La Gioconda

Context: És, a més a més, l'última gran obra de Leonardo, si es té en compte que va continuar retocant-la fins als seus darrers anys.[19] Quan Leonardo se'n va anar a Roma a instàncies del nou papa, la seva vida es va fer monòtona i gens productiva.[20] Leonardo va morir sense encàrrecs importants, sota la protecció de Lleó X, Giovanni de Mèdici, fill del gran Llorenç el Magnífic.[21]

Answer: Roma

Question: On va anar Leonardo?

Answer: monòtona i gens productiva

Question: Com es va fer la vida de Leonardo quan vivia a Roma?

Answer: a instàncies del nou papa

Question: Per què va marxar Leonardo a Roma?

Answer: del gran Llorenç el Magnífic

Question: De qui era fill Giovanni de Mèdici?

Answer: fins als seus darrers anys

Question: Fins quan va retocar Leonardo l'obra?

Context: La pintura va ser recuperada dos anys i cent onze dies després del robatori, i Vincenzo Peruggia va ser detingut.[77] El detingut havia intentat vendre el quadre original al director de la Galleria degli Uffizi, Alfredo Geri, que va assistir a la cita amb Peruggia acompanyat per la policia.[73] Peruggia va al·legar que havia perpetrat el robatori per tornar l'obra a la seva veritable pàtria,[78] i que ell només era víctima d'un estafador; el jurat el va sentenciar a uns quants anys de presó.[79] Abans de tornar al museu, la pintura es va exhibir a Florència, Roma i Milà.[80]

Answer: dos anys i cent onze dies després del robatori

Question: Quan va ser recuperada la pintura?

Answer: Vincenzo Peruggia

Question: Qui va ser detingut?

Answer: director de la Galleria degli Uffizi

Question: Què era Alfredo Geri?

Answer: Florència, Roma i Milà

Question: On es va exhibir la pintura abans de tornar al museu?

Answer: per la policia

Question: Per qui va anar acompanyat Alfredo Geri a la cita amb Peruggia?

Context: La Gioconda o Mona Lisa[1][2] és una pintura de Leonardo da Vinci, el retrat més famós de la història i, potser, el quadre més famós de la pintura occidental.[3][4] És un retrat de mig cos en què apareix una dona que mira directament l'espectador amb una expressió que sovint ha estat descrita com a enigmàtica. Fou pintat entre 1503 i 1506; és un oli sobre taula d'àlber de 77 × 53 cm[5] retocat diverses vegades per l'autor.[6] La tècnica usada va ser l'esfumat (sfumato), procediment molt característic de Leonardo. El quadre és propietat del govern francès i està exposat al Museu del Louvre de París amb el títol Portrait de Lisa Gherardini, épouse de Francesco del Giocondo (Retrat de Lisa Gherardini, esposa de Francesco del Giocondo).[7] Protegit per múltiples sistemes de seguretat i ambientat perquè es preservi de manera òptima,[8] està sotmès a un procés de revisió constant per a verificar-ne i prevenir-ne el deteriorament.

Answer: La Gioconda o Mona Lisa

Question: Quin és el retrat més famós de la història?

Answer: l'espectador

Question: A qui mira directament la dona?

Answer: enigmàtica

Question: Com ha estat descrita l'expressió de la dona?

Answer: entre 1503 i 1506

Question: Quan fou pintat el quadre?

Answer: 77 × 53 cm

Question: Quina mida té la taula d'àlber?

Context: L'any 2005, Armin Schlechter, de la biblioteca de la Universitat de Heidelberg, va descobrir una nota d'Agostino Vespucci al marge d'un llibre de la col·lecció de la biblioteca que confirmava amb certesa la creença tradicional que la model del retrat era Lisa Gherardini.[60] En aquesta acotació, l'oficial Vespucci, que era un amic proper a Leonardo da Vinci, diu: «Leonardo està treballant en tres obres pictòriques, inclòs el retrat de Lisa Gherardini».[61] Aquesta petita anotació data de l'octubre del 1503, i és, aproximadament, quaranta-set anys anterior a les referències que hi fa Giorgio Vasari. El llibre en què es va fer el comentari sobre la Mona Lisa era de Marc Tul·li Ciceró, i aquesta edició va ser publicada el 1477.[62]

Answer: Armin Schlechter

Question: Qui va descobrir una nota d'Agostino Vespucci?

Answer: al marge d'un llibre de la col·lecció de la biblioteca

Question: On estava la nota d'Agostino Vespucci?

Answer: 2005

Question: Quin any va descobrir la nota d'Agostino Vespucci?

Answer: 1477

Question: Quan va ser publicada l'edició del llibre en què es va fer el comentari sobre la Mona Lisa?

Context: Al cap, la dama hi porta una mantellina, signe de castedat i un atribut freqüent en els retrats d'esposes.[37] El braç esquerre descansa sobre la butaca i la mà dreta està damunt d'aquest braç. Aquesta actitud transmet serenitat i la idea que domina els seus sentiments.[37]

Answer: una mantellina

Question: Què porta la dama al cap?

Answer: signe de castedat

Question: Quin significat tenia una mantellina al cap?

Answer: sobre la butaca

Question: On descansa el braç esquerre?

Answer: serenitat i la idea que domina els seus sentiments

Question: Què transmet l'actitud de la dama?


Vanessa (Barber)

Context: Tant l'òpera com la seva heroïna van ser rebudes amb entusiasme per un públic ple de celebritats. La música del Barber i el llibret i la producció de Menotti van ser prou aplaudits per la premsa, i la gesta aparentment impossible de Steber va ser agraïda i aclamada per tothom, incloent Rudolf Bing. El crític Howard Taubman del The New York Times va declarar que era "«la millor òpera nord-americana que mai s'havia presentat al majestuós teatre de Broadway». "El llistó –va admetre– és baix. Les altres dinou obres nord-americanes aventurats pel Met en l'últim mig segle no eren exactament pera passar a la història». Però aquesta sentia que tenia qualitats especials. «És professional; té ambient; es construeix amb un clímax en moviment». A més, «l'audiència de la gala es va comportar com si trobés Vanessa no només un esdeveniment, sinó un plaer».[5] The New Yorker va afirmar que Vanessa era la millor òpera mai escrita per un nord-americà... una de les coses més impressionants... que ha aparescut des dels temps més vigorosos de Richard Strauss. El director d'orquestra, Dimitri Mitropoulos, va dir que «tota la textura de Vanessa és altament teatral i dramàtica, plena de sorpreses orquestrals i clímaxs, però sempre al servei de l'escenari, com qualsevol òpera real... Per fi, una gran òpera nord-americana!»[2]

Answer: amb entusiasme

Question: Com va rebre el públic l'òpera Venessa?

Answer: de Menotti

Question: De qui és el llibret i la producció?

Answer: la millor òpera mai escrita per un nord-americà

Question: Què va afirmar The New Yorker sobre Vanessa?

Answer: celebritats

Question: Qui hi havia entre el públic de l'òpera?

Answer: Barber

Question: Qui va compondre la música de l'òpera Vanessa?

Context: El doctor va begut per la festa de cap d'any. La baronessa i Erika es neguen a anar a la festa per sentir el seu anunci d'Anatol i el compromís de Vanessa. El doctor se'n va per portar-los, mentre que Vanessa explica a Anatol les seves pors. Finalment Erika retorna, però es desmaia quan el doctor fa l'anunci. Es recupera i fuig al llac mentre Anatol l'empaita.

Answer: va begut

Question: Com va el doctor a la festa de cap d'any?

Answer: a anar a la festa

Question: A què es neguen la baronessa i Erika?

Answer: es desmaia

Question: Què li passa Erika quan el doctor fa l'anunci?

Context: Barber i Steber ja havien fet una col·laboració històrica deu anys abans amb Knoxville: Summer of 1915, que la soprano va encarregar, i de la qual va donar la primera actuació amb l'Orquestra Simfònica de Boston. També hi havia una altra connexió una mica subliminar en la qual el professor de cant de Steber, William L. Whitney, havia estat, al principi de la seva carrera professional, la professora de la tia Louise de Barber. Steber només va tenir cinc setmanes per aprendre aquest difícil paper. No es van acabar aquí els problemes, al mig de tot, va anunciar que es casava. Barber li va demanar que esperés fins després de l'estrena, tement que la distracció arruïnés la seva òpera, però la soprano va anunciar apassionadament que si no es casava, no hi hauria l'òpera. I es va casar. Barber i Menotti li varen proporcionar una lluna de mel ràpida a Capricorn.[3]

Answer: Knoxville: Summer of 1915

Question: Quina altra col·laboració havien fet Barber i Steber?

Answer: cinc setmanes

Question: Quant temps va tenir Steber per aprendre el paper?

Answer: difícil

Question: Com és el paper?

Answer: que es casava

Question: Què va anunciar Steber?

Context: Barber va començar a treballar de ple sobre Vanessa, un nom que va agafar d'un llibre, How to Name Your Child, durant l'hivern de 1956, quan el Metropolitan va anunciar que produiria l'òpera. L'octubre de 1957, Barber va tocar (i va cantar) les seccions completes per a representants del Met i el seu director general, Rudolf Bing. Immediatament es van iniciar debats sobre el càsting i Barber va assistir a moltes representacions del Met, escoltant cantants que possiblement omplissin les diverses parts. Maria Callas, llavors en el punt més àlgid de la seva fama, va ser la seva elecció preferent per al paper protagonista. Barber la va convidar a Capricorn, la casa que ell i Menotti havien construït a la Mount Kisco, Nova York, per tocar-li la partitura. Callas va portar com a seguici al seu marit, dos representants d'empreses discogràfiques, un secretari i un gos.[2] Callas no li va acabar d'agradar i va refusar el paper. Hi ha diverses teories de per què el va rebutjar. Alguns diuen que va dir que el paper d'Erika, que és molt fort i per a una mezzosoprano, era més important que el de la protagonista i la podia eclipsar.[3] També s'argumenta que va prendre aquesta decisió perquè mai havia cantat cap òpera en anglès. Una altra història explica que va perdre les ganes de cantar el paper tan aviat com Barber va començar l'escena inicial en la qual Vanessa dóna ordres sobre el menú del sopar; es diu que Callas es va queixar «com puc cantar un paper que comenci amb les paraules "massa salses"?». Segurament la més plausible sigui la primera i Callas tenia un punt de raó: tot i que Vanessa és la protagonista, el paper d'Erika és de totes maneres molt convincent, i això es va fer evident a la inauguració. La jove mezzo Rosalind Elias, escollida com a Erika, de fet gairebé li va robar el protagonisme a la soprano.[2]

Answer: durant l'hivern de 1956

Question: Quan va començar a treballar Barber sobre Vanessa?

Answer: Rudolf Bing

Question: Qui era el director general del Met?

Answer: Maria Callas

Question: Quina va ser l'elecció preferent de Barber per fer la protagonista de Vanessa?

Answer: va refusar el paper

Question: Què va fer Callas?

Answer: cap òpera en anglès

Question: Què no havia cantat Callas quan va refusar el paper de Vanessa?

Context: La primera òpera de Barber, Vanessa, està impregnada de la penombra del teatre burgès tardà d'Ibsen i Strindberg. Els personatges, però, s'aturen al llindar d'un pathos amarg, sense arribar a una tragèdia real i profunda. Vanessa és essencialment una prima donna més vocal que teatral, Anatol un fatu amant en lloc d'un pocavergonya i Erika, que en cert sentit és la veritable protagonista, un personatge més admirable que memorable. Un pessimisme existencial que neix del fracàs de sentiments emergeix amb més substància en l'únic moment en què el to realista reemplaça una cortina abstracta, un quintet (To leave, to break) en el qual els personatges principals suspenen el temps narratiu per donar a conèixer el seu destí de perdedors. Fins i tot un personatge secundari com el vell metge de família, que ha de vetllar per la varietat i la lleugeresa al drama, manifesta en les seves intervencions una renúncia simplement emmascarada per un vitalisme realista (I should never have been a doctor, Nicholas). El llenguatge del llibret de Menotti, fins i tot la sintaxi musical de Barber, s'atreveix a trencar el pas del temps, amb gestos musicals molt agosarats, per exemple, en tota complexa escena del ball en el tercer acte. La modernitat també es nota en el ritme de l'edició d'escenes, en què fins i tot la música estilitzada (àries, duos, conjunts) flueix a través del temps mitjançant la variació de la intensitat de l'expressió, com ara seqüències cinemàtiques en que s'alternen els primers plans i els llunyans. L'estil de Barber segueix sent admirable tant en la direcció de les veu com en l'orquestració, i està per sobre de totes les altres qualitats el lirisme introspectiu de la invenció melòdica, que és potser el tret més característic del compositor nord-americà.[12]

Answer: del teatre burgès tardà d'Ibsen i Strindberg

Question: De quin teatre està impregnada Vanessa?

