Absis central de Sant Climent de Taüll

Context: Un cop arrencades les teles, s'enrotllaven i s'embalaven en capses de fusta. Les pintures murals de Taüll van ser transportades amb mules fins a la Pobla de Segur, des d'on es traslladaren en tren i camions fins a Barcelona,[1] on foren custodiades a l'aleshores Museu d'Art de Catalunya, amb seu a la Ciutadella. Posteriorment, el 1934 van ser traslladades al Palau Nacional, actual seu del Museu Nacional d'Art de Catalunya.[13]

Answer: en capses de fusta

Question: On s'enrotllaven i s'embalaven les teles?

Answer: amb mules

Question: Amb què van ser transportades les pintures murals de Taüll?

Answer: Pobla de Segur

Question: Fins on van ser transportades les pintures murals de Taüll?

Answer: en tren i camions

Question: Com es traslladaren les pintures murals de Taüll cap a Barcelona?

Answer: 1934

Question: Quan van ser traslladades al Palau Nacional les pintures murals de Taüll?

Context: Al costat del mur esquerre del primer arc triomfal, on hi ha l'Agnus Dei, es representen les figures de dos personatges desconeguts, i a sota es desenvolupa una escena en què un gos llepa les ferides de Llàtzer el leprós davant la porta del ric Epuló. Aquesta paràbola apareix en l'evangeli de sant Lluc i és present en la decoració d'altres esglésies romàniques com la de Sant Joan de Boí.[25] Al segon arc, més proper a l'absis, hi ha representada La mà dreta de Déu (Dextera Domini).[26]

Answer: Al costat del mur esquerre del primer arc triomfal

Question: On es representen les figures de dos personatges desconeguts?

Answer: les ferides de Llàtzer el leprós

Question: Què llepa el gos de l'escena?

Answer: davant la porta del ric Epuló

Question: On llepa el gos de l'escena les ferides de Llàtzer el leprós?

Answer: ric

Question: Com era Epuló?

Answer: Al segon arc, més proper a l'absis

Question: On està representada La mà dreta de Déu?

Context: L'obra representa diverses narracions bíbliques (l'Apocalipsi, el Llibre d'Isaïes i el Llibre d'Ezequiel) i culmina amb el Judici Final. Es mostra Déu des de la perspectiva més sobrenatural de la visió apocalíptica, atès que apareix amb tot el seu poder i tota la seva glòria per jutjar la humanitat. Per aquesta raó, Déu és presentat amb totes les característiques que l'identifiquen com l'ésser suprem i que assenyalen la seva magnificència; la més important d'aquestes són les dimensions sobrenaturals del mateix Pantocràtor.[43]

Answer: diverses narracions bíbliques

Question: Què representa l'obra?

Answer: amb el Judici Final

Question: Amb què culmina l'obra?

Answer: des de la perspectiva més sobrenatural de la visió apocalíptica

Question: Com es mostra Déu en l'obra?

Answer: sobrenaturals

Question: Com són les dimensions del Pantocràtor?

Context: A la part frontal de separació entre l'absis major i el del costat nord hi ha la imatge de sant Climent. Dintre d'aquesta mateixa absidiola es troben restes de pintures decoratives a la part inferior, així com un animal de quatre potes a la part superior dreta del fons, sobre una franja de decoració geomètrica. A la part frontal de separació de l'absis major amb l'absis sud –fent parella amb el sant Climent de la part nord– es troba la representanció de sant Corneli. A l'interior del primer arc de triomf del costat dret es pot veure una escena on probablement es representa el moment de la mort d'Abel per part del seu germà Caín. S'han trobat a l'absis central (o major) unes pintures de sanefes decoratives que no van ser extretes el 1920 i que es mantenen a la mateixa església.[24]

Answer: A la part frontal de separació entre l'absis major i el del costat nord

Question: On és la imatge de sant Climent?

Answer: restes de pintures decoratives

Question: Què es troba dintre de l'absidiola?

Answer: inferior

Question: En quina part de l'absidiola es troben restes de pintures decoratives?

Answer: quatre

Question: Quantes potes té l'animal que es troba a la part superior dreta del fons de l'absidiola?

Answer: el moment de la mort d'Abel per part del seu germà Caín

Question: Quin moment representa probablement l'escena que es troba a l'interior del primer arc de triomf del costat dret?

Context: El novembre de 2013 es va presentar el nou sistema de representació. El projecte consisteix en la reconfiguració de l'espai original de l'absis per tal de fer palesa tota la seva complexitat pictòrica i en l'establiment d'un nou paviment de l'absis per tal de millorar la funcionalitat de l'església. També s'ha instal·lat una reproducció virtual que recrea les pintures originals de l'absis i de tot el presbiteri. La recreació es fa mitjançant projecció audiovisual (mapping). Prèviament, s'han retirat les imatges de l'absis que s'han exposat fins ara, reproducció de les originals, i s'han restaurat tots els fragments de pintura original que restaven al seu darrere, als murs de l'absis. També s'ha habilitat una nova il·luminació que permet destacar les pintures originals existents a l'església. El pressupost d'aquesta actuació a l'església de Sant Climent de Taüll fou de 400.000 euros, aportats íntegrament per una entitat financera.[18]

Answer: El novembre de 2013

Question: Quan es va presentar el nou sistema de representació?

Answer: per tal de millorar la funcionalitat de l'església

Question: Per a què s'ha d'establir un nou paviment a l'absis?

Answer: les pintures originals de l'absis i de tot el presbiteri

Question: Què recrea la reproducció virtual que s'ha instal·lat?

Answer: mitjançant projecció audiovisual

Question: Com es fa la recreació de les pintures originals de l'absis i del presbiteri?

Answer: les pintures originals existents a l'església

Question: Què permet destacar la nova il·luminació?

Context: La representació de la Verge Maria a l'època romànica suposava la consideració de Maria com a camí per a la redempció de la humanitat. Se l'acostumava a col·locar, igual que en el cas de Sant Climent de Taüll, entre el col·legi apostòlic com a testimoni ocular de la divinitat de Crist.[46] Maria sosté a la seva mà una espècie de copa, símbol iconogràfic que correspon al salm 116: «aixecaré el calze de la salvació i invocaré el nom de Iahvè». Així mateix s'invoca també com el «vas d'elecció» i «calze del món»,[39] o com la patena que irradia llum.[46]

Answer: la consideració de Maria com a camí per a la redempció de la humanitat

Question: Què suposava a l'època romànica la representació de la Verge Maria?

Answer: una espècie de copa

Question: Què sosté Maria a la seva mà?

Answer: entre el col·legi apostòlic com a testimoni ocular de la divinitat de Crist

Question: On s'acostumava a col·locar a Maria?

Answer: Sant Climent de Taüll

Question: A qui a més de Maria s'acostumava a col·locar entre el col·legi apostòlic com a testimoni ocular de la divinitat de Crist?

Answer: 116

Question: A quin salm correspon el símbol iconogràfic de Maria sostenint la copa a la seva mà?


Simfonia coral

Context: La intenció de Mahler en compondre la seva Vuitena Simfonia per a un elenc excepcionalment gran era aconseguir un equilibri similar entre els efectius vocals i els instrumentals. No es tractava simplement d'un intent d'efecte grandiós,[26] encara que per l'ús que fa el compositor d'aquests efectius es va guanyar el subtítol de «Simfonia dels mil» del seu agent de premsa (àlies que ha conservat).[36] Igual que Stravinski, Mahler fa un ús intensiu i perllongat del contrapunt, sobretot en la primera part, «Veni Creator Spiritus». Al llarg d'aquesta secció, segons l'escriptor musical Michael Kennedy, Mahler mostra un domini considerable en la manipulació de múltiples veus melòdiques independents.[37] El musicòleg Deryck Cooke afegeix que Mahler s'ocupa del seu enorme elenc «amb una claredat extraordinària».[38]

Answer: Simfonia dels mil

Question: Quin subtítol es va guanyar la simfonia?

Answer: excepcionalment gran

Question: Com és l'elenc que interpreta la simfonia?

Answer: la manipulació de múltiples veus melòdiques independents

Question: Què domina Mahler?

Answer: escriptor musical

Question: Qui era Michael Kennedy?

Context: Mahler va ampliar el model de Beethoven tant en el plànol programàtic per raons simfòniques en la seva Segona Simfonia , «Resurrecció», en el quart moviment vocal, «Urlicht», reduint la fe innocent del tercer moviment amb la tensió ideològica que Mahler tractava de resoldre en el moviment final.[29] Llavors, va abandonar aquest model per la seva Tercera Simfonia, amb dos moviments per a orquestra i veus seguits de tres purament instrumentals, abans de tornar a instruments sols en el moviment final.[45] Com Mahler, Havergal Brian va ampliar el model beethovenià, però a major escala i amb elencs orquestrals i corals molt més grans, en la seva Primera Simfonia. Subtitulada «La gòtica» i composta entre el 1919 i el 1927, la simfonia estava inspirada en el Faust de Goethe i en l'arquitectura gòtica de les catedrals europees.[16] La Primera de Brian té dues parts. La primera consisteix en tres moviments instrumentals i la segona, també en tres moviments i més d'una hora de durada, és un arranjament en llatí del Te Deum.[16]

Answer: Resurrecció

Question: Com es titula la Segona Simfonia de Mahler?

Answer: va abandonar aquest model

Question: Què va fer a la seva Tercera Simfonia?

Answer: Havergal Brian

Question: Qui més va ampliar el model beethovenià?

Answer: 1919 i el 1927

Question: Entre quins anys es va composar La gòtica?

Answer: en el Faust de Goethe

Question: En què estava inspirada La Gòtica?

Context: Alguns compositors van emular i van ampliar el model de Beethoven. Hector Berlioz va mostrar en la seva simfonia coral Roméo et Juliette un nou enfocament de la naturalesa èpica de la simfonia, usant veus per barrejar música i narrativa, excepte els moments fonamentals de la narrativa reservats a l'orquestra únicament.[4] En fer-ho, escriu Bonds, Berlioz il·lustra per als compositors posteriors «nous enfocaments per abordar la metafísica en l'àmbit de la simfonia».[4] Felix Mendelssohn va compondre la seva Segona Simfonia com una obra per a cor, solistes i orquestra. Havent etiquetat l'obra com a «simfonia-cantata», va ampliar el final coral a nou moviments mitjançant la inclusió de seccions vocals per a solistes, recitatius i seccions per a cor, la qual cosa va fer a la part vocal més llarga que les tres seccions purament orquestrals que la precedien.[8] Franz Liszt va escriure dues simfonies corals, seguint aquestes formes de múltiples moviments amb les mateixes pràctiques de composició i mateixos objectius programàtics que havia establert en els seus Poemes simfònics.[7]

Answer: Hector Berlioz

Question: Qui va composar Roméo et Juliette?

Answer: un nou enfocament de la naturalesa èpica de la simfonia

Question: Què va mostrar Hector Berlioz en Roméo et Juliette?

Answer: dues

Question: Quantes nou va escriure Franz Liszt?

Answer: la part vocal

Question: Quina era la part més llarga la Segona Simfonia de Felix Mendelssohn?

Context: Com un manifest, aquest paràgraf va ser important per a la fusió d'elements simfònics i dramàtics en la mateixa composició musical.[62] El musicòleg Hugh MacDonald escriu que, com Berlioz va mantenir la idea de la construcció simfònica molt present, va permetre a l'orquestra expressar la major part del drama en la música instrumental i posar les seccions expositives i narratives en paraules.[16] El també musicòleg Nicholes Temperley suggereix que, a Roméo, Berlioz va crear un model de com un text dramàtic podria orientar l'estructura d'una simfonia coral, sense eludir que l'obra fos recognoscible com una simfonia.[63] En aquest sentit, el musicòleg Mark Evans Bonds escriu que les simfonies de Liszt i Mahler deuen la seva influència a Berlioz.[6]

Answer: en paraules

Question: Com va posar Berlioz les seccions expositives i narratives?

Answer: per a la fusió d'elements simfònics i dramàtics en la mateixa composició musical

Question: Per a què va se important el paràgraf?

