Quants discos de vidre constitueixen la màquina?

Answer: 1,65 cm. de diàmetre cada un

Question: Quina mida tenen els discos de vidre que constitueixen la màquina?

Answer: un davant de l'altre en el mateix eix horitzontal

Question: On estan situats els discos de vidre que constitueixen la màquina?

Answer: tres potes de vidre

Question: Què suporta el gran conductor principal?

Answer: per a experiments més llargs

Question: Per a què s'havia habilitat una segona manovella?

Context: El 1785 va sotmetre alguns gasos a intenses descàrregues elèctriques generades amb la màquina electroestàtica. Entre ells va experimentar amb oxigen pur, el volum del qual es va reduir un 5% després de 15 minuts d'exposició, i amb aire atmosfèric, que es va reduir un 1,5% després de 30 minuts. Com que el volum dels gasos sempre es reduïa, va deduir que durant les descàrregues elèctriques tenien lloc reaccions químiques. Després d'aquells experiments va percebre una olor característica, única i punxant, al voltant del generador; Van Marum se'n va referir com «l'olor de la matèria elèctrica». Aquesta olor era producte de la formació d'ozó, sent el primer a descriure-ho científicament[43][44][45][46]

Answer: màquina electroestàtica

Question: Amb què es van generar les descàrregues elèctriques que van sotmetre alguns gasos?

Answer: que durant les descàrregues elèctriques tenien lloc reaccions químiques

Question: Què es va deduir pel fet que el volum dels gasos sempre es reduïa?

Answer: al voltant del generador

Question: On va percebre Van Marum una olor característica?

Answer: única i punxant

Question: Com era l'olor que va percebre Van Marum?

Answer: de la formació d'ozó

Question: De què era producte l'olor que va percebre Van Marum?

Context: Tot just construir-se la màquina, Van Marum va realitzar alguns experiments senzills amb l'objectiu de determinar la seva potència. Per dur -los a terme només va utilitzar el conductor del generador, ja que encara no havia rebut la gran bateria d'Ampolles de Leiden, sense les quals no es podia aprofitar tot el potencial de la màquina. No obstant això, els resultats van ser satisfactoris i el 1785 va publicar un article on resumeix aquests primers experiments.[23][19]

Answer: senzills

Question: Com eren els experiments que va realitzar Van Marum tot just construir la màquina?

Answer: determinar la seva potència.

Question: Quin objectiu tenien els experiments que va realitzar Van Marum tot just construir la màquina?

Answer: el conductor del generador

Question: Què va utilitzar Van Marum per dur a terme els experiments?

Answer: d'Ampolles de Leiden

Question: De què era la gran bateria que Van Marum no havia rebut encara?

Answer: 1785

Question: Quan va publicar Van Marum un article resumint els primers experiments?

Context: Va realitzar nombrosos viatges arreu d'Europa amb objectius científics diversos.[16] A causa de problemes polítics a partir de 1802 no va poder continuar viatjant, però va continuar desplaçant-se pels Països Baixos i Bèlgica gairebé anualment, fins i tot poc abans de la seva mort, el 26 de desembre de 1837, després de quatre dies de malaltia.[13][17] Va rebre els honors de les autoritats franceses i neerlandeses. A causa de la prohibició dels enterraments a les esglésies que va entrar en vigor a partir de 1825, no va poder ser enterrat al costat de la seva esposa, que havia mort el 1821. En canvi, va ser enterrat el 2 de gener de 1838 al cementiri d'Overveen, molt a prop de Haarlem. Després que el cementiri tanqués les seves portes el 1917, la seva làpida va ser adquirida per la Societat Holandesa de les Ciències, la qual roman actualment al seu jardí.[2]

Answer: arreu d'Europa

Question: On va realitzar nombrosos viatges?

Answer: científics

Question: Quins objectius pretenia en realitzar nombrosos viatges?

Answer: A causa de problemes polítics

Question: Per què no va poder continuar viatjant a partir de 1802?

Answer: 1825

Question: Quan va entrar en vigor la prohibició dels enterraments en les esglésies?

Answer: la Societat Holandesa de les Ciències

Question: Qui va adquirir la seva làpida?

Context: Durant bona part de la dècada del 1790, les dificultats econòmiques van impedir a Van Marum poder aconseguir finançament pels seus experiments amb la màquina electroestàtica i va decidit centrar-se durant diversos anys en la geologia. Entre 1796 i 1798 va donar algunes conferències sobre aquesta temàtica en general, i en particular sobre vulcanologia, fòssils i paleontologia.[48] El 1798 va visitar a Weissenstein una exposició de lignit i basalt. Allà va observar el lignit cobert per una capa d'argila i pumicita, revestit al seu torn per basalt bretxat, el qual Van Marum va demoninar «lava sorrenca». D'allà va marxar a Meißen, on va visitar les mines de carbó, conegudes en aquell moment pels seus incendis, els orígens dels quals romanien sense una explicació científica satisfactòria.[4] Entre 1799 i 1801 va dirigir diverses investigacions sobre l'escorça terrestre primitiva i el tipus de roques que componen l'escorça actual.[48] El 1802 va realitzar un viatge a París[51] amb l'objectiu d'adquirir un exemplar de la col·lecció de 500 models de vidres de René Just Haüy.[4]

Answer: les dificultats econòmiques

Question: Què va impedir a Van Marum aconseguir finançament pels seus experiments en la dècada del 1790?

Answer: Entre 1796 i 1798 va donar algunes conferències sobre aquesta temàtica en general, i en particular sobre vulcanologia, fò

Question: Quan va donar Van Marum conferències sobre vulcanologia, fòssils i paleontologia?

Answer: Meißen

Question: On va marxar Van Marum després d'haver estat a Weissenstein?

Answer: pels seus incendis

Question: Per què eren conegudes les mines de carbó de Meißen?

Answer: 500

Question: Quants models de vidres tenia la col·lecció de René Just Haüy?