Answer: a una tragèdia real i profunda

Question: On no arriben els personatges de Vanessa?

Answer: el pas del temps

Question: Què trenca l llenguatge del llibret de Menotti en Vanessa?

Answer: en el ritme de l'edició d'escenes

Question: Com es nota la modernitat de Vanessa?

Context: Tanmateix, un element de tensió creativa entre ells era inevitable. Quan Barber va començar a treballar amb Vanessa el 1954, ja era considerat un dels compositors més importants de la música orquestral i vocal dels Estats Units. Menotti, mentrestant, un home instintiu del teatre, s'havia convertit en la veu rebel de l'òpera americana contemporània.[4]

Answer: un element de tensió

Question: Què hi va haver entre Barber i Menotti?

Answer: un dels compositors més importants de la música orquestral i vocal dels Estats Units

Question: Com era considerat Barber quan va començar a treballar en Vanessa?

Answer: un home instintiu del teatre

Question: Què era Menotti?

Answer: la veu rebel de l'òpera americana contemporània

Question: En què s'havia convertit Menotti quan va començar a treballar en Vanessa?


Primats

Context: No tots els primats presenten aquests trets anatòmics, ni tots els trets són únics a aquests animals. Per exemple, altres mamífers tenen clavícules, tres tipus de dents i un penis pèndol, mentre que les mones aranya tenen polzes molt reduïts, els lèmurs de collar tenen sis glàndules mamàries i els estrepsirinis solen tenir un musell més llarg i un gran sentit de l'olfacte. Els primats són mamífers generalistes.[40]

Answer: molt reduïts

Question: Com són els polzes de les mones aranya?

Answer: els lèmurs de collar

Question: Qui té sis glàndules mamàries?

Answer: un musell més llarg i un gran sentit de l'olfacte

Question: Què solen tenir els estrepsirinis?

Answer: generalistes

Question: Quin tipus de mamífers són els primats?

Context: Hi ha 21 primats en perill crític, vuit dels quals han estat a la llista dels 25 primats més amenaçats del món de la UICN des de l'any 2000: el sifaca sedós, el langur de François, el langur de cap daurat, el rinopitec de potes grises, el rinopitec de Tonquín, Nomascus nasutus hainanus, el goril·la del riu Cross i l'orangutan de Sumatra.[126] Procolobus badius waldronae fou recentment declarat extingit quan no es trobà cap rastre de la subespècie entre el 1993 i el 1999.[127] Des d'aleshores, alguns caçadors n'han trobat i mort individus i el futur de la subespècie sembla difícil.[128]

Answer: 21

Question: Quants primats hi ha en perill crític?

Answer: UICN

Question: Qui elabora la llista dels primats més amenaçats del món?

Answer: Procolobus badius waldronae

Question: Quina subespècie de primat s'ha declarat recentment extingit?

Answer: entre el 1993 i el 1999

Question: Quan no es trobà cap rastre de la subespècie Procolobus badius waldronae?

Context: Els primats de gran mida (més de 5 kg) corren un major risc d'extinció a causa de la seva major rendibilitat pels caçadors furtius, en comparació amb els primats més petits.[112] Assoleixen la maduresa sexual més tard que altres animals i tenen un període més llarg entre parts. Per tant, les poblacions tenen menys temps de recuperació després d'haver perdut membres a la caça furtiva o el comerç d'animals de companyia.[113] Les dades d'algunes ciutats africanes mostren que la meitat de les proteïnes consumides en àrees urbanes prové del comerç en bushmeat.[114] Primats amenaçats com ara cercopitecs i els drils són caçats a una escala que supera de llarg els nivells sostenibles.[114] Això es deu a la seva mida corporal gran, facilitat de transport i rendibilitat per animal.[114] Com que l'agricultura envaeix els hàbitats forestals, els primats s'alimenten dels conreus, provocant grans pèrdues econòmiques als grangers.[115] Les ràtzies dels conreus que duen a terme els primats fa una impressió negativa dels primats, perjudicant els esforços de conservació.[116]

Answer: més de 5 kg

Question: Quin és el pes dels primats que corren un major risc d'extinció?

Answer: a causa de la seva major rendibilitat pels caçadors furtius

Question: Per què els primats de gran mida corren un major risc d'extinció?

Answer: més tard que altres animals

Question: Quan assoleixen els primats la seva maduresa sexual?

Answer: els hàbitats forestals

Question: Què envaeix l'agricultura?

Answer: als grangers

Question: A qui provoquen pèrdues econòmiques els primats?

Context: El dimorfisme sexual, la variació entre individus de diferent sexe dins la mateixa espècie, és sovint present en els simis, tot i que en major mesura en les espècies del Vell Món (simis i alguns micos) que les del Nou Món. Estudis recents utilitzen la comparació d'ADN per examinar tant la variació en l'expressió del dimorfisme entre els primats com les causes fonamentals del dimorfisme sexual. Els primats solen tenir dimorfisme de massa corporal[52][53] i de mida dels ullals[54][55] així com del color del pelatge i la pell.[56] El dimorfisme es pot atribuir i és afectat per diferents factors, incloent-hi el sistema d'aparellament,[57] la mida,[57] l'hàbitat i la dieta.[58]

Answer: la variació entre individus de diferent sexe dins la mateixa espècie

Question: Què és el dimorfisme sexual?

Answer: del Vell Món

Question: En quines espècies de simis es troba en major mesura el dimorfisme sexual?

Answer: la comparació d'ADN

Question: Què utilitzen els estudis recents per examinar les causes del dimorfisme sexual?

Answer: de massa corporal[52][53] i de mida dels ullals[54][55] així com del color del pelatge i la pell

Question: Quins són els dimorfismes que solen tenir els primats?

Answer: per diferents factors

Question: Per què és afectat el dimorfisme?

Context: Només els humans són reconeguts com a persones i estan protegits per la llei, per la Declaració Universal dels Drets Humans de les Nacions Unides.[b] L'estatus legal dels primats no humans (PNH), d'altra banda, és objecte d'un intens debat i hi ha organitzacions com ara el Projecte Gran Simi (PGS, o GAP per les seves sigles en anglès) que fan campanya perquè s'atorgui als primats almenys alguns drets legals.[94] Al juny del 2008, Espanya esdevingué el primer país del món en reconèixer els drets d'alguns PNH quan el comitè ambiental interpartidista del seu parlament incità l'estat a complir les recomanacions del PGS, que són que els ximpanzés, els bonobos, els orangutans i els goril·les no siguin utilitzats per l'experimentació animal.[95][96]

Answer: els humans

Question: Qui són reconeguts com a persones?

Answer: els humans

Question: A qui protegeix la Declaració Universal dels Drets Humans?

Answer: Projecte Gran Simi

Question: Quina organització fa campanya perquè s'atorguin als primats alguns drets legals?

Answer: juny del 2008

Question: Quan va reconèixer Espanya els drets d'alguns PNH?

Answer: que els ximpanzés, els bonobos, els orangutans i els goril·les no siguin utilitzats per l'experimentació animal

Question: Quines són les recomanacions del PGS?


Història del periodisme

Context: L'edat d'or del fotoperiodisme fou el període que va entre la dècada del 1930 i la dècada del 1950.[47] Les Leica de 35 mm del 1925, i els primers flaixos d'entre el 1927 i el 1930 van facilitar la feina als fotoperiodistes, el que va comportar l'aparició d'un nou estil de revistes i de diaris amb més espai per les fotografies que pel text. La primera revista de notícies il·lustrada fou el Berliner Illustrirte Zeitung (1901). A partir d'aquest mitjà i altres de similars es creà el prototip de revista il·lustrada.[48] Explicar històries a través de les fotografies es convertí en l'objectiu dels reporters. Destacà el primer fotògraf esportiu Martin Munkácsi[49][50] i un dels fundadors del fotoperiodisme, Erich Salomon.[51] L'edat d'or del fotoperiodisme s'acabà a la dècada del 1970, quan diverses revistes van tancar per problemes econòmics.

Answer: entre la dècada del 1930 i la dècada del 1950

Question: Quin fou el període d'or del fotoperiodisme?

Answer: Les Leica de 35 mm del 1925, i els primers flaixos

Question: Què va facilitar la feina als periodistes?

Answer: el Berliner Illustrirte Zeitung

Question: Quina fou la primera revista de notícies il·lustrada?

Answer: Explicar històries a través de les fotografies

Question: Quin era l'objectiu dels reporters?

Answer: a la dècada del 1970

Question: Quan s'acaba l'edat d'or del fotoperiodisme?

Context: El tret que permet caracteritzar l'etapa de la història del periodisme anomenada periodisme modern o lliberal és l'ascens de liberalisme polític i econòmic, que afavoreix la lliure circulació de notícies, l'augment de la rellevància dels diaris i l'aparició del periodista com a actor social. Això fa que en cada estat l'ofici evolucioni a ritmes diferents. Aquesta evolució diversa dificulta assenyalar un final comú de l'etapa històrica, que en qualsevol cas s'ha de situar a la segona meitat del segle xix.[24] Per a descriure aquest període és necessari aturar-se en els efectes de la llibertat de premsa i el periodisme polític de França, el periodisme informatiu d'Anglaterra i el periodisme innovador nord-americà.[25]

Answer: l'ascens de liberalisme polític i econòmic

Question: Què afavoreix la lliure circulació de notícies?

Answer: com a actor social

Question: Com apareix el periodista arrel de l'ascens del liberalisme polític i econòmic?

Answer: a la segona meitat del segle xix

Question: Quan es pot situar el final de l'etapa del periodisme modern o lliberal?

Answer: informatiu

Question: Com era el periodisme d'Anglaterra?

Answer: França

Question: On és el periodisme polític?

Context: El 14 de maig del 1897 Guglielmo Marconi va fer la primera transmissió de ràdio de la història. El 1903 va establir als Estats Units l'estació WCC per a transmetre missatges d'est a oest, en la inauguració de la qual van creuar missatges de salutació el president Theodore Roosevelt i el rei Eduard VIII del Regne Unit. El 1904 va arribar a un acord amb l'Oficina de Correus britànica per a la transmissió comercial de missatges per ràdio, engegant aquell mateix any el primer periòdic oceànic —a bord dels bucs de la línia Cunard—, que rebia les notícies per ràdio. El valor de la ràdio en la guerra es va demostrar per primer cop durant la Guerra italo-turca de 1911. Amb l'entrada d'Itàlia a la Primera Guerra Mundial el 1915 fou designat com a responsable de les comunicacions sense fils per totes les forces armades. Lee De Forest propicià el concepte i la pràctica del broadcasting, emetent diversos programes amb veus i música entre 1906 i 1914.[53]

Answer: Guglielmo Marconi

Question: Qui va fer la primera transmissió de ràdio de la història?

Answer: 14 de maig del 1897

Question: Quan es fer la primera transmissió de ràdio de la història?

Answer: per a transmetre missatges d'est a oest

Question: Per a què va establir Marconi l'estació WCC als Estats Units?

Answer: amb l'Oficina de Correus britànica

Question: Amb qui va arribar Marconi a un acord el 1904?

Answer: el concepte i la pràctica del broadcasting

Question: Què propicià Lee De Forest?

Context: La radiodifusió s'inicià a Europa el 1922. A França el primer permís s'atorgà el 1922 a Emile Girardeau, que va fer la primera emissora privada, anomenada Radiola o Radio París, però el desenvolupament fou lent fins a les eleccions del 1936. A Alemanya fou el 1923 quan s'autoritzaren les emissions públiques de Ràdio. A Argentina hi havia emissions des de 1922, a Austràlia des del 1923 i al Japó des del 1925.[53] A diferència dels Estats Units, són els estats europeus els qui tenien la titularitat de la ràdio. Això era exclusivament així fins que a Gran Bretanya el ministre Neville Chamberlain promogué la unió de grans empreses i petits fabricants interessats en les emissions de ràdio en la British Broadcasting Company, la BBC, que el 1927 passaria de ser companyia a ser una corporació pública amb el monopoli de la radiodifusió. Les sis grans empreses que havien fet la companyia inicial es quedaren amb el monopoli de la venda de receptors. D'aquesta manera, en enfront del model privat americà, a Anglaterra el mitjà evolucionà cap a un model eminentment públic.[54]

Answer: Emile Girardeau

Question: A qui s'atorgà a França el primer permís?

Answer: Radiola o Radio París

Question: Com s'anomena la primera emissora privada que va fer Emile Girardeau?

Answer: les emissions públiques de Ràdio

Question: Què s'autoritza a Alemanya el 1923?

Answer: 1925

Question: Des de quan hi havia emissions al Japó?

