Sistema electoral de Catalunya

Context: L'Estatut d'Autonomia de Catalunya, en el seu article 56.2, remet a una llei del Parlament –actualment no aprovada– que tracta sobre la regulació del règim electoral, però estableix que per aprovar aquesta llei es necessita una majoria reforçada, concretament dues terceres parts dels diputats del Parlament (la mateixa majoria que es requereix per aprovar una proposta de reforma de l'Estatut). Aquesta llei electoral catalana, pendent des de la reinstauració de la democràcia a l'estat espanyol, no ha estat encara aprovada; de fet, Catalunya és l'única comunitat autònoma que no té una llei electoral pròpia. La manca d'una llei electoral catalana ha comportat que s'apliquessin a les eleccions al Parlament de Catalunya les normes que regulen les eleccions al Congrés de Diputats espanyol contingudes a la Llei orgànica 5/1985 del règim electoral general, pel seu caràcter supletori.[9] Malgrat que finalment s'aprovés la llei electoral catalana, la llei 5/1985 es continuaria aplicant a les eleccions legislatives catalanes perquè una part de les seves prescripcions tenen la condició de normes d'aplicació general, és a dir, normes que han de ser aplicades a tots els processos electorals tant estatals com autonòmics, locals i europeus. Aquestes normes fan referència, bàsicament, a la definició del dret de sufragi, a l'Administració electoral, al cens electoral, als requisits generals de la convocatòria d'eleccions, al procediment de presentació de candidatures, a la campanya i propaganda electoral, al recurs contenciós electoral, a les despeses i a les subvencions electorals i als delictes i infraccions electorals. Malgrat aquesta llista de matèries que segons la llei 5/1985 correspon regular a l'Estat, la possible futura llei electoral catalana té encara un ampli ventall de qüestions per determinar: la fórmula electoral, la forma de vot, el llindar o barrera electoral, la configuració de la Junta Electoral de Catalunya, el nombre de diputats que formen el Parlament i quines són les circumscripcions electorals. Així mateix, haurà d'establir criteris de paritat entre dones i homes per a l'elaboració de les llistes electorals.[6]

Answer: dues terceres parts dels diputats del Parlament

Question: Quina majoria reforçada es necessita?

Answer: les normes que regulen les eleccions al Congrés de Diputats espanyol

Question: Quines normes s'apliquen?

Answer: la possible futura llei electoral catalana

Question: Què li correspon regular a l'Estat?

Answer: de paritat

Question: Quins criteris haurà d'establir la llei?

Context: A Catalunya hi ha 61 entitats municipals descentralitzades. En les eleccions, els veïns elegeixen directament l'alcalde pedani. L'alcalde pedani i la junta veïnal tenen les atribucions que en el règim general dels municipis es reconeixen a l'alcalde i al ple de l'ajuntament. Els alcaldes pedanis són escollits per sistema majoritari entre els candidats i candidates presentats.[17]

Answer: 61

Question: Quantes entitats municipals descentralitzades hi ha a Catalunya?

Answer: directament

Question: Com s'elegeix l'alcalde pedani?

Answer: per sistema majoritari

Question: Com és escollit l'alcalde pedani?

Answer: entre els candidats i candidates presentats

Question: Entre qui és escollit l'alcalde pedani?

Context: A la ciutat de Barcelona, els resultats electorals també s'utilitzen per escollir els consellers de districte. Hi ha 10 consells de districte que són l'òrgan de govern dels 10 districtes municipals en què es divideix administrativament la ciutat. Segons la normativa vigent, cada consell està format per 15 membres amb un mandat de quatre anys i es renova al mateix temps que el ple de la ciutat. L'elecció dels seus membres es realitza de forma indirecta a partir dels resultats electorals registrats a cadascun dels districtes en les eleccions locals. L'atribució de consellers de cada districte es realitza segons el mètode D'Hondt aplicat als vots obtinguts per cada candidatura que assoleix un mínim del 5% dels vots al districte corresponent. Els consells estan presidits per un regidor nomenat per l'alcalde de la ciutat a proposta del mateix consell de districte. Així mateix, l'alcalde nomena directament un regidor de districte.[43] A la resta de poblacions, els articles 58, 59, 60 i 61 de la llei 8/1987, del 15 d'abril, municipal i de règim local de Catalunya i el seu desenvolupament reglamentari posterior, estableix la possibilitat que les ciutats creïn els consells de districte com a òrgans municipals de caràcter consultiu i informatiu destinats a la participació dels ciutadans i les ciutadanes en els assumptes amb el territori que representen.[44][45] La composició dels consells de districte ha d'assegurar la presència de regidors de l'ajuntament i del veïnat. Pel que fa als càrrecs polítics, a més del president del consell, també forma part del consell de districte –en qualitat de vocal– un regidor de l'ajuntament de la llista més votada en les darreres eleccions municipals celebrades, que és designat pel ple municipal. Pel que fa als representants del veïnat corresponents a les organitzacions polítiques, l'elecció es fa atenent els resultats de les darreres eleccions municipals. També es permet l'assistència a un representant proposat per cada una de les organitzacions polítiques que obtenen un mínim del 5% dels vots del cens del districte en les darreres eleccions municipals i que no tenen representació dins del consell de districte.[45]

Answer: el mètode D'Hondt

Question: Quin mètode es fa servir per atribuir els consellers?

Answer: un regidor nomenat per l'alcalde

Question: Qui presideix els consells?

Context: A Catalunya, el sistema que s'usa per atorgar escons és la regla D'Hondt modificada,[10] sistema segons el qual s'exigeix com a requisit a les candidatures per a tenir dret a participar en la distribució d'escons que superin un llindar prèviament establert. Aquest llindar o barrera mínima pot expressar-se de formes diverses: en percentatges sobre el cens electoral, sobre els vots emesos, sobre els vots vàlids o en xifres absolutes de vots. A més, la barrera pot ser exigida a nivell de circumscripció, de regió electoral o d'estat. L'objectiu essencial d'aquesta fórmula és impedir una excessiva fragmentació parlamentària a conseqüència de la dispersió del vot. La justificació d'aquest mecanisme electoral es basa en la pretensió d'aconseguir més fàcilment majories parlamentàries àmplies i consistents i, com a resultat, governs més estables. En els processos electorals de Catalunya cal obtenir com a mínim un 3% dels vots en la circumscripció per optar a tenir representació al Congrés de Diputats i al Parlament de Catalunya, mentre que per optar a obtenir representació al ple municipal s'exigeix un mínim del 5% dels vots. Per a les eleccions al Parlament Europeu no s'estableix cap barrera mínima.[16]

Answer: la regla D'Hondt modificada

Question: Quin sistema s'usa per atorgar escons?

Answer: governs més estables

Question: Què en resulta de majories parlamentàries àmplies i consistents?

Answer: és impedir una excessiva fragmentació parlamentària

Question: Quin és l'objectiu de la fórmula?

Answer: 3%

Question: Quin tant per cent de vot es necessita per optar a tenir representació al Parlament de Catalunya?

Answer: Parlament Europeu

Question: Per a quines eleccions no s'estableix barrera mínima?

Context: El Tribunal de Comptes té la potestat de sancionar els partits polítics quan aquests obtinguin donacions fora dels supòsits que marca la legislació vigent –en aquest cas se'ls imposa una multa del doble de la quantitat percebuda– o quan no presentin els comptes requerits pel Tribunal de Comptes –en aquest cas se'ls retiren les subvencions. Un cop iniciat el procediment administratiu sancionador, els partits tenen un marge de 15 dies per presentar proves, al·legacions, etc., tenint en compte que la legislació vigent estableix el deure de col·laboració obligatori per als partits.[55] La legislació actual preveu, però, que la Sindicatura de comptes tingui competències per fiscalitzar els partits polítics i les seves fundacions i associacions, així com la comptabilitat dels processos electorals l'àmbit dels quals se circumscrigui a Catalunya.[56]

Answer: doble de la quantitat percebuda

Question: Quina multa se'ls imposa als partits polítics?

Answer: quan no presentin els comptes requerits

Question: Quan se'ls retiren les subvencions als partits polítics?

Answer: 15 dies

Question: Quin marge tenen per presentar proves els partits polítics?

Answer: de col·laboració obligatori

Question: Quin deure tenen els partits?

Answer: de col·laboració obligatori

Question: En quin àmbit té competències la sindicatura de comptes?

Context: Pel que fa a les eleccions al Parlament de Catalunya, poden votar aquells ciutadans amb nacionalitat espanyola majors de divuit anys que tinguin la condició política de catalans, la qual s'obté mitjançant la inscripció a qualsevol padró municipal de Catalunya, sempre que hagin estat inscrits al cens electoral. També poden votar a les eleccions al Parlament els ciutadans espanyols residents a l'estranger que hagin tingut Catalunya com a darrer veïnatge administratiu i que hagin acreditat aquesta condició al consolat espanyol corresponent. Aquest dret també el gaudeixen els descendents d'espanyols amb el darrer veïnatge a Catalunya que hagin estat inscrits com a espanyols, si així ho sol·liciten, en la forma que determinen les lleis espanyoles.[14]

Answer: divuit anys

Question: A quina edat es pot votar?

Answer: al cens electoral

Question: On s'ha d'estar inscrit per poder votar?

Answer: al consolat espanyol corresponent

Question: On s'han d'acreditar els residents a l'estranger?

Answer: a qualsevol padró municipal de Catalunya

Question: On s'ha d'estar empadronat per poder votar?

Answer: espanyola

Question: Quina nacionalitat han de tenir els ciutadans??


Ratpenats

Context: Emetent sons molt alts i, escoltant-ne l'eco (també conegut com a sonar), els microquiròpters localitzen les preses i altres objectes propers. Es tracta del procés d'ecolocalització, una habilitat que comparteixen amb els dofins i algunes balenes. Hi ha dos grups de papallones nocturnes capaces de contrarestar aquesta arma dels ratpenats: els àrctids produeixen senyals ultrasònics per advertir els ratpenats que estan protegits químicament (aposematisme; antigament es creia que era una forma d'interferència de radar, però aquesta teoria ha estat descartada), mentre que els noctúids tenen un òrgan d'oïda anomenat timpanal que respon al senyal entrant dels ratpenats fent que els músculs de vol de la papallona es contraguin erràticament, provocant que l'insecte executi maniobres d'evasió a l'atzar, com ara deixar-se caure o executar una pirueta que despisti el ratpenat.[24]

Answer: molt alts

Question: Com són els sons que emeten els microquiròpters?

Answer: ecolocalització

Question: Quin procés fan servir els microquiròpters per localitzar preses i altres objectes??

Answer: amb els dofins i algunes balenes

Question: Amb qui comparteixen l'ecolocalització els microquiròpters?

Answer: ultrasònics

Question: Quin senyals fan servir els àrctids per advertir els ratpenats?

Answer: timpanal

Question: Com s'anomena l'òrgan d'oïda dels noctúids?

Context: En general, els ratpenats tenen pocs depredadors naturals; algunes aus rapinyaires, mamífers carnívors, serps i llangardaixos de gran mida. En canvi, les espècies introduïdes pels éssers humans sí que poden delmar les poblacions de ratpenats. Per exemple, a causa de la introducció de la serp arborícola bruna a Guam, entre el 1984 i el 1988, totes les cries d'algunes espècies de ratpenat foren devorades abans d'arribar a l'adultesa. Es produí una cosa similar amb la introducció de Lycodon aulicus capucinus a l'illa Christmas.[35] El gat, una altra espècie introduïda, és el predador de ratpenats més voraç. Alguns gats es tornen ferals, s'especialitzen en ratpenats i es dediquen a caçar-ne. Un gat pot exterminar una colònia fàcilment accessible i no gaire gran en qüestió de dies. Tanmateix, no se'ls solen menjar, potser pel seu gust o per les asperitats que tenen als dits i les ales. Alguns ratpenats, per defensar-se, lluiten o es fan els morts. Si no se'ls trenca cap os, se solen recuperar aviat. Un altre animal de companyia que ha estat vist matant ratpenats és el gos. Tanmateix, no s'ha observat cap gos caçant un ratpenat, de manera que el més probable és que ja se'ls trobin moribunds a terra.[36]

Answer: pocs

Question: Quants depredadors naturals tenen els ratpenats?

