Lèmur de cua anellada

Context: El tret característic del lèmur de cua anellada, una llarga cua peluda, té un patró de ratlles transversals de color alternativament blanc i negre, amb entre tretze i quinze ratlles de cada color, i que sempre s'acaba amb una punta negra.[11][14][17] La cua és més llarga que el cos, arribant a mesurar fins a 64 centímetres de llarg.[17] La cua no és prènsil, i només s'utilitza per mantenir l'equilibri, comunicar-se i fonamentar la cohesió del grup.[3]

Answer: una llarga cua peluda

Question: Quin és el tret característic del lèmur de cua anellada?

Answer: del lèmur de cua anellada

Question: Com és la cua peluda del lèmur de cua anellada?

Answer: negra

Question: De quin color és la punta de la cua peluda del lèmur de cua anellada?

Answer: fins a 64 centímetres

Question: Quan pot arribar a mesurar la cua del lèmur de cua anellada?

Answer: la cohesió del grup

Question: Què fonamenta el lèmur de cua anellada amb la seva cua?

Context: La mida, l'àmbit de distribució i la densitat de població dels grups varien segons la regió i l'abundància d'aliments. Els grups solen compondre's d'entre sis i vint-i-cinc animals, tot i que s'han observat grups amb més de trenta exemplars.[14] En mitjana, contenen entre tretze i quinze exemplars.[14] El territori de cada grup varia entre sis i trenta-cinc hectàrees.[20] Els grups de lèmurs de cua anellada defensen el seu territori, però sovint els territoris s'encavalquen. Quan es troben dos grups, les trobades solen ser agonístiques o hostils. Un grup sol ocupar la mateixa part del seu àmbit de distribució durant tres o quatre dies abans de moure's. Quan es desplaça, la distància mitjana recorreguda és d'un quilòmetre.[9] La densitat de població va des de 100 exemplars per km² en boscos secs fins a 250-600 exemplars per m² en boscos de galeria i boscos secundaris.[17]

Answer: la regió i l'abundància d'aliments

Question: Què fa variar la densitat de població dels grups de lèmurs de cua anellada?

Answer: entre tretze i quinze exemplars

Question: Quants exemplars tenen de mitjana els grups de lèmurs de cua anellada?

Answer: un quilòmetre

Question: Quant recorren els lèmurs de cua anellada quan es desplacen?

Answer: entre sis i trenta-cinc hectàrees

Question: Quina superfície té el territori d'un grup de lèmurs de cua anellada?

Answer: s'encavalquen

Question: Què passa sovint amb els territoris de grups de lèmurs de cua anellada?

Context: El lèmur de cua anellada és poligin, tot i que el mascle dominant del grup sol aparellar-se amb més femelles que els altres mascles. Les baralles són més habituals durant la temporada d'aparellament.[26] Una femella receptiva pot començar l'aparellament presentant el seu darrere, alçant la cua i mirant el mascle desitjat per sobre l'espatlla. Els mascles poden inspeccionar els genitals de la femella per determinar-ne la receptivitat. Les femelles solen aparellar-se amb mascles del seu grup, però poden buscar mascles d'altres grups.[21]

Answer: poligin

Question: Què és el lèmur de cua anellada?

Answer: durant la temporada d'aparellament

Question: Quan són més habituals les baralles entre lèmurs de cua anellada?

Answer: inspeccionar els genitals de la femella

Question: Què fan els mascles per determinar la receptivitat de la femella?

Answer: amb mascles del seu grup

Question: Amb qui es solen aparellar les femelles?

Answer: per sobre l'espatlla

Question: Com miren el mascle les femelles per mostrar la seva receptivitat?

Context: La temporada d'aparellament dura entre mitjans d'abril i mitjans de maig. L'estre dura entre quatre i sis hores,[14] i les femelles s'aparellen amb diversos mascles durant aquest període.[21] Dins d'un grup, les femelles escalonen la seva receptivitat de manera que cada femella entra en zel en un dia diferent de la temporada d'aparellament, reduint la competició per l'atenció dels mascles.[27] La gestació dura uns 135 dies, i el part es produeix al setembre o a vegades a l'octubre.[14] En estat salvatge, sol néixer una sola cria, tot i que també poden néixer bessons.[14] Els lèmurs de cua anellada nounats tenen un pes de 70 grams, i les mares els porten al pit durant les primeres 1-2 setmanes, i després a l'esquena.[14]

Answer: entre mitjans d'abril i mitjans de maig

Question: Quan és la temporada d'aparellament?

Answer: escalonen la seva receptivitat

Question: Què fan les femelles dins el grup?

Answer: cada femella entra en zel en un dia diferent

Question: Com escalonen la seva receptivitat les femelles?

Answer: uns 135 dies

Question: Quant dura la gesta?

Answer: una sola

Question: Quantes cries neixen normalment?

Context: El lèmur de cua anellada, endèmic del sud i el sud-oest de Madagascar, s'aventura més a les zones altes que els altres lèmurs. Viu en boscos caducifolis, matollars secs, montanes, boscos humits i boscos de galeria (boscos situats a les ribes de rius). Prefereix notablement els boscos de galeria, però gran part d'ells han estat eliminats de Madagascar per crear pastures pel bestiar.[17] Depenent de l'indret, les temperatures del seu àmbit de distribució poden variar entre 7 °C i 48 °C.[9]

Answer: a les zones altes

Question: A quines zones s'aventura el lèmur de cua anellada?

Answer: sud i el sud-oest de Madagascar

Question: On trobem el lèmur de cua anellada?