Answer: Mark Evans Bonds

Question: Qui escriu que en les simfonies de Liszt i Mahler es nota la influència de Berlioz?

Context: Per contra, un text també pot provocar el naixement d'una simfonia coral, només perquè l'obra es converteixi en una purament instrumental quan es canvia l'enfocament programàtic d'aquesta. Xostakóvitx havia planificat inicialment la seva Setena Simfonia com una simfonia d'un sol moviment coral igual que les seves simfonies Segona i Tercera. Segons està documentat, tenia la intenció d'establir un text per al Salm novè de la Setena, en el tema de la venjança pel vessament de sang innocent.[58] En això va estar influenciat per Stravinski, ja que havia quedat profundament impressionat amb el final de la Simfonia dels salms, que volia emular en aquesta obra.[59] Si bé el tema del Salm novè transmet la indignació de Xostakóvitx per l'opressió de Stalin[59], una interpretació o representació pública de l'obra amb text hauria estat impossible abans de la invasió alemanya de la Unió Soviètica. L'agressió d'Adolf Hitler va fer que la representació d'aquesta obra fos factible, almenys en teoria, ja que la referència a la «sang» s'aplicaria, almenys oficialment, a Hitler.[59] Amb Stalin apel·lant als sentiments patriòtics i religiosos dels soviètics, les autoritats ja no suprimien les imatges o temes ortodoxos.[60] No obstant això, Xostakóvitx finalment es va adonar que la seva obra abastava molt més que aquesta simbologia.[61] Va ampliar la simfonia a la forma tradicional de quatre moviments i la va fer purament instrumental.[61]

Answer: com una simfonia d'un sol moviment

Question: Com havia planificat inicialment Xostakóvitx la seva Setena Simfonia?

Answer: Segona i Tercera

Question: Quines simfonies de Xostakóvitx tenen un sol moviment?

Answer: la Simfonia dels salms

Question: Quina simfonia va impressionar a Xostakóvitx?

Answer: L'agressió d'Adolf Hitler

Question: Què va fer factible que l'obra es representés?

Context: Alguns esforços recents han prestat menys atenció a la forma simfònica i més a la intenció programàtica. Hans Werner Henze va compondre el 1997 la seva Novena Simfonia en set moviments, basant-se en l'estructura de la novel·la La setena creu d'Anna Seghers. La novel·la relata la fugida de set fugitius d'una presó nazi, condemnats a mort per crucifixió. L'experiència traumàtica del pres per aconseguir la llibertat es converteix en la part fonamental del text.[52] La Setena Simfonia de Penderecki, subtitulada «Set portes de Jerusalem» i que es va concebre originalment com un oratori, no només està escrita en set moviments, sinó que, segons afirma el musicòleg Richard Whitehouse està «envaïda pel número "set" a diferents nivells».[53] L'obra està unida per un ampli sistema de frases de set notes, així com l'ús freqüent de les set notes repetides en un únic to.[12] Els set acords tocats fortissimo porten el final de l'obra.[12]

Answer: 1997

Question: Quin any Hans Werner Henze va compondre la seva Novena Simfonia?

Answer: La setena creu

Question: En quina novel·la es basa la Novena Simfonia de Hans Werner Henze?

Answer: Set portes de Jerusalem

Question: Com es subtitula la Setena Simfonia de Penderecki?

Answer: com un oratori

Question: Com es va concebre originalment la Setena Simfonia de Penderecki?


Cor de la catedral de Toledo

Context: Les misericòrdies estan il·lustrades amb els mateixos temes que els dels respatllers; a més, hi ha representades sèries grotesques, grius, i escenes satíriques. Tenen una gran influència dels Països Baixos, terra de procedència de l'autor, probablement de Brabant. Molts dels motius emprats per decorar les misericòrdies tenen una gran similitud amb els gravats d'artistes, entre els quals destaquen els d'Israhel van Meckenem a la seva sèrie dedicada a «escenes de la vida quotidiana», el qual també havia copiat o transformat alguna cosa d'altres gravats corresponents a Martin Schongauer. Rodrigo Alemán no va copiar estrictament el dibuix que presentaven els gravats sinó que, tal com era habitual, solament els feia servir com a model d'inspiració.[4]

Answer: amb els mateixos temes que els dels respatllers

Question: Amb quins motius estan il·lustrades les misericòrdies?

Answer: sèries grotesques, grius, i escenes satíriques

Question: Què hi ha representades?

Answer: Brabant

Question: D'on és probable que provingui l'autor?

Answer: d'Israhel van Meckenem

Question: De qui és la sèrie dedicada a «escenes de la vida quotidiana»?

Answer: com a model d'inspiració

Question: Com feia servir Rodrigo Alemán el dibuix que presentaven els gravats?

Context: El cor baix, que conserva la seva fàbrica original, és una obra corresponent a l'últim gòtic entre 1495 i 1498 —sota el mandat del cardenal Pedro González de Mendoza— feta per Rodrigo Alemán, gran autor d'altres cors, com els de Ciudad Rodrigo a Salamanca i el de Plasència. En aquest cadirat l'autor va plasmar amb gran qualitat escenes de la presa de Granada pels Reis Catòlics. Per indicació del cardenal Mendoza es va esculpir a cada tauler dels respatllers —començant pel costat de l'Epístola— la presa d'una ciutat per part de les tropes dels Reis Catòlics, col·locant en el centre del cadirat, al costat de la cadira episcopal, les rendicions de Màlaga i de Granada. Aquests relleus estan col·locats a la part alta dels respatllers, dins un marc arquitectònic simulat a base d'arcs; la part baixa presenta una talla que imita brocats venecians. S'hi pot veure, a més, tota classe de gent de guerra, castells, armes i cavalls, fet que constitueix un document precís de l'època.[1] Sens dubte aquesta obra va ser sempre molt valorada pels successius arquebisbes, per la qual cosa mai no hi ha hagut una proposta de canvi, com va succeir amb el cor alt.[3]

Answer: la seva fàbrica original

Question: Què conserva El cor baix?

Answer: Rodrigo Alemán

Question: Qui va fer El cor baix?

Answer: escenes de la presa de Granada pels Reis Catòlics

Question: Què va plasmar Rodrigo Alemán en el cadirat?

Answer: gran qualitat

Question: Què tenien les escenes de la presa de Granada pels Reis Catòlics?

Answer: pels successius arquebisbes

Question: Per qui va ser molt valorada l'obra?

Context: En acabar el seu treball del cadirat, Bigarny va emmalaltir i va morir el 10 de novembre de 1542. Segurament per aquesta causa, Berruguete va rebre l'encàrrec de realitzar la cadira episcopal, que en el primer contracte s'havia concedit a Bigarny. L'acord va tenir lloc el febrer de 1543, tot i que el medalló d'alabastre que decora el respatller es fixà que la realitzés el fill de Bigarny, Gregorio Pardo.[19] Pardo va tallar en aquest medalló, amb petites variants, l'escena de la Imposició de la casulla a sant Ildefons, relleu que havia realitzat el seu pare al retaule de El davallament per a la mateixa catedral de Toledo.[20]

Answer: En acabar el seu treball del cadirat

Question: Quan va emmalaltir Bigarny?

Answer: 1542

Question: Quin any va morir Bigarny?

Answer: Berruguete

Question: Qui va rebre l'encàrrec de realitzar la cadira episcopal?

Answer: el medalló d'alabastre

Question: Què decora el respatller?

Context: Al costat de Crist apareixen Moisès i Elies, representats com dos ancians barbuts i amb unes grans vestimentes que donen moviment a les figures; als seus peus hi ha una franja horitzontal de núvols. A sota, hi ha les figures dels tres apòstols –Joan, Pere i Jaume–, que ens fan recordar el bon fer dels escultors hel·lenístics, especialment pel que fa a la figura de l'apòstol Joan. Cal tenir present que a Itàlia, Berruguete havia copiat l'escultura de Laocoont i els seus fills. Als extrems, hi ha diversos angelets que serveixen com l'acabament de la part inferior d'una arquitectura de balustres de fusta daurada, que emmarquen tot el grup escultòric. Sobre aquesta arquitectura, a tots dos costats, apareixen els escuts del cardenal Silíceo i, a l'arc central, el Pare Etern.[24]

Answer: Moisès i Elies

Question: Qui apareix al costat de Crist?

Answer: moviment

Question: Què donen les vestimentes amb les que estan representats Moisès i Elies?

Answer: als seus peus

Question: On és la franja horitzontal de núvols?

Answer: Joan, Pere i Jaume

Question: De quins apòstols hi ha les figures?

Answer: el Pare Etern

Question: Qui apareix a l'arc central?

Context: El grup escultòric amb l'escena de la Transfiguració de Crist va ser realitzat en alabastre i acabat el 1548. Està concebut amb una gran profunditat, un fet innovador a l'època i amb una disposició escenogràfica pròpia del barroc que havia d'arribar.[22] Les figures principals són escultures exemptes de manera que la llum pot relliscar entre elles, donant així un resultat efectista poc conegut en aquell temps, i en una disposició piramidal; la figura de Crist es troba al punt més elevat en el que representa el mont Tabor, mostrant una bellesa serena i suau, molt diferent del tractament dels rostres dels personatges del cadirat del cor, i el cos amb la forma «serpentinata» tan utilitzada per Miquel Àngel.[23]

Answer: alabastre

Question: De quin material és el grup escultòric amb l'escena de la Transfiguració de Crist?

Answer: 1548

Question: Quan va ser realitzat el grup escultòric amb l'escena de la Transfiguració de Crist?

Answer: barroc

Question: De quin període és la disposició escenogràfica de l'obra?

Answer: la llum

Question: Què pot relliscar entre les figures principals?

Answer: al punt més elevat en el que representa el mont Tabor

Question: On es troba la figura de Crist?

Context: Entrant des de la reixa, ens trobem un primer plafó amb el patriarca Leví que està representat entre dos moltons; queda ubicat a la part superior que està dedicada als profetes i és d'alabastre. Encara que no hi ha dubte que el dibuix és de Berruguete, la talla, d'uns trets suaus i mesurats, no sembla feta pel mestre. Als rostres dels personatges s'observa la mà del mestre: hi ha l'expressió dels sentiments de cada figura amb un caràcter simbòlic és molt característic en Berruguete. La figura d'Isaac sembla treta d'una de les portes de baptisteri de Florència realitzades per Lorenzo Ghiberti; i Mataties queda representat de manera turmentada tot deixant entreveure la perfecta anatomia humana sota els vestits.[17] Les representacions de Matusalem i Henoc són clarament diferents. Matusalem, símbol de l'ancianitat bíblica, apareix com un jove imberbe, rebel davant una joventut eterna; i situat a la fornícula del costat, l'ancià Henoc contrasta, ja que és un personatge calb, arrugat, amb els ulls dins dels sécs de les parpelles i que sosté un bàcul.[18]

Answer: un primer plafó amb el patriarca Leví

Question: Què ens trobem entrant des de la reixa?

Answer: als profetes

Question: A qui està dedicada la part superior?

Answer: que el dibuix és de Berruguete

Question: De què no hi ha dubte?

Answer: Als rostres dels personatges

Question: On s'observa la mà del mestre?

Answer: clarament diferents

Question: Com són les representacions de Matusalem i Henoc?


Museu Diocesà de Barcelona

Context: El Museu Diocesà de Barcelona és al pla de la Seu, a l'edifici de la Pia Almoina de Barcelona. Es va inaugurar com a Museu Arqueològic Diocesà de Barcelona el 1916, instal·lant-se a l'espai de la planta baixa del Seminari Conciliar, essent el seu primer director Manuel Trens. Es va traslladar i va obrir al públic al nou espai l'any 1991. El museu recull una extensa col·lecció d'obres d'art d'esglésies del Bisbat de Barcelona des del seu inici fins als nostres dies.[1]

Answer: al pla de la Seu

Question: On és el Museu Diocesà de Barcelona?

Answer: l'edifici de la Pia Almoina de Barcelona

Question: Quin edifici l'acull?

Answer: la planta baixa del Seminari Conciliar

Question: On es situava al principi?

Answer: Manuel Trens

Question: Qui va ser el seu primer director?

Answer: 1991

Question: Quin any es va traslladar?