Answer: les espècies introduïdes pels éssers humans

Question: Quines espècies poden fer disminuir la població de ratpenats?

Answer: entre el 1984 i el 1988

Question: Quan va ser introduïda la serp arborícola bruna a Guam?

Answer: El gat

Question: Quin és el depredador de ratpenats més voraç?

Answer: lluiten o es fan els morts

Question: Què fan els ratpenats per defensar-se?

Context: Com que tenen ales molt més primes que les dels ocells, els ratpenats poden maniobrar molt més ràpidament i precisa que les aus. La superfície de les ales també està dotada de receptors sensibles al tacte en petits bonys anomenats cèl·lules de Merkel, presents en la majoria de mamífers. Tanmateix, aquestes zones sensibles són diferents en els ratpenats, car cada bony té un pèl minúscul al centre,[13] cosa que el fa encara més sensible i que permet al ratpenat detectar i recollir informació sobre l'aire que flueix sobre les seves ales. La membrana alar de les espècies que utilitzen les ales per caçar preses té un tipus addicional de cèl·lula receptora, que és sensible a l'estirament de la membrana.[13] Aquestes cèl·lules estan concentrades a les parts de la membrana en què els insectes impacten amb l'ala quan els ratpenats els capturen.

Answer: que tenen ales molt més primes que les dels ocells

Question: Què fa que els ratpenats puguin maniobrar més ràpidament que els ocells?

Answer: cèl·lules de Merkel

Question: Com es diuen els receptors tàctils de les ales dels ratpenats?

Answer: en la majoria de mamífers

Question: En quins animals podem trobar les cel·lules de Merkel?

Answer: un pèl minúscul

Question: Què té cada bony de les ales en el centre?

Answer: sobre l'aire que flueix sobre les seves ales

Question: Quina informació permeten recollir els pèls?

Context: Els ratpenats viuen arreu del món, excepte les regions polars, les illes particularment aïllades o el centre dels deserts més extensos.[6] Juntament amb els rosegadors, els ratpenats són l'únic tàxon d'euteris que colonitzaren el continent australià sense contribució dels éssers humans i hi estan representats per sis famílies. Els ratpenats hi arribaren probablement d'Àsia i només hi són presents al registre fòssil des de fa tan poc com quinze milions d'anys. Tot i que el 7% de les espècies de ratpenats del món viuen a Austràlia, només hi ha dos gèneres endèmics de ratpenats. Algunes espècies no romanen tot l'any al mateix lloc, sinó que migren. Tot i que no solen migrar distàncies molt grans, algunes espècies fan trajectes tan llargs com el que separa el nord del Canadà de Mèxic.[21]

Answer: arreu del món

Question: On viuen els ratpenats?

Answer: sis

Question: Quantes famílies de ratpenat hi ha al continent australià?

Answer: probablement d'Àsia

Question: Des d'on arribaren els ratpenats al continent australià?

Answer: dos

Question: Quants gèneres endèmics de ratpenats hi ha a Austràlia?

Answer: a Austràlia

Question: On viuen la majoria de ratpenats del món?

Context: Les funcions vitals es van alentint a poc a poc en reacció a diferents estímuls: el rellotge intern dels ratpenats, la temperatura exterior o la disponibilitat de preses. El temps d'activitat es va escurçant i el son es va allargant. El començament de la hibernació sol coincidir amb la caiguda de les fulles a la tardor.[33] El metabolisme baixa molt i el cor batega només deu vegades per minut, en contrast amb les 600 ppm de les caces estivals. El baix metabolisme manté l'organisme viu i assegura les funcions vitals. La respiració esdevé tan tènue que és imperceptible i els ratpenats en hibernació poden romandre desenes de minuts sense respirar (1% de la respiració en fase d'activitat). La temperatura corporal cau i s'iguala amb la temperatura ambiental (0-10 °C).[33]

Answer: a poc a poc

Question: Com s'alenteixen les funcions vitals dels ratpenats?

Answer: amb la caiguda de les fulles

Question: Quan comença la hibernació dels ratpenats?

Answer: deu vegades per minut

Question: Quants cops batega el cor dels ratpenats en hibernació?

Answer: desenes de minuts

Question: Quant de temps poden estar sense respirar els ratpenats en hibernació?

Answer: s'iguala amb la temperatura ambiental

Question: Què passa amb la temperatura corporal tenen els ratpenats en hibernació?

Context: Els ratpenats o voliacs (Chiroptera)[nota 1][nota 2] són un ordre de mamífers placentaris les extremitats superiors dels quals es desenvolupen com a ales. Amb aproximadament 1.100 espècies,[2] els ratpenats representen aproximadament un 20% de totes les espècies de mamífers, cosa que els converteix en el segon ordre més gran d'aquesta classe per darrere dels rosegadors. Són els únics mamífers capaços de volar,[3] s'han estès gairebé arreu del món i han ocupat una varietat de nínxols ecològics diferents. Els ratpenats tenen un rol ecològic vital com a pol·linitzadors de flors i també tenen un paper important en la dispersió de llavors. Moltes plantes tropicals en depenen completament. Els ratpenats tenen les potes anteriors transformades en ales i alguns es guien i cacen per ecolocalització.[4] Poden ser frugívors, insectívors o alimentar-se d'ocells i altres petits vertebrats. Alguns, com els vampirs, són hematòfags.

Answer: voliacs

Question: Com es coneixen també els ratpenats?

Answer: placentaris

Question: Quin tipus de mamífer són els ratpenats?

Answer: com a ales

Question: Com tenen les extremitats superiors els ratpenats?

Answer: aproximadament 1.100

Question: Quantes espècies hi ha de ratpenats?

Answer: volar

Question: Què poden fer els ratpenats que no poden fer tots els altres mamífers?


Raffaello Sanzio

Context: Les composicions de Rafael han estat sempre admirades i estudiades, i han esdevingut una pedra de volta de l'art acadèmic. El període de major influència es va estendre des de les acaballes del segle xvii fins a la fi del segle xix, en què van ser molt admirats tant el seu perfecte equilibri com el seu decòrum. Va ser vist com el model perfecte de la pintura d'història, que al seu torn era considerada com la més elevada de la jerarquia de gèneres. Sir Joshua Reynolds, en els seus Discursos, va lloar la seua «simple, greu i majestuosa dignitat» i digué que «se situa com el principal dels primers [millors] pintors», especialment pels seus frescos (entre els quals incloïa els Cartons), mentre que «Miquel Àngel reclama el següent lloc. No va posseir tantes qualitats excel·lents com Rafael, però les que va posseir eren del més alt nivell». Fent-se eco de les opinions del segle xvi expressades adés, Reynolds acaba dient de Rafael:

Answer: admirades i estudiades

Question: Com han estat sempre les composicions de Rafael?

Answer: una pedra de volta de l'art acadèmic

Question: Què han esdevingut les composicions de Rafael?

Answer: des de les acaballes del segle xvii fins a la fi del segle xix

Question: Quan va durar el període de Rafael de major influència?

Answer: Sir Joshua Reynolds

Question: Qui va lloar a Rafael en els seus Discursos?

Answer: el següent lloc

Question: Què reclamava Miquel Àngel?

Context: Va morir el dia en què feia els trenta-set anys, i va nàixer i va morir en Divendres Sant.[nota 2] Malgrat la seua mort prematura, va ser immensament productiu, creant una inusual gran col·lecció de pintures. Encara es conserva una gran part de la seua obra, sobretot als Museus Vaticans. Aquests alberguen les Estances de Rafael, que foren el treball central i alhora més gran de la seua carrera, i restaren sense acabar a causa de la seua mort.

Answer: el dia en què feia els trenta-set anys

Question: Quan va morir Rafael?

Answer: Divendres Sant

Question: Quin dia va nàixer Rafael?

Answer: prematura

Question: Com va ser la seva mort de Rafael?

Answer: una inusual gran col·lecció de pintures

Question: Què va crear Rafael?

Answer: als Museus Vaticans

Question: On es conserva una gran part de la seva obra?

Context: És evident que Rafael es va deixar influir pel fresc del sostre de la capella Sixtina de Miquel Àngel. Vasari diu que Bramante l'hi va introduir en secret, i la bastida corresponent a la primera secció acabada va ser retirada l'any 1511. La reacció de la resta d'artistes enfront de la superior força expressiva de Miquel Àngel va ser la qüestió dominant de l'art italià en les dues dècades posteriors, i Rafael, que ja aleshores havia demostrat talent en l'absorció d'altres influències al si del seu propi estil, va acceptar-ne el repte potser millor que qualsevol altre artista. Un dels primers i més clars exemples va ser el retrat del mateix Miquel Àngel com a Heràclit en L'escola d'Atenes, que sembla tret directament de les Sibil·les i els ignudi del sostre de la capella Sixtina. Altres figures d'aquesta i d'altres pintures posteriors a les estances palesen la mateixa influència, però encara més embegudes en l'estil personal de l'artista.[26] Miquel Àngel va acusar Rafael de plagi i, uns anys abans de la mort de Rafael, es queixava en una carta que «tot el que sap sobre art ho ha aprés de mi», tot i que en altres ocasions s'hi va mostrar més generós.[27]

Answer: pel fresc del sostre de la capella Sixtina de Miquel Àngel

Question: Per què es va deixar influir Rafael?

Answer: tret directament de les Sibil·les

Question: D'on sembla tret el retrat de Miquel Àngel com a Heràclit?

Answer: de plagi

Question: De què va acusar Miquel Àngel a Rafael?

Answer: «tot el que sap sobre art ho ha aprés de mi»

Question: Què va dir en una carta Miquel Àngel sobre Rafael?

Answer: en altres ocasions

Question: Quan es va mostrar més generós Miquel Àngel?

Context: Rafael no va fer directament els gravats, sinó que buscà la col·laboració de Marcantonio Raimondi per produir-ne a partir dels seus dibuixos, col·laboració que va donar lloc a molts dels més famosos gravats italians del segle i que va marcar l'evolució d'aquesta art. Aquest interès pels gravats no és habitual entre els grans mestres; dels seus contemporanis, només Ticià, que havia treballat molt menys satisfactòriament amb Raimondi, va compartir-lo.[52] Se'n van fer al voltant de cinquanta gravats; algunes còpies de pintures de Rafael, però d'altres aparentment sobre dissenys originals per ser gravats. Rafael hi feia dibuixos preparatoris, alguns dels quals han sobreviscut, perquè Raimondi els traslladara al gravat.[nota 14]

Answer: Marcantonio Raimondi

Question: De qui va buscar Rafael la col·laboració per a fer els gravats?

Answer: al voltant de cinquanta

Question: Quants gravats se'n van fer?

Answer: perquè Raimondi els traslladara al gravat

Question: Per què han sobreviscut els dibuixos preparatoris que feia Rafael?

Context: Rafael vivia al Borgo, amb bastant luxe i en un palau dissenyat per Bramante. Mai no es va casar, però l'any 1514 es va comprometre amb Maria Bibbiena, neboda del cardenal Mèdici del mateix nom. Sembla que el seu amic el cardenal va forçar el compromís, i que la falta d'entusiasme de Rafael no va fer possible les esposalles abans de la seua mort, l'any 1520.[55] S'ha dit que va tenir diverses relacions amoroses, però mentre va viure a Roma va gaudir d'una relació permanent amb Margherita Luti, «La Fornarina», dita així per ser filla d'un forner (fornaro), d'origen senès, anomenat Francesco Luti, que vivia a la via del Governo Vecchio.[nota 16]

Answer: del cardenal Mèdici

Question: De qui era neboda Maria Bibbiena?

Answer: Bramante

Question: Qui va dissenyar el palau on vivia Rafael?

Answer: amb bastant luxe

Question: Com vivia Rafael?

Answer: Mai

Question: Quan es va casar Rafael?

Answer: Maria Bibbiena

Question: Amb qui es va comprometre?