Línia 10 del metro de Barcelona

Context: Al juliol van començar les obres a la Zona Franca i a l'agost a l'alçada de l'Hospital de Sant Pau. Al mes de setembre la tuneladora de Santa Coloma arribava al pou de bifuració del Besòs des d'on seria desmuntada i extreta. A Sant Andreu el mes de novembre hi va haver un nou ensurt i les obres es van aturar pel perill de topar amb els fonaments d'uns habitatges del barri i que van obligar a iniciar estudis per determinar la millor solució. A la vegada que es feien les perforacions es començaven les obres a les estacions. A la fi del 2005 hi havia una quinzena d'estacions en obres.[23]

Answer: Al juliol

Question: Quan van començar les obres a la Zona Franca?

Answer: a l'alçada de l'Hospital de Sant Pau

Question: On van començar les obres a l'agost?

Answer: al pou de bifuració del Besòs

Question: On va arribar al setembre la tuneladora de Santa Coloma?

Answer: seria desmuntada i extreta

Question: Què farien amb la tuneladora al pou de bifuració del Besòs?

Answer: A Sant Andreu

Question: On hi va haver un nou ensurt al novembre?

Context: Amb la posada en servei del tram sud de la L9 fins l'Aeroport es finalitzà la perforació i s'enllestí la infraestructura ferroviària al ramal de la Zona Franca per permetre l'accés a cotxeres. El 2016 es repreneren les obres d'accesos i arquitectura a les estacions per anar obrint la línia. Després de 2 anys finalitzaren a Foc i Foneria cosa que permeté obrir el ramal sud de la L10 entre Collblanc i Foc el 8 de setembre de 2018. El 2019 es van inaugurar les estacions de Provençana (2 de març) i Ciutat de la Justícia (23 de novembre) i el 2020 va entrar en servei l'estació Zona Franca (1 de febrer).[12][13]

Answer: El 2016

Question: Quan van reprendre les obres d'accessos de la L9 ?

Answer: anar obrint la línia

Question: Què permetia les obres d'accessos i arquitectura a la L9?

Answer: el ramal sud de la L10

Question: Quin ramal es va obrir entre Collblanc i Foc?

Answer: el 8 de setembre de 2018

Question: Quan es va obrir el ramal sud de la L10?

Context: A l'abril del 2005 un total de 254 de denúncies havien arribat al DPTOP per part de veïns de Santa Coloma, Badalona i Barcelona per les afectacions de les obres. Un portaveu del DPTOP assegurava que totes les denúncies s'havien analitzat i només 18 es van reconèixer com a relacionades amb les obres. A la fi del 2005 el consell municipal del districte de Sarrià - Sant Gervasi es va comprometre a constituir una comissió de seguiment de les obres al districte per la tranquil·litat dels veïns.[23]

Answer: 254

Question: Quantes denúncies havien arribat al DPTOP a l'abril del 2005?

Answer: veïns de Santa Coloma, Badalona i Barcelona

Question: Qui havia fet les denúncies al DPTOP?

Answer: per les afectacions de les obres

Question: Per què eren les denúncies al DPTOP?

Answer: 18

Question: Quantes denuncies va reconèixer el DPTOP com a relacionades amb les obres?

Answer: una comissió de seguiment de les obres

Question: Què es va comprometre constituir el consell municipal del districte de Sarrià - Sant Gervasi?

Context: Al març es va publicar l'estudi informatiu modificat del túnel entre la Sagrera i Mandri, un dels trams més endarrerits. L'estudi variava lleugerament el túnel, augmentant la profunditat, i per tant la seguretat, però sense canviar la ubicació de les set estacions previstes. També es passava per zones més estables i amb menys edificis, les previsions eren d'iniciar les obres el 2009 i acabar-les amb tres anys, amb un pressupost de 698 MEUR, un 11% superior al previst. Al juny es va acabar la revisió del tram entre Mandri i Zona Universitària, amb unes variacions similars al del tram anterior.[25]

Answer: del túnel entre la Sagrera i Mandri

Question: Quin estudi informatiu es va publicar al març?

Answer: lleugerament el túnel

Question: Què variava l'estudi?

Answer: augmentant la profunditat

Question: Com variava el túnel l'estudi?

Answer: la seguretat

Question: Què s'aconseguia augmentar a l'augmentar la profunditat del túnel?

Answer: de les set estacions previstes

Question: De què no va canviar l'ubicació en l'estudi?


Jakobín

Context: Només en molt pocs casos hi ha un llarg període transcorregut entre la decisió inicial de Dvořák d'escriure una obra determinada, i la data en què realment es va embarcar en la partitura. En el cas d'El jacobí, aquest interval fou de sis anys. La gènesi del llibret va ser llarg i complicat. Hi va haver poc temps per a les discussions relatives a la nova òpera a causa dels preparatius i l'esforç conjunt de Dvořák i Červinková en l'òpera anterior Dimitrij. A més a més, Dvořák tenia una sèrie de compromisos que li consumeixen molt de temps a l'estranger. Un altre motiu del retard és que el compositor estava indecís sobre l'ús d'un llibret amb un tema txec.[8]

Answer: sis anys

Question: Quants anys va trigar Dvořák entre que va decidir escriure El jacobí i la data que es va posar a escriure-la?

Answer: llarg i complicat

Question: Com va ser la gènesi del llibret d'El jacobí?

Answer: Dimitrij

Question: En quina òpera anterior a El jacobí van participar Dvořák i Červinková?

Answer: molt de temps a l'estranger

Question: Què li consumien els compromisos a Dvořák?

Answer: sobre l'ús d'un llibret amb un tema txec

Question: Sobre què estava indecís Dvořák?

Context: El vell comte. en una conversa amb Benda,·li confia que, malgrat tot l'esdevingut, en el fons del seu cor serva un gran afecte envers el fill que ha repudiat. I mentre esplaia els seus sentiments íntims, tol d'una es commou fortament en sentir la tonada d'una cançó de bressol, la mateixa que la seva esposa cantava, ja fa tants d'anys, per a fer dormir el seu fillet Bohuš. La seva emoció augmenta encara quan se li presenta la desconeguda cantaire, la qual es descobreix com a nora seva, i li relata les intrigues de què ha estat víctima el sou espòs empresonat.

Answer: envers el fill que ha repudiat

Question: Sobre qui té un gran afecte el vell comte?