Mark Twain

Context: Després de la seva mort, la seva família va suprimir part de la seva obra, que era especialment irreverent envers la religió convencional, en especial Cartes des de la Terra, que no es va publicar fins que la seva filla Clara va canviar d'opinió el 1962 en resposta a la propaganda soviètica sobre el fet d'amagar-la.[85] L'estrany misteriós, de contingut antireligiós, es va publicar el 1916. Little Bessie, una història que ridiculitzava el cristianisme, es va publicar per primera vegada al recull de 1972 Mark Twain's Fables of Man.[86]

Answer: envers la religió

Question: Amb què era irreverent la seva obra, segons la seva família?

Answer: Cartes des de la Terra

Question: Quina obra era especialment irreverent?

Answer: 1962

Question: Quin any es va publicar Cartes des de la Terra?

Answer: L'estrany misteriós

Question: Quina obra era de contingut antireligiós?

Answer: Little Bessie

Question: En quin recull es va publicar Mark Twain's Fables of Man?

Context: El seu pare era advocat i jutge local.[9] A la seva oficina es va organitzar el ferrocarril d'Hannibal and St. Joseph l'any 1846. Aquest ferrocarril connectava la segona ciutat més gran de l'estat amb la tercera.

Answer: advocat i jutge local

Question: Què era el seu pare?

Answer: el ferrocarril d'Hannibal and St. Joseph

Question: Què es va fer a la seva oficina?

Answer: 1846

Question: Quin any es va organitzar?

Answer: la segona ciutat més gran de l'estat amb la tercera

Question: Què connectava aquest ferrocarril?

Context: Twain era maçó.[93][94] Pertanyia a la Lògia de l'Estrella Polar No. 79 A.F.&A.M., de St. Louis. El van iniciar com a aprenent el 22 de maig de 1861, va passar a company el 12 de juny, i va arribar al grau de mestre el 10 de juliol.

Answer: maçó

Question: Què era Twain?

Answer: de l'Estrella Polar

Question: A quina lògia pertanyia?

Answer: el 22 de maig de 1861

Question: Quan el van iniciar com a aprenent?

Answer: 10 de juliol

Question: Quan va arribar a mestre?

Context: El 1906, va organitzar un club de noies que considerava com a succedanis de nétes, l'"Angel Fish and Aquarium Club". Tenia al voltant d'una dotzena de membres entre 10 i 16 anys. Es cartejava amb les noies "Angel Fish" i les convidava a concerts i al teatre, i a jugar. El 1908, va escriure que el club era la "joia principal de la seva vida".[41]

Answer: un club de noies

Question: Què va organitzar el 1906?

Answer: Angel Fish and Aquarium Club

Question: Com es deia el club?

Answer: una dotzena

Question: Quants membres tenia?

Answer: concerts i al teatre, i a jugar

Question: A què les convidava?

Answer: la "joia principal de la seva vida"

Question: Com considerava aquest club?

Context: Clemens va utilitzar diferents pseudònims abans de decidir-se per Mark Twain. Va signar peces humorístiques i imaginatives com a Josh fins al 1863. A més, va fer servir el pseudònim Thomas Jefferson Snodgrass per una sèrie de cartes humorístiques.[96]

Answer: Clemens

Question: Com es deia realment Mark Twain?

Answer: Josh

Question: Amb quin nom va signar fins al 1863?

Answer: cartes humorístiques

Question: Què va escriure amb el pseudònim Thomas Jefferson Snodgrass?

Context: D'altres autors que van rebre els seus atacs durant aquesta època (que va començar al voltant de 1890 fins a la seva mort) foren George Eliot, Jane Austen, i Robert Louis Stevenson.[52] A més de ser una font per l'estil "sang i fetge" de crítica literària, Twain explica en diverses cartes i assajos el que ell considera que és "escriptura de qualitat". Emfatitza la concisió, l'elecció de la paraula justa, i el realisme (es queixa que Deerslayer de Cooper pretén ser realista però no hi arriba). Irònicament, algunes de les seves pròpies obres es van criticar més endavant per manca de continuïtat (Les aventures de Huckleberry Finn) i d'organització (Cap de Suro Wilson).

Answer: atacs

Question: Què va rebre George Eliot per part de Mark Twain?

Answer: al voltant de 1890

Question: Quan va començar a atacar a l'altres escriptors?

Answer: "sang i fetge"

Question: Quin estil de crítica literària practicava?

Answer: escriptura de qualitat

Question: Sobre què parla en cartes i assajos?


Catedral de la Seu d'Urgell

Context: Les dues torres van ser projectades com a campanar, però no se'n va finalitzar la seva construcció. A la torre de Sant Just s'hi va instal·lar el campanar durant la restauració de la dècada de 1960. L'actual té unes pantalles hidràuliques que s'obren perquè les campanades ressonin més i s'escampin per la ciutat.[29]

Answer: com a campanar

Question: Per a què van ser projectades les dues torres?

Answer: la seva construcció

Question: Què no es va finalitzar de les torres?

Answer: A la torre de Sant Just

Question: On es va instal·lar el campanar?

Answer: durant la restauració de la dècada de 1960

Question: quan es va instal·lar el campanar a la torre de Sant Just?

Answer: unes pantalles hidràuliques

Question: Què té l'actual campanar?

Context: Ambdues torres són quadrades, de pedra color daurat, massisses i poderoses que donen sensació de fortalesa. Tenen profundes arcuacions llombardes a la part alta i amb mènsules esculpides. L'acabament en línia rasa fa pensar que l'obra pot ser inacabada.[28]

Answer: quadrades

Question: Com son les dues torres?

Answer: daurat

Question: De quin color és la pedra de les torres?

