Xavier Miserachs i Ribalta

Context: En aquesta època es va consolidar el concepte modern del reportatge fotogràfic, diferenciat del fotoperiodisme[n. 2] i de la fotografia documental,[n. 3] pel que fa a l'abast i el concepte. El reportatge fotogràfic implica més la idea de relat: un treball que vol més dedicació de temps, un esforç d'interpretació d'una situació i que culmina en un conjunt d'imatges. Això implica, d'una banda, la reivindicació del fotògraf per opinar, fet que li atorgarà estatus d'autor; l'autor proposa, doncs, una interpretació pròpia de la realitat. D'altra banda, el consens que s'estableix entre la majoria de fotògrafs és que el vehicle natural de la imatge fotogràfica és la pàgina impresa. Això suposà que revistes com Life, Paris-Match, Stern o Época assolissin la màxima esplendor en aquest període.

Answer: del fotoperiodisme[n. 2] i de la fotografia documental

Question: De què es diferenciava el reportatge fotogràfic?

Answer: en un conjunt d'imatges

Question: Com culmina el reportatge fotogràfic?

Answer: opinar

Question: Quin fet li atorgarà al fotògraf l'estatus d'autor?

Answer: la pàgina impresa

Question: Què s'estableix que serà el vehicle natural de la imatge fotogràfica?

Answer: Life, Paris-Match, Stern o Época

Question: Quines revistes assoliren la màxima esplendor en aquest període?

Context: Després de la seva mort, s'han celebrat diversos actes i exposicions en honor de Xavier Miserachs, i també s'han anomenat diferents premis o vies amb el seu nom. L'any 2001 se celebrà el I Premi de Fotografia Xavier Miserachs, organitzat per l'empresa hotelera Hotusa, que consistia en un certamen de fotografia en blanc i negre sobre Barcelona; duu el nom de l'autor per la seva obra Barcelona. Blanc i negre.[16]

Answer: Després de la seva mort

Question: Quan es van celebrar actes i exposicions en honor de Xavier Miserachs?

Answer: 2001

Question: Quin any es celebrà el I Premi de Fotografia Xavier Miserachs?

Answer: l'empresa hotelera Hotusa

Question: Qui va organitzar el I Premi de Fotografia Xavier Miserachs?

Answer: en un certamen de fotografia en blanc i negre sobre Barcelona

Question: En què consistia el I Premi de Fotografia Xavier Miserachs?

Context: El 1952 es va fer soci de l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya, on va conèixer Oriol Maspons, amb qui establí una molt bona amistat.[4] L'any 1957 va presentar la seva primera exposició a la seu de l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya, juntament amb Ricard Terré i Ramon Masats.[4] El 1959 exposaren de nou junts a la Sala Aixelà de Barcelona.[4] Aquí fou on va començar, de fet, la seva activitat professional. El 1959 va fer el cartell del Premi Formentor de l'editorial Seix Barral. El mateix 1959, Xavier Busquets li va encarregar un treball sobre l'emplaçament on es construiria el Col·legi d'Arquitectes de Catalunya per tal d'orientar Picasso en els seus dibuixos de la façana.[5]

Answer: 1952

Question: En quin any es va fer soci de l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya?

Answer: Oriol Maspons

Question: A qui va conèixer en l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya?

Answer: Ricard Terré i Ramon Masats

Question: Amb qui va presentar la seva primera exposició a la seu de l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya?

Answer: a la Sala Aixelà de Barcelona

Question: On van exposar de nou junts l'any 1959?

Answer: un treball sobre l'emplaçament on es construiria el Col·legi d'Arquitectes de Catalunya

Question: Què li va encarregar Xavier Busquets?

Context: Durant la dècada de 1960 també va exercir de reporter en revistes com Actualidad Española.[4] El 1968 va signar un contracte d'exclusivitat amb la Revista Triunfo. També li van publicar diversos reportatges en mitjans com La Vanguardia, Gaceta Ilustrada, Interviú, Bazaar o Magazin, entre d'altres.[4] Va ser així com va poder presenciar esdeveniments històrics com el Maig del 68, el Londres dels Beatles o la Primavera de Praga. També va viatjar per un gran nombre de països com França (París), Regne Unit (Londres), Camerun, Estats Units (Nova York), Marroc, Uganda, Somàlia, Iran, Costa de Marfil, Guinea, Senegal i el Sud-est asiàtic.[4] Miserachs, a més a més, va treballar fent reportatges i també es va dedicar principalment a la fotografia editorial.[6]

Answer: de reporter

Question: De què va exercir també durant la dècada de 1960?

Answer: Triunfo

Question: Amb quina Revista va signar el 1968 un contracte d'exclusivitat?

Answer: el Maig del 68, el Londres dels Beatles o la Primavera de Praga

Question: Quins esdeveniments històrics va poder presenciar?

Answer: a la fotografia editorial

Question: A què es va dedicar principalment Miserachs?

Answer: viatjar per un gran nombre de països

Question: Què li va permetre el seu treball?

Context: El 1957 hi va haver la primera de les dues exposicions –ja clàssiques– que van reunir fotografies de Xavier Miserachs, Ricard Terré i Ramon Masats, a l'Agrupació Fotogràfica de Catalunya a Barcelona, a la seu d'AFAL a Almeria i a la Real Sociedad Fotográfica de Madrid. Al cap de dos anys, el 1959, es va presentar la segona exposició del trio Terré-Miserachs-Masats a la Sala Aixelà de Barcelona. Des de llavors, Miserachs va ser un dels artífexs de la renovació del gènere de fotografia documental que es va viure al país i que entroncava amb una tradició iniciada abans de la Guerra Civil. Alguns dels llibres fotogràfics de Miserachs han configurat durant dècades la imatge de Barcelona i la Costa Brava. Barcelona. Blanc i negre (Aymà, 1964), Costa Brava Show (Kairós, 1966) i Los cachorros (Lumen, 1967) són algunes de les obres fonamentals de l'avantguarda fotogràfica de l'època. Entre les principals influències destaquen l'obra del fotògraf William Klein i els seus llibres de ciutats, en particular el primer, dedicat a Nova York i publicat el 1955. Així mateix, l'exposició The Family of Man (1955) va causar en Miserachs, igual que en els seus companys de generació, una profunda impressió que va ser determinant per articular una poètica neorealista que representava el pas de les classes populars cap al nou entorn urbà.

Answer: 1957

Question: En quin any es va fer la primera exposició que reunia fotografies de Xavier Miserachs, Ricard Terré i Ramon Masats?

Answer: a la Sala Aixelà de Barcelona

Question: On es va presentar la segona exposició del trio Terré-Miserachs-Masats?

Answer: Barcelona. Blanc i negre (Aymà, 1964), Costa Brava Show (Kairós, 1966) i Los cachorros (Lumen, 1967)

Question: Quines són algunes de les obres fonamentals de l'avantguarda fotogràfica de l'època?

Answer: Nova York

Question: A quina ciutat estava dedicat el primer llibre de William Klein?

Answer: el pas de les classes populars cap al nou entorn urbà

Question: Què representava la poètica neorealista?


Bridget Jones's Diary

Context: Finalment, cal destacar que cap de les dues protagonistes es presenta com una filla de la seva època.[36] Per un costat, Elizabeth Bennet representa un modern concepte de la feminitat, en contraposició amb la resta de personatges femenins de la novel·la. Així, mentre les dones de la seva família accepten el clar i definit rol que, per la societat del segle xix, els correspon, Elizabeth no es mostra ni submisa ni servil i considera que el matrimoni ha de servir a la felicitat de cada un dels contraents. Per l'altre costat, Bridget Jones tampoc no entra dintre dels esquemes de feminitat que es té a finals del segle xx. Mentre que als anys 90 una dona soltera ideal hauria de ser educada, independent, segura i ambiciosa, Bridget no és bona conversadora, no es preocupa per la seva carrera i contínuament se sent incòmoda davant altres dones més «perfectes» que ella. En definitiva, tant Jane Austen com Helen Fielding desenvolupen les seves obres al voltant d'una heroïna genuïna i imperfecta. Dues heroïnes lúcides, atrevides i amb un viu humor. Dues heroïnes que es rebel·len contra els seus temps i les ideologies imperants.

Answer: un modern concepte de la feminitat

Question: Què representa Elizabeth Bennet?

Answer: ha de servir a la felicitat de cada un dels contraents

Question: Per a què ha de servir el matrimoni segons Elizabeth Bennet?

Answer: Bridget Jones

Question: Qui tampoc entra dintre dels esquemes de la feminitat que es té a finals del segle xx?

Answer: educada, independent, segura i ambiciosa

Question: Com hauria de ser una dona soltera ideal als anys 90?

Answer: incòmoda

Question: Com es sent contínuament Bridget davant d'altres dones més «perfectes» que ella?

Context: Els dos relats però, no només presenten similituds sinó que també presenten algunes diferències. La principal d'elles és l'evolució del personatge del Sr.Darcy.[35] A Orgull i prejudici, Fitzwilliam Darcy s'adona que ha estat altiu amb Elizabeth i intenta resoldre les seves desavinences parlant amb ella. En canvi, el Mark Darcy de Helen Fielding no modifica el seu comportament. Simplement, li diu a Bridget que l'estima «tal com ella és» i, per tant, qualsevol malentès ja queda aclarit.

Answer: similituds

Question: Què presenten els dos relats entre ells a part d'algunes diferències?

Answer: l'evolució del personatge del Sr.Darcy

Question: Quina és la principal diferència que es presenta en els dos relats?

Answer: Fitzwilliam Darcy

Question: Qui s'adona que ha estat altiu amb Elizabeth?

Answer: A Orgull i prejudici

Question: On s'adona Fitzwilliam Darcy que ha estat altiu amb Elizabeth?

Answer: parlant amb ella

Question: Com intenta Fitzwilliam Darcy resoldre les discrepàncies amb Elizabeth?

Context: Helen Fielding va crear la vida de Bridget Jones de manera que reflectís els problemes i inquietuds de les seves lectores però, sense oblidar als seus lectors masculins. Així doncs, El Diari de Bridget Jones, més enllà d'una velada novel·la feminista, és una nova recreació de l'eterna guerra de sexes.[5] És a dir, una comèdia d'embolics centrada en la descripció dels comportaments sexuals contemporanis, a través dels conflictes sentimentals en les parelles i la recerca sempre de l'amor perfecte.[6] Una història que ve inspirada, com la mateixa escriptora va reconèixer, per la novel·la Orgull i prejudici de Jane Austen.[7]

Answer: Helen Fielding

Question: Qui va crear la vida de Bridget Jones?

Answer: als seus lectors masculins

Question: A qui no va oblidar Helen Fielding en el seu llibre?

Answer: una nova recreació de l'eterna guerra de sexes

Question: Què és el Diari de Bridget Jones més enllà d'una novel·la feminista?

Answer: en la descripció dels comportaments sexuals contemporanis

Question: En què es centra Bridget Jones?

Answer: a través dels conflictes sentimentals en les parelles i la recerca sempre de l'amor perfecte

Question: Com plasma l'autora de Bridget Jones els comportaments sexuals contemporanis?

Context: No és fins un mes més tard, ja en ple Nadal, que la seva mare li comenta que la dona de Mark Darcy es va fugar amb el seu millor amic de Cambridge durant les festes nadalenques. Bridget, reconeixent la història que li explica la seva mare en l'observació que li havia fet Daniel Cleaver encara que amb els personatges canviats, s'adona del seu error. Aprofitant que els seus pares han estat convidats a les Noces de Rubí dels Darcy, els acompanya amb la intenció de veure en Mark i expressar-li els seus sentiments. El rencontre però, no resulta ser com ella s'espera, ja que Mark ha acceptat un trasllat a Nova York juntament amb la seva companya de feina Natasha, i la família brinda davant tots els convidats per la seva pròspera carrera professional i una possible vida personal conjunta.

Answer: amb el seu millor amic de Cambridge

Question: Amb qui es va fugar la dona de Mark Darcy?

Answer: durant les festes nadalenques

Question: Quan es va fugar la dona de Mark Darcy?

Answer: a les Noces de Rubí dels Darcy

Question: On han estat convidats els pares de Bridget Jones?

Answer: Natasha

Question: Com es diu la companya de feina de Mark?