Context: La pintura barroca religiosa del Museu Diocesà té una gran representació en artistes anònims dels segles XVII i XVIII des de les obres del tenebrisme fins al barroc autòcton. De la primera època destaquen la Coronació de la Verge del Carme de l'església de Piera; Sant Antolí de Monistrol de Montserrat; Calvari de l'església parroquial de Sant Pere de Riudebitlles; del pintor Josep de Ribera una pintura a l'oli sobre tela de Sant Jeroni. De l'artista barceloní Antoni Viladomat i Manalt s'hi exposen les obres de Transfiguració de Jesús; de l'església Santa Maria del Pi el quadre de sant Josep Oriol realitzant un miracle i procedents del convent de Sant Agustí de Barcelona les pintures de sant Antoni de Pàdua i el Sant Sopar. De Manuel Tramulles i Roig es conserva de l'any 1776 una obra titulada Sant Francesc de Borja.

Answer: anònims

Question: Quins artistes del barroc hi tenen gran representació?

Answer: Sant Jeroni

Question: Quina obra hi trobem de Josep de Ribera?

Answer: Transfiguració de Jesús

Question: Quines obres d'Antoni Viladomat i Manalt s'hi exposen?

Answer: Manuel Tramulles i Roig

Question: Qui va fer el quadre titulat Sant Francesc de Borja?

Context: La celebració a Barcelona, l'any 1913, del Primer Congrés d'Art Cristià a Catalunya, junt amb la ja constitució del Museu Episcopal de Vic el 1891 i el Museu Diocesà i Comarcal de Solsona el 1896, van fer que jerarquies de l'església de Barcelona, com els bisbes Enric Reig i Casanovas i Joan Josep Laguarda, juntament amb l'historiador Manuel Trens, entre d'altres, decidissin d'organitzar la formació d'un museu Diocesà a Barcelona. En menys d'un any es van rebre de totes les esglésies del bisbat més de 600 obres que eren fora de culte. Amb elles es va inaugurar el 22 d'octubre de 1916 el Museu Arqueològic Diocesà de Barcelona, al Seminari Conciliar del carrer Diputació de Barcelona (edifici construït per Elies Rogent entre els anys 1878 i 1888).[2]

Answer: 1913

Question: Quin any va ser el Primer Congrés d'Art Cristià a Catalunya?

Answer: Museu Episcopal de Vic

Question: Quin museu es va constituir el 1891?

Answer: més de 600

Question: Quantes obres van rebre per a la formació d'un museu Diocesà a Barcelona?

Answer: 22 d'octubre de 1916

Question: Quin dia es va inaugurar el Museu Arqueològic Diocesà de Barcelona?

Context: Durant la guerra civil espanyola (1936-39), va ser saquejat i incendiat, perdent-se part de les seves obres. Després d'alguns anys de reformes, es va poder tornar a inaugurar en el mateix lloc el 30 de maig de 1960, amb algunes obres que van ser tornades des dels museus Cleveland Museum of Art i l'Institut d'Art de Chicago.[3] A poc a poc, i a causa de l'augment progressiu dels fons, el local es va anar quedant petit, i l'any 1982 es va decidir el seu trasllat, després de l'adequació, a l'edifici de la Pia Almoina. Les últimes reformes van ser realitzades del 1989 al 2003, sota projecte de Josep Maria Botey i Associats, SL El 23 de setembre de 1991 va ser inaugurada la primera fase per l'arquebisbe Ricard Maria Carles.

Answer: va ser saquejat i incendiat

Question: Què va passar al museu durant la guerra civil?

Answer: part de les seves obres

Question: Què es va perdre?

Answer: 30 de maig de 1960

Question: Quan es va tornar a inaugurar?

Answer: el local es va anar quedant petit

Question: Què va passar a causa de l'augment dels fons?

Answer: 23 de setembre de 1991

Question: Quan es va inaugurar la primera fase del Museu??

Context: L'escultura renaixentista va arribar a Catalunya mitjançant els artistes italians, entre ells el pisà, Lupo di Francesco, que va realitzar el sarcòfag de santa Eulàlia a la catedral de Barcelona. De Bartolomé Ordóñez guarda el museu el relleu en alabastre Sacra conversa procedent del palau episcopal de Barcelona, unes talles en fusta policromada i daurada d'imatges de la Verge, de les esglésies de Sant Celoni i Argentona. Escultures de Damià Forment realitzades per al retaule de Sant Server. De l'església de Sant Miquel de Barcelona, quan va ser derrocada el 1869, van passar a la custòdia del museu: el sepulcre napolità de Jeroni Descoll, imatges de Sant Cristófol de Gil de Medina, una talla de Sant Miquel Arcàngel de dos metres d'alçada i una altra representant Sant Jeroni.

Answer: els artistes italians

Question: Qui va portar a Catalunya l'escultura renaixentista?

Answer: Lupo di Francesco

Question: Qui va realitzar el sarcòfag de Santa Eulàlia?

Answer: Damià Forment

Question: Qui va fer les escultures per al retaule de Sant Server?

Answer: 1869

Question: Quin any van derrocar l'església de Sant Miquel de Barcelona?

Answer: dos metres

Question: Quant mesura la talla de Sant Miquel Arcàngel?


Llibre de Kells

Context: Els números dels capítols mai no es van consignar als marges del text, fent-se així impossible trobar les seccions a les quals les taules es refereixen. Els motius d'aquest oblit romanen foscs: pot ser que els monjos haguessin decidit no inserir els números fins que les il·lustracions estiguessin acabades, amb la qual cosa la no finalització del manuscrit en va tenir com a conseqüència ajornar sine die aquesta operació. L'omissió bé podria haver estat deliberada, a fi de no alterar la bellesa de l'obra.[22]

Answer: Els números dels capítols mai no es van consignar als marges del text

Question: Per què va ser impossible trobar les seccions a les quals es refereixen les taules?

Answer: deliberada

Question: Com podria haver estat l'omissió dels números dels capítols?

Answer: a fi de no alterar la bellesa de l'obra

Question: Per què podria haver estat deliberada l'omissió dels números dels capítols?

Answer: foscs

Question: Com romanen els motius de l'oblit de consignar els números dels capítols?

Answer: no inserir els números fins que les il·lustracions estiguessin acabades

Question: Què podrien haver decidit els monjos?

Context: La miniatura de la Mare de Déu i l'Infant  és a la primera pàgina de text, i és un preliminar apropiat per a l'inici de les Breves causae de Mateu, que comença per un Nativitas Christi in Bethlem («el naixement de Crist a Betlem»). La primera pàgina de les Breves causae (foli 8è) està decorada i envoltada d'un elegant marc. La combinació entre la miniatura a l'esquerra i el text a la dreta constitueix també una introducció molt viva i colorista als textos preliminars. Les primeres línies de les altres seccions dels textos preliminars van ser igualment objecte d'atencions particulars, però sense assolir el mateix nivell que l'inici de les Breves causae de Mateu.[31]

Answer: de la Mare de Déu i l'Infant

Question: De qui és la miniatura?

Answer: a la primera pàgina de text

Question: On és la miniatura de la Mare de Déu i l'Infant?

Answer: per un Nativitas Christi in Bethlem

Question: Com comença les Breves causae de Mateu?

Answer: un elegant marc

Question: Què envolta la primera pàgina de les Breves causae?

Answer: Les primeres línies de les altres seccions dels textos preliminars

Question: Què van ser igualment objecte d'atencions particulars?

Context: L'any 2000, el volum que conté l'Evangeli segons Marc, va ser enviat a Canberra, per a una exposició dedicada als manuscrits il·luminats. Era la quarta vegada que el Llibre de Kells viatjava a l'estranger per ser exposat. Desgraciadament, durant el viatge, el volum va patir «desperfectes menors» en la seva pigmentació. Se suposa que les vibracions produïdes pels motors de l'avió en podrien haver estat la causa.[19]

Answer: 2000

Question: Quan va ser enviat el volum que conté l'Evangeli segons Marc a Canberra?

Answer: per a una exposició dedicada als manuscrits il·luminats

Question: Per a què va ser enviat a Canberra el volum que conté l'Evangeli segons Marc?

Answer: «desperfectes menors»

Question: Què va patir el Llibre de Kells durant el viatge?

Answer: en la seva pigmentació

Question: On va patir «desperfectes menors» el Llibre durant el viatge?

Answer: les vibracions produïdes pels motors de l'avió

Question: Quina podria haver estat la causa dels desperfectes en la pigmentació del llibre?

Context: El manuscrit conté pàgines completament plenes de motius ornamentals d'una complexitat extraordinària, així com petites il·lustracions que acompanyen les pàgines de text. Utilitza una rica paleta de colors, amb malva, vermell, rosa, verd o groc, entre els més usats. A títol comparatiu, les il·lustracions del Llibre de Durrow estan només realitzades amb quatre colors. De forma completament sorprenent, i malgrat el prestigi amb el qual els monjos han volgut envoltar l'obra, no van utilitzar pa d'or o plata per adornar el manuscrit. Els pigments necessaris per a les il·lustracions van ser importats de tots els racons d'Europa, i van ser objecte de profunds estudis: el negre es va obtenir de les espelmes, el vermell brillant del realgar, el groc de l'orpiment i el verd maragda de la malaquita polvoritzada. El costós lapislàtzuli, de coloració blava, procedeix de la regió de l'Afganistan.[26]

Answer: d'una complexitat extraordinària

Question: Com són els motius ornamentals que omplen algunes de les pàgines del manuscrit?

Answer: petites il·lustracions

Question: Què acompanyen les pàgines de text?

Answer: malva, vermell, rosa, verd o groc

Question: Quins són els colors més utilitzats a les il·lustracions?

Answer: quatre

Question: Amb quants colors estan fetes les il·lustracions del Llibre de Durrow?

Answer: pa d'or o plata

Question: Què no van utilitzar els monjos per adornar el manuscrit?

Context: L'escrit a mà, en el seu estat actual, comença amb un fragment de la llista de noms hebreus, que ocupa la primera columna de l'anvers del foli 1. L'altra columna d'aquest foli està ocupada per una miniatura dels quatre símbols dels evangelistes, avui lleugerament esborrada. La miniatura està orientada de tal manera que el llibre ha de girar-se 90 graus per examinar-la.[28] El tema dels quatre símbols dels evangelistes està present de l'inici a la fi de l'obra: gairebé sempre sels representa junts, amb l'objectiu de subratllar i afirmar la unitat del missatge dels quatre evangelis.

Answer: amb un fragment de la llista de noms hebreus

Question: Com comença l'escrit a mà en el seu estat actual?

Answer: la primera columna de l'anvers del foli 1

Question: Quant ocupa la llista de noms hebreus?

Answer: per una miniatura dels quatre símbols dels evangelistes

Question: Per què està ocupada l'altra columna del foli 1?

Answer: lleugerament esborrada

Question: Com està avui la miniatura dels quatre símbols dels evangelistes?

Answer: 90 graus

Question: Quants graus ha de girar-se el llibre per examinar la miniatura?


Peter Paul Rubens

Context: Tres anys va trigar a finalitzar aquest gran encàrrec; com que Rubens treballava en altres obres, probablement es devia envoltar de nombrosos col·laboradors. Totes aquestes pintures s'utilitzaren com a propaganda política per part del cardenal Richelieu i de Maria de Mèdici; tots dos van indicar modificacions i retocs a l'artista, ja que la vida de Maria havia de mostrar una felicitat completa, de manera que el reflex de la glòria de la dama li va ser imposada. Comença la narració amb el naixement, l'educació i la personalitat de la reina; després queda representat el seu matrimoni amb Enric IV de França, i el naixement de Lluís XIII. Hi ha Enric IV confia la regència a la reina, La coronació de la reina a Saint Denis i l'Apoteosi d'Enric IV. Sobre La partida de la reina de Blois, cal comentar que en la partida de la reina, aquesta fugia del castell per una escala, però a causa de la corpulència de la dama, no podia baixar-hi, i van haver d'embolicar-la en un llençol i lligar-la amb cordes per baixar-la com si fos un paquet; evidentment, en la pintura no apareix res d'aquesta història; van haver de canviar una mica la realitat, i la reina surt per la porta representada com una feble víctima. Rubens es va sotmetre a tots els capritxos dels governants. El conjunt de les vint-i-una narracions es troba instal·lat des del 1953 a la sala dels Estats del Museu del Louvre.[23]

Answer: Tres

Question: Quants anys va trigar Rubens a finalitzar l'encàrrec?