Answer: en sentir la tonada d'una cançó de bressol

Question: Quan es commou el vell comte?

Answer: la seva esposa

Question: Qui cantava la cançó de bressol que commou al vell comte?

Answer: Bohuš

Question: Com es diu el fill del vell comte?

Answer: com a nora seva

Question: Com es descobreix la cantaire de la cançó de bressol?

Context: Červinková-Riegrová va revisar el llibret, seguint els desitjos de Dvořák, especialment l'últim acte. No obstant això, a causa d'altres compromisos, no va ser fins tres anys després que el compositor es va embarcar en un nou arranjament musical. Hi va treballar de febrer a desembre de 1897, amb una revisió total de l'obra. L'estrena revisada va ser el 19 de juny de 1898, també dirigint Adolf Čech, i es va convertir en la versió habitual.[8]

Answer: Červinková-Riegrová

Question: Qui va revisar el llibret seguint els desitjos de Dvořák?

Answer: l'últim acte

Question: Què va revisar especialment del llibret Červinková-Riegrová?

Answer: tres anys després

Question: Quan es va embarcar Dvořák en un nou arranjament musical?

Answer: de febrer a desembre de 1897

Question: Quan va treballar Dvořák en el nou arranjament musical?

Answer: el 19 de juny de 1898

Question: Quin dia va ser l'estrena revisada?

Context: Davant tota la reunió dels convidats a la festa i del poble que conduït per Benda ve a cantar-li la serenata, mana el comte que Bohuš sigui tret de la presó i conduït a la seva presència de seguida. Ensems, rebutja el traïdor Adolf i el foragita del seu lloc. En arribar Bohuš a corre-cuita, el comte se sent feliç d'obrir al fill amat els braços paternals. També Jiří i Terenka, per mediació del comte són autoritzats a casar-se i als alegres sons de la dansa tota la concurrència festeja el restabliment de la pau i la concòrdia en la noble família reunida feliçment després de tan llarga separació.[10]

Answer: que Bohuš sigui tret de la presó

Question: Què mana el comte davant dels convidats?

Answer: Adolf

Question: A qui rebutja el comte?

Answer: Jiří i Terenka

Question: Qui es pot casar per mediació del comte?

Answer: el restabliment de la pau i la concòrdia en la noble família

Question: Què festeja tota la concurrència?

Context: Acabada la missa major, la gent surt de l'església i es va omplint la plaça d'alegres joves que contrasten amb els reposats burgesos. Entre aquests, arriba l'intendent del castell, un tipus presumit, que ve perseguint amb les seves pretensions amoroses a la bella donzella Terinka, filla de Benda, el mestre d'escola del poble, i al mateix temps inspirat músic. Però Terinka té un altre pretendent que li plau molt més, Jiří, un jove ben plantat, a les galanteries del qual es mostra sensible. Aquest es burla despietadament de la ridícula cançó d'amor que l'intendent dedica a la seva estimada i l'escarneix fins a aconseguir indignar-lo vivament. I quan Jiří s'afanya a fer noves propostes d'amor a Terinka, l'intendent s'interposa reprenent-lo durament per la seva conducta, arribant fins i tot a amenaçar-lo de la seva incorporació immediata a l'exèrcit, per així allunyar-lo de la seva estimada.

Answer: surt de l'església

Question: Què fa la gent acabada la missa major?

Answer: amb els reposats burgesos

Question: Amb qui contrasten els joves que omplen la plaça?

Answer: a la bella donzella Terinka

Question: A qui persegueix l'intendent del castell?

Answer: de Benda

Question: De qui és filla Terinka?


Julietta

Context: A París, Martinů coneix l'escriptor surrealista Robert Desnos, el qual presenta el compositor al seu cercle, on fa amistat amb Georges Ribemont-Dessaignes i amb Georges Neveux. Aquesta trobada és important, ja que tres de les quatre primeres òperes de Martinů parteixen de llibrets dels dos escriptors. Julietta sorgeix d'una obra teatral de Neveux, el mateix que li proporcionaria el llibret d'una altra òpera, més tard, després de la segona guerra, però el projecte no va prosperar; es tracta de Plainte contra inconnu (Denúncia contra desconegut). I la penúltima òpera de Martinů, Ariane, composta tot just un any abans de la seva mort, té de nou a Neveux com a llibretista.[6]

Answer: París

Question: En quina ciutat Martinů coneix a Robert Desnos?

Answer: escriptor surrealista

Question: Què era Robert Desnos?

Answer: d'una obra teatral de Neveux

Question: D'on sorgeix Julietta?

Answer: Ariane

Question: Com es diu la penúltima òpera de Martinů?

Answer: un any abans de la seva mort

Question: Quan es va composar la penúltima òpera de Martinů?

Context: Martinů va veure l'obra a París el 1932, un any després que s'hagués casat amb Charlotte Quenehen. El compositor va quedar veritablement enganxat per aquesta estranya història amb el seu tractament del somni. Seguint el mateix patró que va tenir amb Els miracles de Maria i més tard amb La passió grega i Ariane, Martinů va escriure el seu propi llibret, amb el permís de Neveux.[7] Atès els seus subtítols (tant de l'òpera com de la seva font), es podria buscar la influència directa de la transcendental obra La interpretació dels somnis de Sigmund Freud en ambdues; però la veritat és que la fascinació de Neveux (i de Martinů) pel món dels somnis ve de més lluny.[5]

Answer: París

Question: On va veure Martinů l'obra?

Answer: 1932

Question: En quin any va veure Martinů l'obra a París?

Answer: Charlotte Quenehen

Question: Amb qui es va casar Martinů?

Answer: pel món dels somnis

Question: Per què estaven fascinats Neveux i Martinů?