Context: L'elecció de Renée Zellweger com protagonista va fer alçar algunes veus crítiques a Anglaterra que desitjaven una dona britànica en el paper de Bridget Jones. Malgrat tot, Renée va aconseguir superar totes les barreres culturals entre els EUA i la Gran Bretanya i va demostrar que la decisió del director de càsting no havia pogut ser més encertada (inclòs el seu impecable accent britànic).[20] De fet, tots els crítics van coincidir en alabar a l'actriu que és, precisament, la que dóna més consistència a la història i porta tot el pes de la pel·lícula. Segons la revista Time «Renée brilla i Hugh Grant està irresistible».[31] La seva interpretació li va comportar, fins i tot, una nominació als Oscars.

Answer: una dona britànica

Question: Què desitjaven algunes veus crítiques a Anglaterra per al paper de Bridget Jones?

Answer: Renée Zellweger

Question: Qui va ser elegida per al paper protagonista de Bridget Jones?

Answer: totes les barreres culturals entre els EUA i la Gran Bretanya

Question: Què va aconseguir superar Renée Zellweger?

Answer: impecable

Question: Com és l'accent britànic de Renée Zellweger?

Answer: Time

Question: Quina revista digué «Renée brilla i Hugh Grant està irresistible»?

Context: Primerament, comparant els dos textos es pot apreciar com la idea del que s'entén per una vida plena i exitosa no ha canviat tant des de l'època de Jane Austen fins a l'actualitat.[35] A principis del segle xix, l'objectiu d'una dona no era tenir una carrera professional. De fet, per aquell temps, les dones amb prou feines podien estudiar. Només rebien classes de dansa, piano i poc més. Una situació que les podia deixar en la misèria si no aconseguien un bon matrimoni que els garantís cert benestar econòmic. D'aquesta manera, hom pot comprendre la importància del matrimoni que deixa entreveure Jane Austen a Orgull i prejudici. Ans al contrari, a El diari de Bridget Jones es mostra com, a finals dels anys 90, en general, les dones ja han rebut la mateixa educació que els seus compatriotes masculins i poden participar, per tant, en el mercat laboral i accedir a la seva pròpia independència econòmica. És evident doncs, que en aquests dos-cents anys de diferència, la situació de la dona ha evolucionat evitant que per ella, el matrimoni sigui un destí necessari. Malgrat tot i paradoxalment, per les dones del segle XXI encara és important atrapar un marit i moltes, igual que les germanes Bennet d'Orgull i prejudici, somnien encara en fer un bon matrimoni. Aquest és doncs, un tema recurrent en les dues històries: el desig, tant d'Elizabeth Bennet com de Bridget Jones, de trobar l'home adequat per casar-se.

Answer: la idea del que s'entén per una vida plena i exitosa

Question: Què no ha canviat tant des de l'època de Jane Austen fins l'actualitat?

Answer: de dansa, piano i poc més

Question: De què podrien rebre classes les dones a principis del segle xix?

Answer: en la misèria

Question: Com podien quedar les dones de principis del segle xix si no aconseguien un bon matrimoni que garantís cert benestar econòmic?

Answer: en fer un bon matrimoni

Question: Amb que somnien les germanes Bennet d'Orgull i prejudici?

Answer: trobar l'home adequat per casar-se

Question: Quin desig tenen Elizabeth Bennet i Bridget Jones?


Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona

Context: Després de dotze temporades a l'Estadi Olímpic de Montjuïc, el club es va traslladar a l'Estadi de Cornellà-El Prat. El 2 d'agost de 2009 es va estrenar el nou estadi amb un partit contra el Liverpool FC amb resultat de 3-0 favorable als pericos. Luis García Fernández va ser l'autor del primer gol en aquest camp seguit més tard per dos gols de Ben Sahar. També va marcar un gol Raúl Tamudo que va ser mal anul·lat després d'un fora de joc inexistent. Amb aquesta inauguració, el club tornava a tenir casa pròpia després de la demolició del mític Estadi de Sarrià. El nou estadi ha de ser un punt d'inflexió per a l'entitat tant en l'esportiu com en l'econòmic.

Answer: dotze

Question: Quantes temporades va estar a l'Estadi Olímpic de Montjuïc?

Answer: Liverpool FC

Question: Contra qui van jugar el partit inaugural?

Answer: Luis García Fernández

Question: Qui va marcar el primer gol?

Answer: 3-0

Question: Quin va ser el resultat del partit?

Answer: Sarrià

Question: On era l'estadi que van demolir?

Context: L'any 1998 es va fer una nova modificació a l'escut, en mans de Pere Duran. Es tracta d'un escut basat en el clàssic, però més esquemàtic, i la llegenda apareix en català i en lletres grogues. El darrer canvi es va produir l'any 2006. El nou escut presenta una única evolució dins la corona, respecte a l'últim disseny de Pere Duran, consistent en què les quatre barres vermelles interiors augmenten lleugerament fins a completar l'espai interior, formant així la senyera catalana.

Answer: 1998

Question: Quin any es va fer una nova modificació a l'escut?

Answer: català

Question: En quin idioma apareix la llegenda?

Answer: l'any 2006

Question: Quan es va fer l'última modificació?

Answer: la senyera catalana

Question: Que hi trobem en el nou disseny?

Context: Amb l'arribada de Mauricio Pochettino a la banqueta durant la temporada 2008-09 per salvar l'equip del descens a Segona Divisió, objectiu que va complir, l'entitat porta a terme un projecte esportiu basat en la promoció de futbolistes criats al planter del club i en l'austeritat econòmica. En temporades successives, el conjunt blanc-i-blau aconsegueix la salvació amb comoditat, lluitant fins i tot en alguns moments per entrar a la UEFA Europa League. No obstant això, després de disputar-se 14 jornades de la temporada 2012-13, la directiva del club va decidir cessar Pochettino per tenir l'equip blanc-i-blau cuer de la categoria. Dies després s'anunciava al nou tècnic perico, el mexicà Javier Aguirre, que va aconseguir revertir la situació i aconseguir resultats positius.

Answer: salvar l'equip del descens

Question: Què va aconseguir Mauricio Pochettino?

Answer: la promoció de futbolistes criats al planter del club

Question: En què es basava el nou projecte esportiu?

Answer: per entrar a la UEFA Europa League

Question: Per què va poder lluitar?

Answer: 2012-13

Question: En quina temporada van cessar Pochettino?

Answer: Javier Aguirre

Question: Qui va substituir Pochettino?

Context: Esportivament, aquests darrers anys l'equip s'instal·la en la part baixa de la classificació amb excepció de la temporada 2004-05, en la qual s'acaba a un punt d'accedir a la Lliga de Campions. Amb l'entrenador Paco Flores, el club aconsegueix la seva tercera Copa del Rei en la temporada 1999-2000 a València en la final disputada enfront l'Atlético de Madrid, i Miguel Ángel Lotina, la quarta la temporada 2005-2006 a Madrid en la final disputada enfront del Reial Saragossa, sent així, juntament amb les victòries a la Copa Catalunya i dues participacions consecutives a la copa de la UEFA, les temporades 2005-06 i la 2006-07, en la qual perdé la final, dirigit per Ernesto Valverde, contra el Sevilla FC, l'època amb més títols oficials de la història de l'Espanyol, des dels anys dels triomfs al Campionat de Catalunya. Va acabar la temporada de 2006 com el setzè millor equip del món segons l'IFFHS.[85]

Answer: 2004-05

Question: En quina temporada és a punt d'accedir a la Lliga de Campions?

Answer: Paco Flores

Question: Qui entrenava l'equip quan van aconseguir la seva tercera Copa del Rei?

Answer: Reial Saragossa

Question: Contra quin equip van jugar la final en que aconseguiren la quarta Copa del Rei?

Answer: Sevilla FC

Question: Contra quin equip van perdre la final de la copa de la UEFA?

Answer: el setzè millor equip del món

Question: Com era considerat al final de la temporada 2006?

Context: Amb l'adveniment de la República, com moltes altres institucions, l'Espanyol deixa d'anomenar-se Reial. El 1935, en ser eliminat prematurament de la copa, l'Espanyol realitzà una gira pel Marroc, i després, conjuntament amb l'Athletic de Madrid realitzà una nova gira per Amèrica. Durant la Guerra Civil espanyola, un comitè de socis va dirigir l'entitat, oposant-se a la col·lectivització de l'entitat, i Crisant Bosch es va negar a lliurar els llistats de socis a les milícies, però tot i això seixanta-dos socis del RCD Espanyol van ser assassinats durant la guerra civil.[78]

Answer: Amb l'adveniment de la República

Question: Quan deixa d'anomenar-se Reial?

Answer: seixanta-dos

Question: Quants socis van ser assassinats durant la guerra civil?

Answer: a la col·lectivització de l'entitat

Question: A què es va oposar el comitè de socis?

Answer: Crisant Bosch

Question: Qui es va negar a lliurar els llistats de socis a les milícies?

Answer: Amèrica

Question: Per on van realitzar una gira conjuntament amb l'Athletic de Madrid?


Reineta gegant

Context: La reineta gegant és una de les granotes de companyia més populars arreu del món. La seva naturalesa mansa, el seu físic de dibuixos animats i la llarga longevitat, en fan un animal atractiu pels propietaris d'animals exòtics. També és una de les granotes més fàcils de cuidar: la seva dieta és variada i és molt resistent a les malalties. Un problema sovint associat amb la cria d'aquesta granota és la sobrealimentació; les reinetes gegants tendeixen a posar-se obeses si se'ls dóna massa menjar. En estat salvatge, les granotes gasten energia per capturar les preses, però en captivitat generalment viuen en un espai restringit. Això redueix l'activitat necessària per alimentar-se, resultant en un guany de pes. Un membre d'aquesta espècie amb sobrepès acumula capes de greix a sobre el cap i el cos, donant-li una aparença "rabassuda". Per això a vegades se l'anomena "granota rabassuda".[12]

Answer: la seva dieta és variada i és molt resistent a les malalties

Question: Per què la reineta gegant és fàcil de cuidar?

Answer: la sobrealimentació

Question: Quin problema associat té la cria de la reineta gegant?

Answer: obeses

Question: Com es posen les reinetes gegants si se les alimenta massa?

Answer: per capturar les preses

Question: Per a què gasten energia les reinetes gegants en estat salvatge?

Answer: granota rabassuda

Question: Com s'anomena de vegades a la reineta gegant?

Context: L'espècie fou originalment denominada "granota blava" (Rana caerulea) malgrat el seu color verd. Els exemplars originals que White envià a Anglaterra foren danyats pel conservant i semblaven blaus. El color de la granota és causat per pigments blaus i verds coberts per una capa groga; el conservant destruí la capa groga i deixà les granotes amb una aparença blava. L'epítet específic, caerulea, que en llatí vol dir "blava", s'ha conservat.[4] La granota també és coneguda col·loquialment com a "granota arborícola verda". Tanmateix, aquest nom sovint és assignat a la granota arborícola verda gran, com ara la reineta verda (Hyla cinerea), anomenada "granota arborícola verda" al sud-est dels Estats Units.

Answer: granota blava

Question: Com es va denominar originalment a l'espècie?

Answer: White

Question: Qui envià exemplars de la granota a Anglaterra?

Answer: pel conservant

Question: Per què foren danyats els exemplars enviats a Anglaterra?

Context: La crida de l'espècie és un "broc-broc-broc" lent i greu, repetit moltes vegades.[5] Durant la temporada d'aparellament, les granotes baixen, tot romanent en una posició una mica elevada, i comencen a cridar a prop de fonts d'aigua tranquil·les, siguin temporals o permanents. Com moltes granotes, les reinetes gegants no criden només per atreure una parella. Se les ha observat cridant per indicar la seva posició fora de la temporada d'aparellament, sovint després de la pluja, per motius que són incerts pels investigadors. Quan es troben en perill emeten una crida d'estrès, com ara quan hi ha predadors a prop o quan algú trepitja un tronc on viu la granota.[12]

Answer: un "broc-broc-broc" lent i greu

Question: Quina es la crida de les reinetes gegants?

Answer: a prop de fonts d'aigua tranquil·les

Question: On criden les reinetes gegants a l'època d'aparellament?

Answer: per indicar la seva posició

Question: Per què criden també les reinetes gegants?

Answer: una crida d'estrès

Question: Quina crida emeten les granotes gegants quan estan el perill?