Answer: cardenal Richelieu i de Maria de Mèdici

Question: Qui va utilitzar les pintures de Rubens com a propaganda política?

Answer: una felicitat completa

Question: Què havia de mostrar la vida de Maria?

Answer: Saint Denis

Question: On és la coronació de la reina?

Answer: 1953

Question: Quan es van instal·lar el conjunt de les narracions a la sala dels Estats del Museu del Louvre?

Context: El 1589, dos anys després de la mort del marit, la seva mare va retornar a Anvers, es van convertir al catolicisme i ell va prosseguir amb la seva formació. Va estudiar llatí, alemany, castellà i francès amb Rombaut Verdonck, però les penúries econòmiques de la família el van obligar a abandonar els estudis i va entrar com a patge al servei de la comtessa de Lalaing. No se sap exactament en quines dates, però es creu que va tenir dos mestres de pintura, Adam van Noorth i Otho van Veen (Otto Venius), encara que no sembla que deixessin una empremta artística rellevant en el seu alumne.[7]

Answer: 1589

Question: Quan va retornar la seva mare a Anvers?

Answer: Rombaut Verdonck

Question: Amb qui va estudiar llatí, alemany, castellà i francès?

Answer: de la comtessa de Lalaing

Question: De qui va entrar com a patge?

Answer: les penúries econòmiques de la família

Question: Què va fer que abandones els estudis de llatí, alemany, castellà i francès?

Context: Per ordre del seu mecenes, Rubens es traslladà a Roma per adquirir objectes antics i fer còpies d'altres pintors, amb una carta de recomanació amb data del 18 de juliol del 1601 que anava dirigida al cardenal Alexandre Montaldo, amb aquestes paraules: «a Peter Paul, flamenc, pintor de la meva cort, que envio al vostre costat per copiar i executar algunes obres de pintura...». A Roma se sap que va realitzar tres quadres, encarregats per l'arxiduc Albert VII d'Àustria, regent dels Països Baixos, que havien de ser donats a la basílica de la Santa Creu de Jerusalem a Roma. Aquests quadres formaven part d'un tríptic que representava La invenció de la Santa Creu per santa Helena, la Coronació d'espines i l'Elevació de la creu. Allà, estudià l'art de l'antiga Roma i copià obres dels mestres italians; s'aprecia que el seu estil més madur està profundament influït per Ticià.[12]

Answer: del seu mecenes

Question: Per ordre de qui es traslladà Rubens a Roma?

Answer: per adquirir objectes antics i fer còpies d'altres pintors

Question: Per què es traslladà Rubens a Roma?

Answer: al cardenal Alexandre Montaldo

Question: A qui anava dirigida la carta de recomanació de Rubens?

Answer: l'arxiduc Albert VII d'Àustria

Question: Qui era el regent dels Països Baixos?

Context: De retorn a Màntua, el duc Vicenç Gonzaga li va encarregar un gran tríptic per a l'església dels jesuïtes d'aquesta ciutat, que va superar en grandesa l'anterior tríptic de l'església romana de la Santa Creu de Jerusalem; malauradament, aquesta obra va patir greus danys durant les incursions franceses de l'any 1797. En aquest període, va realitzar uns plafons per a l'altar de l'església de Santa Maria in Vallicella, a Roma. I a Gènova va realitzar retrats per a les famílies més poderoses: els Doria, els Spínola i els Imperiale. Però l'obra més important d'aquest període va ser Adoració dels pastors, per a l'església de Fermo, en què es copsa la influència del realisme de Caravaggio, i la lluminositat de Correggio.[14]

Answer: el duc Vicenç Gonzaga

Question: Qui li va encarregar un tríptic per a l'església dels jesuïtes de Màntua?

Answer: uns plafons

Question: Què va realitzar per a l'altar de l'església de Santa Maria in Vallicella?

Answer: Roma

Question: On és l'església de Santa Maria in Vallicella?

Answer: els Doria, els Spínola i els Imperiale

Question: Quines famílies eren poderoses a Gènova?

Answer: església de Fermo

Question: Per a quina església va ser Adoració dels pastors?


Mauna Kea

Context: La Reserva Forestal del Mauna Kea protegeix 212,2 km2 de bosc de māmane-naio sota la jurisdicció del Departament de Terres i Recursos Naturals de Hawaii. La caça per ungulat està permesa durant tot l'any.[24] Una petita part del bosc de māmane-naio està englobada per la zona recreativa de l'estat del Mauna Kea.[58]

Answer: Reserva Forestal

Question: Què és Mauna Kea?

Answer: 212,2 km2

Question: Quants quilòmetres de bosc protegeix Mauna Kea?

Answer: La caça per ungulat

Question: Quina caça està permesa a Mauna Kea?

Answer: per la zona recreativa de l'estat del Mauna Kea

Question: En què s'engloba una petita part de māmane-naio?

Context: En temps previs al contacte, els nadius que viatjaven pel Mauna Kea probablement es van guiar més pel paisatge que pels senders existents, ja que no s'ha trobat cap evidència de rastres. És possible que s’hi seguissin carenes naturals i fonts d’aigua. Les persones probablement van fer excursions pels vessants del Mauna Kea per visitar els santuaris de famílies properes al cim, i hi ha tradicions relacionades amb l'ascens a la muntanya fins avui. Tot i això, molt pocs nadius van arribar al cim, a causa de l'estricte kapu col·locat en ell.[34] Al començament del segle xix, els primers ascensos notables del  Mauna Kea van incloure els següents:

Answer: pel paisatge

Question: Per què es guiaven probablement els nadius que viatjaven pel Mauna Kea?

Answer: carenes naturals i fonts d’aigua

Question: Què és possible que seguissin els nadius que viatjaven pel Mauna Kea?

Answer: pels senders existents

Question: Per on no sembla que circulaven els nadius que viatjaven pel Mauna Kea?

Answer: amb l'ascens a la muntanya

Question: Amb què estan relacionades algunes tradicions?

Answer: a causa de l'estricte kapu col·locat en ell

Question: Per què pocs nadius van arribar al cim?

Context: El 1970, dos telescopis de 24 m (0,6 m) havien estat construïts per l'Observatori de la Força Aèria dels Estats Units i Lowell. El 1973, Canadà i França van acordar la construcció de 3,6 m CFHT al Mauna Kea.[68] Tot i això, les organitzacions locals van començar a plantejar-se la preocupació per l'impacte ambiental de l'observatori. Això va portar al Departament de Terres i Recursos Naturals a preparar un pla de gestió inicial, redactat el 1977 i complementat el 1980. El gener de 1982, la Junta de Regents de la UH va aprovar un pla per donar suport al desenvolupament continu d’instal·lacions científiques del lloc.[24] El 1998 es van transferir 823 hectàrees del contracte d’arrendament de l’observatori per complementar la Reserva de l’Edat de Gel del Mauna Kea. El pla de 1982 va ser substituït el 2000 per una extensió dissenyada per servir fins al 2020: va instituir una Oficina de Gestió del Mauna Kea,[69] va designar 212 hectàrees per a astronomia, i va canviar les 4.356 hectàrees restants a "preservació natural i cultural". Aquest pla es va revisar més per respondre a la preocupació expressada a la comunitat hawaiana que es mostrava una falta de respecte cap als valors culturals de la muntanya.[24]

Answer: El 1970

Question: Quin any van ser construïts el dos telescopis?

Answer: 3,6 m CFHT

Question: Què van acordar de construir Canada i França al Mauna Kea?

Answer: per l'impacte ambiental de l'observatori

Question: Per què estaven preocupades les organitzacions locals?

Answer: un pla de gestió inicial

Question: Què va preparar el Departament de Terres i Recursos Naturals?

Answer: 823

Question: Quantes hectàrees es van transferir el 1998 per complementar la Reserva de l'Edat de Gel del Mauna Kea?

Context: El 1793, George Vancouver va portar el bestiar com a homenatge al rei Kamehameha I. Al començament del segle xix, havien escapat del confinament i van recórrer l'illa lliurement, perjudicant enormement el seu ecosistema. El 1809 va arribar John Palmer Parker i es va fer amistat amb Kamehameha I, que el va encarregar de la gestió de bestiar a l'illa. Amb una subvenció addicional de terres el 1845, Parker va establir el Ranxo Parker a la vessant nord de Mauna Kea, una gran ramaderia que encara avui funciona.[34] Els pobladors de l'illa van cremar i van tallar gran part del bosc natiu per plantacions i cases de canya de sucre.[43]

Answer: George Vancouver

Question: Qui va portar el bestiar?

Answer: al rei Kamehameha I

Question: Qui volia homenatjar George Vancouver amb el bestiar?

Answer: el seu ecosistema

Question: Què va perjudicar de l'illa el bestiar movent-se lliurement?

Answer: John Palmer Parker

Question: Qui es va fer càrrec de la gestió del bestiar el 1809?

Answer: a la vessant nord de Mauna Kea

Question: On és el Ranxo Parker?

Context: Els insectes Wēkiu s’alimenten de carcasses d’insectes morts que deriven del Mauna Kea al vent i s’instal·len a la vora de neu. Es tracta d’una font d’aliments molt inusual per a una espècie del gènere Nysius, que consisteix principalment en insectes que mengen llavors. Poden sobreviure a elevacions extremes de fins a 4.200 metres (13.780 peus)[52] a causa de l’antigel natural a la sang. També es mantenen sota superfícies escalfades la major part del temps. El seu estat de conservació no és clar, però l’espècie ja no és candidata a la llista d’espècies en perill d’extinció; els estudis sobre el benestar de l’espècie es van iniciar el 1980. El Nysius aa estretament relacionat viu al Mauna Loa. Les aranyes de llop (Lycosidae) i les arnes d’eruga de la tenda forestal (Malacosoma disstria) també s’han observat al mateix ecosistema del Mauna Kea; els primers sobreviuen amagant-se sota roques que absorbeixen la calor, i les segones a través de productes químics resistents al fred al seu cos.[53]

Answer: de carcasses d’insectes morts

Question: De què s'alimenten els insectes Wēkiu?

Answer: fins a 4.200 metres

Question: Fins a quina alçada poden sobreviure els Wēkiu?

Answer: antigel natural

Question: Què tenen els Wēkiu a la sang?

Answer: sota superfícies escalfades

Question: On es mantenen els Wēkiu la majoria del temps?

Answer: a la llista d’espècies en perill d’extinció

Question: A quina llista no és candidata l'espècie?

Context: Es pot esquiar al Mauna Kea els mesos de gener i febrer. No hi ha instal·lacions[87] i els vents poden arribar de 80 a 110 km/h[90] però l’esport continua sent popular entre els hawaïans. La seva terra preferida és Poi Bowl, a l'est del Caltech Submillimeter Observatory[87] on es fan competicions una o dues vegades a l’any, segons les condicions meteorològiques.[86]

Answer: gener i febrer

Question: Quins mesos es pot esquiar al Mauna Kea?

Answer: instal·lacions

Question: Què no hi ha al Mauna Kea per esquiar?

Answer: de 80 a 110 km/h

Question: A quina velocitat poden arribar els vent al Mauna Kea?

Answer: Poi Bowl

Question: Quina és la terra preferida per als hawaïans?

Answer: una o dues vegades a l’any

Question: quan es fan competicions al Poi Bowl?


Abraham Lincoln

Context: Lincoln també va presidir l'expansió de la influència econòmica del govern federal sobre d'altres àrees. La creació del sistema de bancs nacionals per les lleis de 1863, 1864, i 1865 va permetre la creació d'un sistema financer nacional fort. El 1862, el Congrés va crear, amb l'aprovació de Lincoln, el Departament d'Agricultura. La llei de Moneda Legal de 1862 va establir el primer paper moneda de la història dels Estats Units des dels "continentals" que s'havien emès durant la Revolució. Això es va fer per augmentar la circulació de diners per pagar la guerra.