Context: Leonardo era poc menys d'una trentena d'anys major que Rafael, però Miquel Àngel, que en esta època residia a Roma, era només huit anys major. Miquel Àngel ja detestava Leonardo, i a Roma va començar a detestar Rafael fins i tot més encara, atribuint-li conspiracions contra ell.[19] Rafael degué conèixer les seues obres a Florència, però les seues obres més originals d'aquesta època apunten en una direcció molt diferent. Al seu Davallament de Crist situa, al mode clàssic dels sarcòfags, totes les figures al davant, en un arranjament complex i no del tot reeixit. Wöllflin detecta la influència de la Mare de Déu de Miquel Àngel al Tondo Doni en la figura agenollada de la dreta, però la resta de la composició s'allunya molt del seu estil, o del de Leonardo. Tot i que va ser una obra molt considerada en la seua època, i molt de temps després retirada a la força de Perugia pels Borghese, es tracta d'una obra aïllada en la producció de Rafael. El seu classicisme prendria després una direcció menys «literal».[20]

Answer: poc menys d'una trentena d'anys

Question: Quants anys era major Leonardo de Rafael?

Answer: en la figura agenollada de la dreta

Question: En quina figura detecta Wöllflin la influència de la Mare de Déu de Miquel Àngel al Tondo Doni?

Answer: pels Borghese

Question: Per qui va ser retirada l'obra de Perugia?


Las Meninas (Picasso)

Context: El Retrat de Jacqueline és una de les últimes obres de la sèrie. Picasso va fer un retrat de Jacqueline -un dels aproximadament dos-cents que li dedicaria al llarg de la seva vida- en agraïment per tot el suport que li va donar durant el procés creatiu de la suite. Es tracta d'un quadre on apareix pintat un marc de color groc i blanc, amb uns colors de fons vius, vermells, blaus i negre, on Jacqueline apareix amb un mocador verd. Es creu que és un giny a la figura del mirall que apareix a l'obra de Velázquez, ja que Jacqueline fou l'única persona que el va observar durant els mesos que va estar pintant la sèrie, igual que els reis Felip IV i Marianna contemplaven Velázquez mentre treballava.[70][91] Palau i Fabre el compara amb un retrat d'Ariadna, d'una antimenina.[92] Segons Malén Gual, la ubicació actual de l'obra dins del museu «és una paràfrasi del reflex dels Reis al mirall i un homenatge a la dona de l'artista, suposa el clímax de la sèrie i el nexe d'unió amb el conjunt de ceràmiques donades al museu per la mateixa Jacqueline Picasso.»[51] El 10 de març de 1959, dos anys després de finalitzar la sèrie, Picasso pintaria encara un altre dibuix basat en Las Meninas, Retrat de Jacqueline vestida de Menina.

Answer: en agraïment per tot el suport que li va donar durant el procés creatiu de la suite

Question: Per què va realitzar Picasso el retrat de Jacqueline?

Answer: verd

Question: De quin color és el mocador amb el que apareix Jacqueline al quadre?

Answer: Felip IV i Marianna

Question: Qui contemplava a Velázquez mentre treballava?

Answer: amb un retrat d'Ariadna

Question: Amb què compara Palau i Fabre el retrat de Jacqueline?

Answer: Retrat de Jacqueline vestida de Menina

Question: Quin dibuix basat en Las Meninas va pintar Picasso dos anys després de finalitzar la sèrie?

Context: Durant els anys 70, el museu va anar guanyant reputació i visites, i la seva ubicació en antics palaus medievals va obligar a replantejar-se els sistemes d'exposició i circulació de persones. És per això que el 1976 l'Escola Eina va presentar una proposta per a l'exhibició de Las Meninas i un estudi de la imatge gràfica del museu. El projecte fou dirigit per Enric Steegman, tot i que no es va dur a terme.[46]

Answer: reputació i visites

Question: Què va guanyar el museu durant els anys 70?

Answer: en antics palaus medievals

Question: On s'ubicava el museu?

Answer: a replantejar-se els sistemes d'exposició i circulació de persones

Question: A què obliga que el museu estigues ubicat en antics palaus medievals?

Answer: Escola Eina

Question: Quina escola va presentar una proposta per a l'exhibició de Las Meninas?

Answer: 1976

Question: Quan es va presentar una proposta per a l'exhibició de Las Meninas a l'Escola Eina?

Context: La primera vegada que Picasso va veure una obra de Velázquez cara a cara va ser durant l'estiu de 1895, quan va visitar el Museo del Prado amb tretze anys, en un viatge entre La Corunya i Màlaga.[8] Segons va dir el mateix Picasso, «Vaig tenir l'oportunitat d'enfrontar-me, per primera vegada, als meus ídols. M'esperaven al Museo del Prado. Des d'aleshores em va quedar fixat a les retines, d'una manera obsessionant, el quadre de Velázquez Las Meninas. Crec que ja vaig prendre, encara que fos al subconscient, la decisió de realitzar la meva versió de Las Meninas. Que són les que ara estan, com a donació, a Barcelona.»[9] L'artista aprofitaria la visita per dibuixar un parell d'esbossos dels caps dels personatges de El Bufó Calabacillas i El niño de Vallecas.[10]

Answer: durant l'estiu de 1895

Question: Quan va veure Picasso per primer cop una obra de Velázquez?

Answer: tretze

Question: Quants anys tenia Picasso quan va veure per primer cop una obra de Velázquez?

Answer: El Bufó Calabacillas i El niño de Vallecas

Question: De quins personatges va fer Picasso un parell d'esbossos en la seva visita al Museo del Prado?

Context: Els tres Paisatges van ser pintats íntegrament el 2 de desembre.[90] Es tracta de vistes del seu jardí privat. Anàlisis anteriors de l'obra[53] plantejaven que Picasso va intentar descansar del seu propi projecte amb aquestes obres, tornant a mirar a fora i fixant-se en el que veia per la finestra. Estudis més recents plantegen que els paisatges són una manera de comparar la foscor dels alcàssers de la Meseta amb la llum del Mediterrani, anàlisi també utilitzada en la composició dels colomins.

Answer: el 2 de desembre

Question: Quan van ser pintats els tres Paisatges?

Answer: vistes del seu jardí privat

Question: Què reflecteixen els tres Paisatges?

Answer: són una manera de comparar la foscor dels alcàssers de la Meseta amb la llum del Mediterrani

Question: Què suggereixen estudis recents sobre els paisatges de Picasso?

Context: El juny de 2009, quan les obres van tornar, es va aprofitar per presentar una nova ordenació de la suite. Es van reubicar algunes obres, ordenant la sèrie seguint un sistema de presentació cronològic i incorporant l'esbós del 16 d'agost que tot just havia sigut donat per Catherine Hutin al museu. També es va aprofitar per incorporar una nova retolació i nous emmarcats de les obres.[48] La intenció inicial era presentar tota la sèrie seguint un criteri exclusivament cronològic, però les particularitats físiques de l'espai van obligar que el retrat de Jacqueline, els paisatges i els colomins s'exposessin per separat.[49]

Answer: El juny de 2009

Question: Quan van tornar les obres?

Answer: una nova ordenació de la suite

Question: Què es va presentar quan van tornar les obres el 2009?

Answer: algunes

Question: Quantes obres es van reubicar?

Answer: seguint un sistema de presentació cronològic

Question: Com és va ordenar la sèrie?

Answer: el retrat de Jacqueline, els paisatges i els colomins

Question: Quines obres es van exposar per separat?

Context: Las Meninas de Velázquez han servit de font d'inspiració no només a Picasso. El primer seguidor de Velázquez va ser sens dubte el seu gendre Juan Bautista del Mazo, pintor de cambra de Felip IV l'any 1661. En el retrat de la infanta Margarida d'Espanya de 1666, en el pla posterior, es pot apreciar la col·locació de Carles II i la nana Mari Bárbola en una escena similar a la de Las Meninas de Velázquez.[119] A continuació es llisten algunes de les obres o artistes que també les han versionat al llarg de la història de l'art:[120]

Answer: Juan Bautista del Mazo

Question: Qui va ser el primer seguidor de Velàzquez?

Answer: Felip IV

Question: De qui era Juan Bautista del Mazo pintor de cambra l'any 1661?

Answer: 1666

Question: Quan es va pintar el retrat de la infanta Margarida d'Espanya?

Answer: Mari Bárbola

Question: Com es deia la nana de la infanta Margarida d'Espanya?

Answer: Carles II i la nana Mari Bárbola

Question: A qui s'observa en el pla posterior del retrat de la infanta Margarida d'Espanya?


Història de la medicina

Context: Tanmateix, la medicina del segle xix encara conté molts elements d'art (ars medica), especialment en el camp de la cirurgia, però comença a albirar, gràcies a la imparable consecució de coneixements i tècniques, una manera d'exercir-la més científica i, per tant, més independent de l'«habilitat» o l'experiència dels que la practiquen. Aquest segle veurà néixer la teoria de l'evolució, expressió antropològica del positivisme científic que li és propi. La realitat pot mesurar-se, comprendre i predir mitjançant lleis, que al seu torn van sent corroborades pels successius experiments. Per aquest camí avancen l'astronomia (Laplace, Foucault), la física (Poincaré, Lorentz), la química (Dalton, Gay-Lussac, Mendeléiev) i la mateixa medicina.

Answer: pels successius experiments

Question: Com són corroborades les lleis?

Answer: La realitat

Question: Què pot mesurar-se, comprendre i predir mitjançant lleis?

Answer: cirurgia

Question: En quin camp especialment la medicina conte molts elements d'art?

Answer: de l'«habilitat» o l'experiència dels que la practiquen

Question: De què es fa més independent la medicina?

Answer: expressió antropològica del positivisme científic que li és propi

Question: Què és la teoria de l'evolució?

Context: D'una banda, les grans plagues que van assolar i van protagonitzar el final de l'Edat Mitjana. Durant el segle xiv fa la seva aparició a Europa la pesta negra, causa de la mort, per si sola, d'uns 20 o 25 milions d'europeus.[53] De l'altra, els segles XV (el Quattrocento) i XVI (el Cinquecento) van tenir en Itàlia l'origen d'unes filosofies de la ciència i de la societat basades en la tradició romana de l'humanisme. El sorgiment d'universitats a Itàlia a l'empara de les noves classes mercantils va suposar el motor intel·lectual del qual es va derivar el progrés científic que va caracteritzar aquest període. Aquesta "nova era" va recalar amb especial intensitat en les ciències naturals i la medicina, sota el principi general del "revisionisme crític". L'univers començava a contemplar sota una òptica mecanicista.

Answer: Durant el segle xiv

Question: Quant va aparèixer a Europa la pesta negra?

Answer: 20 o 25 milions

Question: Quantes morts d'europeus va causar la pesta negra?

Answer: Quattrocento

Question: Com s'anomena el segle XV?

Answer: en la tradició romana de l'humanisme

Question: En què es basaven les filosofies de la ciència i de la societat?

Answer: El sorgiment d'universitats

Question: Què va suposar el motor intel·lectual que va dur el progrés científic?

Context: Durant el segle xx, es van atendre guerres a gran escala amb metges i unitats hospitalàries mòbils, la qual cosa va desenvolupar tècniques avançades per a la curació de ferides massives i control de les infeccions rampants en les condicions del camp de batalla. Durant la Revolució Mexicana (1910-1920), el general Pancho Villa va organitzar trens hospital per als soldats ferits. Els furgons marcats amb la inscripció Servicio Sanitario foren reconvertits en quiròfans i àrees de recuperació, i hi treballaren fins a un màxim de 40 metges mexicans i nord-americans. Els soldats greument ferits eren transportats de tornada a l'hospital de la base.[106] El metge canadenc Norman Bethune, va desenvolupar un servei mòbil de transfusió de sang per a les operacions de primera línia a la Guerra Civil espanyola (1936-1939), però, irònicament, ell mateix va morir d'enverinament sanguini.[107] Milers de soldats amb cicatrius feren millorar les pròtesis i expandiren tècniques de cirurgia plàstica i cirurgia reconstructiva. Aquestes pràctiques es van combinar per ampliar la cirurgia estètica i altres formes de cirurgia electiva.

Answer: amb metges i unitats hospitalàries mòbils

Question: Amb què es van atendre les guerres durant el segle xx?

Answer: 1910-1920

Question: Quin període compren la Revolució Mexicana?