Context: Gran part de l'hàbitat natural de la reineta gegant ha estat destruït. A més, s'han trobat algunes granotes amb infeccions del fong quítrid, que causa la quitridiomicosi.[14] Aquests dos factors, combinats amb el declivi de les poblacions d'amfibis generalitzat a Austràlia, amenacen de reduir les poblacions de la reineta verda.[9] Tanmateix, a causa de la llarga longevitat d'aquesta espècie, qualsevol efecte d'una taxa de reproducció reduïda trigarà més temps a revelar-se que si fos una espècie amb una longevitat menor.

Answer: ha estat destruït

Question: Què li ha passat a gran part de l'hàbitat natural de la reineta gegant?

Answer: del fong quítrid

Question: Quina infecció tenien algunes granotes?

Answer: la quitridiomicosi

Question: Quina malaltia causa el fong quítrid?

Answer: llarga

Question: Com és la longevitat de la reineta gegant?

Answer: generalitzat

Question: Com és el declivi de les poblacions d'amfibis a Austràlia?

Context: L'aparença del capgròs canvia al llarg del seu desenvolupament. La seva llargada va des de 8,1 mil·límetres (acabats de néixer) fins a 44 mil·límetres. Inicialment tenen taques marrons, que augmenten la pigmentació a verd o marró durant el desenvolupament. Al principi la part inferior és fosca i després s'aclareix, esdevenint finalment blanca en els adults. Els ous són marrons, es troben en una gelatina clara i mesuren 1,1-14 mil·límetres de diàmetre.[5]

Answer: L'aparença

Question: Què canvia al llarg del desenvolupament del capgròs?

Answer: 8,1 mil·límetres

Question: Quan mesura el capgròs acabat de néixer?

Answer: és fosca

Question: Com és la part inferior a l'inici?

Answer: blanca

Question: Com és la part inferior en els adults?

Context: L'espècie ha estat introduïda tant als Estats Units com a Nova Zelanda. Als Estats Units, està limitada a dues regions de Florida, on possiblement fou introduïda pel tràfic d'animals. Només se n'han trobat poblacions petites, i no està clar si han causat danys ecològics com a espècie invasora.[10] A Nova Zelanda, en el passat hi hagué una població, però no hi ha hagut observacions des de la dècada del 1950.[11]

Answer: tant als Estats Units com a Nova Zelanda

Question: On ha estat introduïda l'espècie?

Answer: a dues regions de Florida

Question: On viu als Estats Units aquesta espècie?

Answer: pel tràfic d'animals

Question: Com sembla que es va introduir a Florida?

Answer: petites

Question: Com són les poblacions que s'han trobat a Florida?

Answer: en el passat

Question: Quan hi va haver una població a Nova Zelanda?


Pressió osmòtica

Context: El factor i fou explicat pel químic suec Svante August Arrhenius quan desenvolupà entre 1883 i 1887 la teoria de la dissociació electrolítica,[14] segons la qual les molècules dels electròlits es dissocien en major o menor extensió en ions carregats elèctricament, capaços de transportar el corrent elèctric, i existint un equilibri entre les molècules no dissociades i els ions. Per tant, en dissolució hi ha més partícules que les que s'han dissolt, ja que aquestes es rompen, es dissocien, en parts més petites. La pressió osmòtica, com les altres propietats col·ligatives, depèn del nombre total de partícules en dissolució, de manera que en una dissolució d'electròlits tendrem més partícules que les dissoltes, les quals s'han de tenir en compte per a calcular la concentració total. Per exemple podem suposar un electròlit binari com el clorur de calci, CaCl2, el qual assoleix l'equilibri de dissociació en aigua segons la següent equació:

Answer: Svante August Arrhenius

Question: Qui desenvolupà la teoria de la dissociació elecrolítica?

Answer: entre 1883 i 1887

Question: Quant desenvolupà Svante August Arrhenius la teoria de la dissociació elecrolítica?

Answer: en ions carregats elèctricament

Question: En què es dissocien les molècules dels electròlits segons la teoria de la dissociació elecrolítica?

Answer: el corrent elèctric

Question: Què poden transportar els ions carregats elèctricament?

Answer: del nombre total de partícules en dissolució

Question: De què depèn la pressió osmòtica?

Context: Però el veritable descobriment de l'osmosi en membranes semipermeables fou realitzat pel francès Henri Dutrochet, considerat com un dels grans fisiòlegs del segle xix, l'any 1828.[6] Dutrochet descobrí el fenomen de l'osmosi quan observà que la difusió del dissolvent a través d'una membrana semipermeable ocorria sempre de la dissolució de menor concentració d'un solut, que no pot passar, cap a la dissolució de major concentració; a més, el dissolvent que flueix és capaç de desenvolupar una pressió sobre la membrana a la qual denominà pressió osmòtica. Dutrochet construí el primer dispositiu experimental per a observar la presència de la pressió osmòtica, anomenat osmòmetre.[7]

Answer: Henri Dutrochet

Question: Qui va descobrir l'osmosi en membranes semipermeables?

Answer: com un dels grans fisiòlegs del segle xix

Question: Com és considerat Henri Dutrochet?

Answer: 1828

Question: Quan va descobrir Henri Dutrochet l'osmosi en membranes semipermeables?

Answer: el primer dispositiu experimental per a observar la presència de la pressió osmòtica

Question: Què va construir Dutrochet?

Answer: osmòmetre

Question: Quin nom rep el dispositiu que va construir Dutrochet?

Context: Hi ha unes cèl·lules especialitzades en detectar canvis de la pressió osmòtica en els líquids corporals (plasma sanguini, fluid intercel·lular,...), són els osmoreceptors. Aquestes cèl·lules es localitzen a l'hipotàlem, a les artèries i en altres llocs. Mitjançant aquestes cèl·lules l'organisme pot regular la concentració de sals en els seus fluids, la osmolalitat.[15] En els humans són osmoreceptors els nuclis supraòptic i paraventricular. Mitjançant hormones antidiürètiques (vasopressina o ADH, pitressina), els osmoreceptors inhibeixen la diüresi per tal de mantenir la pressió osmòtica de la sang corresponent a una osmolalitat mitjana de 285 mosmol/kg. És suficient una variació en només 3 mosmol/kg per activar aquest mecanisme.[16]

Answer: cèl·lules especialitzades en detectar canvis de la pressió osmòtica en els líquids corporals

Question: Què són els osmoreceptors?

Answer: a l'hipotàlem, a les artèries i en altres llocs

Question: On es localitzen els osmoreceptors?

Answer: supraòptic i paraventricular

Question: Quins nuclis són osmoreceptors en els humans?

Answer: Mitjançant hormones antidiürètiques

Question: Com inhibeixen els osmoreceptors la diüresi?

Answer: hormones antidiürètiques

Question: Què són la vasopressina o ADH i la pitressina?

Context: Una tercera teoria explica l'osmosi a partir del descens de la pressió de vapor, el qual dóna lloc que el dissolvent destil·li a través de la membrana fins que s'igualen ambdues pressions. Si apliquem una pressió igual a la pressió osmòtica de la dissolució s'aturarà la destil·lació, i necessitaríem una pressió major per invertir la direcció.[11][9] El flux de dissolvent a través d'una membrana semipermeable és anàleg al flux de dissolvent en la fase vapor que es produeix si es deixen dintre d'un recipient tancat mostres del dissolvent i d'una dissolució. Com que la pressió de vapor del dissolvent és major, es produeix una transferència neta de dissolvent cap a la dissolució. El flux de dissolvent continua fins que tot el dissolvent ha passat a la dissolució.[12]

Answer: a partir del descens de la pressió de vapor

Question: A partir de què explica l'osmosi una tercera teoria?

Answer: la destil·lació

Question: Què s'aturarà si s'aplica una pressió igual a la pressió osmòtica de la dissolució?

Answer: si es deixen dintre d'un recipient tancat mostres del dissolvent i d'una dissolució

Question: Quan es produeix el flux de dissolvent en la fase de vapor?

Answer: la pressió de vapor del dissolvent és major

Question: Per què es produeix una transferència neta de dissolvent cap a la dissolució?

Answer: fins que tot el dissolvent ha passat a la dissolució

Question: Fins on continua el flux de dissolvent?

Context: En l'absència de transport actiu, la membrana cel·lular permet el pas de molècules d'aigua i de tots els soluts permeables fins que s'igualen els seus respectius potencials químics en ambdós costats de la membrana. Això no obstant, existeix un gran nombre d'espècies, tant el fluid que envolta la cèl·lula com en el fluid o citoplasma cel·lular, que no poden travessar la membrana. Si la concentració total d'aquest soluts és més gran en el fluid que envolta la cèl·lula, aquesta perdrà aigua per osmosi i es diu que el fluid circumdant és hipertònic respecte al fluid cel·lular (té major pressió osmòtica). En el cas contrari, quan la concentració total del solut que no pot travessar la membrana és més gran en el fluid de la cèl·lula, aquesta guanyarà aigua del líquid hipotònic circumdant (de menor pressió osmòtica). Quan no es produeix transferència neta d'aigua entre el fluid cel·lular i el que envolta la cèl·lula, es diu que ambdós fluids són isotònics, és a dir, tenen la mateixa pressió osmòtica. La sang i la limfa són aproximadament isotòniques respecte de les cèl·lules d'un organisme.

Answer: el pas de molècules d'aigua i de tots els soluts permeables

Question: Què permet la membrana cel·lular en l'absència de transport actiu?

Answer: fins que s'igualen els seus respectius potencials químics en ambdós costats de la membrana

Question: Fins on permet la membrana cel·lular el pas de molècules d'aigua i de soluts permeables?

Answer: guanyarà aigua del líquid hipotònic circumdant

Question: Què li passarà a la cèl·lula quan la concentració total del solut que no pot travessar la membrana és més gran en el fluid d'aquesta?

Answer: Quan no es produeix transferència neta d'aigua entre el fluid cel·lular i el que envolta la cèl·lula

Question: Quan es diu que els dos fluids són isotònics?

Answer: aproximadament isotòniques

Question: Com són la sang i la limfa respecte de les cèl·lules d'un organisme?

Context: Els vegetals utilitzen la pressió osmòtica per fer ascendir l'aigua a través del xilema des de les rels cap a les fulles. Així s'ha comprovat en els aurons quan comença la primavera i s'inicia el moviment de la saba. Les rels tenen una gran concentració de sucres produïts durant l'estiu i emmagatzemats a les rels. En fondre's la neu l'aigua arriba en grans quantitats a les rels i entra dins d'elles, pels pèls absorbents, per efecte de la pressió osmòtica i fa que la saba pugi cap a les fulles. Però a la majoria de vegetals no és possible explicar l'ascensió de la saba per mitjà de la pressió osmòtica fins a les fulles. A les parts més altes dels vegetals, la saba ascendeix a causa del descens de pressió provocat per la transpiració de les fulles. També hi ha situacions, com als mangles, que passa al contrari, ja que les rels estan dins aigua salada, i es produeix una osmosi inversa.[17]

Answer: per fer ascendir l'aigua

Question: Per què utilitzen els vegetals la pressió osmòtica?

Answer: des de les rels cap a les fulles

Question: Per on ascendeix l'aigua en els vegetals?

Answer: a través del xilema

Question: Com ascendeix l'aigua en els vegetals?

Answer: durant l'estiu

Question: Quan es produïda la gran concentració de sucres de les rels?

Answer: dins aigua salada

Question: On estan les rels dels mangles?


Guerrers de Riace

Context: A les monedes en curs dels segles V i IV aC, s'aprecien sota el casc corinti un casquet de cuir amb orelleres i un particular protector de nuques arrissat. Aquest element sembla clau per a l'anàlisi del casc de cuir. L'exemple més complet es troba a un vas atenenc on apareix Hèctor amb un casc corinti sobre un casquet de cuir amb orelleres i un protector de nuques arrissat. Aquest element seria importantíssim a fi de reconstruir la interpretació de l'estàtua, perquè el casquet de cuir és el signe que distingeix els estrategs, el general de l'exèrcit d'una polis grega. El Bronze B ha estat caracteritzat per reconèixer-lo com el comandant d'una armada.

Answer: Hèctor

Question: Qui hi apareix en el vas atenenc?

Answer: un casc corinti

Question: Què porta Hèctor en el vas atenenc?

Answer: un casquet de cuir amb orelleres i un protector de nuques arrissat

Question: Què porta Hèctor sota el casc corinti?