Answer: 1863, 1864, i 1865

Question: De quins anys eren les lleis que van crear el sistema de bancs nacionals?

Answer: la creació d'un sistema financer nacional fort

Question: Què va permetre la creació del sistema de bancs nacionals?

Answer: el Congrés

Question: Qui va crear el Departament d'Agricultura?

Context: En saber que el president i la primera dama assistirien a una funció al Teatre Ford, va preparar el seu pla, assignant col·laboradors per assassinar també el vicepresident Andrew Johnson i el secretari d'Estat William H. Seward. Sense el seu guardaespatlles principal, Ward Hill Lamon, a qui havia explicat el seu famós somni premonitori del seu assassinat, Lincoln va anara veure l'obra El nostre cosí americà el 14 d'abril de 1865. Mentre un únic guardaespatlles voltava pel teatre, i Lincoln seia a la seva llotja (número 7) de l'amfiteatre, Booth es va amagar darrere el president i va esperar el que creia que seria el moment més divertit de l'obra, perquè les rialles tapessin el soroll del tret. Quan van començar les rialles, Booth va entrar a la llotja i li va disparar un sol tret al cap, a boca de canó. L'alcalde Henry Rathbone va lluitar uns moments amb Booth però va rebre un tall de ganivet. Després, Booth va saltar des del balcó i va caure a l'escenari "Sic semper tyrannis!" (llatí: Sempre així als tirans) i es va escapar, malgrat que s'havia trencat la cama en saltar.[164]

Answer: Teatre Ford

Question: A quin teatre van assistir el president i la primera dama?

Answer: El nostre cosí americà

Question: Quina obra va anar a veure Lincoln al Teatre Ford?

Answer: 14 d'abril de 1865

Question: Quin dia va anar Lincoln a veure El nostre cosí americà?

Answer: un únic

Question: Quants guardaespatlles voltaven pel teatre?

Answer: darrere el president

Question: On es va amagar Booth?

Context: El 1857–58, Douglas va trencar amb el president Buchanan, cosa que va portar a una lluita pel control del Partit Demòcrata. Fins i tot alguns republicans de l'est van afavorir la reelecció de Douglas com a senador el 1858, perquè havia dirigit l'oposició a la Constitució de Lecompton, que hauria admès Kansas com a "estat esclavista".[59] En acceptar la nominació republicana al Senat el 1858, Lincoln va fer el seu famós discurs: "Una família dividida contra si mateixa no podrà subsistir", citant l'Evangeli segons Mateu (Mateu:12,25). Crec que aquest govern no pot durar de forma permanent mig esclau i mig lliure. No espero que la Unió es dissolgui — No espero que caigui la família — però espero que deixi d'estar dividida. S'esdevindrà una cosa, o bé l'altra".[60] El discurs va crear una imatge molt viva del perill de desunió causat pel debat de l'esclavitud, i va reunir els republicans per tot el nord.[61]

Answer: Buchanan

Question: Amb qui va trencar Douglas el 1857–58?

Answer: la reelecció de Douglas com a senador

Question: Què van afavorir alguns republicans de l'est el 1858?

Answer: Lincoln

Question: Qui va fer el discurs "Una família dividida contra si mateixa no podrà subsistir"?

Answer: l'oposició a la Constitució de Lecompton

Question: Què havia dirigit Douglas?

Answer: com a "estat esclavista"

Question: Com hauria admès la Constitució de Lecompton Kansas?

Context: Lincoln va autoritzar Grant a atacar les infraestructures confederades – plantacions, ferrocarrils, i ponts – per minar la moral del Sud i debilitar-lo econòmicament. Aquesta estratègia va permetre els generals Sherman i Sheridan destruir plantacions i ciutats a la vall del Shenandoah, Geòrgia i Carolina del Sud. Sherman mateix va calcular que les destrosses causades per la seva "marxa cap al mar" per Geòrgia havien estat de més de 100 milions de dòlars.[125]

Answer: Grant

Question: A qui va autoritzar Lincoln a atacar les infraestructures confederades?

Answer: per minar la moral del Sud i debilitar-lo econòmicament

Question: Per què Lincoln va autoritzar a Grant a atacar les infraestructures confederades?

Answer: plantacions, ferrocarrils, i ponts

Question: Quines infraestructures confederades va autoritzar atacar Lincoln?

Answer: els generals Sherman i Sheridan

Question: Qui va destruir plantacions i ciutats?

Answer: més de 100 milions

Question: Quants dòlars van suposar les destrosses causades per la seva "marxa cap al mar" per Geòrgia segons Sherman?

Context: Abraham Lincoln (Comtat de Hardin, Kentucky, 12 de febrer de 1809 - Washington DC, 15 d'abril de 1865) fou el 16è president dels Estats Units d'Amèrica, el primer dels quals del Partit Republicà, servint des del març de 1861 fins que fou assassinat l'abril de 1865.[1][2] Lincoln fou qui començà la Guerra Civil, la guerra més violenta i la major crisi moral, constitucional i política de la història del país.[3][4] A través d'aquesta guerra s'annexionà el Sud, preservà la Unió, abolí l'esclavitud només als estat confederats, enfortí el govern federal i centralitzà l'economia. Era del partit republicà i representava els interessos de la potent indústria del Nord, però que depenia de les matèries primeres del pobre Sud agrícola. Els estats del Sud per l'acta fundacional tenien molt de drets, com l'acta de lliure comerç de poder vendre el cotó a altres països com Anglaterra, Holanda, etcètera. El poderós grup industrial no va voler tolerar que els estats del Sud venguessin lliurement ses matèries primeres a millor preu a altres països. Lincoln va aprofitar que al Sud era on hi havia més esclaus per amenaçar-los que si es feien independents els acusaria per tal cosa i aboliria l'esclavatge a aquells estats.

Answer: 16è

Question: Quina posició com a president dels Estats Units ocupà Lincoln?

Answer: l'abril de 1865

Question: Quan va ser assassinat Lincoln?

Answer: només als estat confederats

Question: On abolí Lincoln la esclavitud a través de la Guerra Civil?

Answer: de les matèries primeres del pobre Sud agrícola

Question: De qui depenia la potent indústria del Nord d'Estats Units?

Context: L'ús de tropes negres i d'antics esclaus va ser oficial després de la Proclamació d'Emancipació. Al principi, Lincoln era reticent a tirar endavant aquest programa, però durant la primavera de 1863 ja va iniciar un reclutament massiu de soldats negres. En una carta a Andrew Johnson, llavors governador militar de Tennessee l'animava a liderar aquesta política. Lincoln va escriure: "la simple visió de cinquanta mil soldats negres armats i instruïts a la riba del Mississipí faria acabar la rebel·lió de seguida".[118] Cap al final de 1863, seguint aquestes directrius, el general Lorenzo Thomas havia reclutat vint regiments d'afroamericans de la vall del Mississipí.[119]

Answer: després de la Proclamació d'Emancipació

Question: Quan va ser oficial l'ús de tropes negres i d'antics esclaus?

Answer: un reclutament massiu de soldats negres

Question: Què va iniciar Lincoln la primavera de 1863?

Answer: Tennessee

Question: D'on era Andrew Johnson governador militar?

Answer: vint

Question: Quants regiments d'afroamericans havia reclutat el general Lorenzo Thomas?

Answer: Andrew Johnson

Question: A qui va escriure Lincoln una carta?


Zebra

Context: Quan el clima canvià i s'obriren els boscs a principis de l'Oligocè, començaren a aparèixer planes d'herba i praderies.[17] En resposta al canvi de l'ambient, els èquids també canviaren i desenvoluparen dents més robustes, augmentaren la mida del cos i les potes, convertint-se en animals més ràpids. El gènere nord-americà Mesohippus caminava sobre tres dits a cada pota; encara conservava el primer i el cinquè dit, però no els usava per caminar. El tercer dit era més fort i pesant que els altres. Les seves potes llargues i esveltes permeten deduir que era un animal àgil i ràpid. Una de les innovacions de Mesohippus és que tenia sis dents posteriors, una característica que conservarien tots els èquids posteriors.

Answer: a principis de l'Oligocè

Question: Quan s'obriren els boscos després del canvi de clima?

Answer: planes d'herba i praderies

Question: Què va aparèixer a l'obrir-se els boscs a principis de l'Oligocè?

Answer: en animals més ràpids

Question: En què es van convertir els èquids com a resposta al canvi de l'ambient després de l'Oligocè?

Answer: sobre tres dits a cada pota

Question: Com caminava el gènere nord-americà Mesohippus?

Answer: llargues i esveltes

Question: Com eren les potes del gènere nord-americà Mesohippus?

Context: Quan un mascle rival intenta derrocar el mascle dominant, aquest el desafia tocant el nas del rival amb el seu o fregant-ne les espatlles contra les seves. Això és una mena de demostració de força destinada a espantar el rival. Si aquest no cedeix, comencen a barallar-se, mossegant-se el coll i les potes o, en casos extrems, donant-se guitzes; aquests combats són més perillosos que la majoria de combats d'aquest tipus en el món animal, i una zebra pot acabar malferida.[4] La jerarquia del grup es reflecteix en l'ordre en què caminen els seus membres; al davant de tot, camina l'egua més vella amb els seus poltres, després vénen les altres femelles en ordre d'edat, també amb els seus poltres, i el mascle és el que tanca el grup.

Answer: tocant el nas del rival amb el seu o fregant-ne les espatlles contra les seves.

Question: Com es desafia el mascle zebra rival al mascle dominant per derrocar-lo?

Answer: una mena de demostració de força destinada a espantar el rival

Question: Què vol aconseguir el mascles zebra rival amb aquest desafiament?

Answer: comencen a barallar-se

Question: Què passa si el mascle zebra dominant no cedeix al mascle que el desafia?

Answer: malferida

Question: Com pot acabar una zebra en aquests desafiaments?

Answer: en l'ordre en què caminen els seus membres

Question: Com es reflecteix la jerarquia del grup en les zebres?

Context: La gent del poble la trobà, i veié el que havia fet. Com que pensaven que ja no era bonica amb totes aquelles ratlles negres per sobre el pelatge, la deixaren anar. Aviat, totes les zebres començaren a fer el mateix perquè la gent no les molestés. Amb el pas del temps, ja no els calgué fer-ho, car començaren a néixer d'aquesta manera, però ara les ratlles les feien belles.

Answer: la trobà

Question: Què va fer la gent del poble?

Answer: la deixaren anar

Question: Què van fer quan van veure aquelles ratlles que no la feien bonica?

Answer: perquè la gent no les molestés

Question: Per què van començar a fer el mateix totes les zebres al veure la reacció de la gent?

Answer: ja no els calgué fer-ho

Question: Què va passar a les zebres amb el pas del temps?

Answer: començaren a néixer d'aquesta manera

Question: Per què no els calgué a les zebres fer-ho?

Context: En el cas de les zebres de muntanya i les zebres comunes, els poltres són protegits per la seva mare, així com pel mascle i les altres egües del grup. En canvi, els poltres de zebra de Grévy només tenen la seva mare com a protectora habitual car, com s'ha dit més amunt, els grups d'aquesta espècie se solen dispersar després d'uns quants mesos. La protecció dels poltres és especialment rellevant per aquests animals, car les cries són una presa fàcil per als depredadors i la meitat d'aquestes no sobreviuen al primer any de vida malgrat els esforços de la seva mare i del mascle del grup. Un altre dels perills que corren els poltres és que s'han observat infanticidis i feticidis entre les zebres, tot i que únicament s'ha observat aquest comportament en exemplars en captivitat.[13]

Answer: les zebres de muntanya i les zebres comunes

Question: Quines poltres de zebra són protegides per la seva mare pel mascle i les altres egües del grup?

Answer: només tenen la seva mare

Question: Qui tenen de protecció els poltres de zebra de Grévy?

Answer: els grups d'aquesta espècie se solen dispersar després d'uns quants mesos

Question: Com és que els poltres de zebra de Grévy només tenen la seva mare com a protectora habitual?

Answer: les cries són una presa fàcil per als depredadors

Question: Com és que la protecció dels poltres és important per aquests animals?