Answer: de fortalesa

Question: Quina sensació donen les dues torres?

Answer: profundes arcuacions llombardes

Question: Què tenen a la part alta les dues torres?

Answer: L'acabament en línia rasa

Question: Què fa pensar que l'obra de les torres va ser inacabada?

Context: Altres mestres de capella posteriors a Brudieu foren, a principis del segle xvii, Marcià Albareda, natural de Vic, que va ser mestre de capella des del 8 de gener del 1622 al 24 de juliol del 1626, i que després es va traslladar a la Seu de Barcelona. El va substituir Joan Arañés, que va ser mestre des del 1627 al 1635. Un altre mestre important fou Pau Marquès, que va ocupar la plaça del 1655 al 1676. Només es coneix[47] d'en Marquès que fou un destacat polifonista. El va substituir Josep Pujolar, mestre del 1677 al 1691. S'han perdut les actes del 1691 al 1697 i es desconeix qui en va ser mestre.[48]

Answer: de Vic

Question: D'on era Marcià Albareda?

Answer: mestre de capella

Question: Què va ser Marcià Albareda?

Answer: Joan Arañés

Question: Qui va substituir Marcià Albareda com a mestre de capella?

Answer: un destacat polifonista

Question: Què era Pau Marquès?

Answer: del 1677 al 1691

Question: Quan va ser mestre Josep Pujolar?

Context: A diferència de la catedral de Sant Just, la segona catedral consagrada l'any 819, segons la falsa acta de consagració, datada cap a finals del segle x o a principis del segle xi,[8] va ser construïda a la plana de la població,[6] al qui dicitur Vicus d'Urgell. És a dir a l'emplaçament de l'actual catedral, substituint així l'antiga catedral visigòtica del turó «construïda pels fidels i destruïda pels infidels».[9] Aquesta, coneguda com a Santa Maria del Vicus, era de caràcter modest donada la pobresa dels temps.[10]

Answer: la catedral de Sant Just

Question: Quina va ser la segona catedral consagrada l'any 819?

Answer: a la plana de la població

Question: On va ser construïda la catedral a diferència de la de Sant Just?

Answer: a l'emplaçament de l'actual catedral

Question: En quin emplaçament va ser construïda la catedral?

Answer: visigòtica

Question: Com era l'antiga catedral del turo?

Answer: modest

Question: Quin caràcter tenia la catedral de Santa Maria del Vicus?

Context: Els anys 1707 i 1708, la plaça va quedar vacant. Gabriel Argany en va ser el mestre llavors fins al 1712. Argany venia de la Seu de Lleida, on també hi havia estat mestre de capella. El succeí Josep Forto fins al 1718. A continuació en va ser mestre Francesc Andreu fins al 1748. A mitjan segle XVIII ho va ser Maurici Espona, natural de Manresa i també provinent de la seu de Lleida. L'any 1780 hi havia en Jaume Balius i el 1791 en Bru Pagueras.

Answer: Gabriel Argany

Question: Qui va ser mestre fina al 1712?

Answer: de la Seu de Lleida

Question: D'on venia Argany?

Answer: mestre de capella

Question: Què havia estat Argany a la Seu de Lleida?

Answer: Josep Forto

Question: Qui va succeir a Argany com a mestre de capella?

Answer: de Manresa

Question: D'on era natural Maurici Espona?

Context: A la plana, al vicus Urgelli, s'hi edificà una nova església, per bé que no fou fins a la següent generació quan es bastí una obra més adequada per a acollir la dignitat de seu episcopal.[5] Tal com recull el document l'Acta de consagració i datació de la catedral de la Seu d'Urgell que encara es conserva a l'arxiu episcopal, que data de l'any 839, la catedral de Santa Maria del Vicus fou consagrada pel bisbe Sisebut en presència de Sunifred I (? - 848), comte d'Urgell i Cerdanya i pare de Guifré el Pilós.[2] El Bisbat d'Urgell endegà una època de prosperitat gràcies a les permutes de béns amb Borrell II (927 - 992), comte de Barcelona i d'Urgell. Aquest poder es va manifestar en les construccions del bisbe Sant Ermengol (1010-1035): una nova catedral a l'indret on es troba l'actual, l'Església de Sant Pere i Sant Andreu, l'Església de Sant Miquel i els ponts de pedra sobre el Segre i la Valira (al Pont de Bar Vell i al Congost de Tresponts). Obres que foren finançades amb l'or musulmà de la conquesta del Baix Urgell. La vila de la plana va créixer i es va veure afavorida per l'existència d'un mercat setmanal, esmentat el 1029, i una fira coneguda el 1048, manifestant així la importància del nucli tant a la comarca com en les rutes internacionals del comerç. D'aquesta prosperitat econòmica en resultà la construcció d'una quarta catedral, l'actual, iniciada pel bisbe Sant Ot d'Urgell (1095-1122) tot i que restà inacabada degut a les lluites entre el bisbat i el Vescomte de Castellbò i el Comte de Foix, que eren protectors de l'heretgia albigesa. En aquest context, el 1195 la Seu d'Urgell va arribar a patir un setge i posterior saqueig, en el transcurs del qual l'actual catedral va tenir un important paper, ja que actuà com a veritable fortalesa i va ser la gran defensa del poble i els clergues.[4] Tot i que li manca un bon recinte emmurallat, l'arc de Santa Maria demostra que les portes deurien estar ben fortificades.[4]

Answer: una nova església

Question: Què s'edificà a la plana?

Answer: Sisebut

Question: Qui va consagrar Santa Maria del Vicus?