Answer: els estrategs

Question: Què distingeix el casc de cuir?

Context: L'any següent un equip al comandament de l'investigador Nino Lamboglia va tractar de trobar restes del vaixell que hauria transportat les escultures, però després de diversos intents només es van trobar 28 argolles de plom, probablement pertanyents a les veles d'una nau, així com un fragment d'allò que podria ser l'empunyadura del Bronze A.[5] Una hipòtesi apunta que els tripulants de la suposada nau poguessin haver llançat per la borda tant les dues escultures com restes de l'aparellament, amb motiu d'alguna tempesta, naufragant posteriorment el vaixell a un altre lloc, o assolint per fi la costa. Altres estudis realitzats per Paolo Moreno, professor d'Arqueologia i Història de l'Art grec i romà de la universitat de Roma han aportat unes altres dades. L'aparició d'alguna resta de fusta del que pogués ser una nau romana d'època imperial, i el fet que les dues figures fossin trobades a poca distància (cosa que difícilment hauria ocorregut en cas que haguessin estat llançades voluntàriament) fan que la hipòtesi del llançament per la borda es posi en dubte.

Answer: Nino Lamboglia

Question: Qui comandava l'equip?

Answer: restes del vaixell que hauria transportat les escultures

Question: Què buscava l'equip de Nino Lamboglia?

Answer: 28 argolles de plom

Question: Què va trobar l'equip de Nino Lamboglia?

Answer: pertanyents a les veles d'una nau

Question: De què sembla que eren les 28 argolles de plom?

Context: Van ser registrades amb els números 12801 i 12802, i es va començar una pacient tasca de despreniment de les restes de petxines i incrustacions calcàries que s'havien adherit a la superfície de bronze durant els molts segles passats al llit marí. Al mes del seu descobriment, i amb la publicació de les primeres diapositives, la comunitat científica va ser conscient de la importància de la troballa. Es van adonar que amb els limitats mitjans amb què es comptava era impossible realitzar una restauració completa, decidint-se el seu trasllat a Florència. El gener de 1975 les dues estàtues estaven a càrrec de Francesco Nicosia, superintendent dels béns arqueològics de la Toscana, al famós taller de l'Offizio delle pietre duri. Després de cinc anys de restauració en els que es van utilitzar diverses tècniques, a més de la neteja total de les superfícies realitzades amb instruments dissenyats específicament per a les estàtues,[6] es van sotmetre a anàlisis radiològiques, necessàries per a conèixer la seva estructura interna, estat de conservació i el gruix del metall, (que van detectar un problema d'oxidació interna), les estàtues es van exposar primer al Museu Arqueològic de Florència, i després al Palau del Quirinal residència oficial del president de la República Italiana a Roma, sent traslladades posteriorment a la seva ubicació definitiva de Reggio de Calàbria.[7]

Answer: 12801 i 12802

Question: Amb quins números van ser registrades les dues estàtues?

Answer: de la importància de la troballa

Question: De què va ser conscient la comunitat científica?

Answer: a Florència

Question: On van traslladar les dues estàtues?

Answer: Francesco Nicosia

Question: Qui es va fer càrrec de les estàtues el gener de 1975?

Answer: l'Offizio delle pietre duri

Question: A quin taller treballava Francesco Nicosia?

Context: Els Guerrers de Riace són una parella d'estàtues gregues d'estil sever (segle v aC) que s'exposen al Museu nacional de la Magna Grècia de Reggio de Calàbria. Són dos dels pocs exemples d'escultures en bronze que queden de l'Art de l'antiga Grècia juntament amb, per exemple, el Posidó o Déu de Artimisio del Museu Arqueològic Nacional d'Atenes o l'Auriga de Delfos.[1] Van ser trobades al fons del mar a la rodalia de la localitat de Riace, a la província de Reggio de Calàbria el 1972. S'han convertit en un dels símbols de la ciutat de Reggio de Calàbria. Són coneguts com a Bronze A (el jove) i Bronze B (el vell).

Answer: una parella d'estàtues gregues

Question: Què són els Guerrers de Riace?

Answer: sever

Question: De quin estil són els Guerrers de Riace?

Answer: al Museu nacional de la Magna Grècia

Question: On s'exposen els Guerrers de Riace?

Answer: al fons del mar

Question: On van trobar els Guerrers de Riace?

Answer: en un dels símbols de la ciutat de Reggio de Calàbria

Question: En què s'han convertit els Guerrers de Riace?

Context: Pel que fa a les armes que els dos bronzes subjectaven a les mans, han estat moltes les hipòtesis formulades per anteriors investigadors. Es va dir que podien ser branques de llorer, una espasa o una llança, que es reconeix als senyals de la mà per a la inserció d'una corda que s'utilitza per augmentar la propulsió i la precisió de l'arma. Aquesta hipòtesi, tanmateix, disminueix quan les fonts apunten clarament a l'escassa consideració que hagués tingut el talent del guerrer per les armes de llançament. Seria poc probable que l'escultor volgués mostrar una figura disminuïda en la seva dignitat, com si fos un llançador de javelina, que tenia un paper important a la batalla hoplítica. Pels signes de suport a l'avantbraç es creu que l'arma era una llança hoplica. És evident que el Bronze A tenia una llança entre els dits índex i mig, amb un gest que no li permetia de tocar a l'arma a terra, per no córrer el risc de despuntar-la (i per tant, un altre extrem realista particular per part de l'escultor), en absència de perns de suport establerts als dits per sostenir la llança es pensa equivocadament que subjectava una javelina. El Bronze B, subjectava la llança d'una manera més normal, agafant-la amb palmell de la mà.

Answer: un llançador de javelina

Question: Qui tenia un paper important a la batalla hoplítica?

Answer: amb palmell de la mà

Question: Com agafava la llança el Bronze B?

Answer: Pels signes de suport a l'avantbraç

Question: Per què es creu que l'arma era una llança hoplica?


Shōgun

Context: Un altre important intent per apropar la història del Japó i la mítica figura del shogun al públic occidental va ser el d'Isaac Titsingh, un comerciant neerlandès representant de la Companyia Holandesa de les Índies Orientals al Japó entre 1779 i 1784.[105] Titsingh va escriure tres llibres relatius al Japó i en aquest tema sobresurt Illustrations of Japan; consisting of Private Memoirs and Anecdotes of the reigning Dynasty of The Djogouns, or sovereigns of Japan; a description of the feasts and Ceremonies observed throughout the year at their Court; and of the Ceremonies Customary at Marriages and funerals: to which are subjoined, observations on the legal suicide of the Japanese, remarks on their poetry, an explanation of their mode of Reckoning time, particulars respecting the Dosi powder, the preface of a work by Confoutzee on filial piety, & c. & c., resumit com Secret Memoirs of the Shoguns en anglès, el qual aborda breument la història del govern del shogunat Tokugawa, fent èmfasi des de Ietsuna fins a Ienari. Titsigh va morir el 1812 i la seva obra va ser publicada postmortem per dos dels seus amics. L'obra de Titsingh va ajudar a entendre millor el rol del shōgun en la política del país, ja que sovint el shogun era nomenat a Europa com «l'Emperador» mentre que l'Emperador se li considerava una mena de «papa japonès».[106]

Answer: apropar la història del Japó i la mítica figura del shogun al públic occidental

Question: Què va voler fer Isaac Titsingh amb el seus llibres?

Answer: un comerciant neerlandès

Question: Qui era Isaac Titsingh?

Answer: 1812

Question: Quan va morir Isaac Titsingh?

Answer: postmortem

Question: Quan va ser publicada l'obra d'Isaac Titsingh?

Answer: el rol del shōgun en la política del país

Question: Què va ajudar a entendre l'obra d'Isaac Titsingh?

Context: Al llarg de la història del Japó van existir tres shogunats. El primer l'establí el 1192 Minamoto no Yoritomo, conegut com a shogunat Kamakura. Aquest govern només va ser controlat per tres membres del clan Minamoto, ja que el poder el va usurpar el clan Hōjō, que sota el títol de regents nomenaven shoguns titelles, nens i joves que rebutjaven en complir els vint anys. El segon shogunat és conegut com a Ashikaga i va ser fundat el 1338 per Ashikaga Takauji. Durant aquest shogunat, quinze membres del clan Ashikaga van mantenir el lloc fins que un prominent militar del període Azuchi-Momoyama anomenat Oda Nobunaga va derrocar el shogun el 1573.[9] L'últim va ser el shogunat Tokugawa, instituït oficialment per Ieyasu Tokugawa el 1603[10] i que va culminar el 1868 després de la renúncia al càrrec de Tokugawa Yoshinobu,[11] quan l'emperador Meiji va reprendre el seu paper protagonista en la política del país i la figura del shogun va ser abolida.

Answer: Kamakura

Question: Com es coneix el shogunat de Minamoto no Yoritomo?

Answer: 1338

Question: Quin any va ser fundat el segon shogunat?

Answer: Oda Nobunaga

Question: Qui va derrocar el shogun en el segon shogunat?

Answer: després de la renúncia al càrrec de Tokugawa Yoshinobu

Question: Quan va culminar el tercer shogunat?

Context: Durant les dècades de 1850 i 1860 el shogunat es va veure severament pressionat tant a l'exterior per les potències estrangeres com a l'interior. Va ser llavors quan diversos grups enfadats amb el shogunat per les concessions fetes als diversos països europeus van trobar en la figura de l'emperador un aliat mitjançant el qual podien expulsar el shogunat Tokugawa del poder. El lema d'aquest moviment va ser Sonne Joi (尊王攘夷, lit. «Reverenciar l'Emperador, Expulsar els Bàrbars") i finalment va tenir èxit el 1868, quan el poder imperial va ser restablert després de segles d'estar a l'ombra de la vida política del país.[88]

Answer: severament pressionat

Question: Com estava el shogunat en les dècades de 1850 i 1860?

Answer: per les concessions fetes als diversos països europeus

Question: Perquè alguns grups estaven enfadats amb el shogunat?

Answer: en la figura de l'emperador

Question: En qui van trobar un aliat els grups enfadats amb el shogunat?

Answer: Reverenciar l'Emperador, Expulsar els Bàrbars

Question: Quin va ser el lema del moviment creat pels grups enfadats amb el shogunat?

Answer: 1868

Question: Quin any va ser restablert el poder imperial?

Context: Durant el període Nara (710-794), per ordre de la cort imperial, establerta en el que avui és Nara, es va centrar l'atenció en els emishi (虾夷 lit. "bàrbars"), habitants del nord del Japó amb qui havien tingut nombrosos altercats, per subjugar-los. El 774 va esclatar una important revolta, coneguda com a «guerra dels trenta-vuit anys», en què els emishi van utilitzar un sistema de guerra de guerrilles en contra de les tropes imperials. Diversos shogun o generals de les tropes van ser designats per combatre les tribus del nord, sense gaire èxit, i probablement el primer shogun de la història va ser Tajihi no Agatamori,[48] nomenat l'any 720,[23] seguit per Ōtomo Yakamochi, l'any 784,[25] Ki no Kosami, l'any 789,[27] i Ōtomo no Otomaro, el 794.[29] No va ser fins a l'any 796, gràcies a Sakanoue no Tamuramaro, que finalment els van aconseguir vèncer.[49]

Answer: 710-794

Question: Quan va ser el període Nara?

Answer: guerra dels trenta-vuit anys

Question: Com es diu la revolta que va esclatar el 774?

Answer: van utilitzar un sistema de guerra de guerrilles

Question: Com van lluitar els emishi a la guerra dels trenta-vuit anys?

Answer: Tajihi no Agatamori

Question: Qui va ser probablement el primer shogun de la història?

Context: A principis del segle xiv el clan Hōjō es va enfrontar a un intent de restauració imperial, ara sota la figura de l'emperador Go-Daigo. Quan els Hōjō es van assabentar, van enviar un exèrcit des de Kamakura, però l'emperador va fugir abans que arribessin, emportant-se les insígnies imperials amb ell.[57] L'emperador Go-Daigo va buscar refugi en Kasagi entre monjos guerrers que li van donar la benvinguda i es van preparar per a un possible atac.[57]

Answer: a un intent de restauració imperial

Question: A què es va enfrontar el clan Hōjō a principis del segle xiv?

Answer: van enviar un exèrcit

Question: Què van fer els Hōjō quan es van assabentar de l'intent de restauració imperial?