Answer: el general Pancho Villa

Question: Qui va organitzar trens hospitals?

Answer: fins a un màxim de 40 metges

Question: Quants metges treballaven en els furgons Servicio Sanitario?

Answer: d'enverinament sanguini

Question: De què va morir Norman Bethune?

Context: El monoteisme hebreu va fer que la medicina fos teúrgica: Jahvè era el responsable tant de la salut com de la malaltia. El monoteisme en general significa un avanç: facilitar el desenvolupament de la ciència en concentrar l'home en una sola idea. Va acabar amb la noció d'un déu per a cada fenomen de la naturalesa i cada circumstància de la vida com ho postulava el politeisme. Això va permetre l'estudi i la indagació de l'origen de cada cosa.

Answer: que la medicina fos teúrgica

Question: Què va fer el monoteisme hebreu?

Answer: Jahvè

Question: Qui era el responsable de la salut i de la malaltia?

Answer: el desenvolupament de la ciència

Question: Què facilita concentrar l'home en una sola idea?

Answer: el politeisme

Question: Qui postulava un déu per a cada fenomen de la naturalesa?

Context: Els metges romans d'Orient sovint compilaren i estandarditzaren el coneixement mèdic en llibres de text. Els seus registres tendien a incloure tant les explicacions de diagnòstic com dibuixos tècnics. L'obra De Re Medica Libri Septem, escrita pel metge Pau d'Egina, va sobreviure com una font particularment profunda de coneixement mèdic. Aquest compendi, escrit al segle VII, es va mantenir en ús com a llibre de text estàndard durant els següents 800 anys.

Answer: Els metges romans d'Orient

Question: Qui va compilar i estandaritzar el coneixement mèdic en llibres de text?

Answer: en llibres de text

Question: On van compilar el coneixement mèdic els metges romans d'Orient?

Answer: tant les explicacions de diagnòstic com dibuixos tècnics

Question: Què incloïen els registres dels metges romans d'Orient?

Answer: com una font particularment profunda de coneixement mèdic

Question: Com va sobreviure l'obra De Re Medica Libri Septem?

Answer: al segle VII

Question: Quan es va escriure el compendi?


Enterrament a Ornans

Context: És una composició oberta. La composició ve determinada per les figures representades de peu, a mida natural, que estan dispostes una al costat de l'altra, a manera de fris, imitant els sarcòfags de l'antiguitat romana. El fris que formen els personatges, proper al que s'anomena una isocefàlia, segueix la mateixa ondulació rítmica que la serralada del Jura, que serveix de fons i que era el paisatge autèntic d'Ornans. Els personatges estan posats sense cap mena de jerarquia, però les dones es mantenen separades dels homes a la dreta. L'horitzontalitat dels dos penya-segats del fons i dels núvols es contraposa amb la verticalitat dels personatges.

Answer: oberta

Question: Com és la composició?

Answer: natural

Question: De quina mida són les figures?

Answer: els sarcòfags

Question: Què imiten?

Answer: isocefàlia

Question: Com s'anomena el tipus de fris?

Answer: la serralada del Jura

Question: Què era el paisatge autèntic d'Ornans?

Context: La llum és barroca, inspirada lleugerament en Caravaggio. Cerca contrasts entre el primer pla, on està el taüt i els religiosos que fan la cerimònia, i la franja de personatges vestits de negre. La llum no s'utilitza per accentuar el dramatisme dels personatges, sinó per donar corporeïtat i volum als cossos. Al quadre domina una llum crepuscular que accentua la solitud del paisatge.[5]

Answer: barroca

Question: Com és la llum?

Answer: Caravaggio

Question: En qui està inspirada la?

Answer: contrasts

Question: Què cerca?

Answer: de negre

Question: Com van vestits els personatges?

Answer: corporeïtat i volum als cossos

Question: Què dóna la llum?

Context: L'obra Enterrament a Ornans va ser presentada al Saló de París de 1850 on, malgrat ésser premiada amb la segona medalla, va ser molt mal rebuda pels crítics indignats en veure que un treball tan gran (6,68 metres per 3,15 metres) representés una «anècdota popular» amb tanta serietat. El format panoràmic estava aleshores reservat per a les grans escenes històriques, mitològiques o religioses. La composició recorda La coronació de Napoleó, del pintor Jacques-Louis David.[cal citació]

Answer: al Saló de París

Question: On va ser presentada l'obra?

Answer: indignats

Question: Com estaven els crítics?

Answer: una «anècdota popular»

Question: Què els indignava que es presentés amb tanta serietat?

Answer: La coronació de Napoleó

Question: A quina obra recorda l'obra?

Answer: 6,68 metres per 3,15 metres

Question: Quin és la mida del quadre?

Context: Als Evangelis apòcrifs es diu que «quan Crist va agonitzar, la terra va tremolar, es va esquinçar i va fer brollar el crani d'Adam, enterrat des de feia mil·lennis». Courbet ha representat en el quadre un crani a la dreta de la fossa. També es troba aquest crani simbòlic a Hamlet i Horaci al cementiri, pintat per Delacroix el 1839, solament deu anys abans.[3] Aquesta mateixa calavera, així com els ossos en creu i les llàgrimes que figuren a la tela mortuòria, significarien que «l'iniciat renaixerà a una nova vida», en una al·lusió de Courbet a la sorda i secreta tradició maçònica a la població d'Ornans. El gos també tindria una càrrega simbòlica. De fet, a diverses societats és l'animal que acompanya l'home a l'altra vida[4] i està present sovint a les cerimònies sagrades, per exemple, de l'antic Egipte o dels inques.

Answer: apòcrifs

Question: De quins evangelis ens parla?

Answer: el crani d'Adam

Question: Què va brollar de la terra?

Answer: Delacroix

Question: Qui va pintar Hamlet i Horaci al cementiri?

Answer: a la tela mortuòria

Question: On hi trobem uns ossos en creu?

Answer: simbòlica

Question: Quina càrrega té el gos?

Context: Els dos domers: són empleats laics de l'església, que garanteixen el bon desenvolupament de les cerimònies religioses. El de l'esquerra (11) és un enòleg, mentre que el de la dreta (12) és un humil sabater. El color vermell dels seus vestits i dels barrets fa que semblin sortits directament d'un quadre italià de l'Edat mitjana tardana. Tanmateix, a la sagristia de l'església d'Ornans es va trobar  un d'aquests barrets.

Answer: enòleg

Question: Què és el de l'esquerra?

Answer: sabater

Question: Què és el de la dreta?

Answer: vermell

Question: De quin color son els vestits?

Answer: d'un quadre italià

Question: D'on sembla que surtin?

Answer: a la sagristia

Question: On van trobar un barret?


Dona i ocell

Context: Dona i ocell evoca un moviment absolutament de repòs representat per la seva quietud i rigidesa. Miró lligava el monument amb el costum de l'Antiga Roma de gravar un fal·lus a les portes d'entrada de les ciutats, per desitjar salut i força als que hi arribaven.[7] A Catalunya hi ha un exemple a l'entrada romana d'Empúries. L'obra es considera una síntesi de la iconografia mironiana i alhora un homenatge a l'arquitecte Antoni Gaudí, per la seva similitud a les formes de les torres de la Sagrada Família i per l'ús del trencadís.[3][31] Alguns autors també comenten la seva similitud amb l'Estàtua de Cristòfol Colom al final de les Rambles.[32] Les tres obres d'art públic de Joan Miró a Barcelona són una manera de l'artista d'intentar apropar l'art contemporani a un públic majoritari.[33]

Answer: de repòs

Question: Quin moviment evoca Dona i ocell?

Answer: per la seva quietud i rigidesa

Question: Per què és representat el moviment de repòs de Dona i ocell?

Answer: un fal·lus

Question: Què gravaven a l'antiga Roma a les portes d'entrada de les ciutats?

Answer: salut i força

Question: Què desitjava el fal·lus als que arribaven a les ciutats?

Answer: a l'arquitecte Antoni Gaudí

Question: A qui homenatja Dona i ocell?

Context: El 28 setembre de 1988 es va fer pública la notícia d'un intent de falsifació de l'obra Dona i Ocell. Els familiars de l'artista van presentar una denúncia al jutjat número 3 de Barcelona al·legant que s'havia subhastat una còpia il·legal de 107 cm de l'obra a la casa de subhastes Everhart[16] de Zuric,[48] valorada en uns disset milions de pessetes de l'època.[49] Segons la família, l'obra havia sigut venuda el maig de 1988, i podria ser una reproducció no autoritzada de l'esbós, ja que aquest s'havia fet mitjançant un motlle. El 30 de setembre a més, la policia va trobar una altra falsificació de Dona i Ocell, aquesta vegada a la Galeria d'Art Brok de a Barcelona.[36] A mitjan octubre del mateix any la policia va trobar el motlle que s'havia fet servir per a la construcció de les falsificacions. Segons la premsa de l'època, un treballador del taller de l'Hospitalet de Llobregat on s'havia fet l'esbós original, s'havia quedat un dels motllos i n'hauria fet algunes reproduccions sense permís en una foneria de Sant Adrià de Besòs. Per esvair dubtes, la família va assegurar que només existien 4 versions vàlides de Dona i Ocell, l'original al Parc Joan Miró i quatre versions més reduïdes que es conservaven en una galeria parisenca.[50] Actualment una d'aquestes versions es troba en un parc públic d'Amsterdam.[51]

Answer: El 28 setembre de 1988

Question: Quan es va fer pública la notícia d'un intent de falsificació de l'obra Dona i Ocell?

Answer: al jutjat número 3 de Barcelona

Question: On van presentar una denúncia els familiars de l'artista per la falsificació?

Answer: El 30 de setembre

Question: Quan va trobar una altra falsificació de dona i ocell la policia?

Answer: a la Galeria d'Art Brok de a Barcelona

Question: On va trobar la falsificació la policia?

Context: Dona i ocell[1] és una escultura exempta de Joan Miró que s'aixeca 22 metres sobre l'estany artificial del parc de Joan Miró, a Barcelona. Construïda entre 1981 i 1982 —per bé que inaugurada l'any següent—, l'obra és de pedra artificial, revestida parcialment amb ceràmica pintada de vermell, groc, verd i blau tractada com a trencadís, feta pel ceramista Joan Gardy Artigas.[2] L'escultura fou la darrera obra pública de Joan Miró.[3] L'obra té a veure, formalment, amb d'altres de motiu femení. És una forma vertical i complexa: a la part de baix, hi ha una part arrodonida de caràcter orgànic com un element natural que puja. Com si es tractés d'una ceba o una tija que a dalt acaba amb una mena de brot, poncella o cap de bolet. Tanmateix, dalt de tot, hi ha una cosa molt diferent: com un rodet desigual i inclinat, buit, tot de trencadís blanc per dins, lluent quan rep la llum, coronat amb una mena de mitja lluna groga, de banyes ben definides. El color s'usa de forma variada, amb efectes fets mitjançant el trencadís. S'ha indicat un presumpte significat establint diverses relacions entre l'escultura i diferents òrgans, criatures i elements de la Natura. L'obertura negra, vertical, s'ha relacionat amb una vulva i el fust en conjunt sembla tenir una forma fàl·lica.[4]

Answer: entre 1981 i 1982

Question: Quin any es va construir Dona i ocell?

Answer: Joan Gardy Artigas

Question: Qui va fer la ceràmica de dona i ocell?

Answer: una part arrodonida de caràcter orgànic

Question: Què hi ha al part baixa de Dona i ocell?

Answer: una mena de mitja lluna groga

Question: Què corona Dona i ocell?

Context: Anys més tard, el 1990, es va publicar una crítica d'Isidre Vallès on analitzava la conjunció entre els dos éssers, el masculí i el femení, que segons el crític abans s'enfrontaven i que ara, impel·lits l'un vers l'altra, s'han fos en una afinitat tel·lúrica que en marca, definitivament, el destí comú. Vallès deia que l'escultura apareixia com un element hermafrodita, on l'home s'ha vist metamorfosat en un penis-tòtem monumental que resumeix amb claredat el signe de la seva prepotència, mentre que la dona és present a través de la foscor del seu sexe, que, com un esvoranc gegantí recorre la massa vertical, oberta a tota mena de goig sexual. Vallès deia que la lluna-ocell el que feia era donar-li una dimensió còsmica a tot plegat, centrant-se no tant en el seu aspecte eròtic sinó més aviat en l'aspecte d'instrument d'on procedeix la vida, vaque és, en definitiva, la temàtica que, constantment, Joan Miró tracta en la seva obra, temàtica així mateix rememorada amb el basament aquàtic d'on emergeix l'escultura.[41]

Answer: d'Isidre Vallès

Question: De qui es va publicar una crítica l'any 1990?