Context: Els diaris americans rivalitzaven per enviar el nombre més gran de corresponsals, en total el nord en va enviar més de 500. Els anglesos seguien també amb molt d'interès les informacions de la guerra a través dels seus corresponsals. La manca d'experiència omplí els diaris de subjectivitats, inexactituds i exageracions. El telègraf elèctric fou el principal instrument en la difusió de les notícies, que incorporà un sumari inicial per si es tallava la connexió, s'inclogueren entrevistes i es difongueren il·lustracions, però encara no havia arribat l'hora de les fotografies. Les autoritats militars intentaren censurar les publicacions a través de diversos mecanismes, ho tingueren més fàcil entre els del sud, on només se suspengué un diari, que els del nord, on en suprimiren fins a 20. Silvanus Cadwallader del nord i Peter Alexander del sud són considerats els millors corresponsals d'aquesta guerra.[32]

Answer: per enviar el nombre més gran de corresponsals

Question: Per què rivalitzaven els diaris americans?

Answer: més de 500

Question: Quans corresponsals va enviar el nord?

Answer: a través dels seus corresponsals

Question: Com seguien els anglesos les informacions de la guerra?

Answer: La manca d'experiència

Question: Què omplí els diaris de subjectivitats?

Answer: Les autoritats militars

Question: Qui va intentar censurar les publicacions?

Context: Les dues primeres publicacions periodístiques setmanals que marquen l'origen de la història del periodisme són de l'Alemanya del 1609. El primer periòdic de la història del periodisme fou Relation aller Fürnemmen und gedenckwürdigen Historien (Col·lecció de totes les notícies distingides i memorables), publicada a Wolfenbüttel des del 1609. El segon és el Relatio d'Estrasburg. Foren les primeres dues gasetes setmanals que van aparèixer després d'un segle i mig d'evolució dels fulls impresos no periòdics. Aviat es va publicar la gaseta de Basilea (1610), la de Viena (1615), la Frankfurten Journel de Frankfurt del Main (1615), la de Berlín (1617), la d'Hamburg (1618), la de Londres (1622), la Gaceta Publica d'Itàlia (1640), i la Gazeta de Barcelona (1641). El 1650 hi havia 30 ciutats alemanyes amb gasetes actives.[18][19][20]

Answer: Relation aller Fürnemmen und gedenckwürdigen Historien

Question: Quin va ser el primer periòdic de la història del periodisme?

Answer: Wolfenbüttel

Question: On es va publicar el periòdic Relation aller Fürnemmen und gedenckwürdigen Historien?

Answer: 30

Question: Quantes ciutats alemanyes hi havia el 1650 amb gasetes actives?


Compsognathus longipes

Context: Compsognathus dóna nom a la família dels compsognàtids, un grup compost principalment de petits dinosaures del Juràssic superior i Cretaci inferior de la Xina, Europa i Sud-amèrica.[11] Durant molts anys en fou l'únic membre conegut; tanmateix, en les últimes dècades els paleontòlegs han descobert diversos gèneres relacionats. El clade inclou Aristosuchus,[26] Huaxiagnathus,[27] Mirischia,[28] Sinosauropteryx,[29][22] potser Juravenator[30] i Scipionyx.[31] En el passat, Mononykus fou proposat com membre de la família, però això fou refutat per Chen i coautors en un document del 1998; consideraren les semblances entre Mononykus i compsognàtids un resultat d'evolució convergent.[3] La posició de Compsognathus i els seus parents dins del grup dels celurosaures és incerta. Alguns, com ara l'expert en teròpodes Thomas Holtz Jr. i els coautors Ralph Molnar i Phil Currie, al text de gran importància del 2004 Dinosauria, consideren aquesta família la més basal dels celurosaures,[32] mentre que altres la consideren part dels maniraptors.[33][34]

Answer: a la família dels compsognàtids

Question: A qui dóna nom Compsognathus?

Answer: petits dinosaures del Juràssic superior i Cretaci inferior

Question: Qui compon el grup dels compsognàtids?

Answer: Xina, Europa i Sud-amèrica

Question: On s'han localitzat els compsognàtids?

Answer: text de gran importància del 2004

Question: Què és Dinosauria?

Answer: Ralph Molnar i Phil Currie

Question: Qui va escriure Dinosauria?

Context: Tot i que no se'l reconegué com tal a l'hora del seu descobriment, Compsognathus és el primer dinosaure conegut a partir d'un esquelet raonablement complet. Actualment, C. longipes n'és l'única espècie reconeguda, tot i que l'exemplar més gran descobert a França a la dècada del 1970 fou considerat en el passat com pertanyent a una espècie diferent, C. corallestris. Fins a les dècades del 1980 i del 1990 Compsognathus fou el dinosaure més petit conegut, i fou considerat el parent més proper de l'ocell primitiu Archaeopteryx. Així doncs, aquest gènere de dinosaure és un dels pocs ben coneguts fora dels cercles paleontològics.

Answer: d'un esquelet raonablement complet

Question: A partir de què van conèixer el Compsognathus?

Answer: C. longipes

Question: Quina és l'única espècie reconeguda de Compsognathus?

Answer: a la dècada del 1970

Question: Quan van descobrir a França l'exemplar més gran de C. longipes?

Answer: el dinosaure més petit conegut

Question: Què era Compsognathus fins a les dècades del 1980 i del 1990?

Answer: de l'ocell primitiu Archaeopteryx

Question: De qui va ser considerat parent el Compsognathus?

Context: El maxil·lar inferior era esvelt i no tenia fossa mandibular, un forat al maxil·lar inferior habitual en els arcosaures. Les dents eren petites però afilades, adaptades per la seva dieta de petits vertebrats i possiblement altres animals petits, com ara insectes. Les seves dents més anteriors (les de la premaxil·la) no eren serrades, a diferència de les posteriors. Els científics han utilitat aquestes característiques dentàries per identificar Compsognathus i els seus parents més propers.[3]

Answer: esvelt

Question: Com era el maxil·lar inferior?

Answer: petites però afilades

Question: Com eren les dents?

Answer: per la seva dieta

Question: Per a què estaven adaptades les seves dents?

Answer: fossa mandibular

Question: Què no tenia el maxiŀlar inferior?

Answer: un forat al maxil·lar inferior

Question: Què és la fossa mandibular?

Context: Els científics descobriren ous de 10 mm de diàmetre a prop de les restes fòssils del Compsognathus alemany. El 1901, Friedrich von Huene els interpretà com ossificacions dèrmiques.[19] Griffiths els redescrigué com ous immadurs el 1993.[20] Tanmateix, investigadors posteriors han posat en dubte la seva relació amb el gènere Compsognathus perquè foren trobats a l'exterior de la cavitat corporal de l'animal. Un fòssil ben preservat de Sinosauropteryx, un gènere relacionat amb Compsognathus, presenta dos oviductes amb dos ous sense pondre. Aquests ous, proporcionalment més grans i menys nombrosos, de Sinosauropteryx posen encara més en dubte la identificació original dels ous de Compsognathus.[3]

Answer: 10 mm de diàmetre

Question: De quina mida eren els ous?

Answer: com ossificacions dèrmiques

Question: Com interpretà els ous Friedrich von Huene?

Answer: prop de les restes fòssils del Compsognathus alemany

Question: On van trobar els ous?

Context: Durant dècades, Compsognathus fou celebrat com el dinosaure més petit conegut; els exemplars conservats mesuraven aproximadament 1 metre de llargada. Tanmateix, es creu que dinosaures descoberts posteriorment, com ara Caenagnathasia, Microraptor i Parvicursor, eren encara més petits. S'estima que Compsognathus pesava aproximadament 3 kg.[2]

Answer: el dinosaure més petit conegut

Question: Què creien que era Compsognathus durant dècades?

Answer: aproximadament 1 metre de llargada

Question: Quan mesuraven els exemplars conservats de Compsognathus?

Answer: aproximadament 3 kg

Question: Quan es creu que pesaven els Compsognathus?

Answer: més petits

Question: Com eren els Microraptors comparats amb els Compsognathus?


Golda Meir

Context: Seguint el principi de no negociar amb el que ella qualificava de "terroristes", la primera ministra Meir es negà a la sol·licitud argumentant: "Si negociem, cap ciutadà israelià estarà mai més segur en cap lloc del món."[35] El govern israelià mobilitzà la unitat antiterrorista Sayeret Matkal, però el govern alemany no permeté que entressin al seu territori. Els negociadors alemanys van oferir als segrestadors una quantitat il·limitada de diners a canvi dels ostatges i d'un avió, malgrat que el pla era atacar-los a l'aeroport. Els terroristes i els israelians van volar en helicòpter fins a l'aeroport però l'operació de rescat sortí malament i els palestins van matar la resta d'ostatges. Arran de la matança, Meir feu una crida al món per tal de "salvar els nostres ciutadans i condemnar els atroços actes criminals comesos."

Answer: Sayeret Matkal

Question: Quina unitat antiterrorista van mobilitzar?

Answer: que entressin al seu territori

Question: Què no va permetre el govern alemany?

Answer: una quantitat il·limitada

Question: Quants diners va oferir els negociadors?

Answer: en helicòpter

Question: Com van anar fins a l'aeroport?

Context: La història de Golda Meir fou portada tant al teatre com a la pantalla gran. El 1977 Anne Bancroft va caracteritzar a Golda Meir en l'obra de William Gibson, Golda, a Broadway. L'actriu australiana Judy Davis va protagonitzar una jove Golda en la minisèrie realitzada per a televisió A Woman Called Golda (1982); en la mateixa pel·lícula, Golda, ja gran, fou interpretada per Ingrid Bergman.[46] El 2003 l'actriu Tovah Feldshuh l'interpretà en la segona obra de William Gibson a Broadway Golda's Balcony.[47] El 2006 aquesta obra fou adaptada per una pel·lícula amb el mateix títol, protagonitzada per Valerie Harper.[48] El 1986, Michael Anderson dirigí una pel·lícula pel canal de televisió HBO titulada Sword of Gideon on l'interpretà l'actriu Colleen Dewhurst.[49] El 2005 l'actriu Lynn Cohen interpretà Golda Meir en la pel·lícula de Steven Spielberg Munich, sobre la Massacre de Munic i l'Operació Ira de Déu. L'actriu Tovah Feldshuh la caracteritzà a la pel·lícula francesa de 2006, O Jerusalén.[50] En la pel·lícula de 2009 The Last Report on Anna, dirigida per Márta Mészáros fou interpretada per l'actriu polonesa Beata Fudalej.[51]

Answer: Anne Bancroft

Question: Qui va interpretar a Golda Meir a l'obra Golda?

Answer: A Woman Called Golda

Question: Com es titulava la minisèrie?

Answer: Broadway Golda's Balcony

Question: Quina obra van adaptar per a fer una pel·lícula?

Answer: Steven Spielberg

Question: Qui va dirigir la pel·lícula Munich?

Answer: francesa

Question: D'on és la pel·lícula O Jerusalén?

Context: Entre 1932 i 1934, Meyerson fou enviada als Estats Units per recaptar fons per la causa sionista,[16] estada que aprofità per tractar la seva filla Sara d'una insuficiència renal. A la seva tornada s'uní al Comitè Executiu del Histadrut, càrrec que ocupà de forma ininterrompuda fins al 1948. Durant aquest temps compartí escena política amb figures com David Ben-Gurion, Moshe Sharett o Berl Katznelson. Posteriorment fou elegida delegada del Partit Laborista, càrrec que donà un impuls definitiu en el seu rol de lideratge polític.[17]

Answer: Entre 1932 i 1934

Question: Quins anys va ser enviada als Estats Units?

Answer: fons per la causa sionista

Question: Què volia recaptar?

Answer: una insuficiència renal

Question: Quina malaltia tenia la seva filla?

Answer: Comitè Executiu del Histadrut

Question: A quin comitè es va unir?

Answer: Partit Laborista

Question: De quin partit va ser delegada?

Context: La resposta arribà des d'Egipte tres dies després de boca del president d'Egipte Nasser: "No hi ha veu que superi els sons de la guerra i no ha d'haver-hi cap veu així. Tampoc hi ha una crida més sagrada que la crida a la guerra."[25] El 1969 i principis del 1970, Meir es reuní amb molts líders mundials per promoure la pau al Pròxim Orient, entre els quals es trobaven Richard Nixon i el papa Pau VI. El 1973 Golda va rebre la històrica visita a Israel del canceller de l'Alemanya Federal, Willy Brandt.[22]

Answer: la pau al Pròxim Orient

Question: Què va promoure Meir?

Answer: amb molts líders mundials

Question: Amb qui es va reunir Meir per promoure la pau?

Answer: Pau VI

Question: Amb quin papa es va reunir Meir?

Answer: Willy Brandt

Question: Quin canceller alemany va rebre Golda?

Context: Encara amb els ressentiments i les contradiccions de la seva gestió durant la guerra, Golda Meir es retirà a viure al quibuts Revivim, a casa de la seva filla Sara, on visqué els darrers anys de la seva vida amb la leucèmia que patia ja en fase avançada. El 7 de desembre de 1978 fou ingressada a l'hospital Hadasa a Jerusalem on entrà en coma[6] i morí l'endemà a causa del càncer a l'edat de 80 anys.[22] Fou enterrada quatre dies després al panteó dels "Grans de la Pàtria", al Mont Herzl de Jerusalem.[2]

Answer: al quibuts Revivim

Question: On es va retirar??