Answer: en Kasagi

Question: On va buscar refugi l'emperador per fugir dels Hōjō?

Answer: les insígnies imperials

Question: Què es va endur Go-Daigo en la seva fugida?


Il turco in Italia

Context: Il turco va arribar gairebé un any més tard d'acabar Aureliano in Palmira. Comparat amb la fecunditat que havia mostrat fins aleshores, aquell fou un any sorprenentment marge per a Rossini. Cap de les dues òperes va ser ben rebuda. En ambdós casos, el llibretista fou Felice Romani, que s'havia establert a Milà i era, de fet, el llibretista titular de La Scala.[7]

Answer: gairebé un any més tard d'acabar Aureliano in Palmira

Question: Quan va arribar Il turco?

Answer: un any sorprenentment marge

Question: Què fou aquell any per a Rossini?

Answer: Cap de les dues òperes

Question: Quina òpera no va ser ben rebuda?

Answer: Felice Romani

Question: Qui va ser el llibretista de les dues òperes que no van ser ben rebudes?

Answer: Milà

Question: On s'havia establert Felice Romani?

Context: El 1788 el compositor alemany Franz Seydelmann, des del 1772 empleat a la cort de Dresden, va compondre una òpera sobre un llibret en italià de Caterino Mazzolà, Il turco in Italia, que volia continuar l'èxit obtingut en la seva anterior òpera, una exploració sobre l'exotisme amb el mateix llibretista Il mostro ossia Da gratitudine amore. Mazzolà, qui havia conegut tant a Casanova com a Lorenzo Da Ponte a Venècia, va ser nomenat poeta de la cort de Dresden el 1780, on va ser acompanyat per un temps per Da Ponte. Va col·laborar amb Salieri a Viena i el 1791 hi va treballar breument, potser al costat de Mozart, a qui potser va influir perquè elegís el llibret de La flauta màgica, basada en el llibret maçònic de Mazzolà Osiride. Va ser, en tot cas, Mazzolà el qui va adaptar el llibret de Metastasio de La clemenza di Tito de Mozart, una obra posada en escena a Praga al setembre de 1791. Constanze Mozart va veure la versió de Seydelmann d'Il turco in Italia a Viena el 1789, mentre el seu marit estava absent en un viatge a Potsdam. El llibret va ser utilitzat, també, el 1794 per l'alumne de Mozart Franz Xaver Süssmayr.

Answer: compositor

Question: Què era Franz Seydelmann?

Answer: a la cort de Dresden

Question: On estava empleat Franz Seydelmann des del 1772?

Answer: Praga

Question: On es va posar en escena al setembre de 1791 La clemenza di Tito?

Context: En una platja pròxima a Nàpols un grup de gitanos canta amb alegria, en contrast amb la bella gitana Zaida, que mostra la seva tristesa per l'enyorament del seu estimat, que està en terres llunyanes; mentrestant, el seu amic Albazar intenta consolar-la. Apareix un poeta italià, Prosdocimo, que està buscant un tema per a una comèdia i el cant dels zíngars li suggereix una bona idea per començar. Arriba Geronio, marit ric i complaent de la frívola Fiorilla, que busca una gitana que li digui la bonaventura. Zaida s'ofereix a predir el seu futur i fa al·lusions burlesques als signes del zodíac que porten banyes fins a aconseguir irritar el marit, que fuig davant les burles de tots. Zaida explica la raó de la seva presència a Itàlia: havia estat l'esclava preferida del príncep turc Selim Damelec a la seva cort d'Erzurum, va ser falsament acusada d'infidelitat i en va haver de fugir, però encara l'estima. El poeta li diu que arriba a Nàpols un príncep turc que vol conèixer els costums d'Europa i li recomana que vagi a la festa que es fa en honor d'aquest.

Answer: un grup de gitanos

Question: Qui canta amb alegria en una platja pròxima a Nàpols?

Answer: bella

Question: Com és la gitana Zaida?

Answer: per l'enyorament del seu estimat

Question: Per què està trista Zaida?

Answer: en terres llunyanes

Question: On és l'estimat de Zaida?

Answer: Fiorilla

Question: De qui és marit Geronio?

Context: La infidelitat conjugal de la trama va ser considerada immoral; així, quan l'òpera es va reestrenar a Roma l'any 1815, s'hi van fer alguns retocs per tal d'apaivagar els censors. Fins i tot, el llibret de Roma de 1819 anomena l'òpera La capricciosa corretta. Pocs d'aquests canvis van ser aplicats en la partitura, de manera que el públic llegia les versions "morals" als llibrets mentre escoltava una altra cosa a l'escenari. L'òpera es va revisar per ser representada el 1820 a Nàpols i a París. En el cas de Nàpols, els recitatius van ser substituïts per diàlegs parlats en prosa; s'hi van afegir més gitanos; Don Geronio, en comptes de marit de Fiorilla, esdevé el seu tutor, i la seva part és en dialecte napolità –fet habitual a Nàpols per als rols de baix de les comèdies de Rossini–.[4]

Answer: immoral

Question: Com va ser considerada la infidelitat conjugal de la trama?

Answer: per tal d'apaivagar els censors

Question: Per què es van fer alguns retocs en l'òpera que es va estrenar a Roma l'any 1815?

Answer: les versions "morals"

Question: Què llegia el públic als llibrets?

Answer: 1820

Question: Quan es va revisar l'obra per a ser representada a Nàpols i París?

Context: Si tenim en compte que Il turco només va obtenir un èxit relatiu al principi, sorprèn la gran varietat de versions i substitucions que se'n varen fer. Una versió reduïda a un acte va ser produïda el 1826 a París, i també el 1830 a Bolonya, si bé no es disposa de documentació d'aquestes. Amb el pas del temps, Il turco es va anar corrompent amb afegits i abstraccions d'altres òperes. L'enregistrament de Gianandrea Gavazzeni amb Maria Callas fet als anys cinquanta constituïa més o menys un retorn a la versió autògrafa; l'edició crítica és la utilitzada actualment als teatres d'òpera d'arreu del món.[4]

Answer: relatiu

Question: Com va ser l'èxit que va obtenir Il turco al principi?

Answer: la gran varietat de versions i substitucions que se'n varen fer

Question: Què sorprèn de Il turco?

Answer: d'altres òperes

Question: D'on es van afegir a Il turco abstraccions?

Answer: als anys cinquanta

Question: Quan es va fer l'enregistrament de Gianandrea Gavazzeni amb Maria Callas?

Answer: l'edició crítica

Question: Quina és la versió de l'obra utilitzada actualment als teatres d'òpera?


Ajuda:Com iniciar una pàgina

Context: Nota: La Viquipèdia és una enciclopèdia de contingut lliure. Col·laborant-hi esteu contribuint amb una font d'informació gratuïta i de lliure accés. Automàticament autoritzeu que totes les contribucions quedin cobertes per la GNU Free Documentation License; això ho podeu fer si posseïu els drets del material (per exemple si els creeu), si el material té una llicència GFDL o compatible, o si pertany al domini públic. Més informació a Viquipèdia:Copyrights. No introduïu mai material amb drets d'autor sense permís del propietari dels drets.

Answer: material amb drets d'autor sense permís del propietari dels drets

Question: Què no hi pot introduir?

Answer: la GNU Free Documentation License

Question: Qui cobreix les contribucions?

Answer: gratuïta i de lliure accés

Question: Com és aquesta font d'informació?

Context: Quan es creen pàgines també és convenient revisar el text abans de desar-lo. Potser trobeu més còmode copiar la pàgina original, treballar-hi a part i aleshores enganxar la còpia editada. Crear pàgines que tractaran temes nous és una bona manera d'ajudar a incrementar l'amplitud (i profunditat) de la Viquipèdia. Per altra banda, si desitgeu enganxar-hi text vostre ja redactat a una pàgina wiki, potser us interessarà convertir el vostre text en format MS Word o HTML al marcatge wiki.

Answer: revisar el text

Question: Què hem de fer abans de desar la pàgina creada?

Answer: incrementar l'amplitud (i profunditat) de la Viquipèdia

Question: Què aconseguim creant pàgines de temes nous?

Answer: la còpia editada

Question: Quina còpia hem d'enganxar?

Answer: copiar la pàgina original

Question: Què podem fer per poder treballar a part amb la pàgina?

Answer: MS Word o HTML

Question: A quin format ens pot interessar convertir el text?

Context: Per començar una pàgina nova, podeu fer-ho des d'un enllaç al títol d'una pàgina nova. Mentre llegiu articles a la Viquipèdia, veureu enllaços on es pot fer clic que us porten a pàgines que encara no s'han escrit (com aquest: títol d'article de mostra nota: aquest enllaç no funciona de veritat.) Els enllaços a pàgines que encara s'han d'escriure són de color vermell (si heu entrat amb el vostre nom d'usuari podeu canviar-ho per un petit signe d'interrogació a preferències.) Feu clic a l'enllaç i anireu a parar a la pàgina d'edició on apareix el text següent:

Answer: al títol d'una pàgina nova

Question: On trobem l'enllaç?

Answer: a pàgines que encara s'han d'escriure

Question: On ens porten els enllaços de color vermell?

Answer: a la pàgina d'edició

Question: On anirem si fem clic a l'enllaç?

Context: Ajuda:Com iniciar una pàgina és un compendi de recomanacions i ajudes per a iniciar pàgines a la Viquipèdia en català. Si heu arribat aquí és possible que vulgueu iniciar una nova pàgina, així que heu de saber que qualsevol persona amb connexió a Internet pot iniciar una pàgina nova a la Viquipèdia! La majoria de continguts de la Viquipèdia són articles, que és el tipus de pàgines que acostumen a crear la majoria d'usuaris. Tanmateix hi ha altres pàgines (vegeu Viquipèdia:Espai de noms per a més informació). En general la majoria d'ajuda està redactada per a facilitar la creació.

Answer: iniciar una nova pàgina

Question: Què, potser, volem fer si hem arribat aquí?

Answer: qualsevol persona

Question: Qui pot iniciar una pàgina nova?

Answer: articles

Question: Què són la majoria de continguts?

Answer: per a facilitar la creació

Question: Per què està redactada l'ajuda?


Antic Egipte

Context: La majoria d'antics egipcis eren pagesos lligats a la terra. Les seves residències estaven restringides als membres familiars immediats, i es construïen amb  maons de tova   dissenyats per a romandre freds a hora alta. Cada casa tenia una cuina amb un celobert, que contenia un molinet de pedra per a moldre farina i un forn petit per a coure pa.[117] Els murs es pintaven de blanc i es podien cobrir amb tapissos de lli tenyit. El terra es cobria d'estores de canya, mentre tamborets amples, llits aixecats del terra i taules individuals comprenien el mobiliari.[118]

Answer: pagesos

Question: Què eren els antic egipcis?

Answer: maons de tova

Question: Amb què construïen les seves cases?

Answer: per a moldre farina

Question: Per a què feien servir el molinet?

Answer: estores de canya

Question: Què feien servir per cobrir el terra?

Context: Els antics egipcis feien servir rucs i bous com a bèsties de càrrega, i eren els responsables de llaurar els camps i trepitjar llavors al sòl. La matança d'un bou gras també era una part central d'un ritual d'oferiment.[88] Els cavalls van ser introduïts pels hicses en el segon període intermedi, i el camell, encara que era conegut des de l'Imperi antic, no es va fer servir com a bèstia de càrrega fins al Baix imperi.[88] Els gossos, gats i micos eren animals de companyia comuns, mentre que els animals de companyia més exòtics importats des del cor de l'Àfrica, com els lleons, es reservaven per a la reialesa. Heròdot va observar que els egipcis eren els únics a tenir animals amb ells a les seves cases.[87] Durant els períodes predinàstic i Baix imperi, el culte als déus en la seva forma animal era extremadament popular, com la dea gata Bastet i el déu ibis Thoth, i aquests animals es criaven en gran nombre en granges amb propòsit del ritual de sacrifici.[90]

Answer: rucs i bous

Question: Quins animals feien servir com a bèsties de càrrega?

Answer: d'oferiment

Question: Qui tipus de ritual feien amb un bou?

Answer: Els gossos, gats i micos

Question: Quins animals de companyia eren comuns?

Answer: exòtics

Question: Quins tipus d'animals es reservaven per a la reialesa?