Answer: la meitat

Question: Quants poltres de zebra no sobreviuen al primer any de vida?

Context: Durant el dia, les zebres dormen dempeus, com els cavalls, i només dormen quan tenen altres animals al voltant que les avisin de la presència de depredadors. De nit, en canvi, sovint jeuen a terra. Quan reposen, igual que quan s'empolainen les unes a les altres, les zebres es posen l'una al costat de l'altra, però a l'inrevés, és a dir, cada zebra té el seu cap al costat del darrere de l'altra zebra. Això té diversos avantatges: d'una banda, permet que la cua d'una zebra pugui espantar les mosques de la cara de l'altra; d'altra banda, ofereix als animals un angle de visió de 360°.[4]

Answer: dempeus

Question: Com dormen les zebres durant el dia?

Answer: jeuen a terra

Question: Com dormen les zebres de nit?

Answer: es posen l'una al costat de l'altra

Question: Com es col·loquen les zebres quan s'empolainen?

Answer: les mosques de la cara de l'altra

Question: Què espanten amb la cua les zebres quan reposen?

Context: El quart emperador mogol Jahangir (r. 1605-1627) encarregà una pintura sobre zebres. En aquesta pintura, realitzada per Ustad Mansur, la zebra és representada amb estreps. A Anglaterra, el col·leccionista d'animals Lord Rothschild utilitzava sovint zebres per moure el seu carruatge. El 1907, Rosendo Ribeiro, el primer metge de Nairobi (Kenya), utilitzava una zebra de muntura per les visites a domicili. A mitjans de la dècada del 1800, el governador George Grey importà zebres a Nova Zelanda de la seva antiga jurisdicció de Sud-àfrica, i les utilitzà per moure el seu carruatge a la seva illa privada, l'Illa de Kawau.

Answer: Jahangir

Question: Qui va ser el quart emperador mogol?

Answer: una pintura sobre zebres

Question: Què va encarregar Jahangir?

Answer: Ustad Mansur

Question: Qui va realitzar la pintura sobre zebres què va encarregar Jahangir?

Answer: Lord Rothschild

Question: Qui utilitzava zebres per moure el seu carruatge?

Answer: per les visites a domicili

Question: Per a què utilitzava Rosendo Ribeiro una zebra de muntura?


The Dark Side of the Moon

Context: L'àlbum es va desenvolupar com a part d'una futura gira de la banda, s'estrenà en directe diversos mesos abans que ni tan sols haguessin començat els enregistraments a l'estudi.[10] La música i la lletra de totes les peces es van escriure durant un període de 7 setmanes, i el nou material es va anar refinant a mesura que avançava la gira, i va ser enregistrat en dues sessions el 1972 i 1973 als Abbey Road Studios de Londres.[11] Pink Floyd va usar algunes de les tècniques d'enregistrament més avançades de l'època, incloent-hi enregistraments multipista i loops.[12] En algunes de les pistes es van usar sintetitzadors analògics, mentre que una sèrie d'entrevistes amb la banda i l'equip tècnic apareixen al llarg de l'àlbum en forma de cites filosòfiques. Alan Parsons va ser el responsable d'alguns dels aspectes sònics més innovadors de l'àlbum, incloent-hi la interpretació no lèxica de Clare Torry. S'hi troben també diferents sorolls com el d'una persona corrent al voltant d'un micro, rellotges, etc.

Answer: en directe

Question: Com es va estrenar l'àlbum?

Answer: dues

Question: Quantes sessions van necessitar per enregistrar l'àlbum?

Answer: als Abbey Road Studios

Question: On el van enregistrar?

Answer: multipista

Question: Quin tipus d'enregistrament hi van incloure?

Answer: sintetitzadors analògics

Question: Quin instrument van utilitzar en algunes de les pistes?

Context: Dark Side of the Moon: A Piece for Assorted Lunatics, com es coneixia llavors, es va tocar en presència d'un grup de periodistes (i gent disposada a gravar un bootleg) el 17 de febrer de 1972 (més d'un any abans del seu llançament oficial al teatre Rainbow) amb una molt bona acollida crítica.[27] Michael Wale de The Times va descriure la peça dient que «… porta les llàgrimes als ulls. Està tan plena de comprensió i alhora d'interrogants musicals!»,[28] mentre que Derek Jewell de The Sunday Times va escriure «L'ambició de la intenció artística de [Pink] Floyd és enorme».[25] Melody Maker va ser menys entusiasta: «Musicalment, hi havia grans idees, però els efectes de so sovint em deixaven pensant que era dins d'una gàbia d'ocells al Zoo de Londres».[29] La posterior gira va rebre una gran acollida per part del públic. Es va tocar el nou material en directe, en el mateix ordre que després apareixeria a l'àlbum, encara que amb òbvies diferències com la falta de sintetitzadors en pistes com «On the Run», i la lectura de peces de la Bíblia en comptes de la veu de Clare Torry en «The Great Gig in the Sky».[27]

Answer: al teatre Rainbow

Question: On es va fer el llançament oficial?

Answer: The Times

Question: En quin diari escrivia Michael Wale?

Answer: enorme

Question: Com va descriure Derek Jewell l'ambició de la intenció artística de Pink Floyd?

Answer: Melody Maker

Question: Quin mitjà va ser menys entusiasta?

Answer: una gran acollida

Question: Què va rebre la gira?

Context: Des de la partida del membre fundador Barrett de la banda el 1968, la càrrega de la composició de les lletres va recaure, majoritàriament, en Waters.[22] Per tant se l'acredita com al compositor de les lletres de l'àlbum, fent The Dark Side of the Moon el primer de cinc àlbums consecutius de Pink Floyd en acreditar-lo exclusivament com a lletrista.[76][c] La banda es trobava tan confiada amb la qualitat de les lletres que, per primera vegada, van decidir afegir-les dins del Lp en forma de text.[22] Quan se li va preguntar el 2003 si el seu paper a l'àlbum va ser «organitzar [les] idees i estructures» i el de David Gilmour «la música», Waters va respondre:

Answer: exclusivament com a lletrista

Question: Com acreditaven a Waters?

Answer: afegir-les dins del Lp en forma de text

Question: Què van decidir de fer amb les lletres?

Answer: amb la qualitat de les lletres

Question: En què confiava la banda?

Answer: Barrett

Question: Quin membre va deixar la banda el 1968?

Context: Gràcies a la producció, Alan Parsons va guanyar un Premi Grammy al «àlbum amb millor enginyeria de so» el 1973, i va passar a tenir la seva pròpia carrera com artista.[121] Waters i Gilmour sovint han menyspreat la seva contribució en l'èxit de l'àlbum, encara que Mason ha lloat el seu paper en el mateix.[122] El 2003 Parsons va reflexionar dient: «Crec que tots ells creuen que vaig aconseguir mantenir-me la resta de la meva carrera gràcies a Dark Side of the Moon, cosa que té certa part de veritat. Però de tant en tant em desperto, frustrat pel fet que han guanyat incomptables milions i molta de la gent involucrada en l'àlbum no».[43]

Answer: Grammy

Question: Quin premi va guanyar Alan Parsons?

Answer: Alan Parsons

Question: Qui va passar a tenir la seva pròpia carrera com artista?

Answer: incomptables milions

Question: Què van guanyar segons Parsons?

Answer: Waters i Gilmour

Question: Qui menyspreava la contribució a l'àlbum d'Alan Parsons?

Context: El 1979 es va llançar The Dark Side of the Moon com a LP remasteritzat per Mobile Fidelity Sound Lab,[109] i l'abril de 1988 en un CD d'or format «Ultradisc».[110] EMI va ser l'encarregada del primer llançament en disc compacte el 1984. El 1992, l'àlbum es va reeditar en forma de CD remasteritzat com a part d'una caixa recopilatòria anomenada Shine On.[111] Aquesta versió es va tornar a editar en una caixa per celebrar el seu vintè aniversari al costat d'una sèrie de postals el 1993. Igual com a la portada original de 1973, el disseny va anar a càrrec de Storm Thorgerson.[112] Alguns suggereixen que en les últimes edicions del CD se sent feblement una versió orquestral de la cançó de The Beatles Tiquet To Ride al final de «Time», per sobre dels batecs que clausuren l'àlbum. Possiblement es tracti d'un error de la remasterització,[87] ja que no és audible al disc de vinil original.

Answer: 1979

Question: Quin any es v llançar The Dark Side of the Moon?

Answer: LP

Question: En quin format es va llançar?

Answer: EMI

Question: Quina discogràfica va llançar l'àlbum en disc compacte?

Answer: Storm Thorgerson

Question: Qui va dissenyar la portada original?

Context: En els crèdits de l'àlbum apareix Clare Torry, una cantant de sessió i compositora, habitual als estudis Abbey Road. Prèviament havia treballat en material de música pop i en diversos àlbums de versions, i després de sentir un d'aquests àlbums, Parsons la va convidar a l'estudi per a cantar a «The Great Gig in the Sky». Torry va rebutjar la invitació perquè volia veure Chuck Berry, que tocava a l'Hammersmith Odeon, però va apanyar-se-les per ser-hi el diumenge següent. Els membres de la banda li van explicar el concepte que hi havia darrere de l'àlbum, però van ser incapaços d'explicar-li el que havia de fer exactament. Gilmour estava a càrrec de la sessió, i en unes quantes preses breus, un diumenge a la nit, va improvisar una melodia sense lletra per a acompanyar l'emotiu solo de piano de Richard Wright. Inicialment, Torry se sentia avergonyida per la seva exuberància dins de la cabina d'enregistrament, i va voler disculpar-se davant de la banda, però es trobà després que estaven encantats del resultat.[53][54] Posteriorment, es van editar les seves preses per a produir la versió que es va usar en la pista.[19] Li van pagar £30 per a la seva col·laboració.[53] El 2004, Torry va demandar EMI i Pink Floyd per regalies de composició, reclamant que va coescriure «The Great Gig in the Sky» al costat del teclista Richard Wright. Els tribunals de justícia del Regne Unit van arribar a la conclusió que Torry tenia raó, encara que l'acord econòmic al qual van arribar mai va arribar a sortir a la llum pública.[55][56] Totes les edicions posteriors a 2005 de «The Great Gig in the Sky» acrediten la cançó a Wright i Torry.[57]

Answer: Clare Torry

Question: Quina cantant apareix als crèdits de l'àlbum?

Answer: £30

Question: Quant va cobrar per la col·laboració?

Answer: un diumenge a la nit

Question: Quan van fer la gravació?


Carl von Linné

Context: Els reconeixements a la seva tasca no trigarien a arribar. El 1747 rebé el títol d'arquiatre, o metge principal del rei suec Adolf Frederic, un càrrec molt destacat.[69] El mateix any, fou elegit membre de l'Acadèmia de Ciències de Berlín.[70]

Answer: Els reconeixements a la seva tasca

Question: Què no va trigar en arribar?

Answer: d'arquiatre, o metge principal del rei suec Adolf Frederic

Question: Quin títol va rebre el 1747?

Answer: Acadèmia de Ciències de Berlín

Question: De quina Acadèmia va ser elegit membre el 1747?

Context: Christopher Tärnström, el primer apòstol, era un pastor de 43 anys amb esposa i fills que realitzà el seu viatge l'any 1746. Embarcà en un vaixell de la Companyia Sueca de les Índies Orientals en direcció a la Xina. Tärnström mai no arribà a la seva destinació, car morí d'una febre tropical a l'illa de Côn Son el mateix any. La vídua de Tärnström culpà Linné d'haver deixat orfes els seus fills. La tràgica experiència de Tärnström feu que, a partir d'aleshores, Linné preferís enviar estudiants més joves i solters.[98] Sis altres apòstols acabarien morint en expedicions, entre els quals cal destacar Pehr Forsskål i Pehr Löfling.[97]

Answer: Christopher Tärnström

Question: Qui era el primer apòstol?

Answer: 43

Question: Quants anys tenia Christopher Tärnström?

Answer: 1746

Question: Quan va realitzar Christopher Tärnström el seu viatge?

Answer: direcció a la Xina

Question: On anava en el vaixell Christopher Tärnström?

Answer: d'una febre tropical

Question: De què morí Christopher Tärnström?