Answer: leucèmia

Question: Quina malaltia patia?

Answer: Hadasa

Question: A quin hospital va ser ingressada?

Answer: 80 anys

Question: A quina edat va morir?

Answer: al panteó dels "Grans de la Pàtria"

Question: On fou enterrada?


Antoni Agustí i Albanell

Context: En la seva activitat com a prelat i per tal d'aplicar l'orientació tridentina, celebra dos sínodes diocesans, als anys 1578 i 1581, i un concili provincial, l'any 1584. Publica les constitucions, tant les dels dos sínodes en les Constitutionum synodalium Tarraconensium el 1581, on inclou també les del sínode de 1566 presidit per l'arquebisbe Ferran de Lloaces i Peres, com les constitucions del concili provincial que ell presideix, el 1585. Abans, en 1580, havia publicat les constitucions dels concilis provincials anteriors, amb una petita biografia dels seus antecessors.[68][69]

Answer: 1578 i 1581

Question: Quins anys va celebrar els dos sínodes diocesans?

Answer: Constitutionum synodalium Tarraconensium

Question: On publica les constitucions dels dos sínodes?

Answer: ell

Question: Qui presideix les constitucions del concili provincial el 1585?

Answer: una petita biografia dels seus antecessors

Question: Què incloïa la publicació de les constitucions dels concilis provincials de l'any 1580?

Context: Felip II el torna a presentar, aquesta vegada, per al bisbat de Lleida. El 8 d'agost de 1561 és nomenat pel papa Pius IV,[48] i pren possessió del bisbat, mitjançant el procurador Lluís Pons d'Icart, parent seu, el 13 d'octubre. L'entrada efectiva a la diòcesi sofreix un significatiu retard per la seva assistència al tercer i últim període de sessions del Concili de Trento.[49] Aquest canvi porta aparellat la pèrdua de la seva plaça d'auditor de la Rota.

Answer: per al bisbat de Lleida

Question: Per a qui el va tornar a presentar Felip II?

Answer: 8 d'agost de 1561

Question: Quan va ser nomenat pel papa Pius IV?

Answer: mitjançant el procurador Lluís Pons d'Icart

Question: Com pren possessió del bisbat?

Answer: tercer

Question: Quin va ser l'últim període de sessions del Concili de Trento?

Answer: la seva plaça d'auditor de la Rota.

Question: Què va perdre a causa de ser nomenat bisbe?

Context: A principis de l'any 1558 viatja a Alemanya i Àustria com a nunci papal davant la cort de Ferran I amb l'objectiu principal d'impedir la coronació imperial de Ferran I amb el suport dels electors protestants. L'estada a Alemanya fou molt profitosa en l'aspecte científic però no aconsegueix res del que el papa li havia encomanat, per la qual cosa és reclamat a Roma. Tornat el 3 de juny, forma part d'una comissió papal per a decidir què fer amb el títol imperial de Ferran I, i poc després és obligat a incorporar-se a la seu episcopal d'Alife.[43]

Answer: A principis de l'any 1558

Question: Quan viatja com a nunci papal davant la cort de Ferran I?

Answer: Alemanya i Àustria

Question: On viatja com a nunci papal davant la cort de Ferran I?

Answer: molt profitosa

Question: Com va ser l'estada a Alemanya en l'aspecte científic?

Answer: seu episcopal d'Alife

Question: A quina seu episcopal és obligat a incorporar-se?

Context: Com a eclesiàstic humanista, promou la impressió de llibres d'altres humanistes amb qui manté amistat. Així ocorre amb De Regno libri III (1570) de Juan Ginés de Sepulveda i Libro de la Grandezas de Tarragona (1573) de Lluís Pons d'Icart, editats en les premses de Pedro de Robles, a Lleida, on està instal·lat a petició d'Antoni Agustí.[62] S'envolta d'altres humanistes, com el seu secretari Sebastián de León, que abans ho havia estat del seu amic Ginés de Sepúlveda fins a la mort d'aquest el 1573, el seu bibliotecari Martín López de Bailo, o el retòric i hel·lenista valencià Pere Joan Nunyes.[63] I col·labora amb Fulvio Orsini, amic de la seva estada romana, en un llibre sobre les famílies de la Roma republicana, en els anys 1572 i 1573, que no fou publicat fins a l'any 1577,[64] on Agustí sistematitza la informació d'algunes de les gens romanes a partir de les fonts textuals i epigràfiques.[65]

Answer: Juan Ginés de Sepulveda

Question: De qui és el llibre De Regno libri III?

Answer: Libro de la Grandezas de Tarragona

Question: Quin llibre va escriure LLuís Pont d'Icart?

Answer: Lleida

Question: On són les premses de Pedro de Robles?

Answer: textuals i epigràfiques

Question: A partir de quines fonts Agustí sistematitza la informació d'algunes de les gens romanes?

Context: El seu interès pel dret romà el porta a preparar durant molts anys una obra sobre les paraules del Digest o De Digestorum verbis, del qual sols publica una part, De nominibus propriis Pandectarum, el 1579.[1] L'any 1582 publica una edició crítica dels cànons penitencials. I l'any 1583, Fulvio Orsini edita, amb unes notes pròpies, un treball d'Antoni Agustí de la seva època de Bolonya sobre les lleis i decrets del senat romà trobades en làpides i làmines.[75]

Answer: sobre les paraules del Digest o De Digestorum verbis

Question: De quina obra sols publica una part?

Answer: 1582

Question: Quan es publica una edició crítica dels cànons penitencials?

Answer: Fulvio Orsini

Question: Qui edita un treball d'Antoni Agustí?

Answer: amb unes notes pròpies

Question: Amb què edita Fulvio Orsini l'any 1583 un treball d'Antoni Agustí?

Answer: en làpides i làmines

Question: On es van trobar les lleis i decrets del senat romà?

Context: El 4 d'octubre de 1538 el capítol de la catedral de Saragossa el presenta per a una beca de dret canònic al Col·legi major de Sant Climent dels Espanyols, a Bolonya, i és admès el 17 de gener de 1539. Continua l'estudi del dret, i al mateix temps, en el seu temps lliure, realitza exercicis poètics. El 3 de juny de 1541 obté el grau de doctor en ambdós drets.[11]

Answer: el capítol de la catedral de Saragossa

Question: Qui el va presentar per a una beca de dret canònic?

Answer: 4 d'octubre de 1538

Question: Quan el va presentar el capítol de la catedral de Saragossa per a una beca de dret canònic?

Answer: al Col·legi major de Sant Climent dels Espanyols

Question: On el va presentar el capítol de la catedral de Saragossa per a una beca de dret canònic?

Answer: exercicis poètics

Question: Què realitza en el seu temps lliure?

Answer: en ambdós

Question: En quin dret va obtindre el grau de doctor?


Catedral d'Amiens

Context: Durant la Revolució Francesa, Notre-Dame d'Amiens va patir poc en comparació amb molts altres temples francesos. La població va saber conservar el seu patrimoni dels atemptats pels vàndals de la Revolució, com les que van realitzar les tropes de Joseph Lebon que el 1793 van fer destrosses a la propera ciutat d'Arres.[11] Hi va haver unes poques flor de lis, algunes creus i fins i tot algunes escultures que van ser eliminades, incloent-hi els pinacles del cadirat del cor que mostraven una decoració amb flor de lis. Les petites i grans estàtues que hi ha a diversos portals, així com la galeria dels reis, es van mantenir intactes. La catedral es va convertir en un «Temple de la Raó i la Veritat». Avui podem veure l'estàtua de santa Genoveva, convertida en «Deessa de la Raó», a l'altar de la capella de Notre-Dame du Puy, a l'esquerra del braç sud del transsepte.[12]

Answer: La població

Question: Qui va saber conservar el seu patrimoni dels atemptats durant la Revolució Francesa?

Answer: destrosses

Question: Què van fer les tropes de Joseph Lebon a la ciutat d'Arres?

Answer: 1793

Question: Quan van fer destrosses a la ciutat d'Arres les tropes de Joseph Lebon?

Answer: intactes

Question: Com es van mantenir la galeria dels reis i les petites i grans estàtues que hi ha a diversos portals de la ciutat?

Answer: en un «Temple de la Raó i la Veritat»

Question: En què es va convertir la catedral?

Context: El cadirat del cor de la catedral, és de fusta de roure i representa una gran obra d'art d'ebenisteria, d'estil gòtic flamíger, que va ser dissenyada pels mestres Arnould Boulin, Antoine Avernier i Alexandre Huet. La perfecció tècnica d'aquests setials és tan gran que l'ull humà no pot detectar el més petit rastre d'assemblatge. Aquí no hi ha claus ni caragols ni perns ni espigues. Malgrat ser del gòtic tardà, ja incorpora elements renaixentistes.[59]

Answer: de fusta de roure

Question: De quin material és el cadirat del cor de la catedral?

Answer: una gran obra d'art d'ebenisteria

Question: Què representa el cadirat del cor de la catedral?

Answer: gòtic flamíger

Question: A quin estil pertany el cadirat del cor de la catedral?

Answer: Arnould Boulin, Antoine Avernier i Alexandre Huet

Question: Qui va dissenyar el cadirat del cor de la catedral?

Answer: tan gran que l'ull humà no pot detectar el més petit rastre d'assemblatge

Question: Com és la perfecció tècnica del setials?

Context: La peça central d'aquest mosaic és un laberint octogonal situat en el cinquè tram de la nau. La seva longitud és de 234 metres. A l'Edat mitjana, els pelegrins que arribaven per venerar les relíquies de sant Joan Baptista —el crani del qual havia estat ofert a la catedral el 1206 pel canonge Vallon de Sarton— i desitjaven guanyar algunes indulgències o perquè els fossin perdonats els pecats comesos, havien de seguir el camí de la línia negra del laberint de genolls, com si fos un Via Crucis. Existeixen d'altres laberints en algunes catedrals i esglésies franceses, com les catedrals de Bayeux i de Chartres; i també en va tenir un Notre-Dame de Reims, però va ser destruït al segle xviii.[29]

Answer: un laberint octogonal

Question: Quina és la peça central del mosaic?

Answer: en el cinquè tram de la nau

Question: On està situat el laberint octogonal?

Answer: 234 metres

Question: Quina longitud té el laberint octogonal?

Answer: sant Joan Baptista

Question: De qui eren relíquies que veneraven els peregrins que arribaven a l'Edat mitjana?

Answer: xviii

Question: En quin segle va ser destruït el laberint de la catedral de Notre-Dame de Reims?

Context: Des de 1508 fins a 1519 es va portar a terme la creació del magnífic cadirat del cor. El seu nombre original era de 120 seients, que ha quedat reduït a 110. El 1528, la torre de la catedral va ser destruïda per un llamp i es va procedir a construir-ne una nova. La seva altura és de 112,70 metres.

Answer: Des de 1508 fins a 1519

Question: Quan es va portar a terme la creació del cadirat del cor?

Answer: 120

Question: Quants seients tenia originàriament el cadirat del cor?

Answer: 110

Question: A quants seients ha quedat reduït el cadirat del cor?

Answer: un llamp

Question: Què va destruir la torre de la catedral el 1528?

Answer: 112,70 metres

Question: Quina altura té la torre que es va construir després de que un llamp destruís l'original?


Epidèmia de febre groga de 1821

Context: Fins a finals de novembre la situació no es va estabilitzar. El 25 de novembre es va oficiar un tedèum a la catedral en acció de gràcies per l'afebliment de la virulència de l'epidèmia. Finalment, les autoritats van declarar finalitzada l'epidèmia el 25 de desembre de 1821. Val a dir que l'aïllament de les zones acordones va durar fins al 18 de desembre, però la quarantena, és a dir, l'entrada de persones i mercaderies o altres objectes des de les zones infectades, es va mantenir fins al dia 24.[10] A Tortosa, l'aïllament va finalitzar el 20 de desembre.[5] El càlcul de nombre de morts és diferent segons l'autor, alguns afirmen que va ser de 6.244,[11] mentre que d'altres l'eleva a uns 20.000.[12]

Answer: a la catedral

Question: On és va oficiar un tedèum en acció de gràcies per l'afebliment de la virulència de l'epidèmia?

Answer: 25 de desembre de 1821

Question: Quan es va declarar finalitzada l'epidèmia?

Answer: les autoritats

Question: Qui va declarar finalitzada l'epidèmia?

Answer: l'entrada de persones i mercaderies o altres objectes des de les zones infectades

Question: Què és la quarantena?

Answer: Tortosa

Question: En quina ciutat es va finalitzar l'aïllament el 20 de desembre?