Answer: comte d'Urgell i Cerdanya

Question: Qui era Sunifred I?

Answer: amb l'or musulmà de la conquesta del Baix Urgell

Question: Amb què foren finançades les obres que va fer el bisbe Sant Ermengol?

Answer: Sant Ot d'Urgell

Question: Qui va iniciar la construcció de la nova catedral?


Pedro de Mena

Context: L'Ecce Homo és la representació del moment en què Ponç Pilat mostre Jesús al poble de Jerusalem, després d'haver estat assotat i d'haver-li col·locat una corona d'espines, un mantell i una soga al coll. Segons l'evangeli de Joan (Jn 19,5),[24] Pilat diu: «Ecce Homo, (aquest és l'home)», que és el que dóna nom a aquesta iconografia. Encara que hi ha exemples anteriors amb aquesta temàtica tant en pintures com en escultures, és durant el Barroc quan és més habitual la seva realització, com per exemple Alonso Berruguete, Ticià, Juan de Juni o Diego de Siloé.[25] Mena va ser un gran productor de busts d'Ecce Homo i de doloroses. Aquestes escultures, molt nombroses i de mida petita, responen a la necessitat de determinades devocions familiars o conventuals.

Answer: una corona d'espines, un mantell i una soga al coll

Question: Què li havien col·locat a Jesús?

Answer: Ponç Pilat

Question: Qui mostra a Jesús al poble de Jerusalem?

Answer: Alonso Berruguete, Ticià, Juan de Juni o Diego de Siloé

Question: Quins artistes pertanyen a l'etapa del Barroc?

Answer: busts d'Ecce Homo i de doloroses

Question: Quines escultures produïa Mena?

Answer: petita

Question: Quina mida tenien les escultures de Mena?

Context: A les seves primeres obres s'aprecia perfectament l'estil del seu pare, estil que va anar transformant com han comentat diversos autors, com Antonio Palomino[9] o Ceán Bermúdez. També s'observa la gran influència que va tenir Alonso Cano sobre la seva obra artística, influència que és evident en els rostres femenins, que són més ovalats, amb colls més llargs, el nas es perfila amb una major estretor i redueix la boca.[10] Des de la seva estada a Màlaga va anar decantant-se cap a un estil molt més realista i naturalista, i va adquirir un gran domini tècnic de la talla i la policromia. D'altra banda, el coneixement de les obres i artistes castellans que pogué adquirir en la seva estada Madrid, el conduí a una simplificació en les formes i els volums de les seves figures, sobrecarregant en canvi el seu contingut espiritual; en aquesta etapa és quan realitza les millors obres. Només a la seva darrera etapa, en la que els models es tornen més simples, és quan millor s'aprecia el seu mestratge i la gran habilitat tècnica, ja que, sense esforçar-se, aconsegueix grans resultats artístics.

Answer: Alonso Cano

Question: Qui va influenciar sobre la seva obra?

Answer: en els rostres femenins

Question: En quina part dels personatges és evident l'influència d'Alonso Cano?

Answer: Des de la seva estada a Màlaga

Question: Quan es va anar decantant cap a un estil més realista i naturalista?

Answer: Màlaga

Question: On va adquirir un domini tècnic de la talla i la policromia?

Answer: el seu contingut espiritual

Question: Què és el que sobrecarregava en les seves obres?

Context: El que s'ha dit sobre els busts d'Ecce Homo es pot aplicar amb les doloroses, que estan realitzades amb els mateixos tipus i les mateixes mides. El més habitual és el de mig cos amb els braços complets, com l'escultura guardada a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid, la del Museu de Belles Arts de Granada, o la de Las Descalzas Reales també de Madrid. Apareix amb una túnica vermella, un mantell blau, amb una mà sobre el pit i l'altra estesa, al rostre amb els ulls mig tancats i la boca entreoberta; té llàgrimes sobre les galtes, amb una expressió d'un dolor contingut; el modelatge és sobri amb la talla dels panys molt fina.[26]

Answer: una mà

Question: Què té l'escultura sobre el pit?

Answer: vermella

Question: De quin color és la túnica que du l'escultura?

Answer: mig tancats

Question: Com estan els ulls de l'escultura?

Answer: dolor contingut

Question: Quina expressió mostra el rostre?

Answer: de mig cos amb els braços complets

Question: Quin és el format més habitual de les escultures?

Context: Les anatomies del Sant Sebastià i el Sant Jeroni tenen una gran qualitat i a més tenint en compte que tota l'obra està sense policromar, fet que podria ressaltar encara més les imperfeccions. És evident que aquesta és una de les seves obres més importants i més reeixides.[19] Palomino, pintor i escriptor, va considerar aquest cor de la catedral de Màlaga com «la vuitena meravella del món».[20]

Answer: una gran qualitat

Question: Què tenen les anatomies del Sant Sebastià i el Sant Jeroni?

Answer: sense policromar

Question: Com està tota l'obra?

Answer: pintor i escriptor

Question: Quines eren les professions que exercia Palomino?

Answer: cor de la catedral de Màlaga

Question: Què va considerar Palomino com la vuitena meravella del món?

Context: Va ser batejat el 29 d'agost de 1628 a Granada, a la desapareguda parròquia de Sant Andreu. Els seus pares eren Alonso de Mena, un famós escultor, i la seva segona esposa Juana de Medrano. Els seus primers anys d'aprenentatge els va realitzar amb el seu pare, al costat d'altres aprenents de taller entre els quals es trobava Pedro Roldán. El 1646, a la mort del seu pare, Pedro tenia 18 anys, i es va fer càrrec del taller. A partir de 1652 va compartir el taller amb Alonso Cano; Cano havia deixat Madrid i havia tornat a Granada per treballar com a racioner a la catedral.[1] Gràcies a aquesta col·laboració, Mena va poder assimilar uns procediments de treball més elaborats i un nou concepte estètic que va desenvolupar per la via de la perfecció tècnica i el realisme.