Answer: als déus en la seva forma animal

Question: Quin culte va ser molt popular?

Context: Els egipcis creien que una relació equilibrada entre la gent i els animals era un element essencial en l'ordre còsmic; així, humans, animals i plantes es creia que eren membres d'un sol tot.[87] Els animals, tant domesticats com salvatges, eren doncs una font crítica d'espiritualitat, companyonia i sosteniment per als antics egipcis. Els bous eren el bestiar més important; l'administració aplicava taxes al bestiar en els censos regulars, i la mida d'un ramat reflectia el prestigi i la importància de l'estat o temple que el tenia. A més a més dels bous, els antics egipcis guardaven xais, cabres i porcs. Aviram com ànecs, oques i coloms es capturava en xarxes i es criava en granges, on se'ls obligava a menjar pasta per engreixar-los.[88] El Nil proveïa una font abundant de peix. Les abelles també es van domesticar des de, com a mínim, l'Imperi antic, i proveïen tant mel com cera.[89]

Answer: relació equilibrada

Question: Què creien que havien de mantenir la gent i els animals per l'ordre còsmic?

Answer: Els bous

Question: Quin era el bestiar més important?

Answer: pasta per engreixar-los

Question: Què feien menjar a l'aviram?

Answer: El Nil

Question: Quin riu els proveïa de peix?

Answer: Les abelles

Question: Quin insecte van domesticar?

Context: Egipte va deixar un llegat durador. L'art i l'arquitectura van ser imitats per altres pobles, i les ruïnes monumentals que han sobreviscut durant segles han inspirat la imaginació de turistes i escriptors. El descobriment de les antiguitats i diverses excavacions realitzades des dels inicis de l'edat moderna van dirigir l'atenció científica cap a la civilització egípcia i es va despertar un gran interès arreu del món.[8]

Answer: L'art i l'arquitectura

Question: Què imitaven altres pobles?

Answer: la imaginació de turistes i escriptors

Question: Què han inspirat les ruïnes?

Answer: un llegat durador

Question: Què ens ha deixat Egipte?

Answer: segles

Question: Quant temps han sobreviscut les ruïnes?

Answer: l'atenció científica

Question: Què es va dirigir cap a la civilització egípcia?

Context: Els antics egipcis atorgaven un gran valor a la higiene i l'aparença. La majoria es banyava al Nil i feia servir un sabó pastós fabricat de greix animal i guix. Els homes s'afaitaven la totalitat del cos per a la netedat, i perfums aromàtics i ungüents cobrien les males olors i suavitzaven la pell.[119] Els vestits es feien de llençols de lli simples que es blanquejaven, i tant homes com dones de les classes altes portaven perruques, joies, i cosmètics. Els nens anaven sense roba fins a la maduresa, cap als 12 anys, i en aquesta edat els mascles se circumcidaven i es rapaven el cap. Les mares eren responsables de cuidar els nens, mentre el pare proveïa els ingressos de la família.[120]

Answer: a la higiene i l'aparença

Question: A què donaven valor?

Answer: greix animal i guix

Question: Amb què fabricaven el sabó?

Answer: la totalitat del cos

Question: Què s'afaitaven els homes?

Answer: de lli

Question: De què feien els llençols?

Answer: 12 anys

Question: Fins a quina edat els nens anaven despullats?

Context: La societat egípcia estava altament estratificada, i l'estatus social s'exhibia expressament. Els pagesos constituïen la major part de la població, però la producció agrícola era apropiada directament per l'estat, el temple, o la família noble que posseïa la terra.[75] En les temporades que, a causa de les riuades i crescudes del Nil, els treballs agrícoles eren impracticables, els pagesos estaven subjectes a un sistema de corvees pel qual havien de donar una taxa de treball a les mines o a les pedreres, especialment en projectes d'irrigació i en la construcció de sumptuoses tombes i temples (vegeu article principal: arquitectura de l'antic Egipte).[76] Pel que fa als caçadors i als pescadors, estaven obligats a lliurar captures d'animals del riu, dels canals i del desert. Els artistes i artesans eren d'un estatus més alt que els pagesos, però també estaven sota control estatal, treballant a les botigues lligades als temples i pagades directament del tresor de l'estat. Els escribes i oficials formaven les classes altes de l'antic Egipte, els anomenats la "classe de les faldilles blanques" en referència als vestits de lli blanquejats que servien com a marca del seu rang.[77] La classe alta lluïa eminentment el seu estatus social en l'art i la literatura. Per sota de la noblesa, hi havia els sacerdots, metges, i enginyers educats especialment en els seus respectius camps. L'esclavisme ja es coneixia a l'antic Egipte, però l'extensió i prevalença d'aquesta pràctica són poc clares.[78]

Answer: a lliurar captures

Question: A què estaven obligats caçadors i pescadors?

Answer: estatal

Question: Sota control de qui estaven els artistes i artesans?

Answer: Els escribes i oficial

Question: Qui formava les classes altes?

Answer: la "classe de les faldilles blanques"

Question: Com es coneixia a les classes altes?

Answer: la noblesa

Question: Qui hi havia per sobre els sacerdots?


Bronzes de Benín

Context: A l'Àfrica tropical, al centre del continent, es va desenvolupar aviat la tècnica de la cera perduda per a les petites escultures de bronze, com atesten les troballes de Benín. Quan un rei moria, el seu successor manava fer un cap en bronze. N'hi ha prop de cent seixanta, i els més antics provenen segurament del segle xii.[12] L'oba monopolitzava els materials més difícils d'obtenir, com ara l'or, els ullals d'elefant o el bronze. Aquests reis van fer possibles els esplèndids bronzes de Benín; d'aquesta manera les corts reials van contribuir de manera definitiva a l'art negre.[13] L'any 1939, es van descobrir caps molt similars als de Benín a la ciutat santa dels iorubes, Ife, i es van datar dels segles XIV i XV. Això va confirmar la tradició de Benín, que havien estat artistes d'Ife els qui els havien ensenyat les tècniques del bronze.[14] La sorpresa va sorgir quan aquestes es van datar de forma inequívoca en aquells segles: això volia dir que eren anteriors a la primera escultura europea feta seguint la tècnica de la cera perduda, realitzada per Benvenuto Cellini en el seu Perseu de mitjan segle XVI. Naturalment, se sap que a l'antic Egipte es van fer escultures amb aquesta mateixa tècnica, i es transmeteren a la civilització greconubiana.[15]

Answer: per a les petites escultures de bronze

Question: Per a què s'usava la tècnica de la cera perduda?

Answer: un cap en bronze

Question: Què manava fer el successor quan un rei moria?

Answer: prop de cent seixanta

Question: Quants caps en bronze hi ha?

Answer: del segle xii

Question: D'on provenen els caps en bronze segurament?

Context: Com a requisit previ de la successió reial, tots els nous oba havien d'instal·lar un altar en honor del seu predecessor. En la creença de Benín, el cap de cada persona és el receptacle del guiatge sobrenatural per al comportament racional. El cap de l'oba és especialment sagrat, ja que la supervivència, la seguretat i la prosperitat de tots els ciutadans edo i les seves famílies depèn de la seva saviesa. En les festivitats anuals per a l'enfortiment del poder místic de l'oba, el rei fa ofrenes rituals en aquests santuaris, que són essencials per a la continuació del regne. La variació estilística d'aquests caps d'altar de bronze és un element tan elemental i evident de l'art de Benín que constitueix la directriu científica principal per a establir-ne una cronologia.[26]

Answer: un altar en honor del seu predecessor

Question: Què havien d'instal·lar els nous oba?

Answer: sagrat

Question: Com és el cap de l'oba?

Answer: anuals

Question: Cada quan eren les festivitats?

Answer: per a l'enfortiment del poder místic de l'oba

Question: Per a què eren les festivitats?

Context: Els caps de bronze es reservaven per als altars ancestrals. També s'empraven com a base per a ullals d'elefant gravats, que es col·locaven en l'obertura del cap. Tot i mostrar un naturalisme estilitzat, els caps commemoratius del rei, o la reina mare, no són retrats individuals. Més aviat, en són representacions arquetípiques i el seu disseny va anar canviant amb el transcurs dels segles, igual que ocorre amb les insígnies dels reis retratats. Els ullals d'elefants amb talles figuratives, probablement començats a emprar com a element decoratiu al segle xviii, mostren escenes concretes que caracteritzen el regnat d'un rei difunt.[26]

Answer: per als altars ancestrals

Question: Per on es reservaven els caps de bronze?

Answer: ullals d'elefant gravats

Question: Què es col·locava en l'obertura del cap?

Answer: retrats individuals

Question: Què no són els caps de bronze?

Answer: un naturalisme estilitzat,

Question: Què mostren els caps de bronze?

Answer: arquetípiques

Question: Quin tipus de representació són els caps de bronze?

Context: L'estat nigerià, independent des de 1960, ha sol·licitat diverses vegades la devolució dels artefactes d'aquesta col·lecció.[21] El debat sobre la ubicació dels bronzes en relació amb el seu lloc d'origen ha estat un tema envoltat de controvèrsia. S'ha considerat sovint com la icona de la repatriació total del continent africà. El conjunt dels artefactes de l'Imperi de Benín, en el debat internacional sobre la restitució, ha esdevingut un cas força important, equiparable amb altres casos com el de les escultures del Partenó.[22][23]

Answer: des de 1960

Question: Des de quan és independent l'estat nigerià?

Answer: la devolució dels artefactes d'aquesta col·lecció

Question: Què ha sol·licitat l'estat nigerià?

Answer: la icona de la repatriació total del continent africà

Question: Com s'han considerat els caps de bronze?

Answer: un cas força important

Question: Què ha esdevingut la restitució dels artefactes de l'Imperi de Benín?

Answer: el de les escultures del Partenó

Question: Amb quin cas es pot equiparar la restitució dels artefactes de l'Imperi de Benín?

Context: L'escultura de Benín és més naturalista que la majoria dels tòtems d'Àfrica. Les superfícies de bronze estan dissenyades per a cercar contrastos amb la ferida de la llum sobre el metall, perceptibles en les polseres de coure, armadures de bronze, i les decoracions del fons, que fan destacar els torsos de les figures rabassudes.[24] Els trets dels caps s'accentuen apartant-se de les proporcions naturals i l'artista les fa molt més grans, exagerant el modelatge dels ulls, nas i llavis, que els dibuixa amb gran cura.[25] El més notable de les peces és l'alt nivell de destresa que assoliren els ferrers de Benín en el complex procés de fosa de la cera perduda. Els descendents d'aquests grans artesans de Benín encara veneren Igue-igha, que va introduir l'art de la fosa a la seva terra, possiblement après dels àrabs a finals del segle XIII.[24]

Answer: més naturalista

Question: Com és l'escultura de Benín comparada amb altres tòtems africans?

Answer: de les proporcions naturals

Question: De què s'aparten els trets dels caps de Benín?

Answer: el modelatge dels ulls, nas i llavis

Question: Què exagera l'artista en els caps de Benín?

Answer: Igue-igha

Question: Qui va introduir l'art de la fosa a Benín?

Answer: dels àrabs

Question: De qui es suposa que va aprendre l'art de la fosa Igue-igha?


Hermes amb Dionís infant

Context: L'estat grec va signar amb Alemanya, el 1874 un acord per a l'exploració arqueològica a Olímpia. Les excavacions realitzades per un equip alemany van començar el 1875 sota la direcció d'Ernst Curtius. El 8 de maig de 1877 va ser trobada, a les ruïnes del mateix temple d’Heraeum on ho va veure Pausànies.[1] Es tractava d'una escultura corpòria nua (cap, tronc, cuixes i braç esquerre) que representa un jove recolzat en un tronc d'arbre cobert amb un mantell. Es trobava protegit per una gruixuda capa d'argila, tot era en un estat de conservació excepcional.

Answer: Alemanya

Question: Amb qui va signar l'estat grec un acord per a l'exploració arqueològica a Olímpia?

Answer: 1875

Question: Quan van començar les excavacions alemanyes a Olímpia?

Answer: Ernst Curtius

Question: Qui va dirigir les excavacions alemanyes a Olímpia?

Answer: una escultura corpòria nua

Question: Què es va trobar el 8 de maig de 187 a les excavacions d'Olímpia?

Answer: en un tronc d'arbre

Question: On estava recolzat el jove que representa l'escultura?