Context: L'epidèmia també va tenir un fort ressò a França. El govern de Lluís XVIII va col·locar un gran nombre de tropes a la frontera on, amb l'excusa del control sanitari, van donar suport a nuclis absolutistes de l'Urgell. D'altra banda, es va enviar una comissió formada per diversos metges francesos –entre els quals Etiénne Pariset i André Mazet, que va morir a causa de l'epidèmia– acompanyats per dues religioses de l'orde de Sant Camil, que van arribar a Barcelona per investigar la malaltia. L'Acadèmia Francesa va convocar un premi sobre la dedicació abnegada dels metges francesos i es van editar un bon nombre de poemes i algunes novel·les.[16]

Answer: França

Question: On va tenir també un fort ressò l'epidèmia?

Answer: amb l'excusa del control sanitari

Question: Amb quina excusa el govern de Lluís XVIII va donar suport a nuclis absolutistes d'Urgell?

Answer: dues religioses de l'orde de Sant Camil

Question: Qui va arribar a Barcelona per a investigar la malaltia?

Answer: un premi sobre la dedicació abnegada dels metges francesos

Question: Què va convocar L'Acadèmia Francesa?

Answer: un bon nombre

Question: Quants poemes es van editar?

Context: La febre groga va arribar l'agost de 1821, que va ser especialment calorós. En termes generals, hom coincideix que la malaltia la van portar els tripulants infectats d'un buc procedent de Cuba, atès que la malaltia és endèmica de zones tropicals.[5][6] Les primeres notícies són del 3 d'agost, quan la Junta Superior de Sanitat es va assabentar de diversos casos d'una malaltia sospitosa al barri de La Barceloneta: immediatament es va inspeccionar els malalts i es va informar de la mort de quatre persones. Dintre de la Junta hi hagué divergències sobre si la malaltia era contagiosa o no; la discussió va acabar amb la victòria dels que creien que no ho era i els altres van ser titllats d'alarmistes. Tanmateix, l'augment del nombre de morts els següents dies va obligar a crear dos llatzerets de confinament i un altre d'observació. Malgrat tot, la Junta de Sanitat no va declarar l'estat d'epidèmia i va afirmar que havia aconseguit aïllar i reduir la malaltia i que per corroborar-ho havia fet visites a domicilis i hospitals, tant a la ciutat com a La Barceloneta. Això va calmar els ànims dels barcelonins, que van confiar en l'absència de contagi i van pensar, potser, que la malaltia era benigna.[7]

Answer: l'agost de 1821

Question: Quan va arribar la febre groga?

Answer: especialment calorós

Question: Com va ser l'agost de 1821?

Answer: els tripulants infectats d'un buc procedent de Cuba

Question: Qui es pensa que va dur la malaltia?

Answer: de zones tropicals

Question: D'on és endèmica la febre groga?

Answer: si la malaltia era contagiosa o no

Question: Quines divergències hi havia dintre de la Junta?

Context: L'aparició de brots de febre groga en el context europeu data del descobriment d'Amèrica, tot i que la malaltia en si es desconeix si era originària de l'Àfrica o si, ans al contrari, era endèmica del continent americà. Des d'aquell moment hi ha noticies periòdiques que s'han identificat amb la febre groga.[1] Val a dir que la febre groga no va ser l'única malaltia que va tenir una important repercussió històrica, sinó que n'hi va haver d'altres que van aparèixer reiteradament, com és el cas del còlera morb.[2]

Answer: del descobriment d'Amèrica

Question: De quan data l'aparició de brots de febre groga a Europa?

Answer: es desconeix si era originària de l'Àfrica o si, ans al contrari, era endèmica del continent americà

Question: D'on era originària la malaltia?

Answer: còlera morb

Question: Quin altra malaltia va aparèixer reiteradament?


Volta de la Capella Sixtina

Context: 3. El sacrifici de Noè (Gènesi, 8,20).[20] Es mostra el sacrifici d'acció de gràcies que Noè va realitzar després del Diluvi universal. L'obra mostra Noè vestit amb una túnica vermella darrere d'una roca que serveix de fogó, on es realitza el sacrifici. Hi ha foc sobre aquest fogó i Noè aixeca la mà assenyalant el cel, en un símbol d'agraïment a Déu. Una anciana, possiblement la seva esposa, es gira cap a ell per dir-li alguna cosa. Una dona a la dreta de Noè posa una branca al foc i evita de mirar el xai que està sent sacrificat. A la dreta de l'obra, un home porta una mica de llenya per fer més gran la flama de la foguera. Als seus peus, un home nu acaba d'assassinar un xai, mentre un altre home nu, agenollat, revifa el foc. A l'esquerra del quadre hi ha, en primer terme, un noi que porta el proper xai a sacrificar. La sensació de resistència per part de l'animal és molt intensa. Aquesta escena és la més acadèmica, amb un gran ritme de composició i amb una perspectiva rigorosa que queda ressaltada amb la posició en cantonada de l'altar del sacrifici; els personatges estan ordenats dins d'una figura ovalada.[21]

Answer: el sacrifici d'acció de gràcies que Noè va realitzar després del Diluvi universal

Question: Quina escena és representa a l'obra?

Answer: amb una túnica vermella

Question: Com va vestit Noè?

Answer: el cel

Question: Què assenyala Noè quan aixeca la mà?

Answer: a la dreta de Noè

Question: On està situada la dona que posa una branca al foc?

Answer: el proper xai a sacrificar

Question: Què duu el noi situat a l'esquerra del quadre?

Context: 2. El diluvi (Gènesi, 6,5).[17] El pintor representa l'escena amb un gran dramatisme: s'aprecia als rostres l'angoixa i l'horror davant la fúria dels elements. Segons Ascanio Condivi, primer biògraf de Miquel Àngel, aquesta va ser la primera escena que va pintar a la volta; les dificultats que va trobar en aquesta primera escena va fer que decidís de treballar sol, sense ajudants. Les figures, en posicions diverses, mostren escorços violents.[18] L'estructura existent proporciona a l'escena la impressió de gran espai, en què la disminució de la mida de les figures d'acord amb la llunyania s'ha calculat a ull, sense complir cap càlcul matemàtic; la profunditat s'aconsegueix amb la dinàmica plàstica de les masses i amb el desequilibri de les dues masses asimètriques de les muntanyes dels costats i el buit que s'obre al centre. L'arca del fons s'aprecia com si fos una església, representada per Miquel Àngel com el símbol de la salvació.[19]

Answer: amb un gran dramatisme

Question: Com representa el pintor l'escena del diluvi?

Answer: als rostres

Question: On es pot apreciar l'angoixa en l'escena?

Answer: Ascanio Condivi

Question: Qui va ser el primer biògraf de Miquel Àngel?

Answer: símbol de la salvació

Question: Què representa l'arca del fons de la pintura que s'assembla a una església?

Answer: amb la dinàmica plàstica de les masses i amb el desequilibri de les dues masses asimètriques de les muntanyes dels costats i el buit que s'obre al centre

Question: Com aconsegueix Miquel Àngel profunditat en l'escena?

Context: Els va realitzar amb anatomies potents, i tots presenten una actitud diferent, asseguts sobre unes estructures, també fingides, de marbre; solen acompanyar-se d'ornaments de caràcter vegetal. Amb una gran varietat en el joc de braços i cames, s'inclinen cap enrere o cap endavant amb una gran llibertat, i mostrant una clara relació amb els conceptes platònics de la bellesa i de l'Eros. Se n'han fet interpretacions que apunten a un possible símbol sensual, o en relació a algun tipus d'esclavitud.[37]

Answer: sobre unes estructures

Question: Sobre què estan asseguts?

Answer: marbre

Question: De quin material són les estructures sobre les que estan asseguts?

Answer: amb els conceptes platònics de la bellesa i de l'Eros

Question: Amb què mostren relació els personatges de la pintura?

Answer: cap enrere o cap endavant amb una gran llibertat

Question: Com s'inclinen els cossos a la pintura?

Context: Entre 1980 i 1989, es desenvoluparen treballs de neteja i restauració de la volta, ennegrida pel pas dels anys. Aquesta restauració va provocar moltes objeccions per part d'historiadors d'art, per la gran magnitud que representava. Es va fer una petició al papa Joan Pau II per parar aquesta restauració, signada per diversos artistes dels Estats Units, entre ells Robert Motherwell, Robert Rauschenberg, Christo, George Segal i Andy Warhol.[55]

Answer: Entre 1980 i 1989

Question: Quan es van desenvolupar treballs de neteja de la volta?

Answer: pel pas dels anys

Question: Per què estava ennegrida la volta?

Answer: moltes objeccions

Question: Què va provocar la restauració als historiadors d'art?

Answer: per la gran magnitud que representava

Question: Per què va provocar la restauració de la volta moltes objeccions per part dels historiadors d'art?

Answer: al papa Joan Pau II

Question: A qui es va fer una petició per aturar la restauració?

Context: 9. Separació de la llum de la foscor (Gènesi, 1,4).[33] Amb una gran originalitat a l'escorç, les dues mans separen la nit del dia; com si fos un atlant, Déu suporta el pes del cosmos. Sobre ell, s'obren alguns núvols que deixen passar una mica de llum. La túnica rosa de Déu es mou bruscament creant l'efecte de moviment. Al costat dret de Déu hi ha foscor, però la llum és present des de dalt cap a la seva esquerra. En aquesta pintura, Déu es mostra sol, sense el seguici d'àngels. És la pintura més senzilla de la sèrie.[35]

Answer: les dues mans

Question: Què separa la nit del dia en l'obra?

Answer: una mica de llum

Question: Què deixen passar els núvols que s'obren sobre Déu?

Answer: rosa

Question: De quin color és la túnica de Déu?

Answer: sol

Question: Com es mostra Déu en aquesta obra?

Context: Els elements arquitectònics simulats aconsegueixen multiplicar els marcs de la volta i separen les diverses escenes. La franja central està dividida en nou rectangles amb escenes del Gènesi: les tres primeres sobre la creació del món, tres més sobre la creació de l'ésser humà i, les tres últimes, sobre la història de Noè. A la volta, tracta les imatges de l'Antic Testament; a l'edat mitjana, aquesta temàtica és una de les preferides i es troba sovint a les portalades de les esglésies romàniques o de les portes de les catedrals gòtiques; al Renaixement, continua sent tema favorit pels artistes, però perd una mica el caràcter religiós per convertir-se en estudis d'anatomia.[11] Entre aquestes escenes, es troben figures nues, anomenades ignudis, que sostenen deu grans medallons que simulen ser de bronze, amb escenes del Llibre dels reis. Les quatre cantonades de la volta, en forma de triangle, representen escenes de la lluita d'Israel per aconseguir la seva llibertat. A tots dos costats de la part central, assegudes en trons, apareixen les sibil·les i els profetes i, finalment, als triangles més petits i sobre les finestres, queden representats els avantpassats de Jesús.[12]

Answer: Els elements arquitectònics simulats

Question: Què aconsegueix multiplicar els marcs de la volta?

Answer: nou

Question: Amb quants rectangles està dividida la franja central?

Answer: del Gènesi

Question: Quines escenes contenen els nous rectangles que divideixen la franja central?

Answer: ignudis

Question: Com s'anomenen les figures nues que es troben entre les escenes de la pintura?

Answer: deu grans medallons

Question: Què sostenen els ignudis?


Ernani

Context: Després d'un Nabucco molt patriòtic i de Lombardi, Verdi glorifica aquí la llibertat individual i es va convertir amb aquesta obra en un successor innegable de Bellini i Donizetti, cosa que en l'època era d'una gran dificultat. Ernani és un pas important en la carrera de Verdi: on comença a centrar-se més que mai en el costat psicològic dels seus personatges. Totes les seves òperes posteriors a Ernani seguiran el mateix camí en la recerca permanent de la veritat.[2]

Answer: Bellini i Donizetti

Question: De qui es va convertir un succesor Verdi?

Answer: molt patriòtic

Question: Com era Nabucco?

Answer: en el costat psicològic dels seus personatges

Question: En què es va centrar Verdi més que mai en Ernani?

Answer: la veritat

Question: Què busca Verdi en les òperes posteriors a Ernani?

Context: Muntanyes d'Aragó. Els bandits pregunten la raó de l'abatiment d'Ernani. Ernani replica declarant el seu amor per Elvira, que ha de ser portada, a contracor, a l'altar pel vell Gómez de Silva. Demana als bandits que la raptin.

Answer: Els bandits

Question: Qui pregunta per la raó de l'abatiment d'Ernani?

Answer: Elvira

Question: A qui declara Ernani el seu amor?

Answer: a l'altar

Question: On és portada Elvira?

Answer: vell

Question: Com era Gómez de Silva?