Context: Deu dies després de ser nomenat professor, inicià una expedició amb sis estudiants de la universitat per buscar plantes medicinals a les províncies insulars d'Öland i Gotland. Primer viatjaren a Öland, on romangueren fins al 21 de juny, i després navegaren fins a Visby, a Gotland. Es quedaren a Gotland aproximadament un mes i després retornaren a Uppsala. Durant l'expedició, trobaren unes 100 plantes encara no documentades. Les observacions de l'expedició foren posteriorment publicades en suec en Öländska och Gothländska Resa. Com en el cas de Flora Lapponica, el llibre contenia observacions tant zoològiques com botàniques, així com observacions de la cultura d'Öland i Gotland.[64][65] Durant l'estiu del 1745, Linné publicà dos llibres més: Flora Suecica i Faunes Suecica. Flora Suecica era un llibre estrictament botànic mentre que Fauna Suecica era zoològic.[57][66] El 1742, Anders Celsius havia creat l'escala de temperatura que porta el seu nom. Aquesta escala funcionava al revés d'avui en dia: el punt d'ebullició se situava a 0 °C i el punt de congelació a 100 °C. El 1745, Linné invertí l'escala i li donà el seu format actual.[67]

Answer: amb sis estudiants de la universitat

Question: Amb qui va iniciar una expedició?

Answer: aproximadament un mes

Question: Quan de temps es va quedar l'expedició a Gotland?

Answer: Uppsala

Question: On retornaren els membres de l'expedició després d'haver estat a Gotland?

Answer: unes 100

Question: Quantes plantes no documentades trobaren durant l'expedició?

Answer: Flora Suecica i Faunes Suecica

Question: Quins llibre publicà Linné durant l'estiu del 1745?

Context: Linné publicà Philosophia Botanica el 1751. El llibre contenia un estudi complet del sistema de taxonomia que havia utilitzat en treballs anteriors. També contenia informació sobre com redactar un diari de viatges i com mantenir un jardí botànic.[75]

Answer: 1751

Question: Quan va publicar Linné Philosophia Botanica?

Answer: un estudi complet del sistema de taxonomia

Question: Què contenia el llibre que ja havia utilitzat en treballs anteriors?

Answer: sobre com redactar un diari de viatges i com mantenir un jardí botànic

Question: Quina informació contenia el llibre?

Context: L'apòstol més famós i reeixit fou possiblement Carl Peter Thunberg, que el 1770 embarcà en una expedició que duraria nou anys. Es quedà tres anys a Sud-àfrica i després viatjà al Japó. Tots els estrangers al Japó estaven obligats a romandre a l'illa de Dejima, a prop de Nagasaki, i Thunberg ho trobà difícil per estudiar la flora. Tanmateix, aconseguí convèncer alguns traductors perquè li portessin diferents plantes, i també estudià espècimens trobats als jardins de Dejima. Malauradament per a Linné, no tornà a Suècia fins al 1779, un any després de la seva mort.[103]

Answer: Carl Peter Thunberg

Question: Qui fou possiblement l'apòstol més famós i reeixit?

Answer: nou

Question: Quants anys durà l'expedició en la que embarcà Carl Peter Thunberg?

Answer: 1770

Question: Quan embarcà Carl Peter Thunberg en l'expedició que duraria nou anys?

Context: El seu pare començà a ensenyar-li ja de ben petit llatí, religió i geografia, però quan Linné tenia set anys considerà que era millor que tingués un educador. Sos pares escolliren Johan Telander, fill d'un granger local. Telander no era apreciat per Linné, que més tard escriuria en la seva autobiografia que «era més apte per a extingir el talent d'un nen que per a desenvolupar-lo».[11] Dos anys després de començar els estudis, fou enviat a l'Institut d'Ensenyament Secundari de Växjö.[12] Linné rarament estudiava, però sovint sortia al camp per buscar plantes. No obstant això, aconseguí arribar al darrer any de l'escola elemental el 1717, a l'edat de quinze anys. Aquest curs era impartit pel director de l'escola primària, Daniel Lannerus, interessat en la botànica. Lannerus s'adonà de l'interès de Linné per la botànica i li donà classes al seu jardí. També li presentà Johan Rothman, el metge estatal de Småland i professor de l'Institut de Växjö. Rothman, que per ser metge en aquella època també sabia de botànica, amplià l'interès de Linné per la botànica i contribuí a despertar-li interès per la medicina.[11][12]

Answer: llatí, religió i geografia

Question: Què comença a ensenyar-li a Linné son pare des de ben petit?

Answer: set

Question: Quants anys tenia Linné quan son pare va considerar que era millor que tingués un educador?

Answer: d'un granger local

Question: De qui era fill Johan Telander?

Answer: al seu jardí

Question: On li dona classes Lannerus a Linné?


Adriana Lecouvreur

Context: Adriana pertany en línies generals a l'anomenada Giovane Scuola, la més coneguda com a escola verista d'òpera italiana, així anomenada pel realisme amb què es procuraven presentar en escena les obres líriques. Aquesta escola, nascuda arran de l'impacte causat pels drames rurals teatrals italians dels anys 1880 i 1890, es va iniciar de fet amb l'estrena de Cavalleria rusticana de Mascagni (1890) i de Pagliacci de Leoncavallo (1892).[1] Adriana Lecouvreur ha resistit el pas del temps i ha quedat inclosa en el repertori més representat encara a tot el món.[2]

Answer: Giovane Scuola

Question: A quina escola pertany Adriana?

Answer: pel realisme amb què es procuraven presentar en escena les obres líriques

Question: Per què és anomenada la Giovane Scuola com a escola verista d'òpera italiana?

Answer: arran de l'impacte causat pels drames rurals teatrals italians dels anys 1880 i 1890

Question: Per què neix la Giovane Scuola?

Answer: Cavalleria rusticana de Mascagni (1890) i de Pagliacci de Leoncavallo (1892)

Question: Amb quines obres es va iniciar la Giovane Scuola?

Answer: en el repertori més representat encara a tot el món

Question: On ha quedat inclosa Adriana Lecouvreur?

Context: Des de la seva estrena, Adriana Lecouvreur ha estat una de les preferides dels teatres d'òpera gràcies, en gran manera, a la seva heroïna. El paper d'Adriana té un enorme poder dramàtic, però és relativament fàcil tècnicament. A més a més, el paper exigeix quatre vestits sensacionals per a la soprano. Amb la seva trama fascinant i la seva música bellíssima, Adriana Lecouvreur és un tribut apropiat per a una actriu que fou en vida el que fou en la llegenda.

Answer: gràcies, en gran manera, a la seva heroïna

Question: Per què ha estat Adriana Lecouvreur una de les òperes preferides des de la seva estrena?

Answer: relativament fàcil

Question: Com és el paper d'Adriana tècnicament?

Answer: quatre

Question: Quants vestits exigeix el paper d'Adriana?

Answer: un tribut apropiat per a una actriu que fou en vida el que fou en la llegenda

Question: Què fou Adriana Lecouvreur ?

Answer: sensacionals

Question: Com són els vestits de la soprano?

Context: Adriana Lecouvreur és una obra molt exigent, molt difícil i, pel mateix, summament perillosa. Els personatges d'aquesta obra són complexos i tenen una profunda substància interpretativa, que representa un repte per l'actor que els encarna. En l'argument d'aquesta obra hi ha un complex entramat de conflictes, per a la comprensió cal recordar com, en l'època real del relat, la noblesa i el clergat col·locaven als artistes en un pla social baixíssim i és a partir d'aquesta dada que sorgeix el conflicte entre l'actriu Adriana Lecouvreur i les intrigues del comte de Saxònia i la princesa de Bouillon.[1]

Answer: molt exigent, molt difícil i, pel mateix, summament perillosa

Question: Com és l'obra Adriana Lecouvreur?

Answer: complexos i tenen una profunda substància interpretativa

Question: Com són els personatges d'Adriana Lecouvreur?

Answer: un complex entramat de conflictes

Question: Què hi ha en l'argument d'aquesta obra?

Answer: en un pla social baixíssim

Question: On col·locaven la noblesa i el clergat als artistes en l'època de l'obra?

Answer: entre l'actriu Adriana Lecouvreur i les intrigues del comte de Saxònia i la princesa de Bouillon

Question: Entre qui es dona un conflicte?

Context: Consta de quatre actes que inclouen moments especialment valorats: al primer acte –situat al foyer de la Comédie Française mentre té lloc una representació a l'escenari–, l'ària d'entrada d'Adriana, Io son l'umile ancella, en què es presenta com una humil servidora del geni dels escriptors, i l'ària d'entrada de Maurizio, La dolcíssima effigie, en què declara el seu amor per Adriana. Al segon acte, l'ària de la princesa de Bouillon Accerba voluttà, en què manifesta la seva passió pel militar. Al tercer acte, el ballet Il giudizio di Pàride, característic del neoclassicisme de l'època, i l'ària de Maurizio Il ruso Mèncikoff, que evoca les seves proeses militars. I al quart acte, l'ària final d'Adriana, Poveri fiori, al·lusiva a les violetes que la duran a la mort.[11]

Answer: quatre

Question: De quants actes consta l'obra?

Answer: La dolcíssima effigie

Question: Quina és l'ària d'entrada de Maurizio?

Answer: el seu amor per Adriana

Question: Què declara Maurizio en l'ària La dolcíssima effigie?

Answer: la seva passió pel militar

Question: Què es manifesta en l'ària de la princesa de Bouillon Accerba voluttà?

Answer: a les violetes que la duran a la mort

Question: A què fa al·lusió l'ària final d'Adriana?

Context: Cilea hi va utilitzar el recurs del leitmotiv. Així, es pot destacar el tema de la princesa, sinistre i misteriós, i que se cita en diverses formes en tots els actes. Es presenta en forma clara i destacada a l'inici del segon acte, quan la princesa apareix en escena per primera vegada. També cal destacar el tema d'Adriana, que apareix per primera vegada en el primer acte amb l'ària d'entrada de la protagonista, Io son l'umile ancella, i el tema dels comediants, lleuger i amable, que apareix en el primer acte i en l'últim.

Answer: leitmotiv

Question: Quin recurs va fer servir Cilea?

Answer: el tema de la princesa

Question: Quin tema es cita en tots els actes?

Answer: a l'inici del segon acte

Question: Quan apareix la princesa en escena per primera vegada?

Answer: Io son l'umile ancella

Question: Amb quina ària apareix Adriana en el primer acte?

Context: Després de la seva mort, la història d'Adrianne va inspirar obres teatrals, òperes i pel·lícules. Una de les més famoses va ser Adrienne Lecouvreur, un drama d'Ernest Legouvé i Eugène Scribe, l'inventor del "drama ben-fet". La peça no és completament fidel a la història, ja que mostra que la mort prematura d'Adrienne va ser causada per enverinament. Aquesta peça va ser estrenada a París, el 1849.

Answer: obres teatrals, òperes i pel·lícules

Question: Què va inspirar la història d'Adrianne després de la seva mort?

Answer: d'Ernest Legouvé i Eugène Scribe

Question: De qui és el drama Adrienne Lecouvreur?

Answer: enverinament

Question: Què causa la mort d'Adrienne en el drama d'Ernest Legouvé i Eugène Scribe?

Answer: París

Question: On es va estrenar el drama d'Ernest Legouvé i Eugène Scribe?

Answer: 1849

Question: Quan es va estrenar el drama d'Ernest Legouvé i Eugène Scribe?


Necròpolis de Gizeh

Context: La piràmide de Khefren està alineada amb la del seu pare Kheops en direcció al sud-oest. És més petita tot i que pot semblar el contrari, ja que està situada en un terreny més elevat.[28] Amb els seus 143,5 metres és la segona piràmide més gran d'Egipte. A l'exterior, a la part superior del seu vèrtex, encara s'hi conserva el revestiment de pedra calcària de Tura, i també s'observen restes de granit a la base piramidal.[29]

Answer: amb la del seu pare Kheops

Question: Amb quina piràmide està alineada la de Khefren?

Answer: Kheops

Question: Qui és el pare de Khefren?