Answer: com un element hermafrodita

Question: Com apareix l'escultura segons Vallès?

Answer: còsmica

Question: Quina dimensió dona la lluna-ocell a l'obra segons Vallès?

Answer: en l'aspecte d'instrument d'on procedeix la vida

Question: En quin aspecte es centra l'obra segons Vallès?

Answer: en un penis-tòtem monumental

Question: En què es veu metamorfosat l'home en l'obra segons Vallès?


La Baronia de Rialb

Context: El primer terme de Gualter en els segles de la fundació del monestir de Santa Maria era una partida del terme de Ponts i, per tant, no s'incloïa dins les terres del Rialb, que fou molt posteriorment. Gualter fou cedit al monestir de Ripoll pel comte Guifre el Pilós, que hauria ocupat el lloc abans del 890.[7] El 1079 era propietari del lloc el comte Ermengol IV d'Urgell. El mateix comte, per ajudar a l'aixecament del nou monestir, va cedir a l'abat de Ripoll la meitat de les primícies dels pobles que havia acabat de conquerir als àrabs i dels que guanyés en endavant dins el pla de Mascançà, a partir de la serra d'Almenar.

Answer: Ponts

Question: Quin era el primer terme de Gualter en els segles de la fundació del monestir de Santa Maria?

Answer: dins les terres del Rialb

Question: On no s'incloïa el primer terme de Gualter?

Answer: Guifre el Pilós

Question: Qui va cedir Gualter al monestir de Ripoll?

Answer: al monestir de Ripoll

Question: A qui fou cedit Gualter pel comte Guifre el Pilós?

Answer: per ajudar a l'aixecament del nou monestir

Question: Per a què va cedir Ermengol IV d'Urgell a l'abat de Ripoll la meitat de les primícies dels pobles que havia acabat de conquerir als àrabs?

Context: Al llarg del Rialb, i fins a l'embassament, trobem un continu de bosc de ribera amb un grau de naturalitat elevat, caracteritzat per la presència de salzedes i alberedes. Aquest hàbitat també el trobem a les ribes del Segre, al límit sud del municipi. Finalment, cal esmentar, a l'àrea del congost del Rialb i el Forat de Bulí es localitzen els únics hàbitats d'interès comunitari de roquissars que apareixen al municipi. Les roques calcícoles amb vegetació casmofítica termòfila o ombrejada de les contrades mediterrànies, amb tan sols 2,56 ha., es troben al Barranc del Foradot; mentre que les roques calcícoles amb vegetació casmofítica (Saxifraga media) de l'alta muntanya pirinenca, amb 73,42 ha., se situen al Forat de Bulí i a la cinglera de Rocablanca.[46]

Answer: elevat

Question: Quin grau de naturalitat té el bosc de ribera?

Answer: la presència de salzedes i alberedes

Question: Què caracteritza el bosc de ribera?

Answer: a l'àrea del congost del Rialb i el Forat de Bulí

Question: On es localitzen els hàbitats de roquissars que apareixen al municipi?

Answer: casmofítica (Saxifraga media) de l'alta muntanya pirinenca

Question: Com és la vegetació de les roques calcícoles que es situen al Forat de Bulí i a la cinglera de Rocablanca?

Context: Congost engorjat al tram mitjà del riu Rialb amb trets característics d'espectacular bellesa que el fan únic a Catalunya. És apte per pràctiques esportives d'aventura com el barranquisme. S'hi accedeix per una pista asfaltada derivada de la carretera comarcal C-1412b, que uneix Ponts amb els Pallars, en el PK 15,250 a l'altura de la Collada de la Santa. Aquest camí asfaltat segueix el traçat del Rialb fins al forat; a la darreria de 2009 començà l'actuació d'una segona fase de condicionament i millora del camí, que afecta els municipis de la Baronia i Coll de Nargó.[26]

Answer: trets característics d'espectacular bellesa

Question: Què fa que el congost engorjat al tram mitjà del riu Rialb sigui únic a Catalunya?

Answer: d'aventura com el barranquisme

Question: Per a quines pràctiques esportives és apte el congost?

Answer: per una pista asfaltada

Question: Per on s'accedeix al congost?

Answer: de la carretera comarcal C-1412b

Question: D'on deriva la pista asfaltada per la que s'accedeix al congost?

Answer: Baronia i Coll de Nargó

Question: A quins municipis afecta la segona fase de condicionament i millora del camí?

Context: De l'època prehistòrica trobem el dolmen de Sòls de Riu (o de Solsderiu o dels Tres Pilars), un megàlit alçat fa més de quatre mil anys i fet amb grans pedres verticals cobertes per una gran roca. Aquest monument funerari, igual que les esglésies de Santa Eulàlia del mas de Pomanyons i de Sant Girvés de la Torre, va ser canviat de l'emplaçament originari per salvaguardar-lo de les aigües del pantà de Rialb.[42] Es troba al nucli de la Torre de Rialb.[6][43]

Answer: prehistòrica

Question: De quina època és el dolmen de Sòls de Riu?

Answer: més de quatre mil anys

Question: Quants anys fa que es va alçar el dolmen de Sòls de Riu?

Answer: pedres

Question: Amb quin material està fet el dolmen de Sòls de Riu?

Answer: per salvaguardar-lo de les aigües del pantà de Rialb

Question: Per què va ser canviat el dolmen de Sòls de Riu del seu emplaçament originari?

Answer: al nucli de la Torre de Rialb

Question: On es troba el dolmen de Sòls de Riu?

Context: No consta informació concreta de la població de la vall d'abans del segle xiv i cal suposar que en aquell temps estaria al nivell demogràfic dels altres pobles de la muntanya catalana. En aquesta fita ja existien les famílies que han estat tradicionalment propietàries de la seva casa i que normalment en portaven el nom. Molts cabalers i potser algunes famílies des de l'antigor han anat emigrant cap a poblacions majors; per això en la patronímia de Ponts i altres pobles, concretament Agramunt, hi trobem en el segle xiv molts cognoms de persones que procedien del Rialb. S'hi llegeix els Puig, Cerdanyés, Batalla, Vilamaians, Baró, Salinoves, Trilla, Coll, Rialb, Barrat, G. de l'Era, Marçol, Gualter i altres. Basant-se en aquestes dades, en les cites eventuals que es troben en altres documents anteriors de lloc i cases del Rialb, com dels molins, que en algun temps havien estat més de cinc;[14] segons les capelles romàniques, que sempre solien situar-se prop d'un mas i estudiant la mateixa arqueologia de la construcció, es pot apuntar que abans de l'època dels fogatges i de les epidèmies de la segona meitat del segle xiv, aquest territori estava tan poblat com ho fou a la fi del segle xviii, i s'hi comptaven unes 60 cases i unes 11 famílies més de Gualter.

Answer: Molts cabalers i potser algunes famílies

Question: Qui ha anat des de l'antigor emigrant cap a poblacions majors?

Answer: en la patronímia de Ponts i altres pobles, concretament Agramunt

Question: On es troben en el segle xiv molts cognoms de persones que procedien del Rialb?

Answer: les capelles romàniques

Question: Què es solia situar a prop d'un mas?

Answer: 60

Question: Quantes cases s'hi comptaven en el territori abans de l'època dels fogatges i de les epidèmies de la segona meitat del segle xiv?

Answer: la segona meitat del segle xiv

Question: Quina va ser l'època dels fogatges i de les epidèmies en la que s'hi comptaven 60 cases al territori?


Ernest Shackleton

Context: Diana Preston va publicar una història què havia explicat uns anys més tard Albert Armitage, segon comandant de l'expedició, segons la qual Scott s'havia enfrontat amb el metge del vaixell quan li va dir que Shackleton no estava especialment malalt, tot responent: "Si no se'n torna malalt, tornarà amb deshonra." No hi ha cap altra prova d'aquest fet que l'acusació d'Armitage, que segons Preston era un home amargat.[20] Ranulph Fiennes, biògraf de Scott, opina que hi ha poques proves que els dos estiguessin enemistats i que Shackleton va ser enviat a casa perquè, en efecte, estava malalt. Malgrat tot, Shackleton i Scott continuaven mantenint una correspondència amistosa, encara que l'experiència del Discovery s'ha descrit com "un moment" profundament decebedor "que defineix la vida de Shackleton".[17][16] Encara que públicament eren amics, Shackleton i Scott continuaren rivalitzant per aconseguir grans proeses i varen competir pels recursos monetaris i les tripulacions.[17]

Answer: Diana Preston

Question: Qui va publicar la història?

Answer: segon comandant de l'expedició

Question: Què era Albert Armitage?

Answer: amargat

Question: Com era Armitage segons Preston?

Answer: a casa

Question: On va ser enviat Shackleton?

Answer: pels recursos monetaris i les tripulacions

Question: Per què competien Shackleton i Soctt?

Context: L'Endurance deixà Plymouth cap a l'Antàrtida el 8 d'agost de 1914.[41] Després d'aturar-se a Buenos Aires i Geòrgia del Sud, marxà cap al mar de Weddell el 5 de desembre. A mesura que navegaven cap al sud apareixien els primers gels, que els obligaren a progressar a poc a poc. Endinsats al Weddell, les condicions del mar empitjoren gradualment fins al 17 de gener de 1915, en què l'Endurance resta atrapat en un banc de glaç, i el 24 de febrer s'adonen que no serà possible alliberar-lo fins a la primavera següent, per la qual cosa Shackleton ordenà preparar-se per hivernar.[45][41] Al maig, el sol de l'Antàrtida es pon per última vegada abans de l'hivern. No obstant això, quan la primavera va arribar la ruptura del gel i el subsegüent moviment de gegantins bancs de glaç va esberlar el buc del vaixell.[46] Encara que l'Endurance resistís considerablement bé la pressió, el 24 d'octubre va xocar contra un gran bloc, i s'obrí una vía d'aigua. Després d'uns quants dies, el 27 d'octubre, amb la posició a 69° 05′ S, 51° 30′ O, Shackleton donà l'ordre d'abandonar el vaixell i els homes, les provisions i l'equip són transferits al gel. Mrs. Chippy, el gat estimat del fuster Harry McNish, i els cadells més joves nascuts durant l'expedició van haver de ser sacrificats d'un tret perquè Shackleton no pensava que sobrevisquessin al calvari prolongat que els esperava.[47] El 21 de novembre de 1915, les restes del naufragi finalment s'escolaven sota el gel.[41]

Answer: Plymouth

Question: Quina ciutat va deixar L'Endurance?

Answer: cap a l'Antàrtida

Question: On es va dirigir L'Endurance?

Answer: 8 d'agost de 1914

Question: En quina data deixà L'Endurance Plymouth?

Answer: abandonar el vaixell

Question: Què ordenà Shackleton el 27 d'octubre?

Answer: Al maig

Question: Quan es pon per última vegada el sol de l'Antàrtida abans de l'hivern?

Context: El Discovery salpà de Londres el 31 de juliol de 1901 en direcció a l'Antàrtida.[18] El grup va passar dos estius a l'Antàrtida, i entre octubre de 1902 i febrer de 1903 Shackleton es va reunir amb Scott i Edward Wilson, cirurgià ajudant i zoòleg de vertebrats, en un viatge cap al sud que es feia amb l'objectiu d'aconseguir la màxima latitud possible.[19] El viatge es desenvolupà sota unes condicions difícils: el menjar va resultar insuficient, els gossos estaven debilitats pel menjar contaminat, i el grup es va veure obligat a deixar els seus pesants trineus. El 31 de desembre de 1902, l'equip arribà al punt més meridional (82° 17 S), però no van poder continuar més cap al sud a causa del terreny, les severes condicions i un principi d'escorbut. Shackleton també va tenir una afecció de cor i pulmó.[5][17] Amb tot, fou notable que arribessin a 869 km del Pol Sud i 386 km més al sud del que cap humà havia arribat.[20]

Answer: Londres

Question: D'on salpà El Discovery?