Context: Pel que fa al llibretista, un cop descartada una nova col·laboració amb Temistocle Solera, es decidí per l'oferiment fet per La Fenice de Francesco Maria Piave, poeta contractat pel teatre venecià i que es convertiria en el seu més fidel col·laborador.[7] El president de La Fenice els hi va suggerir un argument basat en una obra de Victor Hugo. Era una proposta audaç, ja que el teatre de Hugo era considerat com molt avançat per les seves característiques literàries i teatrals. L'atreviment també consistia en el fet que el teatre de Hugo estava mal vist per la censura.[7]

Answer: amb Temistocle Solera

Question: Amb qui va descartar el llibretista una nova col·laboració?

Answer: poeta

Question: A què es dedicava Francesco Maria Piave?

Answer: El president de La Fenice

Question: Qui va suggerir un argument basat en una obra de Victor Hugo?

Answer: molt avançat per les seves característiques literàries i teatrals

Question: Com era considerat el teatre de Hugo?

Answer: per la censura

Question: Per qui estava mal vist el teatre de Hugo?

Context: Un cop triat l'autor, Piave s'havia decantat per Cromwell i Verdi cada vegada se sentia més atret per Hernani. El tema no era nou, alguns autors de segon ordre l'havien treballat[7] i Bellini l'havia tingut entre els seus plans, però després de compondre alguns fragments, la por a la censura i altres causes van aturar el projecte que va aprofitar per a altres obres posteriors.[8] Queda clar quina opció es va acordar. Els joves poetes, escriptors, artistes, estudiants, tots volien seguir el nou estil literari que trencava definitivament amb les regles clàssiques, entre elles la regla de les «tres unitats» (temps, lloc i argument). Victor Hugo era, per descomptat, un dels autors que van deixar de tenir respecte per aquesta norma no escrita. A Hernani, entre acte i acte, passaven anys, i l'escenari del primer acte en què Hernani viu les aventures com a bandoler, passem a un altre lloc geogràficament ben llunyà: el palau de Carlemany a Aquisgrà, per tornar a l'últim acte a un palau a Espanya.[8]

Answer: per Hernani

Question: Per qui se sentia cada vegada més atret Verdi?

Answer: temps, lloc i argument

Question: Quins eren els components de la regla de les «tres unitats»?

Answer: escrita

Question: Com no estava la regla de les «tres unitats»?

Answer: anys

Question: Què passaven a Hernani entre acte i acte?

Answer: a un palau a Espanya

Question: On torna Hernani a l'últim acte?

Context: Ernani es va estrenar el 9 de març de 1844 al teatre La Fenice de Venècia, un dels teatres d'Itàlia més bells i més rics en tradicions. Aquesta ciutat hauria d'exercir un paper important en les creacions de Verdi, amb l'estrena de cinc de les seves obres, està doncs en primer lloc juntament amb la Scala de Milà.[3] Durant l'estrena van sorgir uns quants problemes. Verdi es va queixar amargament de no tenir cantants que simplement sabessin cantar. A més a més, els decorats no estaven a punt i van haver d'improvisar amb el que tenien. Malgrat els despropòsits, el públic va aplaudir tots els passatges i Verdi fou cridat a escena al final de cada acte. Una part de la premsa no va ser massa benèvola, per exemple el diari venecià Il Gondoliere va dir que Ernani marcava la primera fase de la decadència de Verdi.[6]

Answer: el 9 de març de 1844

Question: Quant es va estrenar Ernani?

Answer: al teatre La Fenice de Venècia

Question: On es va estrenar Ernani?

Answer: Venècia

Question: Quina ciutat exercí un paper important en les creacions de Verdi?

Answer: de no tenir cantants que simplement sabessin cantar

Question: De què es va queixar Verdi durant l'estrena?

Answer: Il Gondoliere

Question: Quin diari venecià va dir que Ernani marcava la primera fase de la decadència de Verdi?

Context: Després del gran èxit de Nabucco, els grans teatres lluitaven per aconseguir els favors de Verdi i tenir en exclusiva l'estrena en els seus escenaris d'una nova obra del mestre. Amb I Lombardi alla prima crociata, Verdi havia arribat a la quarta òpera per a la Scala de Milà i creia que insistir en el mateix teatre podia portar a males interpretacions.[5] Llavors va decidir dirigir-se a La Fenice de Venècia, que era un dels teatres més il·lustres d'Itàlia, ja que l'empresari i compte Alvise Francesco Mocenigo fou un dels que es va interessar per estrenar una nova òpera verdiana i va oferir molt bones condicions al mestre perquè es fes al més aviat possible.[6]

Answer: I Lombardi alla prima crociata

Question: Amb quina obra Verdi havia arribat a la quarta òpera per a la Scala de Milà?

Answer: La Fenice de Venècia

Question: Quin era un dels teatres més il·lustres d'Itàlia?

Answer: estrenar una nova òpera verdiana

Question: Què li interessava a Alvise Francesco Mocenigo?

Answer: molt bones

Question: Com eren les condicions que fa oferir Alvise Francesco Mocenigo a Verdi?

Answer: els grans teatres

Question: Qui lluitava per tenir en exclusiva l'estrena d'una nova obra del mestre?


Mèxic

Context: La indústria de les telecomunicacions està dominada per Telmex (Teléfonos de México), empresa privatitzada el 1990. El 2006, Telmex havia estès les seves operacions internacionalment a Colòmbia, el Perú, Xile, Argentina, el Brasil, Uruguai i els Estats Units. Tot i que Telmex té més del 70% del mercat nacional, hi ha altres indústries locals com ara Axtel i Maxcom. Atesa l'orografia mexicana, la penetració de línies fixes per càpita és baixa en comparació amb altres estats de la regió (20%). Per contra, la telefonia mòbil té una penetració del 57%.[86] La indústria de les telecomunicacions és regulada per mitjà de la Comisión Federal de Telecomunicaciones.

Answer: 1990

Question: Quan es va privatitzar Telmex?

Answer: a Colòmbia, el Perú, Xile, Argentina, el Brasil, Uruguai i els Estats Units

Question: On havia estès Telmex les seves operacions el 2006?

Answer: 57%

Question: Quina penetració té a Mèxic la telefonia mòbil?

Context: Atesa la topografia mexicana, a Mèxic hi ha pocs rius molt extensos o llacs naturals. Els rius més importants són el riu Lerma, que neix a la conca de Toluca, omple el llac de Chapala, el més gran de Mèxic, i desemboca a l'oceà Pacífic. El riu Pánuco neix a l'Altiplà, creua la serra Madre Oriental i desemboca al golf de Mèxic. El riu Balsas drena la Depressió del Balsas i altres regions del sud de l'Altiplà Mexicà, creua la serra Madre del Sud i desemboca a l'oceà Pacífic, al sud. El Grijalva i l'Usumacinta formen un sistema que drena les serralades de Chiapas i, com el riu Papaloapan, desemboca al golf de Mèxic. Altres llacs, com ara el Pátzcuaro i Cuitzeo, són els romanents dels vastos llacs i pantans que cobrien la major part del sud de l'Altiplà abans de l'arribada dels europeus.[7]

Answer: pocs

Question: Quants llacs naturals hi ha a Mèxic?

Answer: a la conca de Toluca

Question: On neix el riu Lerma?

Answer: el llac de Chapala

Question: Quin és el llac més gran de Mèxic?

Answer: la Depressió del Balsas i altres regions del sud de l'Altiplà Mexicà

Question: Què drena el riu Balsas?

Context: Durant els segles X i xi, el centre de Mèxic fou dominat per la civilització de Tollan-Xicocotitlan, més coneguda com a Tula, la capital dels tolteques. A Tula aparegueren els primers guerrers professionals organitzats en germandats que s'identificaven amb noms d'animals, com ara els guerrers àguila, els guerrers jaguar o els guerrers coiot. Hi ha proves que els tolteques practicaren els sacrificis humans.[14] La ciutat establí vincles importants amb altres regions de Mesoamèrica, en especial amb la península del Yucatán, on es trobava la ciutat maia de Chichén Itzá. Els maies, per la seva banda, ja havien desenvolupat una poderosa civilització des del 100 aC, que arribaria al seu zenit entre el 600 i el 900 dC. Els maies bastiren majestuosos centres cerimonials que incloïen l'ús d'arcs de mènsula i la pintura de frescos, així com la construcció d'observatoris. Les tècniques agrícoles dels maies foren molt avançades, així com el seu coneixement matemàtic i astronòmic. Els astrònoms maies desenvoluparen el que seria el calendari més acurat del món d'aleshores.[15]

Answer: amb noms d'animals

Question: Com s'identificaven els guerrers professionals que aparegueren a Tula?

Answer: península del Yucatán

Question: On és la ciutat maia de Chichén Itzá?

Answer: el calendari més acurat del món d'aleshores

Question: Què desenvoluparen els astrònoms maies?

Context: El 1820, els constitucionalistes a Espanya obligaren Ferran VII a restaurar la constitució liberal de Cadis, que no era ben vista pels conservadors de Mèxic, ja que temien que les reformes liberals afectessin llurs privilegis econòmics, religiosos i socials.[25] Per tant, i en un canvi inesperat de sort, les forces reialistes, sota el comandament d'Agustín de Iturbide, en comptes de sufocar els romanents revolucionaris, pactaren amb ells la independència de Mèxic. El 1821, es promulgà el Pla d'Iguala, que declarava la independència de Mèxic, sostenia la religió catòlica, i la unió de tots els habitants del territori —espanyols peninsulars i americans. Aquest pla també fou conegut com el «Pla de les Tres Garanties». L'organització política del país seria la monarquia constitucional, amb el nom d'Imperi mexicà, sota el mateix Ferran VII però amb un parlament independent —creant una espècie de Commonwealth— o sota algun altre príncep de la corona espanyola. Els exèrcits «trigarants» entraren a la ciutat de Mèxic el 24 d'agost, 1821, una junta redactà la Declaració d'independència de Mèxic, i el virrei, Juan O'Donojú, signà el tractat de Córdoba, per mitjà del qual oficialment es reconeixia la independència de Mèxic.

Answer: a restaurar la constitució liberal de Cadis

Question: A què van obligar els constitucionalistes a Ferran VII ?

Answer: 1820

Question: Quan van obligar a Ferran VII a restaurar la constitució liberal de Cadis?

Answer: Pla d'Iguala

Question: Quin pla promulgava la independència de Mèxic?

Answer: «Pla de les Tres Garanties»

Question: Amb quin altre nom es coneixia el Pla d'Iguala?

Answer: Els exèrcits «trigarants»

Question: Qui va entrar a la ciutat de Mèxic el 24 d'agost de 1821?

Context: El nom de la ciutat es va transliterar al castellà com a México, amb el valor fonètic de la x en el castellà medieval, la qual representava la fricativa postalveolar sorda (/ʃ/). En castellà, aquest so, i la fricativa postalveolar sonora (/ʒ/), representada amb la grafia j, es van fusionar en una fricativa velar sorda (/x/) durant el segle xvi,[34] la qual cosa va produir la variant ortogràfica Méjico en diverses publicacions, principalment a Espanya, mentre que a Mèxic i altres països castellanoparlants, México és l'única variant ortogràfica utilitzada. Recentment, la Real Academia Española, la institució encarregada de regular la llengua castellana, ha declarat que l'ortografia recomanada en castellà és México.[35] En català, la x de «Mèxic» sovint no representa el so original, sinó la consonant doble /ks/ o col·loquialment la fricativa postalveolar sonora.

Answer: regular la llengua castellana

Question: Quina funció té la Real Academia Española?

Answer: Recentment

Question: Quan ha declarat la Real Academia Española que l'ortografia recomanada en castellà és México?

Answer: la consonant doble /ks/ o col·loquialment la fricativa postalveolar sonora

Question: Quin so en català sovint representa la x de «Mèxic»?

Context: Molts dels efectes positius en la reducció de la pobresa i l'increment del poder adquisitiu de la classe mitjana han estat atribuïts a l'estabilitat macroeconòmica aconseguida en les últimes dues administracions presidencials. El creixement del PIB anual mitjà de 1995 al 2002 va ser del 5,1%.[71] La desacceleració econòmica dels Estats Units va produir un efecte similar, però més greu, a Mèxic, del qual es va recuperar ràpidament i va créixer 4,1% el 2004, 3% el 2005 i 4,8% el 2006. La inflació s'ha reduït a mínims històrics de 3,3% el 2005, i les taxes d'interès també es troben a mínims històrics, la qual cosa ha estimulat el consum a crèdit de la classe mitjana. L'administració del president Fox va aconseguir l'estabilitat monetària: el dèficit del pressupost es va reduir, i el deute extern ara representa només el 20% del PIB.[71] Mèxic comparteix amb Xile el grau més alt d'inversió basat en el crèdit a llarg termini del deute, de la regió llatinoamericana. La reducció en la pobresa també s'ha produït gràcies a les remeses dels mexicans residents als Estats Units, que han assolit una xifra de 20 mil milions de dòlars per any, i s'han convertit en la segona font més de capital estranger.[72]

Answer: 5,1%

Question: Quin va ser el creixement del PIB anual mitjà de 1995 al 2002?