Context: Segons relats de la mitologia grega, Dionís és fill del déu Zeus i Sèmele, una mortal, filla de Cadme, rei de Tebes. Sèmele demanà a Zeus que li mostrés tot el poder que posseïa, i Zeus, rei dels déus, mostrà amb una gran força tot el seu potencial. En veure el gran poder de Zeus, Sèmele morí de la por que sentí; aleshores el déu, que sabia que Sèmele està embarassada, li agafà el nadó que portava a la panxa i se'l cosí a la cuixa. Al cap de sis mesos, diu el mite, va néixer Dionís. Acabat de néixer, va ser confiat a Hermes per a la seva cura. És probable que aquesta estàtua fos realitzada com una al·legoria de la pau entre els habitants d'Elis, que tenien Hermes com a patró, i Arcàdia, que tenien per patró Dionís.[2]

Answer: del déu Zeus i Sèmele

Question: De qui és fill Dionís segons la mitologia grega?

Answer: mortal

Question: Com és Sèmele?

Answer: Cadme

Question: Qui era el rei de Tebes?

Answer: a la cuixa

Question: On es va cosir Zeus el nadó que portava Sèmele a la panxa?

Context: El grup està tallat en un bloc de la millor qualitat de marbre de Paros. Hermes mesura entre 210 i 212 centímetres, i l'obra completa amb la base fa uns 370 centímetres. El peu dret d'Hermes està unit a un tros de sòcol, que té forats que no encaixen a la corona de la base, la qual cosa reflecteix els canvis realitzats a l'estàtua. Altres parts del grup estan igualment separades. Tanmateix, el tronc de l'arbre s'adossa al maluc d'Hermes per a la col·locació d'un pont.

Answer: en un bloc de la millor qualitat de marbre de Paros

Question: En què està tallat el grup?

Answer: entre 210 i 212 centímetres

Question: Quant mesura Hermes?

Answer: a un tros de sòcol

Question: On està unit el peu dret d'Hermes?

Answer: per a la col·locació d'un pont.

Question: Per què s'adossa el tronc de l'arbre al maluc d'Hermes?

Answer: té forats que no encaixen a la corona de la base

Question: Què té el sòcol al que està unit el peu d'Hermes?

Context: A l'escultura s'han fet esforços per a una restauració de màxima qualitat i respectant l'obra original. Així, a la versió que es conserva al museu d'Olímpia, Hermes no té els atributs clàssics de portar un petasos,[15] al cap, o bé anar calçat amb sandàlies alades. L'ornament d'una corona d'heura sembla el més probable.[16] Amb la mà esquerra, subjectava un altre atribut: probablement un caduceu. En general, el braç dret en alt d'Hermes que li falta, ha suggerit diverses interpretacions. Sembla que el grup és la representació de l'episodi mitològic d'Hermes quan porta Dionís acabat de néixer a les nimfes de la muntanya Nisa.[17] Al llarg del camí, Hermes, per distreure al petit Dionís, agita un objecte amb la seva mà dreta. Per tant, se suposa que Hermes portava a la mà un instrument musical, o també podria ser que subjectés un carràs de raïm.[18]

Answer: un altre atribut: probablement un caduceu

Question: Què subjectava a la mà esquerra Hermes?

Answer: el braç dret en alt

Question: Quin braç li falta a Hermes?

Answer: a les nimfes de la muntanya Nisa

Question: A qui porta Hermes a Dionís acabat de néixer?

Answer: per distreure al petit Dionís

Question: Per què Hermes agita un objecte amb la seva mà dreta durant el camí?

Answer: un instrument musical, o també podria ser que subjectés un carràs de raïm

Question: Què es suposa que portava Hermes a la mà?


Línia 3 del metro de Barcelona

Context: L'any 1975 es va obrir l'anomenada línia III-B, o línia 3-B, que connectava l'estació de Paral·lel i Zona Universitària. El canvi de nomenclatura fou perquè s'utilitzava en aquest tram un tercer carril per alimentar els trens d'electricitat en comptes de la catenària rígida que hi havia a la resta de la línia o que hi ha actualment. A Paral·lel els viatgers havien de transbordar entre la línia III i la IIIB; els trens de la IIIB se situaven a les andanes que actualment utilitza la línia 2.[42]

Answer: 1975

Question: Quin any es va obrir la línia 3–B?

Answer: Paral·lel i Zona Universitària

Question: Quines estacions connectava la línia 3–B?

Answer: a les andanes que actualment utilitza la línia 2

Question: On es situaven dels trens de la IIIB?

Answer: un tercer carril per alimentar els trens d'electricitat

Question: Què s'utilitzava en la línia 3–B?

Context: Per una banda es planteja el perllongament en una estació des de Trinitat Nova a l'estació de Trinitat Vella, tant en el Pla Director d'Infraestructures de l'Autoritat del Transport Metropolità del 2001-2010 com el del 2009-2018. Per l'altra banda, el PDI 2001-2010 recull l'actuació AX17 que plantejava la construcció de l'anomenada línia 12, en la revisió del PDI es va substituir aquesta per l'AX17a (perllongament de la L3) i l'AX17b (perllongament de L6).[51] Al PDI 2009-2018 es recull la mateixa actuació afegida posteriorment que és l'ampliació en nou estacions des de Zona Universitària fins a l'estació de rodalia al municipi de Sant Feliu de Llobregat. Les estacions són les següents:[51][52]

Answer: en una estació

Question: Com es plantejà el perllongament?

Answer: la construcció de l'anomenada línia 12

Question: Què plantejava l'actuació AX17?

Answer: perllongament de la L3

Question: Quina actuació és l'AX17a?

Answer: perllongament de L6

Question: Quina actuació és l'AX17b?

Answer: Sant Feliu de Llobregat

Question: Fins on s'ha de perllongar al línia segons el PDI 2009-2018?

Context: L'actual línia 3 és fruit de diferents projectes ferroviaris que anaren variant al llarg dels anys. Inicialment va néixer com una línia de la mà de la companyia Gran Metropolità de Barcelona (GMB), a la qual se li afegí un ramal (línia II) des de Passeig de Gràcia, formant una Y invertida, aprofitant els túnels que el 1908 l'Ajuntament de Barcelona va construir a Via Laietana durant el Pla de Reforma de la Ciutat.[11] Posteriorment el Pla de Metros de 1966 va segregar el ramal de Via Laietana per fer dues línies circulars. A partir del 1971 es modificà el projecte, mantenint la segregació que es faria efectiva el 1972, plantejant ja la línia que ha arribat fins avui dia.

Answer: de diferents projectes ferroviaris

Question: De què és fruit l'actual línia 3?

Answer: Gran Metropolità de Barcelona

Question: De quina companyia va néixer la línia 3?

Answer: un ramal

Question: Què es va afegir a la línia 3?

Answer: durant el Pla de Reforma de la Ciutat

Question: Quan es van construir els túnels que aprofita la línia 3?

Answer: 1971

Question: Quin any es va modificar el projecte?

Context: El 20 de gener de 1975 es va obrir primer el tram de 3.600 metres de longitud entre Sants-Estació (llavors Roma Renfe) i Zona Universitària. Era de set estacions i les altres estacions intermèdies eren Palau Reial (Palacio), Maria Cristina, Les Corts i Plaça del Centre.[43][44] El 15 de juliol s'obrí el segon tram de quatre estacions Tarragona, Espanya, Poble Sec (llavors Parlamento) i Paral·lel (llavors Pueblo Seco). La de Paral·lel només es va posar en marxa les noves andanes, ja que ja existia des del 1970 com a terminal de la línia III.[45]

Answer: El 20 de gener de 1975

Question: Quan es va obrir el primer tram?

Answer: 3.600 metres

Question: Quina longitud tenia el primer tram?

Answer: set

Question: Quantes estacions hi havia al primer tram?

Answer: El 15 de juliol

Question: Quan es va obrir el segon tram?

Answer: quatre

Question: Quantes estacions tenia el segon tram?

Context: El 17 de juny de 1970 es va perllongar amb una estació des de Drassanes a Pueblo Seco, estació que actualment es denomina Paral·lel. El perllongament de 700 metres arribava a la part baixa del barri de Poble Sec a l'avinguda del Paral·lel, ja estava programada el futur enllaç amb la línia 2 que no s'inauguraria fins al 1995. Pel moment ja tenia enllaç amb el Funicular de Montjuïc i el Telefèric (enllaç amb el funicular) s'estava enllestint.[40][41]

Answer: amb una

Question: Amb quantes estacions es va perllongar el 17 de juny de 1970?

Answer: Pueblo Seco

Question: Quina era la última estació?

Answer: de 700

Question: De quants metres va ser el perllongament?

Answer: amb el Funicular de Montjuïc i el Telefèric

Question: Amb què tenia enllaç l'estació?


Andorra

Context: Actualment el sector terciari representa, segons estimacions, el 80% del PIB andorrà,[98] sent el turisme el sosteniment principal de l'economia andorrana. Nou milions de persones la visiten anualment, atretes per la seva condició de paradís fiscal, les seves estacions d'esquí i el diferencial de preus al comerç respecte dels països veïns, encara que aquest últim s'ha erosionat recentment mentre les economies francesa i espanyola s'han obert, proporcionant una disponibilitat més àmplia de béns i tarifes més baixes. L'any 2005, el país va rebre 11.049.490 visitants, dels quals el 57,2% eren espanyols, el 39,8% francesos i només un 3,0% venien d'altres estats.[100][101]

Answer: segons estimacions, el 80% del PIB andorrà

Question: Quin percentatge representa a Andorra el sector terciari actualment?

Answer: el turisme

Question: Quin és es principal sosteniment de l'economia andorrana?

Answer: Nou milions

Question: Quantes persones visiten Andorra anualment?

Answer: la seva condició de paradís fiscal, les seves estacions d'esquí i el diferencial de preus al comerç respecte dels països veïns

Question: Què atreu a les persones visitar Andorra?

Answer: 11.049.490

Question: Quants visitants va rebre Andorra l'any 2005?

Context: L'únic període històric durant el qual Andorra no va dependre de cap altre estat, llevat d'un període d'annexió directa a França per Napoleó Bonaparte entre 1812 i 1814, van ser uns dies el 1934, en els quals el "Baró d'Orange", un ciutadà rus anomenat Borís Skossyreff, es va autoproclamar i es va coronar rei d'Andorra i, en amb prou feines nou dies, va proclamar una constitució, un butlletí oficial i diversos decrets, a més de declarar-li la guerra al Copríncep episcopal, el Bisbe d'Urgell. Davant del regnat de Boris I, el 8 de juliol França va comunicar oficialment que no intervindria a Andorra. El Bisbe d'Urgell no va tardar a actuar per la força el dia 21 d'aquell mateix mes, demanant ajuda a quatre guàrdies civils i un sergent espanyols amb base a la caserna de la Seu d'Urgell, que van acompanyar al presumpte monarca fins a la frontera hispano-andorrana. Els habitants del Principat no van fer res per impedir-ho, veient-lo marxar cap a la Seu d'Urgell detingut i emmanillat. L'endemà al matí va ser traslladat a Barcelona i posat a disposició del jutge Bellón. Finalment, el dia 23 de juliol del 1934, va arribar a Madrid, sempre detingut.[36]

Answer: un ciutadà rus anomenat Borís Skossyreff

Question: Qui era el "Baró d'Orange"?

Answer: rei d'Andorra

Question: Què és va autoproclamar Borís Skossyreff?

Answer: a quatre guàrdies civils i un sergent espanyols

Question: A qui va demanar ajuda el Bisbe d'Urgell?

Answer: detingut i emmanillat

Question: Com va marxar Borís Skossyreff cap a la Seu d'Urgell?

Context: Pel que fa a la llengua habitual, el català és la més utilitzada amb el 58,3%, seguida del castellà amb el 37,3%. Tot i això l'ús de la llengua no té correlació amb les creences, ja que el 69% de la població pensa que el castellà és la llengua més parlada a Andorra, i el 80% creu que el català és necessari per integrar-se a Andorra.[146] Quant a l'alfabetització, el 100% dels ciutadans saben llegir i escriure.[143]

Answer: 69%

Question: Quin percentatge de la població pensa que el castellà és la llengua més parlada a Andorra?

Answer: que el català és necessari per integrar-se a Andorra

Question: Què creu el 80% de la població d'Andorra?