Answer: 1901

Question: En quin any salpà de Londres El Discovery?

Answer: dos

Question: Quants estius va passar el grup a l'Antàrtida?

Answer: pel menjar contaminat

Question: Per què estaven debilitats els gossos?

Answer: cor i pulmó

Question: Quina afecció va patir Shackleton?

Context: Shackleton havia rebutjat empaquetar subministraments per més de quatre setmanes, sabent que si no arribaven a terra abans d'aquell temps era que el vaixell s'havia perdut. I en efecte, després de 14 dies, la tripulació tenia a la vista Cave Cove, a Geòrgia del Sud. Per evitar atracar de nit en una costa desconeguda, Shackleton ordenà que el vaixell estigués retirat de la costa fins a l'arribada de les primeres llums. Durant l'espera s'aixecà una tempesta amb vents huracanats. Després de lluitar contra la tempesta durant nou hores, finalment van poder arribar a la costa.[53]

Answer: Cave Cove

Question: Quina cova va veure la tripulació després de 14 dies?

Answer: Geòrgia del Sud

Question: On est troba la Cave Cove?

Answer: nou

Question: Quantes hores van lluitar contra la tempesta?

Answer: que el vaixell s'havia perdut

Question: Què significava si no arribaven a terra abans de quatre setmanes?

Answer: Per evitar atracar de nit en una costa desconeguda

Question: Per què Shackleton ordena que el vaixell estigués retirat de la costa fins a les primeres llums?

Context: Els tres primers intents de Shackleton per rescatar els seus homes de l'illa Elephant varen fracassar. Desesperat, finalment apel·là al govern de Xile, qui va oferir l'ajuda del Yelcho, un petit remolcador marítim de l'armada xilena. El Yelcho arribà a l'illa Elephant el 30 d'agost, i Shackleton ràpidament va evacuar els 22 homes que havia deixat enrere feia 105 dies.[34] Encara que tots els membres del Weddell Sea Party del Shackleton varen sobreviure,[56] l'equip del mar de Ross romangué encallat a cap Evans, a l'illa de Ross, perquè l'Aurora va quedar atrapat en el gel durant deu mesos i no s'hi podia arribar. Shackleton es retrobà amb l'Aurora a Nova Zelanda, i tornà per rescatar la tripulació del mar de Ross. Tres membres d'aquest equip varen perdre la vida.[57]

Answer: un petit remolcador marítim de l'armada xilena

Question: Què era Yelcho?

Answer: 30 d'agost

Question: Quin dia arribà el Yelcho a l'illa Elephant?

Answer: 22

Question: Quants homes van ser evacuats per Shackleton?

Answer: Nova Zelanda

Question: On es va retrobar Shackleton amb l'Aurora?

Context: El Pol Sud no fou assolit, però el 9 de gener de 1909 Shackleton i tres companys arribaven a un nou punt "més meridional" en conquerir la latitud de 88° 23 S, un punt que era només a 180 km del pol.[35] L'equip del Pol Sud també va descobrir la ruta de la glacera Beardmore (anomenada així en honor del patró de Shackleton) cap a la plataforma antàrtica; varen ser els primers a "posar el peu" a la plataforma.[34]Varen arribar de tornada al McMurdo Sound després de subsistir amb mitges racions durant bona part del perillós viatge de retorn.[5] L'expedició va consumar altres metes, com la primera pujada del mont Erebus i un viatge a la localització aproximada del Pol Sud magnètic, aconseguida el 16 de gener de 1909 per Edgeworth David, Douglas Mawson i Alistair MacKay.

Answer: L'equip del Pol Sud

Question: Qui va descobrir la ruta de la glacera Beardmore?

Answer: perillós

Question: Com va ser el viatge de retorn?

Answer: Erebus

Question: Quin mont va pujar l'expedició?

Answer: amb mitges racions

Question: Amb què van subsistir durant bona part del viatge de retorn?

Answer: 16 de gener de 1909

Question: Quan van aconseguir arribar a la localització aproximada del Pol Sud magnètic?


El gran dia de Girona

Context: L'obra fou definitivament instal·lada el 14 de setembre de 2010 a l'Auditori Josep Irla de l'Antic Hospital Santa Caterina de Girona, actual seu de la Generalitat de Catalunya a la ciutat, provinent directament del Centre de Restauració de Valldoreix. L'obra va ser transportada en camió i descarregada per un equip de 8 operaris davant la presència d'un equip de restauradors i de diverses persones vinculades al projecte. Per poder manipular-la correctament es va encarregar a l'empresa Chassitech la construcció d'una estructura metàl·lica —una doble graella d'alumini anoditzat amb perfils exteriors de fusta— dissenyada per facilitar futures intervencions de manteniment de l'obra. El personal del Museu d'Art de Girona va assumir la responsabilitat de garantir l'entorn climàtic necessari, amb un nivell de lluminositat que no depassés els 150-200 lux. Entre el 14 i el 16 de setembre l'obra es va penjar de l'estructura d'alumini, i al cap de pocs dies fou presentada a la premsa.[28] L'exposició es va inaugurar el 23 d'octubre de 2010. En aquesta seu també es pot observar l'escultura El tors de Venus de Maillol.[29]

Answer: 14 de setembre de 2010

Question: Quan es va instal·lar l'obra?

Answer: a l'Auditori Josep Irla de l'Antic Hospital Santa Caterina de Girona

Question: On es va instal·lar l'obra?

Answer: del Centre de Restauració de Valldoreix

Question: D'on provenia l'obra?

Answer: en camió

Question: Com va ser transportada l'obra?

Context: La primera vegada que va participar en el concurs seria el 1858, any en què enviaria diverses obres i rebria una tercera medalla per un retrat titulat Estudi del Natural.[4] El mateix any i fora de concurs va presentar L'últim dia de Numància,[5] que seria posteriorment adquirit per l'Estat per 3.000 pessetes[6] i dipositat al fons del Museu del Prado, tot i haver obtingut només una medalla de tercera classe.[7] El 1860 va enviar un dels seus paisatges, amb el qual va obtenir una segona medalla. El pintor, va passar bona part de la seva vida obsessionat per la sèrie de la Guerra del Francès i el Setge de Girona de 1809, realitzant pintures com El somatent del Bruch, La Companyia de Santa Bàrbara (MNAC), Les heroïnes de Girona (Diputació) i la més grandiosa El gran dia de Girona, que li va ocupar bona part de la seva vida fins a la seva defunció.

Answer: Estudi del Natural

Question: Per quin retrat va rebre una tercera medalla?

Answer: L'últim dia de Numància

Question: Quin obra va presentar el 1858 fora de concurs?

Answer: l'Estat

Question: Qui va adquirir L'últim dia de Numància?

Answer: 3.000

Question: Per quantes pessetes va adquirir l'Estat L'últim dia de Numància?

Answer: un dels seus paisatges

Question: Què li va donar al pintor una segona medalla?

Context: Arran de la restauració i trasllat de l'obra, es va organitzar l'exposició Ramon Martí Alsina. El gran dia de Girona. Anatomia d'un quadre que va tenir lloc entre el 23 d'octubre de 2010 i el 29 de maig de 2011 en tres espais de Girona. L'exposició fou organitzada pel Museu d'Art de Girona en col·laboració amb el MNAC, i fou comissariada per Maria Lluïsa Faxedas, professora de la Universitat de Girona experta en el tema. L'objectiu d'aquesta mostra fou investigar els motius que van dur a Martí Alsina a realitzar aquesta obra. El projecte expositiu es va dividir en 3 espais:

Answer: entre el 23 d'octubre de 2010 i el 29 de maig de 2011

Question: Quan va tenir lloc Anatomia d'un quadre?

Answer: en tres espais de Girona

Question: On va tenir lloc l'exposició?

Answer: Museu d'Art de Girona en col·laboració amb el MNAC

Question: Qui va organitzar l'exposició?

Answer: Maria Lluïsa Faxedas

Question: Per qui fou comissariada l'exposició?

Context: L'escena de la meitat dreta es distribueix en una estructura piramidal amb el vèrtex en les ruïnes del fons. Els defensors de la ciutat es troben atrinxerats en una línia que talla en diagonal l'espai total de l'obra i que permet centrar l'atenció en les figures dels comandaments militars tot i estar en segon pla. El grup de l'esquerra de l'obra està format per la darrera línia de defensors de la ciutat, amb el general Álvarez de Castro en una posició molt destacada. Aquesta distribució s'assimila a la que Vernet va plantejar a La batalla de Somosierra de 1812, on la muntanya del fons talla l'enquadrament focalitzant als personatges a cavall, competint en importància amb els ferits del primer pla.

Answer: en una estructura piramidal amb el vèrtex en les ruïnes del fons

Question: Com es distribueix l'escena de la meitat dreta?

Answer: atrinxerats en una línia que talla en diagonal l'espai total de l'obra

Question: On es troben els defensors de la ciutat?

Answer: comandaments militars

Question: Quines figures estan en segon pla?

Answer: de l'esquerra

Question: En quin grup de l'obra és el general Álvarez de Castro?

Answer: 1812

Question: De quant és La batalla de Somosierra?

Context: El 1905 Font i Sangrà recuperà la seva obra. A causa de les seves dimensions extraordinàries, la va dipositar en una capella, ampliada per a l'ocasió, de la seva finca de Cardedeu, Ca n'Eres Vell. Font i Sangrà conservava el gruix de la seva col·lecció al seu domicili de la Ronda de Sant Pere número 38. La pintura va esdevenir un reclam turístic a Cardedeu, ja que el propietari ensenyava l'obra a tothom que anava a veure-la.

Answer: 1905

Question: Quan va recuperar la seva obra Font i Sangrà?

Answer: extraordinàries

Question: Com eren les dimensions de l'obra de Font i Sangrà?

Answer: Ca n'Eres Vell

Question: Quin nom rep la finca de Cardedeu de Font i Sangrà?

Answer: Ronda de Sant Pere número 38

Question: On és el domicili de Font i Sangrà?

Context: Durant l'examen organolèptic, fet tant per l'anvers com pel revers de l'obra, es van fer observacions macroscòpiques i microscòpiques dels diversos materials constitutius del quadre i es van prendre mostres per poder dur a terme diverses anàlisis físicoquímiques. També es va fotografiar l'obra seguint diverses tècniques existents, com la fotografia amb llum ultraviolada, amb transil·luminació o amb llum rasant. No només es va analitzar l'obra sinó que diversos investigadors també van investigar les sales de reserva del museu i d'altres obres del mateix període de l'artista, per poder realitzar les comparacions pertinents. Les particularitats de les dimensions de l'obra l'havien preservat d'intervencions més invasives com un reentelat o un envernissat general, tècniques habituals fins fa relativament poc temps en el món de la conservació i restauració d'obres d'art.

Answer: tant per l'anvers com pel revers

Question: On es va fer l'examen organolèptic de l'obra?

Answer: dels diversos materials constitutius del quadre

Question: De què es van fer observacions macroscòpiques i microscòpiques?

Answer: reentelat o un envernissat general

Question: Quines tècniques eren habituals en el món de la restauració d'obres d'art fins fa poc de temps?

Answer: per poder dur a terme diverses anàlisis físicoquímiques

Question: Per què es van prendre mostres dels materials del quadre?

Answer: les sales de reserva del museu i d'altres obres del mateix període de l'artista

Question: Què van investigar diversos investigadors?


La pietra del paragone

Context: La trama es desenvolupa a la casa de camp del comte Asdrubale qui, per aconseguir casar-se amb una dona que l'estimi veritablement, sotmet a proves les tres aspirants disfressant-se de mercader turc i presentant-se com a creditor autoritzat a embargar tots els seus béns, cosa que aconsegueix allunyar els hostes frívols i paràsits i comprovar la veritable amistat de Giocondo i Clarice. Per mitjà d'una altra disfressa, aquesta última aconsegueix assegurar l'amor del comte i arribar així al final feliç. La trama barreja un llenguatge modern amb altres solucions que recorden el teatre de la tradició italiana.[9]

Answer: a la casa de camp del comte Asdrubale

Question: On es desenvolupa la trama?