Answer: 29 d'agost de 1628

Question: Quan va ser batejat Pedro?

Answer: Granada, a la desapareguda parròquia de Sant Andreu

Question: On va ser batejat Pedro?

Answer: Alonso de Mena

Question: Com es deia el pare de Pedro?

Answer: 1646

Question: En quin any va morir el pare de Pedro?

Answer: 18

Question: Quants anys tenia Pedro a la mort del seu pare?


Teorema de la suma de dos quadrats

Context: Lagrange fa servir un camí menys afectat d'aquesta feblesa. Considera l'expressió x2 + y2 com la forma quadràtica associada al producte escalar canònic. Aquest enfocament amplia considerablement la llista de les eines disponibles, les de l'àlgebra lineal resten ara disponibles. La situació no és, no obstant això, la que es troba amb més freqüència. El producte escalar no està definit sobre un espai vectorial sinó sobre el mòdul ℤ2. Un mòdul és una estructura comparable a la d'espai vectorial, amb la diferència que el conjunt dels escalars ja no és un cos. Per als mòduls d'aquesta naturalesa, certs resultats continuen sent vertaders, com per exemple l'existència d'una base el que ofereix una expressió algebraica senzilla.

Answer: com la forma quadràtica associada al producte escalar canònic

Question: Com considera Lagrange l'expressió x2 + y2?

Answer: la llista de les eines disponibles

Question: Què amplia l'enfocament de Lagrange?

Answer: El producte escalar no està definit sobre un espai vectorial

Question: Per què la situació que ens descriu l'enfocament de Lagrange no és la que es troba amb més freqüència?

Answer: sobre el mòdul ℤ2

Question: Sobre què està definit el producte escalar?

Answer: que el conjunt dels escalars ja no és un cos

Question: En què es diferencien un mòdul i un espai vectorial?

Context: L'equació (2) admet sempre una solució si p és suma de dos quadrats. Correspon a una simplificació de l'equació general, ara coneguda sota el nom del problema del residu quadràtic. Significa determinar en quin cas un múltiple d'un nombre primer s'escriu com la suma d'un quadrat perfecte més 1. Si p és un nombre primer diferent de 2, la solució ve donada per la proposició següent:

Answer: si p és suma de dos quadrats

Question: Quan admet sempre una solució l'equació?

Answer: a una simplificació de l'equació general

Question: A què correspon l'equació?

Answer: problema del residu quadràtic

Question: Com es coneix ara l'equació general?

Answer: en quin cas un múltiple d'un nombre primer s'escriu com la suma d'un quadrat perfecte més 1

Question: Què determina el problema del residu quadràtic?

Context: El que mostra que ac + bd és també un múltiple de p i existeix un enter k2 tal que ac + bd = k2p. La igualtat precedent s'escriu p2 = k12p2 + k22p2, i per tant k12 + k22 és igual a 1. Com que k1 i k2 són dos enters, un és nul i l'altre és en valor absolut igual a 1. N'hi ha prou amb fixar-se que ac + bd és estrictament positiu, ja que és suma de productes de termes estrictament positius, per concloure que k1 és nul, i ad − bc és també nul. Els dos vectors (a, b) i (c, d) són proporcionals, el que mostra l'existència d'un enter λ estrictament positiu tal que c = λa i d = λb. Se'n dedueix que la suma c2 + d2 és igual a λ2p i per tant que és igual a 1.

Answer: dos enters

Question: Què són k1 i k2 en k12 + k22?

Answer: és suma de productes de termes estrictament positius

Question: Per què que ac + bd és estrictament positiu?

Context: En el transcurs del segle xix, l'estudi dels problemes sobre els nombres enters canvia d'estatus. D'una part, dóna lloc a vastes síntesis teòriques, unificant nombroses qüestions fins aleshores disperses. D'altra banda, deixen de ser una part marginal en el conjunt de les matemàtiques, esdevenen objecte de nombroses interaccions amb altres branques, com la geometria o l'anàlisi real o complexa.[34] El teorema dels dos quadrats es beneficia d'aquest doble canvi: s'integra dins de nous marcs, es fa servir de vegades com una il·lustració de propietats més o menys profundes posades al dia, i es demostra més directament, o es refina, gràcies a l'ús de mètodes geomètrics o analítics.

Answer: En el transcurs del segle xix

Question: Quan canvia d'estatus l'estudi dels problemes sobre els nombres enters?

Answer: nombroses qüestions fins aleshores disperses

Question: Què s'unifica en l'estudi dels problemes sobre els nombres enters en el transcurs del segle xix?

Answer: objecte de nombroses interaccions amb altres branques

Question: Què esdevenen els problemes sobre els nombres enters en el transcurs del segle xix?

Answer: El teorema dels dos quadrats

Question: Qui es beneficia dels canvis en l'estudi dels problemes sobre els nombres enters en el transcurs del segle xix?

Answer: gràcies a l'ús de mètodes geomètrics o analítics

Question: Com es refina el teorema dels dos quadrats en el transcurs del segle xix?