Context: Martinů atrau l'oient en un somni amb una xarxa de so. El piano i l'acordió evoquen sons distants, però per a la major part de la seva rica orquestració reflecteix l'ambient parisenc en què va ser composta. També hi ha una rigorositat txeca, sobretot en les evocacions al bosc del segon acte, que suggereixen el paisatge de la infància de Martinů, i de fet la feina se sent com una mena d'encreuament entre Pelléas et Mélisande i El cas Makropoulos per la seva abraçada entre el món dels sons francesos i txecs. De la mateixa manera que la trama roman sense resoldre, el terreny musical està sempre canviant també, encara que la partitura està ancorada per l'ús repetit dels dos «acords Julietta» que descriuen la visió de Michel. El seu biògraf Brian Large va descriure l'obra com encertadament enlluernadora «plena de calor humà i que expressa la força de l'anhel humà». És la més profunda de les obres que va compondre a París en la dècada de 1930.[4]

Answer: amb una xarxa de so

Question: Com atrau Martinů l'oient en un somni?

Answer: sons distants

Question: Què evoquen el piano i l'acordió?

Answer: Brian Large

Question: Qui va ser el biògraf del compositor?

Answer: 1930

Question: En quina dècada va compondre Martinů l'obra?

Answer: sobretot en les evocacions al bosc del segon acte

Question: On es troba la rigorositat txeca?

Context: El caràcter prolífic de Martinů va fer que, després de l'arribada del compositor a la capital francesa el 1923, aquest experimentés i visqués un extraordinari període de creativitat tant en el ballet com en l'òpera.[5] Encara que les seves òperes avui gairebé no s'interpretin, Martinů va ser una de les grans figures del teatre musical del període d'entreguerres i possiblement un dels autors que més facetes va abordar dins el teatre musical neoclàssic, des de les escenes pintoresques al drama medieval, la commedia dell'arte o creacions pensades per a la ràdio, el cinema o la televisió. En total, Martinů va compondre catorze òperes en quatre idiomes (anglès, txec, francès i italià), les nou primeres escrites a París entre 1928 i 1938, i les cinc últimes a l'exili nord-americà i suís entre 1953 i la seva mort.[1]

Answer: 1923

Question: En quin any va arribar el compositor a la capital francesa?

Answer: catorze

Question: Quantes òperes va compondre Martinů?

Answer: anglès, txec, francès i italià

Question: Quins són els idiomes en que estan escrites les òperes de Martinů?

Answer: entre 1928 i 1938

Question: Quan va escriure les nou primeres òperes a París?

Context: Com a constructor de l'òpera, Martinů no pertany ni al segment de Wagner ni al de Verdi, tot i que està més a prop del segon. Mozart sembla el model aquí, amb la preocupació de Martinů per construir simfònicament la totalitat d'un acte amb escenes amb números separats. No obstant això, ell no recorre al segle XVIII, com ho fa Stravinski en la seva posterior obra mestra The Rake's Progress. En el seu lloc, la música espera amb interès les simfonies de Martinů, que van començar en els anys quaranta.[10] El Martinů madur de les simfonies s'hi pot escoltar, la música en general té la lluminositat i la flotabilitat que s’associa amb les tres últimes simfonies. Tanmateix, Stravinski és una clara influència -especialment Petruixka-, sobretot en l'inici dels dos primers actes.[7]

Answer: Verdi

Question: De qui està més a prop Martinů com a constructor de l'òpera, de Wagner o de Verdi?

Answer: construir simfònicament la totalitat d'un acte amb escenes amb números separats

Question: Quina era la preocupació de Martinů?

Answer: la lluminositat i la flotabilitat

Question: Què s'associa amb les tres últimes simfonies?


Xuetes

Context: Finalment a la primavera de 1679, se celebraren cinc actes de fe, el primer dels quals anà precedit per la destrucció, i sembra de sal, de l'hort on es reunien els conversos. En ells es pronuncià sentència condemnatòria contra 221 conversos, davant una multitud expectant. Després, els que tenien condemna de presó, foren portats a complir la pena a les noves presons que havia edificat la Inquisició amb els béns confiscats.[47]

Answer: cinc

Question: Quants actes de fe es van realitzar?

Answer: a la primavera de 1679

Question: Quan es van realitzar cinc actes de fe?

Answer: per la destrucció, i sembra de sal, de l'hort on es reunien els conversos

Question: Per què va ser precedit el primer acte de fe?

Answer: 221

Question: Contra quants conversos es va pronunciar sentència condemnatòria?

Answer: a les noves presons

Question: On van ser portats a complir la pena els presoners condemnats?

Context: Per mor del seu deteriorament, la Suprema Inquisició ordenà diverses vegades, des del segle xvii, la seva renovació. La qüestió resultava conflictiva per la presència d'un gran nombre de llinatges, alguns dels quals coincidien amb alguns de la noblesa. Finalment el 1755 es complí l'ordre, però només s'imposà la renovació de les posteriors al 1645[59] i, per tant, els llinatges implicats en pràctiques judaiques es limitava als estrictament xuetes, deixant de reproduir les de més d’un milenar de penitenciats i dos centenars de cognoms de condemnats per criptojudaisme. Aquesta reducció de la representació pública dels penitenciats va facilitar en gran manera l'adhesió del conjunt de la societat mallorquina a la ideologia discriminatòria, en la mesura que el grup de descendents de conversos quedava perfectament, i falsament, definit i aïllat.

Answer: per la presència d'un gran nombre de llinatges, alguns dels quals coincidien amb alguns de la noblesa

Question: Per què resultava conflictiva la renovació a causa del deteriorament que patia?

Answer: 1755

Question: Quan es va complir l'ordre?

Answer: la Suprema Inquisició

Question: Qui ordenà en diverses ocasions la renovació?

Answer: Aquesta reducció de la representació pública dels penitenciats

Question: Què va facilitar l'adhesió del conjunt de la societat mallorquina a la ideologia discriminatòria?

Answer: la renovació de les posteriors al 1645

Question: Què imposà amb l'ordre de 1755?

Context: El 1773 els xuetes designaren un grup de sis diputats, coneguts popularment amb el nom de perruques pel luxós guarniment que portaven en les seves gestions, perquè s'adreçassin al Rei Carles III reclamant la plena igualtat social i jurídica amb la resta de mallorquins.[73] Des de la Cort s'acordà realitzar consultes a les institucions mallorquines, les quals s'oposaren de manera frontal i decidida a les pretensions dels descendents dels conversos. Tot plegat va portar a un procés llarg i costós, en el qual les parts posaren sobre la taula els seus arguments de manera apassionada. Els documents que en donen fe són una prova de fins a quin punt la discriminació era un fet amb profundes arrels ideològiques i de la perseverança dels xuetes en les seves exigències d'igualtat.