Answer: de mercader turc

Question: De què es disfressa el comte Asdrubale?

Answer: de Giocondo i Clarice

Question: De qui comprova la veritable amistat el comte Asdrubale?

Answer: modern

Question: Com és el llenguatge que es barreja en la trama?

Answer: amb altres solucions que recorden el teatre de la tradició italiana

Question: Què es barreja en la trama amb el llenguatge modern?

Context: A principis de juliol de 1812, Rossini va arribar a Milà des de Venècia per començar a treballar en La pietra. El llibretista, Luigi Romanelli, era un dels tants poetes prolífics que produïen constants i deficients arguments per als teatres italians.[3] Rossini van començar a treballar com sempre prop de la data d'obertura programada del 19 de setembre. El llibret va ser construït a l'antiga, amb recursos còmics totalment gastats i ensamblat en una estructura feixuga. Seguint la tradició del segle anterior, era una òpera en què tots els personatges tenien una importància similar, amb un nombre semblant d'àries, fet que obligava al compositor a interrompre constantment la trama amb l'ària de cada personatge. L'argument també tenia totes les característiques típiques de les òperes bufes antigues, com les múltiples confusions amoroses o la disfressa d'un dels personatges com a turc per fer por als altres i castigar-los. A La pietra aquest moment del fals turc, que no era altre que l'amo de la casa, es va fer molt famós.[4]

Answer: A principis de juliol de 1812

Question: Quan va arribar Rossini a Milà?

Answer: Venècia

Question: Des d'on va arribar Rossini a Milà?

Answer: per començar a treballar en La pietra

Question: Per què va anar Rossini a Milà?

Answer: la disfressa d'un dels personatges com a turc

Question: Quin moment és va fer molt famós a La pietra?

Answer: l'amo de la casa

Question: Qui era el fals turc?

Context: Cap altra òpera de Rossini ha estat tan lloada per la crítica i alhora tan rara vegada realitzada com La pietra del paragone. Igual que molts altres malentesos sobre el compositor, això es remunta a Stendhal, que la va descriure com millor obra de Rossini en el gènere de l'òpera bufa. Aquest judici de l'escriptor francès, lamentablement, no es reflecteix en les cartelleres dels teatres d'òpera.[1]

Answer: Cap altra

Question: Quina altra òpera de Rossini ha estat tan lloada per la crítica?

Answer: Stendhal

Question: Qui va descriure l'obra com la millor de Rossini en el gènere de l'òpera bufa?

Answer: escriptor

Question: Quina professió tenia Stendhal?

Answer: en les cartelleres dels teatres d'òpera

Question: On no es reflecteix el judici d'Stendhal?

Context: Il Barbiere di Siviglia, després d'un escàndol excepcional en l'estrena, va aconseguir una sèrie d'èxits als escenaris sense parangó al món, i aquest fet va donar forma al pobre destí de La pietra. També va ser decisiu que la primera actuació fora de Milà, el 1813 en el Teatro San Benedetto de Venècia, no fos reeixida. El fracàs de Venècia no vol dir, però, el final d'aquesta òpera. No obstant això, no es pot comptar entre les òperes de primera fila de Rossini, com ho demostra el fet que durant gairebé dos segles no va tornar, ni tan sols de forma modesta, a l'escenari. En els anys posteriors a 1962 fins a mitjans de la dècada de 1980 l'òpera va viure, reelaborada per Günther Rennert amb el títol Die Liebesprobe, un veritable renaixement a Alemanya. Aquesta versió es va endur gran part de l'encant de l'òpera original per ser "degradada" en una opereta.

Answer: Il Barbiere di Siviglia

Question: Quina obra va aconseguir una sèrie d'èxits als escenaris sense parangó al món?

Answer: 1813

Question: Quan es va fer la primera actuació de l'obra fora de Milà?

Answer: Teatro San Benedetto de Venècia

Question: On es va fer la primera actuació de l'obra fora de Milà?

Answer: el final d'aquesta òpera

Question: Què no vol dir el fracàs de Venècia?

Answer: dos

Question: Durant gairebé quants segles no va tornar l'òpera a l'escenari?

Context: El virrei de Napoleó a Milà, Eugène de Beauharnais, va quedar tan impressionat per l'òpera que va escriure al ministre de l'interior, «has d'aconseguir amablement que el mestre Gioachino Rossini sigui eximit del servei militar. Jo no m'atreveixo a exposar al foc enemic una vida tan preciosa, els meus contemporanis mai em perdonarien. Podem estar perdent un soldat mediocre, però salvem un geni de la nació».[6]

Answer: Eugène de Beauharnais

Question: Qui era el virrei de Napoleó a Milà?

Answer: impressionat

Question: Com va quedar Eugène de Beauharnais per l'òpera?

Answer: al ministre de l'interior

Question: A qui va escriure Eugène de Beauharnais?

Answer: has d'aconseguir amablement que el mestre Gioachino Rossini sigui eximit del servei militar

Question: Què li va escriure Eugène de Bauharnais al ministre de l'interior?

Answer: un geni de la nació

Question: Què li va dir que salvaven Eugène de Bauharnais al ministre de l'interior?


Macbeth (Verdi)

Context: En la seva extensa producció per a la música escènica Verdi va concretar tres òperes basades en obres teatrals de William Shakespeare. La primera va ser justament Macbeth, la seva desena òpera, composta als 34 anys d'edat. Quatre dècades més tard, al final de la seva activitat creativa i quan Verdi era ja tot un consagrat, vindrien Otello i Falstaff, basada aquesta última en la comèdia Les alegres comares de Windsor. Cal tenir en consideració en aquest recompte que Giuseppe Verdi va mantenir durant molt temps la idea, mai concretada, de compondre una òpera sobre El Rei Lear, també de Shakespeare.

Answer: tres

Question: Quantes òperes va concretar Verdi basades en obres teatrals de William Shakespeare?

Answer: Macbeth

Question: Quina va ser la primer òpera de Verdi basada en un obra de Shakespeare?

Answer: 34

Question: Quants anys tenia Verdi quan va compondre Macbeth?

Answer: en la comèdia Les alegres comares de Windsor

Question: En què es basava l'obra Falstaff?

Context: El febrer de 1847, Verdi es va instal·lar a Florència i va començar el seu treball d'assaigs, d'on van sorgir algunes opinions sobre els cantants, que han fet història i que demostren el compromís teatral i dramàtic que per primera vegada ell estava assumint envers una de les seves òperes. Al baríton que tindria a càrrec el paper protagonista en l'estrena, Felice Varesi, el mestre li va dir «voldria que vostè fos més un fidel servidor del dramaturg que del compositor». I sobre qui havia d'encarnar el decisiu paper de Lady Macbeth, Eugenia Tadolini, Verdi va advertir «La Tadolini és una dona bella i jo vull que al rol aparegui com un personatge lleig i dolent. Ella canta massa bé, com un àngel, però el que jo desitjo és un so aspre, sufocat, dur i fosc. Lady Macbeth ha de ser com el mateix dimoni». Amb aquestes paraules Verdi rebutja la gran soprano, i exigeix als seus cantants un gir radical que influirà posteriorment en la tècnica vocal de l'òpera italiana.[5]

Answer: Florència

Question: On es va instal·lar Verdi el 1847?

Answer: Eugenia Tadolini

Question: A quina soprano va rebutjar Verdi?

Answer: massa bé, com un àngel

Question: Com cantava Eugenia Tadolini, segons Verdi?

Answer: Felice Varesi

Question: Quin baríton tindria el paper protagonista en l'estrena?

Answer: un gir radical que influirà posteriorment en la tècnica vocal de l'òpera italiana

Question: Què exigeix Verdi als seus cantants?

Context: La complexa estructura del drama shakesperià en cinc actes va ser sintetitzada, no sense dificultat, per Piave, en una estructura de quatre actes. Tot i això, la posada en escena resulta difícil, atesos els nombrosos canvis d'escena i les complexes ambientacions; per exemple les dues escenes ambientades en el bosc, en les introduccions del primer i el darrer acte. També s'hi troba una certa incongruència en les dues parts de l'acte tercer: la Gran Escena de l'aparició i el duet Ora di morte e di vendetta. Però, malgrat tot, s'ha de reconèixer la mestria de Piave en la redacció i el seu, si més no difícil, respecte al text de Shakespeare.

Answer: quatre

Question: En quants actes va sintetitzar Piave l'estructura del drama?

Answer: en les dues parts de l'acte tercer

Question: On es troba una certa incongruència?

Answer: : la Gran Escena de l'aparició i el duet Ora di morte e di vendetta

Question: Quines són les dues parts de l'acte tercer?

Answer: la mestria de Piave en la redacció i el seu, si més no difícil, respecte al text de Shakespeare

Question: Què se li ha de reconèixer a Piave?

Context: Macbeth es va estrenar possiblement al Globe Theatre el 1606. La força captivadora de la tragèdia de Shakespeare porta al compositor a sotmetre la seva música a l'endimoniada tensió dramàtica de l'obra i de la corrosiva tortura interior dels protagonistes. Les línies de cant passen a servir l'expressió del text i la instrumentació a emfatitzar les diferents atmosferes que se succeeixen en el desenllaç de la tragèdia. La declamació del cant, les frases entretallades, els sospirs a mitja veu, els silencis i una altra sèrie d'efectes vocals confereixen als personatges una veracitat mai aconseguida en les seves obres anteriors. Verdi passa a intervenir directament en la direcció dels actors i en detalls de l'escenografia en el seu afany per donar a la seva òpera la profunditat assolida en l'obra teatral.[14]

Answer: Globe Theatre

Question: En quin teatre possiblement es va estrenar Macbeth?

Answer: 1606

Question: Quan es va estrenar Macbeth?

Answer: Verdi

Question: Qui va dirigir els actors en Macbeth?

Answer: l'expressió del text

Question: Què passen a servir les línies de cant?

Answer: les diferents atmosferes que se succeeixen en el desenllaç de la tragèdia

Question: Què emfatitza la instrumentació?

Context: Prop de la frontera anglesa, un grup d'infeliços exiliats es lamenten de la seva sort i la del seu oprimit país (Patria oppresa), entre els quals es troba Macduff, i plora als membres de la seva família que han mort a les mans de Macbeth (Ah, la paterna mano). Ara arriba Malcolm, al capdavant d'un exèrcit de soldats anglesos i els instrueix perquè tallin branques dels arbres del veí bosc de Birnam i camuflar així el seu avanç fins a Dunsiname. Tots es mobilitzen per salvar a Escòcia: La patria tradita piangendo ne invita. Al saló del castell de Macbeth, un metge i una dama de companyia esperen amb gran ansietat. La dama ha sentit les paraules pronunciades per la reina les dues últimes nits, mentre caminava somnàmbula. Ara apareix Lady Macbeth, que camina i parla en somnis: Una macchia e qui tuttora (Sempre aquí aquesta taca -de sang-): la seva complicitat en els crims resulta innegable. En un altre lloc del castell, Macbeth expressa la seva ira davant la situació: abandonat pels seus amics i a punt de ser atacat pels anglesos. Encara té confiança, però, en les profecies de les bruixes, encara que no li presentin tribut d'amor i respecte: Pietà rispetto, amore .... Arriben notícies que la seva dona ha mort i, després, que sembla com si el bosc de Birnam s'acostés el castell. Macbeth i els seus homes s'afanyen a la batalla. En la lluita, Macbeth es troba amb Macduff a qui li diu que no podrà ser vençut per cap home nascut de dona, però en la batalla venç Macduff, que va ser tret prematurament del ventre de la mare, i Macbeth cau mortalment ferit. L'òpera acaba amb un himne de victòria cantat pels vencedors.[10]

Answer: Prop de la frontera anglesa

Question: On estaven els exiliats?

Answer: de la seva sort i la del seu oprimit país

Question: De què es lamentaven els exiliats?

Answer: Malcolm

Question: Qui arriba al capdavant d'un exèrcit de soldats anglesos?

Answer: castell de Macbeth

Question: En quin castell estan el metge i la dama de companyia?