Context: Però és en la tradició diofàntica que es troben rastres més precisos sobre els nombres suma de quadrats. les Arithmetica,[3][4] escrits en una data incerta, contenen problemes les solucions dels quals són racionals o enters. Un gran nombre d'ells es refereix als nombres quadrats o cúbics (en aquest cas dels quadrats o dels cubs de nombres racionals). A títol d'exemples, el problema 11 del llibre II és el següent: «Afegir un mateix nombre a dos nombres donats de manera que cadascun d'ells forma un quadrat», o encara el problema 22 del llibre IV: «Trobar tres nombres tals que el nombre sòlid procedent d'aquests nombres [en altres paraules, el producte d'aquests tres nombres], augmentat de cadascun d'ells, formi un quadrat».[5] Per resoldre totes aquestes qüestions, Diofant introdueix una «quantitat indeterminada d'unitats» que anomena «arithme» i expressa en funció d'ella totes les dades del problema (és doncs un avantpassat de la noció d'incògnita en àlgebra). Aconsegueix així trobar una solució numèrica particular, per exemple per al problema II.11 la solució 97/64 si els nombres donats són 2 i 3, i per al problema IV.22, la solució 1, 34/6 i (2.1/2)/6.

Answer: diofàntica

Question: En quina tradició trobem rastres més precisos sobre els nombres suma de quadrats?

Answer: una data incerta

Question: Quan van ser escrits les Arithmetica?

Answer: problemes les solucions dels quals són racionals o enters

Question: Quins problemes contenen les Arithmetica?

Answer: als nombres quadrats o cúbics

Question: A què es refereix un gran nombre dels problemes que contenen les Arithmetica?

Answer: arithme

Question: Com s'anomenen la quantitat indeterminada d'unitats que introdueix Diofant per resoldre qüestions en les Arithmetica?

Context: La demostració és d'igual naturalesa que la precedent, es basa en càlculs algebraics astuts fent servir la mateixa identitat. Aquest resultat es pot fer servir per establir una demostració del teorema. Permet avançar també l'anàlisi del cas general. Permet per exemple demostrar la proposició següent, present en una de les demostracions del teorema:

Answer: en càlculs algebraics astuts

Question: En què es basa la demostració del teorema?

Answer: la mateixa identitat

Question: Què fan servir els càlculs per solucionar la demostració del teorema?

Answer: per establir una demostració del teorema

Question: Per què es pot fer servir el resultat de la demostració?

Answer: l'anàlisi del cas general.

Question: En què ens permet avançar el resultat de la demostració?


Emblema nacional de Bielorússia

Context: La llei també restringeix l'ús de l'emblema en altres contexts; per exemple, les ciutats, pobles o óblasts no poden adoptar cap escut d'armes ni emblema que continguin l'emblema nacional, ja sigui completament o només en part. A més, les organitzacions que no estan contingudes en la Llei de símbols nacionals només poden fer servir l'emblema amb el corresponent permís. El símbol pot ser utilitzat tant per ciutadans bielorussos com estrangers, només sota la condició que sigui mostrat amb respecte; els ciutadans, però, no el poden fer servir en capçaleres de cartes ni targetes de visita si no són agents del govern.[2]

Answer: cap escut d'armes ni emblema que continguin l'emblema nacional

Question: Què no poden adoptar les ciutats, pobles o óblasts?

Answer: tant per ciutadans bielorussos com estrangers

Question: Per qui pot ser utilitzat el símbol?

Answer: que sigui mostrat amb respecte

Question: Quina condició hi ha per a que els ciutadans utilitzen el símbol?

Answer: en capçaleres de cartes ni targetes de visita

Question: On no poden els ciutadans utilitzar el símbol a no ser que siguin agents del govern?

Context: El 1937 aquest emblema fou reemplaçat per un de nou; es tragué l'escut i s'inclogué més text. La part dreta de l'emblema mostra fulles de roure, i la part esquerra mostra una corona d'espigues de blat amb trèvols a dalt de tot. Al centre hi ha un sol ixent darrere un perfil terrestre; sobre el sol hi ha el martell, la falç i l'estrella roja. al voltant de les espigues de blat i les fulles de roure, una cinta vermella té inscrita la frase "treballadors del món, uniu-vos!" escrita (d'esquerra a dreta) en bielorús, jiddisch, polonès i rus. Les inicials Б.С.С.Р –del nom de la república– també estan escrites a la seva base. Deu anys abans, el 1927, l'escut era el mateix, excepte les escriptures de la cinta inferior: en comptes de les sigles Б.С.С.Р hi havia С.С.Р.Б, és a dir, les inicials de la República Socialista Soviètica de Bielorússia.[6]

Answer: 1937

Question: Quan va ser reemplaçat l'emblema per un de nou?

Answer: es tragué l'escut i s'inclogué més text

Question: Què canvia en l'emblema nou respecte a l'anterior?

Answer: La part dreta

Question: En quina part de l'emblema estan les fulles de roure?

Answer: sobre el sol

Question: On està el martell?

Answer: (d'esquerra a dreta) en bielorús, jiddisch, polonès i rus

Question: Com està escrita la frase "treballadors del món, uniu-vos!"?

Context: En el centre de l'emblema es troba una silueta en verd de Bielorússia, sobreimposada sobre els raigs d'un sol daurat. Aquest sol està parcialment cobert per un globus terraqüi amb la massa continental (una part d'Euràsia) en lila i l'oceà en color blau. Els dos costats de l'emblema estan guarnits per espigues de blat amb flors superposades; uns trèvols adornen les de la part esquerra, mentre que el lli adorna les de la part dreta. Envoltant les espigues es troba una cinta de color verd i vermell –els colors de la bandera de Bielorússia–; a la part inferior de l'emblema un doblec té escrit en or el nom en bielorús del país, Рэспублiка Беларусь (República de Bielorússia). A la part superior de l'emblema, finalment, hi ha una estrella roja de cinc puntes.[1]

Answer: una silueta en verd de Bielorússia

Question: Què es troba en el centre de l'emblema?