Answer: 4,1%

Question: Quant va créixer el PIB anual mitjà de Mèxic l'any 2004?

Answer: L'administració del president Fox

Question: Qui va aconseguir l'estabilitat monetària?

Answer: el grau més alt d'inversió basat en el crèdit a llarg termini del deute, de la regió llatinoamericana

Question: Què comparteix Mèxic amb Xile?


Urà (planeta)

Context: Una de les hipòtesis per aquesta discrepància és que quan Urà va rebre l'impacte que va provocar la seva elevada inclinació axial, l'esdeveniment el va fer expel·lir la major part de la seva escalfor primigènia, esgotant la temperatura del seu nucli.[55] Una altra hipòtesi és que existeix alguna mena de barrera a les capes superiors d'Urà que impedeix que l'escalfor del nucli arribi a la superfície.[7] Per exemple, pot haver-hi convecció en un conjunt de capes de composició diferent, que inhibeixi el transport de calor cap amunt.[8][54]

Answer: l'impacte

Question: Què podria haver provocat l'elevada inclinació axial d'Urà?

Answer: la major part de la seva escalfor primigènia

Question: Què podria haver expel·lit Urà amb l'impacte?

Answer: la temperatura del seu nucli

Question: Què podria haver esgotat Urà a l'expel·lir la major part de la seva escalfor primigènia?

Answer: alguna mena de barrera

Question: Què podria existir a les capes superiors d'Urà?

Answer: que l'escalfor del nucli arribi a la superfície

Question: Què podria impedir la barrera?

Context: El desembre de 2005, el Telescopi espacial Hubble va detectar un parell d'anells desconeguts fins aquell moment. El més gran es troba al doble de distància des del planeta que els anells coneguts anteriorment. Aquests anells nous són tan lluny del planeta que s'anomenen "sistema d'anells exterior". El Hubble també va localitzar dos satèl·lits petits, un dels quals, Mab, comparteix òrbita amb l'anell més exterior descobert recentment. Els anells nous fan que el nombre total d'anells d'Urà sigui de 13.[83] L'abril de 2006, imatges dels nous anells obtingudes per l'Observatori Keck van mostrar els colors dels anells exteriors: el més exterior és blau i l'altre vermell.[84][85] Una hipòtesi sobre el color blau de l'anell exterior és que està compost de petites partícules d'aigua gelada de la superfície de Mab que són prou petites per escampar la llum blava.[84][86] En contrast, els anells interns del planeta es veuen grisos.[84]

Answer: un parell d'anells

Question: Què va detectar a Urà el Hubble el desembre del 2005?

Answer: Telescopi espacial

Question: Què és el Hubble?

Answer: lluny del planeta

Question: On són els nous anells d'Urà descoberts per el Hubble?

Answer: sistema d'anells exterior

Question: Com s'anomenen aquests anells d'Urà llunyans del planeta?

Context: La capa mitjana de l'atmosfera d'Urà és l'estratosfera, on la temperatura augmenta en general amb l'altitud des de 53 K a la tropopausa fins entre 800 i 850 K a la base de la termosfera.[57] L'escalfament de l'estratosfera el causa l'absorció de radiació solar ultraviolada i infraroja pel metà i altres hidrocarburs,[67] que es formen en aquesta part de l'atmosfera com a resultat de la fotòlisi del metà.[62] La calor també arriba per conducció des de la termosfera.[67] Els hidrocarburs ocupen una capa relativament estreta en altituds entre 100 i 280 km, que corresponen amb un rang de pressions de 10 a 0.1 mbar (1000 a 10 kPa) i temperatures entre 75 i 170 K.[60][63] Els hidrocarburs més abundants són el metà, l'acetilè i l'età amb taxes de barreja al voltant de 10−7 en relació amb l'hidrogen. La taxa de barreja del monòxid de carboni és semblant en aquestes altituds.[60][63][65] Els hidrocarburs més pesants i el diòxid de carboni tenen taxes de barreja inferiors en tres ordres de magnitud.[63] La taxa d'abundància d'aigua és al voltant de 7×10−9.[64] L'età i l'acetilè tendeixen a condensar-se a la part inferior, més freda, de l'estratosfera i la tropopausa (per sota del nivell de 10 mBar) formant capes de boira o broma,[62] que poden ser responsables en part de l'aspecte llis d'Urà. Tanmateix, la concentració d'hidrocarburs a l'estratosfera d'Urà per damunt de la boira és significativament més baixa que a les estratosferes dels altres planetes gegants.[60][68]

Answer: amb l'altitud

Question: Com augmenta la temperatura de l'estratosfera d'Urà?

Answer: des de la termosfera

Question: Des d'on arriba la calor per conducció a l'estratosfera d'Urà?

Answer: relativament estreta

Question: Com és la capa que ocupen els hidrocarburs a l'estratosfera d'Urà?

Answer: el metà, l'acetilè i l'età

Question: Quins són els hidrocarburs més abundants a l'estratosfera d'Urà?

Context: La composició de l'atmosfera d'Urà és diferent que la d'Urà tot sencer, ja que consisteix principalment d'hidrogen molecular i heli.[8] La fracció molar d'heli, per exemple, el nombre d'àtoms d'heli per molècula de gas, és de 0.15 ± 0.03[10] a la troposfera superior, que correspon a una fracció de massa de 0.26 ± 0.05.[8][54] Aquest valor és molt proper a la fracció de massa d'heli protosolar de 0.275 ± 0.01,[58] indicant que l'heli no s'ha dipositat al centre del planeta contràriament a la resta dels gegants gasosos.[8] El tercer component més abundant a l'atmosfera d'Urà és el metà (CH4).[8] El metà té bandes d'absorció prominents a la banda de llum visible i gairebé infraroja, que donen el color aiguamarina o cian a Urà.[8] Les molècules de metà representen el 2,3% de l'atmosfera per fracció molar sota la coberta de núvols de metà al nivell de pressió d'1,3 bar (130 kPa); això representa de 20 a 30 vegades l'abundància de carboni trobada al Sol.[8][9][59] La taxa de barreja[e] és molt menor a l'atmosfera superior a causa de la seva temperatura extremadament baixa, que disminueix el nivell de saturació i provoca que el metà excedent es congeli i surti.[60] L'abundància de compostos menys volàtils com amoníac, aigua o àcid sulfhídric a l'atmosfera interior és poc coneguda. Tanmateix probablement també és més elevada que al Sol.[8][61] A més del metà, es troben quantitats residuals de diversos hidrocarburs a l'estratosfera d'Urà, que es creu que han estat produïts a partir del metà per mitjà de fotòlisi induïda per la radiació ultraviolada (UV) del Sol.[62] Inclouen età (C2H6), acetilè (C2H2), metilacetilè (CH3C2H), diacetilè (C2HC2H).[60][63][64] L'espectroscòpia també ha descobert traces de vapor d'aigua, monòxid de carboni i diòxid de carboni a l'atmosfera superior, que només es poden haver originat des d'una font externa com la pols dels cometes.[63][64][65]

Answer: d'hidrogen molecular i heli

Question: De què es compon principalment l'atmosfera d'Urà?

Answer: residuals

Question: Com són les quantitats de diversos hidrocarburs a l'estratosfera d'Urà?

Answer: per mitjà de fotòlisi

Question: Com es creu que han estat produïts aquests diversos hidrocarburs de l'estratosfera d'Urà?

Answer: traces de vapor d'aigua,

Question: Què ha descobert l'espectroscòpia a l'atmosfera d'Urà?

Context: El mecanisme dels canvis físics encara no és clar.[93] Vora els solsticis d'estiu i hivern, els hemisferis d'Urà són alternativament o bé totalment encarats cap als raigs del Sol, o bé de cara a l'espai profund. Es creu que l'aclariment de l'hemisferi il·luminat pel sol és el resultat de l'espessiment dels núvols de metà i de les capes de boira situats a la troposfera.[89] El collar brillant de la latitud de −45° també està connectat amb núvols de metà.[89] Altres canvis a la regió del pol sud es poden explicar per canvis a les capes baixes de núvols.[89] La variació en l'emissió de microones del planeta és causada probablement pels canvis en la circulació profunda troposfèrica, perquè els núvols i la boira gruixuts del pol deuen inhibir la convecció.[98] Ara que arriben els equinoccis de primavera i tardor a Urà, les dinàmiques estan canviant, i pot tornar a haver-hi convecció.[87][98]

Answer: El mecanisme dels canvis físics

Question: Què és el que encara no és clar?

Answer: amb núvols de metà

Question: Amb què està connectat el collar brillant de la latitud de −45°?

Answer: alternativament o bé totalment encarats cap als raigs del Sol

Question: Com estan els hemisferis d'Urà vora els solsticis d'estiu i hivern?

Answer: a la troposfera

Question: On hi ha núvols de metà i capes de boira?

Answer: l'aclariment de l'hemisferi il·luminat pel sol

Question: Què provoca l'espessiment dels núvols de metà i de les capes de boira?

Context: Encara que no hi ha una superfície sòlida ben definida a l'interior d'Urà, la part més exterior de l'embolcall gasós d'Urà que és accessible per sensors remots s'anomena atmosfera.[8] La capacitat dels sensors remots arriba aproximadament fins a uns 300 km per sota del nivell d'1 bar (100 kPa), amb una pressió corresponent d'uns 100 bar (10 MPa) i una temperatura de 320 K.[56] La corona tènue de l'atmosfera s'estén notablement per damunt de dos radis planetaris des de la superfície nominal (punt amb pressió d'1 bar).[57] L'atmosfera d'Urà es pot dividir en tres capes: la troposfera, entre altituds de −300 i 50 km i pressions des de 100 a 0.1 bar (10 MPa a 10 kPa); l'estratosfera, en altituds entre 50 i 4000 km i pressions entre 0.1 i 10–10 bar (10 kPa a 10 µPa), i la termosfera/corona, que s'estén des de 4.000 km fins a uns 50,000 km de la superfície.[8] No hi ha mesosfera.

Answer: una superfície sòlida ben definida

Question: Què no hi ha a Urà?

Answer: la part més exterior de l'embolcall gasós d'Urà que és accessible per sensors remots

Question: Què és l'atmosfera d'Urà?

Answer: 320 K

Question: A quina temperatura arriba la capacitat del sensors remots?

Answer: tènue

Question: Com és la corona de l'atmosfera?

Answer: des de 4.000 km fins a uns 50,000 km de la superfície

Question: On s'entén la termosfera/corona?


La Mare de Déu del canonge Van der Paele

Context: El canonge presenta un aspecte obès, amb papada i signes de vellesa a les mans.[9] Presenta una manifesta arteritis a l'os temporal, amb la formació de cicatrius i pèrdua de cabell a la cella i davant de l'orella esquerra. També s'observa un nevus intradèrmic al plec de la galta i un quist sebaci al lòbul de l'orella esquerra.[26] La coloració groguenca de la pell ha estat relacionada amb trastorns de la melanina o increment dels carotens. A la unió del nas amb la galta s'aprecia un queratoma de contorn irregular. A les àrees temporal i subauricular hi ha lesions pigmentades d'aspecte marró i de bords irregulars que podrien correspondre a lentigens solars, causats per hiperplàsia dels melanòcits.[27] La pintura també recollia un carcinoma al llavi inferior i un queratoma sota l'ull esquerre. Varen desaparèixer després de la restauració feta per Jef Vanderveken el 1933.[9]

Answer: obès, amb papada i signes de vellesa a les mans

Question: Quin aspecte presenta el canonge?

Answer: arteritis

Question: Què presenta a l'os temporal el canonge?

Answer: al plec de la galta

Question: On es situa el nevus intradèrmic que té el canonge?

Answer: un quist sebaci

Question: Què tenia el canonge al lòbul de l'orella esquerra?

Context: En aquest cas, el donant està pintat amb un extraordinari realisme, sense elegàncies ni idealitzacions, reflectint fidelment el seu mal estat de salut fins al punt que ha permès diagnosticar mèdicament les malalties de Van der Paele. Va vestit amb una alba i amb una almussa al braç i un missal a les mans. Està agenollat com participant en una missa. En una posició central on s'hauria d'ubicar l'altar, està la Mare de Déu entronitzada amb el Nen Jesús sobre els seus genolls.

Answer: està pintat amb un extraordinari realisme

Question: Com s'ha pogut diagnosticar les malalties de Van der Paele?

Answer: el seu mal estat de salut

Question: Què reflecteix fidelment la pintura de Van der Paele?

Answer: un missal

Question: Què du a les mans Van der Paele?

Answer: agenollat

Question: Quina postura adopta Van der Paele?

Answer: el Nen Jesús

Question: Qui és el nen que té la Mare de Déu sobre els seus genolls?