Answer: més petita

Question: Com és la piràmide de Khefren comparada amb la de Kheops?

Answer: en un terreny més elevat

Question: On està situada la piràmide de Khefren comparada amb la de Kheops?

Answer: 143,5 metres

Question: Quan mesura la piràmide de Khefren?

Context: La part exterior es va construir amb pedra calcària, material procedent de la mateixa zona, i les parets interiors foren revestides amb granit rosa; la calçada, provinent del Temple de la Vall, té la seva entrada prop de l'angle sud de la cara frontal. A l'esquerra hi ha dues sales i, al fons del passadís, quatre sales folrades amb peces d'alabastre, material que també es va utilitzar en el paviment.[34] El vestíbul té dues sales: una sala de planta escalonada –dels seus extrems en surten uns passadissos llargs i estrets on sembla que hi havia estàtues del faraó–, i una altra sala de forma rectangular. Els sostres d'ambdues sales estaven sostinguts per columnes realitzades amb un bloc, un monòlit de granit.[31]

Answer: amb pedra calcària

Question: Com és la pedra amb la que es va construir la part exterior?

Answer: amb granit rosa

Question: Amb què estan revestides les parets interiors?

Answer: prop de l'angle sud de la cara frontal

Question: On té la seva entrada la calçada?

Answer: alabastre

Question: Quin material es va utilitzar en el paviment?

Context: Pel que fa a la Gran Piràmide de Kheops, la major part de la pedra de l'interior sembla que va ser extreta de pedreres properes situades al sud de l'obra. La part exterior de la piràmide, més llisa, era de pedra calcària blanca que va ser transportada a través del Nil. Aquests blocs exteriors van haver de ser curosament tallats, transportats en barcasses fluvials fins a Gizeh, i arrossegades fins a les rampes d'accés a l'obra. Només uns pocs blocs exteriors van romandre en el seu lloc, a la part inferior de la Gran Piràmide. Durant l'edat mitjana, entre els segles v i xv, la gent que hi vivia a prop va prendre molt material per a projectes de construcció a la ciutat del Caire.[14]

Answer: de pedreres properes

Question: D'on va ser extreta la pedra de l'interior de la Gran Piràmide de Kheops?

Answer: calcària blanca

Question: Quina pedra hi havia a la part exterior de la Gran Piràmide de Kheops?

Answer: del Nil

Question: A través de què va ser transportada la pedra calcaria de la Gran Piràmide de Kheops?

Answer: uns pocs

Question: Quants blocs exteriors van romandre al seu lloc de la Gran Piràmide de Kheops?

Answer: per a projectes de construcció a la ciutat del Caire

Question: Per a què van prendre material de la Gran Piràmide de Kheops?

Context: A la zona de les piràmides, de Dahshur a Gizeh, el Nil fluïa més a prop de la riba occidental, i en la zona fronterera amb el desert existien llacs que conservaven l'aigua molt després que el nivell del riu baixés. Es creu que existien aquests llacs als emplaçaments de piràmides com les de Saqqara, Dashur i segurament també a Gizeh. Tanmateix, on no existien aquests llacs naturals és molt possible que els arquitectes de les piràmides els creessin aprofundint les conques naturals.[9]

Answer: més a prop de la riba occidental

Question: On fluïa el Nila la zona de les piràmides?

Answer: que els arquitectes de les piràmides els creessin

Question: Què sembla que van fer a les zones on no existien aquests llacs?

Answer: aprofundint les conques naturals

Question: Com podien crear els llacs els arquitectes?

Context: Kheops va ser qui va escollir la zona de Gizeh per començar a construir el seu propi complex funerari, a uns 40 quilòmetres de la piràmide construïda pel seu pare Sneferu. Per tal d'evitar una inclinació com la que va patir la piràmide de Dashur es va construir una plataforma anivellada damunt la roca, deixant una massa de roca natural dins la piràmide, construïda amb pedres col·locades en filades horitzontals i amb blocs de farciment al mig; també es va usar una gran quantitat de morter que s'anava abocant entre les pedres del nucli central. A les cantonades i al cim es va utilitzar pedra calcària per obtenir una qualitat més gran i més precisió. Finalment, l'obra es va revestir amb pedra blanca de Tura, que actualment gairebé ha desaparegut del tot; només en queden algunes a la base de la piràmide.[15] Un cop acabada la piràmide, al seu costat es va construir un paviment d'uns 10 metres d'amplada que arribava fins a un mur que limitava tota la piràmide. Aquesta estructura també ha desaparegut i tan sols en queda una part del costat nord que ha servit per fer l'estudi.[16]

Answer: Kheops

Question: Qui va escollir la zona de Gizeh?

Answer: a uns 40

Question: A quants quilometres està la zona de Gizeh de la piràmide de Sneferu?

Answer: Sneferu

Question: Qui era el pare de Kheops?

Answer: A les cantonades i al cim

Question: On es va utilitzar pedra calcària en la piràmide de Kheops?

Answer: de Tura

Question: D'on era la pedra blanc que va revestir la piràmide de Kheops?


Jenůfa

Context: Janácek adopta la prosa ja per sempre i s'allunya del model de l'òpera per números i trava un continu vocal i instrumental que, lluny de ser un ramell de temes populars, utilitza l'ambient modal i rítmic d'aquests per compondre una música molt personal. De la novetat de l'intent dóna idea que va estar set anys dedicat a la seva composició (1894 a 1903) i que, després de l'estrena del 1904, la va revisar el 1908. Jenůfa és més aviat una òpera col·lectiva, encara que no en el sentit de les de Mússorgski, més que la lluentor d'un personatge és que és important és el conjunt.[15]

Answer: del model de l'òpera per números

Question: De què s'allunya Janácek?

Answer: la prosa

Question: Què adopta per sempre Janácek?

Answer: 1904

Question: Quan es va estrenar Jenůfa?

Answer: 1908

Question: Quin any Janácek va revisar Jenůfa?

Answer: una òpera col·lectiva

Question: Quin tipus d'òpera és més aviat Jenůfa?

Context: Van haver de passar més de 60 anys perquè a mitjans dels anys 80, el director australià Charles Mackerras, que va ser alumne del llegendari director txec Václav Talich,[17] es submergís en els orígens de la partitura, la gravés amb la resta de les cinc òperes principals del músic moravià amb Eva Randová i amb la Filharmònica de Viena per a la Decca, i la retornés al món tal com Janáček l'havia compost per l'estrena a Brno.[18] Va ser l'origen de la «Janacek renaissance» i aquesta versió va començar a funcionar per molts teatres arribant el 1990 a Catalunya. El Liceu la va programar de la mà de Václav Neumann.[17]

Answer: Václav Talich

Question: De qui va ser alumne Mackerras?

Answer: a mitjans dels anys 80

Question: En quina època Mackerras es va submergir en els orígens de la partitura de l'òpera?

Answer: 1990

Question: Quan va arribar la versió de Mackerras a Catalunya?

Answer: El Liceu

Question: Qui va programar l'òpera en Catalunya de la mà de Václav Neumann?

Context: Aquest estudi de la parla quotidiana va ser una necessitat del compositor en tractar d'encarar els dos últims actes de l'òpera, que es desenvolupen en un ambient íntim, la casa de la Sagristana (Kostelnička). L'interessant de Jenůfa és l'empremta teatral que aconsegueix Leoš Janáček en combinar la prosòdia de la seva llengua materna amb un tractament simfònic -un dels aspectes distintius del seu estil- que li dóna una fluida continuïtat a les seqüències dramàtiques fent servir breus motius repetits, i una justa caracterització dramàtica de cada situació i personatge. El llenguatge d'aquest compositor, que va conèixer la fama en l'ocàs de la seva vida, va un pas més enllà de ser una expressió pròpia del nacionalisme de la seva terra: troba una síntesi perfecta d'aquests elements característics amb una veritable empremta modernista.[11]

Answer: de la parla quotidiana

Question: Quin estudi va ser una necessitat per al compositor?

Answer: en tractar d'encarar els dos últims actes de l'òpera

Question: Quan va sorgir per al compositor la necessitat de l'estudi de la parla quotidiana?

Answer: íntim

Question: Com és l'ambient on es desenvolupen els dos últims actes de l'òpera?

Answer: la casa de la Sagristana

Question: On es desenvolupen els dos últims actes de l'òpera?

Answer: en l'ocàs de la seva vida

Question: Quan va conèixer la fama el compositor?

Context: Jenůfa vol estar amb Steva, a qui estima i l'ha deixat embarassada. Sagristana, que vol a Jenůfa com a una filla carnal, decideix matar el fill de Jenůfa, perquè sap que Steva no el reconeixerà. Al mateix temps tempteja Laca perquè es casi amb Jenůfa. Aquest accepta. Però en el moment de celebrar la cerimònia del casament es descobreix el cadàver del nen. La Sagristana confessa el seu crim, Jenůfa accepta la seva circumstància amb resignació i Laca es mostra content per haver aconseguit a Jenůfa.

Answer: embarassada

Question: Com ha deixat Jenůfa a Steva?

Answer: matar el fill de Jenůfa

Question: Què decideix Sagristana?

Answer: en el moment de celebrar la cerimònia del casament

Question: Quan es descobreix el cadàver del nen?

Context: L'estrena, amb el nom Její pastorkyňa (La seva filla adoptiva), tal com es coneix encara a la República Txeca,[13] va ser el 21 de gener de 1904 al Teatre Nacional de Veveří de Brno, i va passar desapercebuda.[12] Va haver d'esperar dotze anys per veure-la muntada, el 26 de maig de 1916, al Teatre Nacional de Praga, però la guerra va impedir la seva difusió. L'arribada de la seva òpera al centre operístic que tot músic de la regió havia de conquerir, va ser després de molt insistir i fins i tot cedint a la manipulació de la seva partitura en mans del director musical del teatre, Karel Kovařovic.[11] La Sagristana original de Praga, Gabriela Horvátová, només tenia 39 anys, però ja havia cantat una àmplia gamma de papers. A diferència de Sagristanes més recents, que solen vestir de negre intens, Horvátová portava un vestit regional colorit, amb una armilla brodada i una faldilla d'encaix. Janáček li va atribuir l'èxit de la producció de Praga i va començar una relació amb ella.[13]

Answer: Její pastorkyňa

Question: Amb quin nom es coneix l'òpera encara a la República Txeca?

Answer: 21 de gener de 1904

Question: Quan es va estrenar Její pastorkyňa al Teatre Nacional de Veveří de Brno?

Answer: desapercebuda

Question: Com va passar l'estrena de Její pastorkyňa?

Answer: al Teatre Nacional de Praga

Question: On es va muntar Její pastorkyňa el 26 de maig de 1916?

Answer: 39

Question: Quants anys tenia la Sagristana original de Praga?

Context: Jenůfa va marcar el començament d'una de les segones floracions més extraordinàries de la història de la música, i el llançament de la reputació internacional de Janáček:[19] deu òperes, dotze peces simfòniques, gairebé totes de caràcter popular, música de cambra i abundants poemes corals i cançons. Poc o res d'això va passar les fronteres del seu país, fins que havent arribat a la vellesa, sobtadament la seva personalitat va ser descoberta internacionalment, gràcies particularment a l'activitat de la Societat Internacional de Música Contemporània, que va incloure les seves creacions en els programes dels Festivals de Salzburg, Venècia, Londres i Frankfurt. Davant la intensitat emotiva, el vigor dinàmic i l'originalitat inventiva de la partitura de Jenůfa, escrita a més amb un domini dels recursos orquestrals i un coneixement del teatre singularíssims, que situen el compositor almenys a la mateixa alçada de Dvořák i Smetana.[20]

Answer: gràcies particularment a l'activitat de la Societat Internacional de Música Contemporània

Question: Per què va ser descobert internacionalment Janáček?

Answer: en els programes dels Festivals de Salzburg, Venècia, Londres i Frankfurt

Question: On va incloure la Societat Internacional de música Contemporània les creacions de Janáček?

Answer: amb un domini dels recursos orquestrals i un coneixement del teatre singularíssims

Question: Com està escrita la partitura de Jenůfa?

Answer: a la mateixa alçada

Question: On es situa el compositor en relació a Dvořák i Smetana?