Answer: sobre els raigs d'un sol daurat

Question: On està sobreimposada la silueta en verd de Bielorússia?

Answer: blau

Question: De quin color és l'oceà?

Answer: el lli

Question: Quina flor adorna les espigues de blat de la part dreta?

Answer: verd i vermell

Question: Quins són els colors de la bandera de Bielorússia?

Context: La llei actual que regula el disseny i ús de l'emblema bielorús fou aprovada el 5 de juliol de 2004. L'article 9 del capítol 3 de la llei 301-3 comença descrivint el dibuix oficial de les armes bielorusses i regula el seu propi disseny. Oficialment, l'escut es pot mostrar a tot color, monocrom o bicolor. L'article 10 diu que l'emblema nacional ha de ser mostrat en certes ubicacions de manera continuada, tals com les residències del president del país, la cambra de l'Assemblea nacional i a les oficines governamentals de nivell nacional i regional. També pot ser utilitzat en documents expedits pel govern, entre els quals la moneda, el passaport i les cartes oficials.[2]

Answer: 5 de juliol de 2004

Question: Quan va ser aprovada la llei actual que regula el disseny i ús de l'emblema bielorús?

Answer: a tot color, monocrom o bicolor

Question: Com es pot mostrar oficialment l'escut?

Answer: 10

Question: Quin article diu que l'emblema nacional ha de ser mostrat en certes ubicacions de manera continuada?

Answer: en documents expedits pel govern

Question: On es pot utilitzar també l'emblema nacional?

Answer: documents expedits pel govern

Question: Què són les cartes oficials?

Context: El Pahónia fou usat com l'escut d'armes oficial en moltes ocasions. Ja eren les armes personals d'Algirdas, gran duc de Lituània l'any 1366; es van continuar utilitzant fins que el Gran Ducat de Lituània fou annexat per l'Imperi Rus el 1795, encara que les armes foren incorporades a l'escut d'armes imperial.[3] La idea de retornar al símbol històric nacional fou del poeta bielorús Maksim Bahdanovič, que escrigué un poema titulat Pahónia. Les armes foren usades de nou el 1918 quan la breu República Popular de Bielorússia va usar el Pahónia com a part del seu emblema. Més recentment, el Pahónia fou l'escut d'armes oficial del país a partir del 1991, quan Bielorússia es va autodeclarar independent de la Unió Soviètica. Des que fou eliminat de l'emblema oficial del país –després del referèndum de 1995–, alguns grups de l'oposició com el Front Popular Bielorús han fet servir el Pahónia com a part dels seus propis símbols de partit polític, o bé l'han utilitzat com a forma de protesta contra el líder bielorús Aleksandr Lukaixenko.[4]

Answer: El Pahónia

Question: Què fou usat en nombroses ocasions com l'escut d'armes oficial?

Answer: 1795

Question: Quan va ser annexat el Gran Ducat de Lituània per l'Imperi Rus?

Answer: Maksim Bahdanovič

Question: ?Qui va tenir la idea de retornar al símbol històric nacional?

Answer: Aleksandr Lukaixenko

Question: Qui és el lider bielorús?


Calcita

Context: Quan qualsevol de les roques citades anteriorment és afectada per metamorfisme, es transforma en una roca metamòrfica. Si la roca original presenta quantitats rellevants de calcita o carbonat, és habitual que la roca metamòrfica que en derivi també en presenti. La roca metamòrfica més coneguda que presenta calcita és el marbre.[32] El marbre es forma a partir d'un metamorfisme que causa una recristal·lització dels carbonats preexistents. El marbre resultant presenta una espècie de mosaic tipus blocky de cristalls de carbonat. Les estructures sedimentàries de la roca original són freqüentment destruïdes, tot i que en alguns casos es conserven, i fins i tot s'han trobat fòssils en marbres. Com més pura sigui la roca calcària original, més pur serà el marbre resultant. La calcita també es troba en altres roques metamòrfiques com ara esquists[33] o fil·lites[34] carbonatades o skarns.

Answer: es transforma en una roca metamòrfica

Question: Què li passa a la roca quan és afectada per metamorfisme?

Answer: en marbres

Question: On s'han trobat fòssils?

Answer: a partir d'un metamorfisme que causa una recristal·lització dels carbonats preexistents

Question: Com es forma el marbre?

Answer: de cristalls de carbonat

Question: De què és el mosaic tipus blocky que es presenta al marbre?

Context: Pel que fa a les seves propietats, la varietat més coneguda és l'anomenat espat d'Islàndia, que són fragments de calcita totalment incolors i transparents. Va ser trobat per primer cop a cavitats basàltiques d'Islàndia i mostra amb molta claredat el fenomen de la birefringència o refracció doble, que fa que els objectes es vegin a través d'aquest apareguin doblats. A una longitud d'ona de ~590 nm la calcita té un índex de refracció ordinari i extraordinari d'1,658 i 1,486, respectivament.[85]

Answer: espat d'Islàndia

Question: Quina és la varietat més coneguda?

Answer: fragments de calcita totalment incolors i transparents

Question: Què és l'espat d'Islàndia?

Answer: a cavitats basàltiques d'Islàndia

Question: On va ser trobat per primer cop?

Answer: la birefringència o refracció doble

Question: Quin fenomen mostra amb molta claredat?

Answer: 1,658

Question: Quin és l'index de refracció ordinari de la calcita?