Answer: el 100%

Question: Quants ciutadans d'Andorra saben llegir i escriure?

Context: El Principat està representat internacionalment en diverses organitzacions, a més de posseir un cos diplomàtic en països de l'exterior. El 28 de juliol de 1993, Andorra va ser admesa a l'Organització de les Nacions Unides (184è estat membre), i esdevingué el tercer país més petit que en forma part després de San Marino i Liechtenstein.[47][48] El 1994 es va unir al Consell d'Europa.[49]

Answer: en diverses organitzacions

Question: On està representat internacionalment el Principat d'Andorra?

Answer: un cos diplomàtic

Question: Què posseeix Andorra en països de l'exterior?

Answer: 28 de juliol de 1993

Question: Quan va ser admesa Andorra a l'Organització de les Nacions Unides?

Answer: San Marino i Liechtenstein

Question: Quins són els països més petits que Andorra que formen part de l'Organització de les Nacions Unides?

Answer: 1994

Question: Quan es va unir Andorra al Consell d'Europa?

Context: Ja en plena edat mitjana les valls d'Andorra pertanyien al comtat d'Urgell, en ser cedides per Carles II el Calb a Sunifred I, l'any 843.[31] Amb l'expansió d'aquest comtat cap al sud, on hi havia terrenys més fèrtils, les zones muntanyoses van deixar de tenir interès per al comte i, l'any 1133, Ermengol VI cedeix tots els béns i drets adquirits sobre les valls d'Andorra al bisbe d'Urgell.[25] En el 1095, el bisbat a canvi de protecció militar, va cedir els seus drets polítics, militars i judicials a la família Caboet, encara que va conservar la sobirania sobre Andorra, transformant el domini territorial en una senyoria episcopal.[32] El 1185, Arnaua de Caboet va contreure matrimoni amb Arnau I de Castellbò. Posteriorment el matrimoni d'Ermessenda de Castellbò amb Roger Bernat II de Foix, el 1208, va suposar el domini d'Andorra per part del comtat de Foix, que anirà augmentant el seu poder a Bearn, Regne de Navarra i, segles més tard, el Regne de França.[27][28][33]

Answer: al comtat d'Urgell

Question: A quin comptat pertanyien les valls d'Andorra en plena edat mitjana?

Answer: Carles II el Calb a Sunifred I

Question: Qui va cedir les valls d'Andorra al comtat d'Urgell el 843?

Answer: tots els béns i drets adquirits sobre les valls d'Andorra

Question: Què va cedir Ermengol VI al bisbe d'Urgell?

Answer: 1133

Question: Quan va cedir Ermengol VI al bisbe d'Urgell tots els béns i drets adquirits sobre les valls d'Andorra?

Context: El Futbol Club Andorra, degà del futbol andorrà, juga a la Segona Divisió B espanyola de  futbol masculina en estar inscrit a la Reial Federació Espanyola de Futbol. El club tenia una secció de futbol sala de l'any 1986 al 2013, l'equip de la qual era  el Butagaz Andorra, que militava en la Divisió de Plata espanyola.[228] L'equip es va disoldre al juliol de 2013 degut a la mala situació financiera i a la manda de suport privat.[229]

Answer: Segona Divisió B espanyola de  futbol masculina

Question: En quina divisió juga el Futbol Club Andorra?

Answer: a la Reial Federació Espanyola de Futbol

Question: On està inscrit el Futbol Club Andorra?

Answer: de l'any 1986 al 2013

Question: Quan va tenir el Futbol Club Andorra una secció de futbol sala?

Answer: degut a la mala situació financiera i a la manda de suport privat

Question: Per què es va dissoldre l'equip de futbol sala?

Answer: al juliol de 2013

Question: Quan es va dissoldre l'equip de futbol sala?


Joan Miró i Ferrà

Context: Joan Miró i Ferrà (Barcelona, 20 d'abril de 1893 - Palma, Mallorca, 25 de desembre de 1983) va ser un pintor, escultor, gravador i ceramista català, considerat un dels màxims representants del surrealisme. A la seva obra va reflectir el seu interès pel subconscient i pel seu país. Les seves primeres obres mostren fortes influències fauvistes, cubistes i expressionistes, evolucionant cap a una pintura més plana, com ho és el seu conegut quadre La masia, de 1921-1922, que evoca el mas d'estiueig de la família a Mont-roig del Camp.[1] A partir de la seva estada a París, la seva obra es torna més onírica, coincidint amb les directrius del surrealisme però sense arribar a incorporar-se formalment a aquest moviment.[2] En nombroses entrevistes i escrits que daten de la dècada del 1930, Miró va manifestar el seu desig d'abandonar els mètodes convencionals de pintura, que en les seves pròpies paraules es concreta en «matar-los, assassinar-los o violar-los», per poder afavorir una forma d'expressió que fos contemporània, i no voler doblegar-se a les exigències ni a l'estètica d'aquests mètodes, ni tan sols en els seus compromisos vers els surrealistes.[3] Més endavant l'autor mostra interès per l'espiritualitat japonesa de tipus zen i per l'expressionisme abstracte dels Estats Units. Als anys 50 es va instal·lar a Palma, on va trobar un espai de refugi i de treball, gràcies al taller construït pel seu amic Josep Lluís Sert. Miró va morir a Palma als noranta anys.

Answer: pel subconscient i pel seu país

Question: Per què mostrava interès?

Answer: els mètodes convencionals

Question: Què volia abandonar?

Answer: contemporània

Question: Com volia que fos la forma d'expressió?

Answer: Josep Lluís Sert

Question: Qui va construir el seu taller?

Context: Quan va esclatar la Guerra Civil espanyola Miró era a París preparant una exposició que tenia programada pel novembre de 1936, i va establir-s'hi de nou,[66] aconseguint que també hi anessin la seva esposa i la seva filla. Amb el drama de fons que significava la guerra espanyola, va sentir la necessitat de tornar a pintar la realitat, que l'artista bolcà en l'obra Natura morta del sabatot, considerada com una peça clau d'aquest període pictòric tan realista.[67][68] Una altra peça destacada d'aquest període és el seu Autoretrat, actualment al MoMA.[69]

Answer: a París

Question: On era Miró quan va esclatar la guerra?

Answer: preparant una exposició

Question: Què estava fent a París?

Answer: tornar a pintar la realitat

Question: Quina necessitat va tenir?

Answer: Natura morta del sabatot

Question: Quina obra és clau d'aquest període realista?

Answer: al MoMA

Question: On podem veure autoretrat actualmemt?

Context: Progressivament Miró va abandonar la seva època detallista i va sintetitzar la màgia ja apuntada en aquesta etapa anterior. Del realisme de La Masia va passar a la fantasia desbordant de Carnaval d'Arlequí (1924-25), obra plena de figures i símbols. És en l'inconscient i el que és oníric, en aquest potencial que li oferia el surrealisme, on Miró va trobar el material idoni per a les seves futures obres. Això es pot copsar a La terra llaurada, amb una clara al·lusió a La Masia, però amb elements surrealistes com són un ull i una orella al costat d'un arbre.[41] Carnaval d'Arlequí va aconseguir un gran èxit a l'exposició col·lectiva de la Peinture surréaliste de la Galeria Pierre de París, estrenat el 14 de novembre de l'any 1925, exposada al costat d'obres de Giorgio de Chirico, Paul Klee, Man Ray, Pablo Picasso i Max Ernst. L'1 d'abril de 1925 va signar un contracte amb Jacques Viot, de la Galerie Pierre,[42] qui li pagaria 1500 francs mensuals a canvi de tota la seva producció artística.

Answer: detallista

Question: Quina època va abandonar?

Answer: figures i símbols

Question: De què està ple Carnaval d'Arlequí?

Answer: un ull i una orella

Question: Què hi trobem al costat d'un arbre a La terra llaurada?

Answer: a l'exposició col·lectiva de la Peinture surréaliste

Question: On va aconseguir un gran èxit Carnaval d'Arlequí?

Answer: 1500 francs

Question: Quant li va pagar Jacques Viot?

Context: Des del 2004, el Centre Miró, situat a l'Església Vella de Mont-roig del Camp, mostra còpies d'algunes de les obres més representatives de l'artista. Com a anècdota, l'edifici apareix en una obra de Miró de 1919, el quadre Poble i església de Mont-roig. Disposa de fulls informatius amb els llocs de l'entorn on Miró es va inspirar per als seus primers temes pictòrics. També conserva reproduccions del «ninots de Miró», reproduccions fetes a partir dels dissenys realitzats per Miró, junt amb Joan Baixas, per a l'obra Mori el Merma estrenada al Teatre del Liceu el 1979.[152] Els ninots són sis: el gall, l'òliba, el titolot, el mosquit, la formiga i la carabassa.

Answer: Mont-roig del Camp

Question: On és el Centre Miró?

Answer: Poble i església de Mont-roig

Question: En quin quadre apareix l'església de Mont-roig del Camp?

Answer: el Centre Miró

Question: Què hi ha en aquesta església?

Answer: Mori el Merma

Question: Per a quina obra va fer els ninots?

Answer: Teatre del Liceu

Question: On es va estrenar Mori el Merma?

Context: A partir d'aquests treballs, va col·laborar en diverses publicacions de llibres de bibliòfil en les quals també participaven amics poetes. Breton ho féu a Anthologie de l'humour noir (1950) i La clé des champs (1953); René Cher, a Fête des arbres et du chasseur (1948) i A la santé du serpent (1954); Michel Leiris a Bagatelles végétales (1956); i Paul Éluard, A toute épreuve amb vuitanta xilografies realitzades en fusta de boix comú. L'execució d'aquests treballs es va portar a terme entre els anys 1947 i 1958.[129] Tanmateix cinc anys més tard, a casa nostra realitzà cinc aiguaforts d'un llibre de bibliòfil cabdal pel nombre de complicitats que va suscitar: es tracta de Cop de poma, en el qual col·laborà Joan Brossa amb la idea i els textos, Antoni Tàpies amb la coberta, Josep Maria Mestres Quadreny amb una partitura, Moisès Villèlia amb una escultura-fermall, Aimé Maeght amb la impressió de les imatges, Ricard Giralt Miracle amb la dels textos, Enric Climent amb la de la música, Joan Pol amb el relligat i Joan Prats amb l'edició.[130]

Answer: llibres de bibliòfil

Question: En quines publicacions va col·laborar?

Answer: amb vuitanta xilografies

Question: Amb què hi va col·laborar?

Answer: Cop de poma

Question: Per quin llibre va realitzar aiguaforts?

Answer: un llibre de bibliòfil cabdal

Question: Com es considera Cop de poma?

Answer: Joan Brossa

Question: Quin hi va col·laborar amb la idea?

Context: Cap als anys trenta, Miró situa el collage com la base per a un model transformador de la pintura a partir de dibuixos-collage i collages-pintura. Aquesta tècnica li ofereix un nou procés per a la generació d'imatges a partir dels fragments de paper. El resultat és un llenguatge enigmàtic, que recorda les marques primitives de la pintura rupestre o els dibuixos dels nens i que, a vegades, va ser mal interpretat com a abstracte, una filiació que l'artista va rebutjar sempre. Miró explicava aquest procés el 1948 en una entrevista a James Johnson Sweeney: «Solia retallar diaris en formes no regulars i enganxar- les sobre làmines de paper, dia rere dia vaig acumular aquestes formes. Un cop fets, els collages em servien com a punt de partida de les pintures. No copiava els collages. Senzillament deixava que em suggerissin formes». En la dècada dels quaranta, Miró continuarà utilitzant cada vegada amb més freqüència materials inusuals i suports no associats a les tècniques habituals de les belles arts: conglomerat de fusta, fragments de metall, fibrociment... L'artista infringeix així els enfocaments convencionals de la pintura mitjançant la incorporació de materials no pictòrics o la selecció de formats inusuals, negant la funció tradicional de l'art com a il·lusió i, alhora, afirmant-ne la condició material com a objecte. Aquestes investigacions el conduiran, posteriorment, al món de la ceràmica i de l'escultura.[109]

Answer: imatges

Question: Què fa a partir de fragments de paper?

Answer: enigmàtic

Question: Quin llenguatge resulta?

Answer: com a abstracte

Question: Com va ser interpretat?

Answer: punt de partida

Question: De què li servien els collages?

Answer: materials no pictòrics

Question: Què va incorporar a les seves obres?