Answer: somnàmbula

Question: Com caminava la reina les últimes nits?

Context: Les bruixes són el mitjà que ha elegit el destí. Apareixen dues vegades: a l'inici de l'acte primer i en l'acte tercer. En la primera aparició assumeixen un caràcter irònic i gairebé grotesc. L'acte tercer, on fan palès el seu misteri com artífexs del destí amb tons lúgubres, però encara amb gràcia i sensibilitat, sobretot en el ballet Ondine e silfidi.

Answer: Les bruixes

Question: Quin és el mitjà que ha elegit el destí?

Answer: dues

Question: Quantes vegades apareixen les bruixes?

Answer: a l'inici de l'acte primer i en l'acte tercer

Question: Quan apareixen les bruixes?

Answer: irònic i gairebé grotesc

Question: Com es el caràcter de les bruixes en la primera aparició?


Taj Mahal

Context: La construcció del Taj Mahal es va iniciar amb els fonaments del mausoleu. Es va excavar i va emplenar amb enderrocs una superfície d'aproximadament 12.000 metres quadrats per reduir les filtracions del riu. Tota l'àrea va ser aixecada a una altura de gairebé 15 metres sobre el nivell de la riba. El Taj Mahal té una altura aproximada de 60 metres, i la cúpula principal amida 20 metres de diàmetre i 25 d'altura.

Answer: amb els fonaments del mausoleu

Question: Amb què es va iniciar la construcció del Taj Mahal?

Answer: 12.000 metres quadrats

Question: Quina superfície va excavar?

Answer: amb enderrocs

Question: Amb què van omplir la superfície excavada?

Answer: gairebé 15 metres

Question: A quina altura van aixecar tota l'àrea?

Answer: 60 metres

Question: Quina altura té el Taj Mahal?

Context: La forma de la cúpula s'emfatitza també pels quatre chattris en cada cantó. Les cúpules d'aquests quioscos repliquen la forma de la central. Les seves bases columnates s'obren a través del sostre del mausoleu i proveeixen llum natural a l'interior. Els chattris també estan rematats per finials.

Answer: quatre chattris

Question: Què emfatitza la forma de la cúpula?

Answer: la forma de la central

Question: Què repliquen les cúpules d'aquests quioscos?

Answer: llum natural

Question: Quina llum trobem a l'interior?

Answer: finials

Question: Què remata els chattris?

Context: Els cronistes europeus, especialment durant el primer període del Raj Britànic, suggerien que alguns dels treballs del Taj Mahal havien estat obra d'artesans europeus. La majoria d'aquestes suposicions eren purament especulatives, però una referència del 1640, segons la carta d'un frare espanyol que va visitar Agra, esmenta que Geronimo Veroneo, un aventurer italià en la cort de Xa Jahan, va ser el responsable principal del disseny. No hi ha proves científiques demostrables per confirmar aquesta asseveració, ni tampoc hi ha citat cap Veroneo en els documents relatius a l'obra que encara es conserven. Ernest Binfield Havel, el principal investigador britànic d'art indi en l'últim Raj, va descartar aquesta teoria per no trobar-ne cap prova i per resultar inconsistent amb els mètodes emprats pels dissenyadors.

Answer: artesans europeus

Question: Qui suggerien els cronistes europeus que havien fet alguns dels treballs del Taj Mahal?

Answer: Geronimo Veroneo

Question: Qui va ser el responsable del disseny segons la carta d'un frare espanyol?

Answer: un aventurer italià

Question: Qui era Geronimo Veroneo?

Answer: de Xa Jahan

Question: A quina cort va estar Geronimo Veroneo?

Answer: Ernest Binfield Havel

Question: Qui era el principal investigador britànic d'art indi en l'últim Raj?

Context: A cada costat de l'arcada principal, hi ha arcades menors a sobre i a sota. Aquest motiu es repeteix als xamfrans. El disseny és completament uniforme i consistent en els quatre costats del basament. A cada cantó del pedestal base, un minaret complementa i realça el conjunt.

Answer: arcades menors

Question: Què hi ha a cada costat de l'arcada principal?

Answer: als xamfrans

Question: On es repeteix el motiu?

Answer: uniforme i consistent

Question: Com és el disseny?

Answer: un minaret

Question: Què hi ha a cada cantó del pedestal base?

Answer: complementa i realça el conjunt

Question: Què fa el minaret de cada cantó del pedestal base?

Context: El cenotafi de Sha Jahan està al costat del de Mumtaz —cap a l'Oest—, formant l'única disposició asimètrica de tot el complex. És major que el de la seva esposa, però conté els mateixos elements; una gran urna amb base alta, també decorada amb meravellosa precisió mitjançant incrustacions i cal·ligrafia identificatòria. Sobre la tapa de l'urna hi ha una escultura d'una petita caixa de plomes d'escriure.[10]

Answer: al costat del de Mumtaz

Question: On és el cenotafi de Sha Jahan?

Answer: l'única disposició asimètrica de tot el complex

Question: Què formen els dos cenotafis?

Answer: major

Question: Com és el cenotafi de Sha Jahan comparat amb el de la seva esposa?

Answer: els mateixos elements

Question: Què contenen els cenotafis de Sha Jahan i de la seva esposa?

Answer: d'una petita caixa de plomes d'escriure

Question: Quina escultura hi ha sobre la tapa de l'urna dels cenotafis?

Context: Estudis recents desmenteixen parcialment aquesta hipòtesi i llancen nova llum sobre el disseny del Taj Mahal. Totes les altres grans tombes mogoles se situaven en jardins formant una creu, amb el mausoleu en el centre. El Taj Mahal, per contra, s'ha disposat en forma d'una gran "T" amb el mausoleu en un extrem. El rastre de les ruïnes en la riba oposada del riu estén no obstant això el disseny fins a formar un esquema de creu, on el riu es convertiria en canal central d'un gran chahar bagh. El color negre sembla producte de l'acció del temps sobre els marbres blancs originalment abandonats allí. Els arqueòlegs han denominat a aquest segon i mai construït Taj, com el "Mahtab Bagh", o "Jardí de la llum de lluna".

Answer: en jardins

Question: On es situaven les tombes mogoles?

Answer: una creu

Question: Quina forma tenien les tombes mogoles?

Answer: "T"

Question: Quina forma té el Taj Mahal?

Answer: en un extrem

Question: On és el mausoleu en el Taj Mahal?

Answer: Mahtab Bagh

Question: Com han denominat els arqueòlegs el mai construït Taj?


Catedral de València

Context: La porta de l'Almoina, dita així per ser veïna a la casa, ja desapareguda, on es donava socors als necessitats, és la més antiga de la seu. També és coneguda com a «porta del Palau» pel seu veïnatge amb el palau Arquebisbal. D'estil romànic, constitueix un element clarament diferenciat de la resta de la catedral, que és principalment gòtica. Alguns autors la consideren de 1260-1270, obra d'Arnau Vidal, però pel seu estil primitiu altres la remunten al 1240, immediatament després de la conquista jaumina (1238). El fet que estiga encarada a l'est, mirant cap a la Meca, fa pensar que allí mateix es trobava el mihrab de l'antiga mesquita.

Answer: La porta de l'Almoina

Question: Quina porta és l amés antiga de la seu?

Answer: socors als necessitats

Question: Què es donava a la casa del costat de la porta de l'Almoina?

Answer: porta del Palau

Question: Com es coneix també la porta de l'Almoina?

Answer: romànic

Question: De quin estil és la porta de l'Almoina?

Answer: gòtica

Question: De quin estil és principalment la catedral?

Context: Així fou fins a juny de 2004, quan per atzar foren trobades davall de la volta de Juan Pérez Castiel unes pintures de gran bellesa que han sigut datades en 1474 (segle xv). Aquestes pintures, que representen àngels tocant instruments musicals, són les abans esmentades de Paolo de San Leocadio i Francesco Pagano. Poc després de l'incendi de 1469, cap al 1474, el que seria futur papa Alexandre VI va ordenar a tots dos pintors que realitzaren les pintures al fresc que ara es tornen a contemplar, després que la volta de Perez Castiel fora desmuntada.[22]

Answer: unes pintures de gran bellesa

Question: Què van trobar el juny de 2004?

Answer: àngels tocant instruments musicals

Question: Què representen les pintures?

Answer: Paolo de San Leocadio i Francesco Pagano

Question: Qui va fer aquestes pintures?

Answer: la volta de Perez Castiel

Question: Quina volta van desmutar?

Context: Al costat mateix del Micalet hi ha la porta principal, dita dels Ferros per la reixa de ferro que circumda l'atri d'entrada. És la més moderna, iniciada el 1703 per l'escultor i arquitecte alemany Konrad Rudolf. Va arribar a València amb l'arxiduc  Carles d'Àustria, però en finalitzar la guerra de Successió se'n va anar amb ell, ja que era el seu escultor de cambra, i va deixar paralitzades les obres en 1707, que foren acabades en 1713 pels seus deixebles Francesc Vergara «el Vell» i Francesc Stolz. Altres escultors que hi van intervenir foren Andreu Robles i Ignasi Vergara i els pedrapiquers, Josep Mines i Domingo Laviesa.

Answer: Al costat mateix del Micalet

Question: On és la porta principal?

Answer: dels Ferros

Question: Com es diu la porta principal?

Answer: Konrad Rudolf

Question: Qui va iniciar la porta el 1703?

Answer: en finalitzar la guerra de Successió

Question: Quan se'n va anar Konrad Rudolf?

Answer: Francesc Vergara «el Vell» i Francesc Stolz

Question: Qui va acabar la porta dels ferros?

Context: La Coral Catedralícia de València va fer la seua presentació pública el 21 de gener de 2002, festa de Sant Vicent Màrtir. Interpreta als oficis, preferentment, obres conservades en l'Arxiu catedralici, rescatant fins i tot obres fa segles interpretades. Les seues activitats han estat suportades pel Capítol Metropolità amb ajudes de les administracións públiques.[27][28]

Answer: el 21 de gener de 2002

Question: Quan es va presentar públicament la Coral Catedralícia de València?

Answer: de Sant Vicent Màrtir

Question: Quina festa és el 21 de gener?

Answer: obres conservades en l'Arxiu catedralici

Question: Quines obres interpreta la Coral Catedralícia de València?

Answer: obres fa segles interpretades

Question: Què rescata la Coral Catedralícia de València?

Context: La Porta dels Ferros, que s'assembla a un retaule de forma còncava, fa més de 36 metres d'alçària. Quan es va construir pretenia crear la il·lusió òptica d'una major sensació d'espai en un lloc realment molt xicotet -a la manera de Bernini o Borromini-, ja que fou concebuda per a ser vista des de l'estret carreró (de Saragossa) que hi feia cap. Hui aquest carrer ha desaparegut en eixamplar-se la plaça de la Reina i la seua forma retorçuda en una plaça gran resulta del tot incomprensible.[19]

Answer: més de 36 metres

Question: Quina alçada té la Porta dels Ferros?

Answer: a un retaule de forma còncava

Question: A què s'assembla la Porta dels Ferros?

Answer: d'una major sensació d'espai

Question: Quina il·lusió òptica volia crear la Porta dels Ferros?

Answer: des de l'estret carreró (de Saragossa)

Question: Des d'on havia de ser vista la Porta dels Ferros?

Answer: incomprensible

Question: Com ens sembla avui la forma de la Porta dels Ferros?

Context: D'estil gòtic (segle xiv-xv), està format per un prisma octogonal de dos cossos superposats, amb huit finestrals de fina traceria calada en cada cos. El primer cos o part baixa és d'autor desconegut, del segle xiv, mentre que el segon cos o part alta és obra de Martí Llobet (de cap al 1430). El cimbori dota de llum natural sempre blanca en el creuer, gràcies a les finestres translúcides d'alabastre i al fet que la seua carcassa de pedra està reduïda al mínim.[23]

Answer: gòtic

Question: De quin estil és?

Answer: per un prisma octogonal

Question: Per què està format?

Answer: huit

Question: Quants finestrals hi ha a cada cos?

Answer: de fina traceria calada

Question: Com són els finestrals?

Answer: Martí Llobet

Question: Qui és l'autor del segon cos?