Answer: sis

Question: Quants diputats designaren els xuetes?

Answer: 1773

Question: Quan van designar els xuetes un grup de sis diputats?

Answer: realitzar consultes a les institucions mallorquines

Question: Què s'acordà des de la Cort?

Answer: les institucions mallorquines

Question: Qui es va oposar a les aspiracions dels descendents conversos?

Answer: els seus arguments

Question: Què van posar les parts sobre la taula?

Context: El 1677, amb quatre anys de retard, la Suprema Inquisició ordenà a la mallorquina actuar sobre el cas de la confessió de les criades. En les mateixes dates els observants, com s'autodenominaven en referència a l'observància de la Llei de Moisès, es reunien en un hort de Ciutat on celebraven el dia del perdó (Yom Kippur). Es procedí a la detenció d'un dels líders de la comunitat criptojueva de Mallorca, Pere Onofre Cortès, àlies Moixina, amo d'una de les criades i propietari de l'hort, juntament amb cinc persones més. A partir d'aquí es procedeix a detenir, en el lapse d'un any, 237 persones.

Answer: 1677

Question: Quan ordenà la Suprema Inquisició a la mallorquina actuar sobre el cas de la confessió de les criades?

Answer: en referència a l'observància de la Llei de Moisès

Question: Per què s'autodenominaven “els observants”?

Answer: el dia del perdó

Question: Què celebraven els observants en l'hort de Ciutat?

Answer: un dels líders de la comunitat criptojueva de Mallorca

Question: Qui era Pere Onofre Cortés?

Answer: Moixina

Question: Com era conegut Onofre Cortés?

Context: El mateix any dels actes de fe de 1691, Francesc Garau,[55] jesuïta, teòleg i actiu participant en els processos inquisitorials, publicà la Fee Triunfante en quatro autos celebrados en Mallorca por el Santo Oficio de la Inquisición en què an salido ochenta i ocho reos, i de treinta, i siete relaiados solo uvo tres pertinaces,[56] deixant de banda la seva importància com a font documental i històrica, la intenció del llibre era perpetuar el record i la infàmia dels conversos i contribuí notablement a donar bases ideològiques a la segregació dels xuetes i a perpetuar-la.[57] Fou reeditat el 1755, va ser usat en l'argumentari per limitar els drets civils dels xuetes i serví de base al libel de 1857 La Sinagoga Balear o historia de los judíos mallorquines. Al segle xx se n'han fet abundants reedicions tot i que amb intenció contrària a la del seu autor, atès que alguns fragments escandalitzen per la seva cruesa i manca de la més elemental sensibilitat.[Nota 17]

Answer: en els processos inquisitorials

Question: En què participava Francesc Garau?

Answer: Francesc Garau

Question: Qui va publicar la Fee Triunfante en quatre autos celebrados en Mallorca por el Santo Oficio de la Inquisición en què an salido ochenta i ocho reos, i de treinta, i siete relaiados solo uvo tres pertinaces?

Answer: perpetuar el record i la infàmia dels conversos

Question: Quina era la finalitat del llibre escrit per Francesc Garau?

Answer: per limitar els drets civils dels xuetes

Question: Per a què va ser utilitzada la reedició del llibre del 1755?

Answer: per la seva cruesa i manca de la més elemental sensibilitat

Question: Per què escandalitzen alguns fragments?

Context: Però encara l'any 1966, la publicació de l'assaig històric Els descendents dels Jueus Conversos de Mallorca. Quatre mots de la veritat, de Miquel Forteza i Pinya, germà del batle Guillem, en el qual es difongueren les troballes de Baruch Braunstein a l'Archivo Histórico Nacional de Madrid, publicades als USA l'any 1936,[Nota 25] que demostraven que a Mallorca les condemnes per judaïtzant havien afectat més de 200 cognoms mallorquins, va provocar la darrera gran polèmica popular sobre la qüestió xueta.[93] En aquest moment es pot situar simbòlicament l'arraconament en l'àmbit privat de les actituds discriminatòries, desapareixent, pràcticament, les seves expressions públiques. Per contra, la publicació de Forteza encetà una reeixida línia editorial a la mateixa illa, continuada actualment, que ha generat dotzenes de llibres que tracten el tema des de distintes perspectives, cosa que fa de la qüestió xueta un dels temes més estudiats per la historiografia mallorquina.[94]

Answer: 1966

Question: Quan es va publicar Els descendents dels Jueus Conversos de Mallorca?

Answer: assaig històric

Question: A quin gènere literari pertany Els descendents dels Jueus Conversos de Mallorca?

Answer: del batle Guillem

Question: De qui era germà Miquel Forteza i Pinya?

Answer: als USA

Question: On van ser publicades les troballes de Baruch Braunstein a l'Archivo Histórico Nacional de Madrid?

Answer: 1936

Question: Quin any van ser publicades als USA les troballes de Baruch Braunstein a l'Archivo Histórico Nacional de Madrid?


Star Wars episodi III: La venjança dels Sith

Context: Tot i ser valorada com la millor pel·lícula de la trilogia preqüela, La venjança dels Sith va ser la que va rebre menys premis i nominacions. És l'única pel·lícula de la franquícia que no va ser nominada a l'Oscar als millors efectes visuals; tot i ser-ho al millor maquillatge, el qual va perdre davant de Les Cròniques de Nàrnia: el lleó, la bruixa i l'armari. No obstant això, va guanyar a la millor pel·lícula i la millor pel·lícula dramàtica en els People's Choice Awards, la millor pel·lícula de Hollywood de l'any de la Hollywood Film Festival,[58] els Premis Empire i els Teen Choice Awards. També va ser nominada a la millor banda sonora en els Premis Grammy.

Answer: la millor pel·lícula de la trilogia preqüela

Question: Com és valorada?

Answer: a l'Oscar als millors efectes visuals

Question: A quin premi no va ser nominada?

Answer: People's Choice Awards

Question: En quins premis va guanyar el premi a la millor pel·lícula?