Context: Sant Donacià, com a bisbe de Reims que era, apareix amb els elements propis: mitra, capa pluvial i bàcul pastoral. Sosté una roda de carro amb espelmes, uns atributs relatius a la història del seu martiri,[2] quan va ser llençat al riu Tíber per ofegar-lo però es va salvar amb l'aparició miraculosa d'aquesta roda, a la que es va agafar.[16] La luxosa capa pluvial està brodada i es poden distingir imatges de sant Pere i sant Pau. A l'altra mà porta una creu processional ricament decorada amb pedreria, així com la mitra. Es pensa que aquestes joies podrien formar part d'una donació del canonge.[21]

Answer: Sant Donacià

Question: Qui era el bisbe de Reims?

Answer: mitra, capa pluvial i bàcul pastoral

Question: Amb quins elements apareix Sant Donacià?

Answer: una roda de carro amb espelmes

Question: Quins atributs fan referència a la història del martiri de Sant Donacià?

Answer: Tíber

Question: A quin riu va ser llençat Sant Donacià?

Answer: una creu processional ricament decorada amb pedreria, així com la mitra

Question: Què porta a l'altra mà Sant Donacià?

Context: L'obra està realitzada dins l'estil dels primitius flamencs. L'escola flamenca de pintura va ser una de les més importants del món, des dels seus inicis al segle XV fins al segle xviii. Per distingir aquest període primerenc del segle XV es fa servir la denominació d'«Escola dels primitius flamencs». Aquesta escola acostumava a pintar quadres de temàtica religiosa, que tractaven com a escenes costumistes, encara que també van desenvolupar el retrat i el paisatge. Utilitzaven la tècnica a l'oli i el seu estil es caracteritzava per la minuciositat, el detall en la reproducció d'objectes, el naturalisme i l'amor al paisatge. Entre els artistes més importants d'aquesta escola destaquen Jan van Eyck, autor d'aquesta obra, Roger van der Weyden i El Bosc. A Catalunya, cal citar un deixeble seu, Lluís Dalmau, que va realitzar la Mare de Déu dels Consellers amb un estil molt semblant al del mestre.[5]

Answer: una de les més importants del món

Question: Què va ser l'escola flamenca de pintura?

Answer: a l'oli

Question: Quina tècnica s'utilitzava en l'Escola dels primitius flamencs?

Answer: la minuciositat, el detall en la reproducció d'objectes, el naturalisme i l'amor al paisatge

Question: Què caracteritzava l'estil de l'Escola dels primitius flamencs?

Answer: Lluís Dalmau

Question: Qui va realitzar la Mare de Déu dels Consellers?


Història de l'Església Catòlica a Catalunya

Context: Amb l'establiment de la Mancomunitat de Catalunya es fomentaren moltes iniciatives culturals i fins socials, entre elles les proposades per l'Església (l'Església editava 15 revistes, que abraçaven els camps del pensament, de les ciències i la pastoral).[138][144] El 1915 va tenir lloc el Primer Congrés Litúrgic de Montserrat, amb el propòsit d'aconseguir la formació litúrgica de la vida religiosa i la publicació catalana i vulgarització dels llibres litúrgics.[138] El 1916 s'erigí canònicament el Foment de Pietat Catalana, que editava La Veu de l'Àngel de la Guarda, i que el 1932 començà a editar una versió de l'Antic Testament (1932). El 1912, el prevere de Vic Marià Serra publicà la versió catalana dels Evangelis i dels Fets dels Apòstols, amb una edició de 50.000 exemplars.[138] El 1922, el caputxí Miquel d'Esplugues inicià els treballs per a una versió de la Bíblia en català a partir dels texts originals, entrant en contacte amb el montserratí Bonaventura Ubach; però no hi hagué acord entre ells, la qual cosa originà que nasqueren dues obres importants: la de la Fundació Bíblica Catalana (amb el mecenatge de Francesc Cambó) i la Bíblia del Monestir de Montserrat.[138]

Answer: iniciatives culturals i fins socials

Question: Què es va fomentar amb l'establiment de la Mancomunitat de Catalunya?

Answer: 1915

Question: Quin any es va fer el Primer Congrés Litúrgic de Montserrat?

Answer: el Foment de Pietat Catalana

Question: Qui va començar a editar una versió de l'Antic Testament el 1932?

Context: Posteriorment, quan els membres del Concili de Basilea proclamaren la deposició d'Eugeni i elegiren l'antipapa Fèlix V (1439), el rei Alfons adoptà una actitud expectant negociant alhora amb el pontífex romà i amb l'antipapa, tot oferint la seva obediència a qui li fes millors condicions; no sent fins al 1443 que, amb la intervenció d'Alfons de Borja, s'arribà a un acord complet entre Alfons i Eugeni.[84] El 1447, un nou conveni amb el nou Papa, Nicolau V, assegurà encara més la vertadera obediència d'Alfons IV a la seu romana i s'apartà definitivament del moviment conciliador, assolint-se la unitat de l'Església Llatina el 1449.[84] El 1448, el Papa Nicolau lliurà Còrsega als genovesos.[79] A més de la tensió amb Gènova, Alfons comptà amb l'oposició de Venècia, Florència i el Papat, malgrat que per la seva posició a Nàpols mediatitzà amb facilitat amb els Estats Pontificis.[79]

Answer: els membres del Concili de Basilea

Question: Qui va proclamar la deposició d'Eugeni?

Answer: Fèlix V

Question: A qui van elegir els membres del Concili de Basilea?

Answer: amb el pontífex romà i amb l'antipapa

Question: Amb qui negociava el rei Alfons?

Answer: a qui li fes millors condicions

Question: A qui oferia la seva obediència el rei Alfons?

Answer: als genovesos

Question: A qui va lliurar Còrsega el Papa Nicolau?

Context: Des de 970, i més correntment iniciat el segle xi,[28] la riquesa creixent permeté realitzar viatges a Roma a la recerca de butlles[22] i d'un suport moral per vèncer les intromissions dels laics en matèria religiosa.[28] Després d'un viatge a Aurillac, Borrell tornà amb un monjo anomenat Gerbert, futur Papa Silvestre II.[27] El 970, Borrell, Gerbert i Ató, bisbe de Vic, realitzaren un viatge a Roma per gestionar que, mentre que Tarragona restés en poder sarraí, la seu de Vic es convertís en seu metropolitana.[27] A Vic mateix, el 978, Benet VII confirmà els límits i la dotació de la diòcesi osonenca, i els papes Joan XV i Gregori V intervindran contra el bisbe intrús Guadall.[28] Durant el primer quart del segle xi, Catalunya és el país de la cristiandat occidental que rep més butlles i intervencions papals, llavors fetes a petició de la gent del país, i no pas per iniciativa papal.[28] L'obertura comtal a l'exterior es beneficià de la relació amb Roma: el 970 Borrell II s'entrevistà amb l'emperador Otó I.[22] Per la seva banda, Oliba Cabreta, comte de Cerdanya, també amic de Gerber i juntament amb Borrell de Barcelona, va fer prosperar el monestir de Cuixà.[27] El 965, Garí, abat cluniacenc va ser cridat a regir Cuixà, convertint-lo en un centre d'espiritualitat portant al cenobi a Pere Ursèol, Dux de Venècia, a Romuald de Ravenna o a Joan Gradenigo, entre altres il·lustres italians.[27][28] Mitjançant Cuixà, llavors molt lligat a la casa comtal de Cerdanya, el corrent cluniacenc interessà molts monestirs, fins al punt que l'abat Oliba en seria hereu directe.[28]

Answer: a Aurillac

Question: On viatjà Borrell?

Answer: Ató

Question: Qui era bisbe de Vic?

Answer: amb un monjo anomenat Gerbert

Question: Amb qui tornà Borrell del seu viatge?

Answer: Papa Silvestre II

Question: Qui arribaria a ser Gerbert?

Context: Davant el clamor generalitzat a tota la cristiandat i les pressions de l'Emperador,[102] el papa Pau III decidí convocar un concili ecumènic, que s'inicià el 13 de desembre de 1545 a la ciutat de Trento.[103] El Concili de Trento es reuní en tres etapes, constà de 25 sessions i va ser presidit per 3 papes (Pau III, Juli III i Pius IV). A la primera convocatòria (1545-1547) no assistí cap bisbe català i només alguns teòlegs o canonistes. A la segona convocatòria (1551-1552) assistiren Ferran de Loaces, bisbe de Lleida i Miquel Despuig, bisbe d'Urgell, a més de bisbes auxiliars de Barcelona i Tarragona. A la tercera convocatòria, ja en temps de Felip II (1562-1563), hi assistiren el bisbe de Vic Aciscle Moya, el bisbe de Girona Arias Gallego, el bisbe de Tortosa Fra Martín de Córdoba y Mendoza i, de manera molt destacada, Guillem Caçador, bisbe de Barcelona, aconseguint que les obres de Ramon Llull fossin retirades de l'Índex de Llibres Prohibits, posades el 1559.[103] El bisbe d'Urgell, Pere de Castellet no hi assistí per evitar que els hugonots aprofitessin la seva absència per assaltar el bisbat.[91]

Answer: un concili ecumènic

Question: Què va convocar Pau III el 1545?

Answer: a la ciutat de Trento

Question: On es va fer el un concili ecumènic el 1545?

Answer: en tres etapes

Question: En quantes etapes es va reunir el Concili de Trento?

Answer: Pau III, Juli III i Pius IV

Question: Quins papes van presidir el Concili de Trento?

Answer: l'Índex de Llibres Prohibits

Question: En quin índex estaven les obres de Ramon Llull abans de la tercera convocatòria del Concili de Trento?

Context: En la glosa que es publicà al full dominical del 7 de setembre de 2014 de la diòcesi de Solsona, (l'immediatament anterior a la celebració de la Diada) el bisbe Xavier Novell defensà el dret de decidir dels catalans i la legalitat de la consulta i cridà els fidels a votar, assegurant que Catalunya «compleix els elements que la doctrina social de l'Església indica sobre la realitat de la nació: cultura, llengua i història». Tot i que el bisbe no es posicionà sobre la direcció del vot, sí que va fer una crida als ciutadans a «no restar aliens a aquest procés» i els demanà que «amb esperit democràtic i pacífic, escolliu amb tranquil·litat de consciència aquella opció davant la consulta que cregueu millor per al bé de Catalunya». D'altra banda, Novell també defensà la llibertat de l'Església «respecte a qualsevol posicionament polític, com la legitimitat moral del dret a decidir dels ciutadans de Catalunya».[219][220] Per aquestes declaracions, el Partit Popular demanà a la Conferència Episcopal Espanyola que actués en contra del bisbe de Solsona per aquestes declaracions «clarament inacceptables que, dins del marge de llibertat d'expressió, no corresponen a l'autoritat eclesiàstica».[221] Pel seu costat, el bisbe de Girona Francesc Pardo també es manifestà en favor de la consulta.[222]

Answer: al full dominical

Question: On es publicà una glosa el 7 de setembre de 2014?

Answer: el bisbe Xavier Novell

Question: Qui va defensar el dret de decidir dels catalans en una glosa al full dominical de Solsona?

Answer: a la Conferència Episcopal Espanyola

Question: A qui va demanar el Partit Popular que actués en contra del bisbe de Solsona?

Answer: Francesc Pardo

Question: Qui era bisbe de Girona?

Context: Quan va morir el rei Martí l'Humà, el Parlament va rebre els representants i les al·legacions dels aspirants a la corona: Lluís d'Anjou i Ferran d'Antequera.[78] Mentrestant, les gestions de Benet XIII (qui esperava obtenir pressió a favor seu perquè el cisma de l'Església es resolgués a favor d'ell)[79] d'una banda i les intrigues de la reina Violant, sostingudes per França, aconseguiren que el Parlament no pogués resoldre per si mateix la successió.[78][79] Les dificultats per a la reunió dels Parlaments d'Aragó i València, a causa de les seves desavinences internes, va fer que Catalunya es resignés a tractar amb les simulacions de Parlaments.[78] Mentrestant, tropes castellanes havien entrat a Aragó, cridades pels enemics del comte Jaume II d'Urgell, un dels pretendents a la corona.[78] Les Corts Catalanes se sotmeteren a la imposició aragonesa, obsessionats a trobar una solució de concòrdia fos com fos, perquè tres compromissaris, reunits amb tres més d'Aragó i tres més de València, es reunissin a la ciutat de Casp[78] i elegissin rei el 25 de juny de 1412 a Ferran d'Antequera, net per via materna de Pere III,[78] malgrat que no encapçalés cap línia genealògica.[79]

Answer: Lluís d'Anjou i Ferran d'Antequera

Question: Qui eren els aspirants a la corona quan va morir Martí l'Humà?

Answer: amb les simulacions de Parlaments

Question: Amb què es va resignar a tractar Catalunya?

Answer: d'Aragó i València

Question: Quins parlaments tenien desavinences internes?

Answer: a Aragó

Question: On van entrar les tropes castellanes?

Answer: enemics del comte Jaume II d'Urgell

Question: Qui va cridar les tropes castellanes perquè entressin a l'Aragó?