Answer: a la millor banda sonora

Question: A què va ser nominada als premis Grammy?

Answer: Les Cròniques de Nàrnia: el lleó, la bruixa i l'armari

Question: Quina pel·lícula la va guanyar a l'Oscar al millor maquillatge?

Context: A bord de la nau espacial Tantive IV, Padmé rep assistència mèdica per una complicació sorgida en el seu embaràs. Malgrat els intents mèdics per rescatar-la, ella perd la voluntat de viure després de conèixer la conversió d'Anakin. Abans de morir, dóna a llum un nen i una nena, anomenats Luke i Leia respectivament. Obi-Wan, Yoda i Bail Organa decideixen mantenir ocults i separats els fills de Padmé i Anakin; Leia és adoptada pel senador Organa i la seva dona i va a viure a Alderaan, Luke és portat a Tatooine per viure amb Owen Lars, el germanastre d'Anakin i amb la seva dona Beru. Obi-Wan vigilarà Luke i Yoda viurà exiliat al planeta Dagobah, esperant que creixin els fills de Padmé i Anakin, les úniques esperances de rescatar la galàxia del nou Imperi Galàctic, encapçalat per l'emperador sith Darth Sidious. Al final es pot apreciar Darth Vader i l'emperador mirant la construcció de l'Estrella de la mort.[4]

Answer: Tantive IV

Question: En quina nau va Padmé?

Answer: la conversió d'Anakin

Question: Què li fa perdre la voluntat de viure?

Answer: Luke i Leia

Question: A qui dona a llum?

Answer: ocults i separats

Question: Com decideixen mantenir els fills de Padmé i Anakin?

Context: Per una altra banda, Obi-Wan es troba a Utapau per capturar el general Grievous. L'Orde jedi confia que, amb la detenció de l'últim líder separatista, la guerra acabarà amb la victòria de la República Galàctica. Mentrestant, a Coruscant, Anakin s'adona que Palpatine coneix massa detalls sobre el costat fosc de la força, pel que comença a desconfiar d'ell fins al punt de reconèixer que és el mateix Darth Sidious. El mestre jedi Mace Windu, quan se n'assabenta, acudeix a l'oficina de Palpatine, al costat d'altres tres mestres de l'ordre, per empresonar Palpatine pel delicte de traïció a la República i comença un duel de sabres de llum entre ells. Quan Anakin arriba es troba Palpatine (descobert físicament, en la seva veritable identitat, com a Darth Sidious) ferit i desarmat per Windu, que pretén assassinar-lo. En la seva caiguda al costat fosc, Anakin desarma Windu tallant-li la mà amb la qual sostenia el sabre de llum. Desprotegit davant Sidious, Windu és assassinat pels atacs morichr produïts pel lord sith. Després d'assassinar Windu, Sidious tria Anakin com el seu nou aprenent i li dóna el nom de Darth Vader.

Answer: el general Grievous

Question: Qui vol capturar Obi-Wan?

Answer: empresonar Palpatine

Question: Què vol fer Mace Windu?

Answer: Darth Vader

Question: Quin nom li dóna Palpatine a Anakin?

Context: Les guerres clon continuen i el canceller Palpatine ha estat segrestat pel líder separatista de la Confederació de Sistemes Independents, el general Grievous. Els jedis Obi-Wan Kenobi i Anakin Skywalker encapçalen una missió per rescatar el canceller i detenir Grievous. No obstant això, el general aconsegueix escapar de l'atac sorpresa. Obi-Wan i Skywalker aconsegueixen detenir el lord sith Comte Dooku, qui és assassinat per Skywalker, i rescatar Palpatine. Després del seu rescat i haver-lo deixat fora de perill al planeta Coruscant, Palpatine nomena Anakin el seu representant directe davant l'Alt consell jedi, una decisió que causa malestars i desacords amb l'Orde jedi en considerar-la com a intromissió de Palpatine i la política en les decisions de l'Alt consell.

Answer: el general Grievous

Question: Qui segresta a Palpantine?

Answer: Obi-Wan Kenobi i Anakin Skywalker

Question: Qui vol detenir el general Grievous?

Answer: Comte Dooku

Question: Qui aconsegueixen detenir?

Context: Al llarg de La venjança dels Sith, Lucas fa referència a una àmplia gamma de pel·lícules i altres fons, com polítics, militars i personatges mitològics per millorar l'impacte de la seva història. Potser, a la que se li va donar una major cobertura va ser a la frase d'Anakin a Obi-Wan: "Si no estàs amb mi, llavors ets el meu enemic". Malgrat la insistència de Lucas en negar-ho, The Seattle Times va concloure: "Sense nomenar [el president George W.] Bush o la Llei Patriota, és del tot inconfusible, no importa quines siguin les seves pròpies polítiques".[62]

Answer: a una àmplia gamma de pel·lícules i altres fons

Question: A què fa referència Lucas al llarg de la pel·lícula?

Answer: l'impacte de la seva història

Question: Què vol millorar amb les referències?

Answer: Si no estàs amb mi, llavors ets el meu enemic

Question: Quina frase va tenir major cobertura?


Pompeia

Context: Agafant a mà dreta la via Consular s'arriba a la porta d'Herculà, des d'on se surt a l'anomenada via dels Sepulcres, una de les necròpolis de Pompeia, amb les seves suggestives tombes disposades a banda i banda del camí, vora del qual s'aixeca la gran Vil·la de Diomedes, despullada de moltes de les seves belles pintures (ara al Museu Arqueològic Nacional de Nàpols). Des de l'entrada, com és costum a les vil·les, s'accedeix directament a un peristil. A l'espai triangular comprès entre el peristil i el carrer, es va arranjar un bany senyorial. És notable el jardí, el més gran de Pompeia, voltat per un pòrtic majestuós.

Answer: via dels Sepulcres

Question: Quina via surt des de la porta d'Herculà?

Answer: una de les necròpolis de Pompeia

Question: Què és la via dels Sepulcres?

Answer: a banda i banda del camí

Question: On estan situades les tombes?

Answer: al Museu Arqueològic Nacional de Nàpols

Question: On són les pintures que hi havia la Vil·la de Diomedes?

Answer: el jardí

Question: Què és notable a la Vil·la de Diomedes?

Context: Una prova de la distensió entre els dos grups rau en la participació conjunta en l'organització de la magistratura. La cambra municipal dels quattuoviri va ser substituïda per dos duumviri o duoviri, és a dir, va passar a estar formada de quatre a només dos magistrats. El més important, l'anomenat duumvir iuri dicundo, era responsable de l'administració de justícia. A aquests duumvirs, els incumbia convocar i presidir les assemblees –que triaven els magistrats– i el consell ciutadà (ordo decurionum), compost per cent dels magistrats anteriors. L'altre duumvir (anomenat duumvir viis aedibus sacris publicis procurandis) tenia confiada la cura dels carrers, dels edificis públics i religiosos, els mercats i l'ordre públic. A partir del 45 al 40 aC, els duumvirs van ser anomenats «edils» (aediles). De les inscripcions, sembla possible deduir que treballaven amb una jurisdicció limitada, probablement en termes de comerç i mercats, similar a la que a Roma varen ser els edils curuls.

Answer: la magistratura

Question: Què van organitzar tots dos grups?

Answer: va passar a estar formada de quatre a només dos magistrats

Question: Quin canvi va patir la cambra municipal?

Answer: duumvir iuri dicundo

Question: Com es deia el magistrat més important?

Answer: de l'administració de justícia

Question: De què era responsable el magistrat més important?

Context: Després de la Casa de Venus, batejada així per una pintura a la paret del fons del peristil, ve la Vil·la de Júlia Fèlix, ja explorada entre el 1755 i el 1757, despullada de les seves obres d'art i tornada a enterrar, i novament excavada els anys 1952-53. Tal com es dedueix clarament d'una inscripció trobada aquí (actualment al Museu Arqueològic Nacional de Nàpols), l'emprenedora Júlia Fèlix, en el període de crisi d'allotjament consegüent al terratrèmol del 62, havia decidit de llogar una part de la seva propietat, i exactament un elegant bany privat, botigues i apartaments. La part residencial de la vil·la té un gran jardí porxat, travessat per un viver de peixos. Al centre del costat oest del pòrtic, hi ha un triclini d'estiu amb la volta que imita una gruta.[23]

Answer: per una pintura

Question: Per què la Casa de Venus es coneix per aquest nom?

Answer: la Vil·la de Júlia Fèlix

Question: Quina vil·la hi ha després de la Casa de Venus?

Answer: llogar una part de la seva propietat

Question: Què havia fet Júlia Fèlix?

Answer: un elegant bany privat, botigues i apartaments

Question: Què va llogar exactament?

Answer: un viver de peixos

Question: Què travessa el jardí de la Vil·la de Júlia Fèlix?

Context: A mà esquerra de les termes, seguint la via de Nola, trobem la Casa del Centenari, anomenada així perquè es va excavar l'any 1879, divuit segles després de l'erupció del Vesuvi. És una de les cases més grans de la ciutat, fruit de la unió de tres habitatges primerencs. Hi destaquen l'atri toscà, amb terra de mosaic i pintures de tema teatral, i el tablinum, que dona accés al peristil porticat; al mig del jardí hi ha la piscina o bassa per als peixos, amb un petit nimfeu al fons. La casa té una segona secció més petita, amb atri central voltat de diverses habitacions.

Answer: la Casa del Centenari

Question: Què hi trobem seguint la via de Nola?

Answer: 1879

Question: Quin any es va excavar?

Answer: tres

Question: Quants habitatges uneix aquesta casa?

Answer: de mosaic

Question: Com és el terra de l'atri?

Answer: la piscina

Question: Què hi ha la mig del jardí?

Context: En l'època de les guerres samnites (lliurades entre el 343 i el 290 aC), Pompeia formava part de la lliga de les ciutats de la Campània pertanyents a Nucèria. La lliga va lluitar contra Anníbal com a aliada dels romans. Del govern de la ciutat, se sap que ,en el període samnita, era governada per un magistrat, anomenat Medix Tuticus, que sembla que tenia també una administració de justícia.[3]

Answer: entre el 343 i el 290 aC

Question: Quan van ser lliurades les guerres samnites?

Answer: de les ciutats de la Campània pertanyents a Nucèria

Question: De quina lliga formava part Pompeia?

Answer: contra Anníbal

Question: Contra qui va lluitar la lliga?

Answer: dels romans

Question: De qui era aliada?

Answer: Medix Tuticus

Question: Qui governava la ciutat?

Context: Finalment, per tal de procedir al cens dels ciutadans i actualitzar les corresponents llistes cada cinc anys, els càrrecs de duumvir iuri dicundo eren elegits com a quinquennales. Aquests magistrats, les funcions dels quals eren comparables a les dels censors de Roma, eren responsables de l'actualització del registre dels colons i tenien el poder d'exercir un cert control sobre la moral pública; així, multaven amb una «nota» els infractors que consideraven que tenien una conducta impròpia. Les reunions del consell del decurioni eren a la Cúria, que ocupava la part central del costat sud del Fòrum. A l'est de la Cúria, se situava la seu del duoviri i, a la seva esquerra, hi havia l'edifici dels edils.[3]

Answer: com a quinquennales

Question: Com eren elegits els càrrecs de duumvir iuri dicundo?

Answer: censors

Question: Qui tenia unes funcions semblants a les dels duumvir iuri dicundo a Roma?

Answer: de l'actualització del registre dels colons

Question: De què eren responsables els magistrats?

Answer: els infractors

Question: A qui multaven amb una nota?

Answer: a la Cúria

Question: On es feien les reunions del consell del decurioni?


Imperi Sassànida

Context: La característica exclusiva de l'arquitectura sassànida és l'ús distintiu de l'espai. Els arquitectes sassànides conceberen els seus edificis en termes de masses i superfícies. Això donà lloc a l'abundant utilització de murs de maó decorats amb estuc modelat o tallat. Les decoracions sobre murs d'estuc apareixen a Bishapur, però es troben millors exemples a Chal Tarkhan, prop de Rayy (del sassànida tardà o inicis de l'època islàmica), i a Ctesifont i Kish, a Mesopotàmia. Els panells mostren figures d'animals en rotllana, busts humans i motius geomètrics o florals.

Answer: l'ús distintiu de l'espai

Question: Quina és la característica exclusiva de l'arquitectura sassànida?

Answer: en termes de masses i superfícies

Question: Com conceberen els arquitectes sassànides els edificis?

Answer: amb estuc modelat o tallat

Question: Amb què es decoraven els murs de maó?

Answer: prop de Rayy

Question: On és Cal Tarkhan?

Answer: figures d'animals en rotllana, busts humans i motius geomètrics o florals

Question: Què mostren els panells?

Context: Els sassànides, com els parts, mantingueren una hostilitat constant amb l'Imperi Romà. Després de la divisió de Roma el 395, l'Imperi Romà d'Orient, amb capital a Constantinoble, ocupà el lloc de l'imperi romà com a principal enemic de Pèrsia. Les hostilitats entre ambdós imperis es feren encara més freqüents. Els sassànides, com els romans, estaven en constant conflicte amb els regnes veïns i amb els pobles nòmades. Tot i que el perill que suposaven les incursions nòmades no fou mai completament resolt, els sassànides tingueren més èxit que els romans en aquest camp, ja que la seva política militar estigué més centrada en la coordinació de les campanyes contra el perill nòmada.[28]

Answer: amb l'Imperi Romà

Question: Amb qui mantenien hostilitat els sassànides?

Answer: 395

Question: Quan es va produir la divisió de Roma?

Answer: Constantinoble

Question: Quina era la capital de l'Imperi Romà d'Orient?

Answer: l'Imperi Romà d'Orient

Question: Quin imperi era el principal enemic de Pèrsia?

Answer: amb els regnes veïns i amb els pobles nòmades

Question: Amb qui es trobaven en conflicte els sassànides?

Context: Tot i que Cosroes II en sortí victoriós, la seva campanya es realitzà a costa d'una enorme pressió fiscal. L'emperador romà d'Orient Heracli (610 - 641) contraatacà amb un moviment tàctic, abandonant la seva capital assetjada i navegant fins al Mar Negre per atacar a Pèrsia des de la rereguarda. Mentrestant, la mútua desconfiança entre Cosroes II i el seu general Shahrbaraz, agreujades per les cartes falses que els agents romans d'Orient feren arribar al general persa, i on suposadament deia que Cosroes II planejava la seva execució, féu que Shahbaraz romangués neutral durant aquest període crític. Així Pèrsia perdé un dels seus exèrcits més grans i un dels seus millors generals. Per acabar-ho de rematar, Shanin, l'altre gran puntal de l'exèrcit sassànida, que havia conquerit el Caucas i Anatòlia, morí de forma sobtada, cosa que acabà de desequilibrar la balança a favor dels romans d'Orient.

Answer: Heracli

Question: Qui era l'emperador romà d'Orient?

Answer: per atacar a Pèrsia des de la rereguarda

Question: Per què navegà Heracli fins al Mar Negre?

Answer: al general persa

Question: A qui van fer arribar cartes falses els agents romans d'Orient?

Answer: el Caucas i Anatòlia

Question: Quins territoris va conquerir Shanin?

Context: Comandat pel califa Omar ibn al-Khattab, un exèrcit musulmà derrotà l'exèrcit persa més gran liderat pel general Rostam Farrokhzad a les planes d'al-Qadisiyyah el 637, assetjant després Ctesifont, que caigué després d'un llarg setge. Yezdegerd fugí llavors cap a l'est, deixant darrere seu la major part de l'enorme tresor de l'Imperi. Els àrabs, que prengueren Ctesifont poc després de la fugida del monarca persa, deixaren el govern sassànida pràcticament arruïnat, a la vegada que obtingueren uns importants ingressos pels seus interessos. És molt probable que si l'Imperi Sassànida no s'hagués trobat exhaust, dividit i amb un govern incompetent, la cavalleria persa (asawara) hauria pogut derrotar els musulmans sense massa problemes. Tanmateix, les forces perses no s'hi arribaren a unir. El resultat fou la conquesta islàmica. Alguns governants sassànides intentaren combinar les seves forces per fer retrocedir els invasors, però aquests esforços resultaren inútils a causa de la poca centralització, i els governants foren derrotats a la Batalla de Nihawand. A partir d'aquell moment, l'Imperi, amb les seves estructures de comandament militar inexistents, les seves tropes derrotades, amb els seus recursos econòmics destruïts i la casta dels asawara desapareguda, es mostrava indefens davant l'invasor.

Answer: a les planes d'al-Qadisiyyah

Question: On derrotà l'exèrcit musulmà a l'exèrcit persa?

Answer: 637

Question: Quan derrotà l'exèrcit musulmà a l'exèrcit persa?

Answer: cap a l'est

Question: Cap on va fugir Yezdegerd?

Answer: a la Batalla de Nihawand

Question: A quina batalla foren derrotats els governants?

Context: Després de Cosroes I, Ormazd IV (579 - 590) prengué el tron. Ormazd IV fou un governant enèrgic que mantingué la prosperitat instaurada pels seus predecessors. Durant el regnat del seu successor, Cosroes II (590 - 628), el general Bahram Txobin es revoltà i derrotà Cosroes a la batalla de Blarathon el 591,[20] sent proclamat com a Bahram VI i provocant una breu crisi en el regne, ja que Cosroes II aconseguí restablir el seu control sobre l'Imperi. A més a més, aprofitant la guerra civil que sacsejava l'Imperi Romà d'Orient, llençà una ofensiva a gran escala sobre aquest. El somni sassànida d'aconseguir el domini persa sobre Armènia estigué a punt de complir-se quan caigueren Damasc i Jerusalem. Egipte caigué una mica més tard. El 626, Cosroes II assetjà Constantinoble amb l'ajut de forces eslaves i àvares, només per veure la inexpugnabilitat de la capital romana d'Orient.

Answer: a la batalla de Blarathon

Question: A quina batalla el general Bahram Txobin derrotà Cosroes?

Answer: 591

Question: Quin any es va fer la batalla de Blarathon?

Answer: 626

Question: Quan assetjà Cosroes II Constantinoble?