Context: L'estructura de la calcita no és gaire complexa i, per tant, es pot entendre fàcilment observant un esquema o dibuix. Sovint es descriu com a una estructura de tipus NaCl (halita) modificada. Mentre que en l'halita s'alternen els ions de sodi i de clor, en la calcita s'alternen els de calci i els carbonats (CO2−3). A diferència de l'halita, la calcita no és un mineral cúbic com a conseqüència dels ions carbonat, que trenquen la simetria cúbica en diversos sentits; un dels quals és l'orientació de les diferents molècules de carbonat, que trenquen la simetria cúbica i transformen el cub en un romboedre (un cub amb un dels eixos variats).[11] La calcita presenta una estructura similar a tots els integrants del grup de la calcita de minerals; aquests integrants estan formats per carbonat i metalls divalents de radi inferior a 1; en aquest cas, els àtoms de carboni es troben de manera trigonal planar en el CO2−3, mentre que els metalls divalents es troben en coordinació octaèdrica. El grup puntual de la calcita és 3m, mentre que el grup espacial és R-3c. L'estructura de la calcita pot presentar diverses variacions a elevades pressions: a 1,5 GPa es converteix en calcita-II, una varietat monoclínica P21/c amb una cel·la a = 6,334; b = =4,948; c = 8,033 i β = 107,9º. A 22 kbar, la calcita-II es converteix en calcita-III, una altra varietat monoclínica C2 amb una cel·la a = 8,746; b = 4,685; c = 8,275; β = 94,4; i Z = 6. La calcita-II i la calcita-III són relativament metaestables amb l'aragonita, la qual és estable fins a 8 GPa.[12] La calcita és un polimorf de l'aragonita i la vaterita, sent el polimorf més estable del carbonat de calci. Tant l'aragonita com la vaterita tenen la mateixa fórmula química però una estructura cristal·lina diferent, i són més solubles: l'aragonita es transforma en calcita a 400 °C, i la vaterita (mineral molt rar), o μ-CaCO3, és encara menys estable.[13][14] És isostructural amb la nitratina i l'otavita, i forma una sèrie de solució sòlida amb la rodocrosita.[15] Quan se sotmet un cristall o massa de calcita a difracció de raigs X, s'obtenen diferents pics d'intensitats d'energia:

Answer: observant un esquema o dibuix

Question: Com es pot entendre fàcilment la calcita?

Answer: de calci i els carbonats

Question: Quins ions s'alternen en la calcita?

Answer: un mineral cúbic

Question: Què és l'halita?

Answer: similar a tots els integrants del grup de la calcita de minerals

Question: Quina estructura presenta la calcita?

Answer: 400 °C

Question: A quina temperatura es transforma l'aragonita en calcita?

Context: Els mars de calcita apareixen en la història de la Terra quan els precipitats inorgànics marins de carbonat de calci eren baixos en magnesi (LMC; de l'anglès Low Magnesium Calcite), oposat als actuals rics en magnesi de l'aragonita (HMC; de l'anglès High Magnesium Calcite). Els mars de calcita alternaven amb els d'aragonita essent més prominents en els períodes Ordovicià i Juràssic. La mineralització obtinguda en aquelles èpoques encara s'aprecia.[48]

Answer: quan els precipitats inorgànics marins de carbonat de calci eren baixos en magnesi

Question: Quan apareixen a la Terra els mars de calcita?

Answer: Ordovicià i Juràssic

Question: Quins va ser els períodes en el que els mars de calcita eren més prominents?

Answer: La mineralització obtinguda en aquelles èpoques

Question: Què s'aprecia encara dels períodes Ordovicià i Juràssic?

Context: A Islàndia s'han documentat espècimens de calcita a la mina Helgustadan´ama, a Reydarfjord. D'Anglaterra cal destacar els espècimens descrits a Egremont, Cumbria, Durham i Cornualla. A Alemanya destaquen els exemplars de St. Andreasberg, Harz i Freiberg, Saxònia. De Romania cal destacar la calcita de Herja i Baia Mare, i dels Estats Units la d'algunes localitats de Nova York, Michigan, Missouri, Kansas, Oklahoma, Tennessee i Arizona. De Mèxic cal fer menció a la calcita extreta d'algunes mines de Chihuahua, Guanajuato i San Luis Potosí. De Rússia cal destacar la calcita d'Al’negorsk (Territori de Primórie). De l'Àfrica se'n poden destacar exemplars de Tsumeb (Namíbia) i Katanga (Congo).[44]

Answer: Helgustadan´ama

Question: En quina mina d'Islàndia s'han documentat espècimens de calcita?

Answer: Egremont, Cumbria, Durham i Cornualla

Question: On s'han trobat espècimens de calcita a Anglaterra?

Answer: St. Andreasberg, Harz i Freiberg, Saxònia

Question: Quins exemplars destaquen a Alemanya?

Answer: Mèxic

Question: En quin país es troben les mines de Chihuahua?


Kitsune

Context: En algunes històries, els kitsune tenen dificultats per amagar les seves cues quan es transformen en éssers humans, els apareix quan la guineu s'emborratxa o es descuida; és una forma habitual de descobrir la veritable identitat de la criatura.[20] Altres formes de descobrir la identitat dels kitsune eren els trets semblants a la guineu que tenien els éssers humans, també els cobreix un pelatge fi, tenen una ombra en forma de guineu, o el seu propi reflex revelava la seva identitat.[21] El terme kitsune -gao (literalment "cara de guineu".) es refereix a les dones humanes que tenen una cara estreta amb ulls molt junts, celles primes i pòmuls sortints. Tradicionalment, aquesta estructura facial és considerada atractiva, i en algunes històries s'atribueixen a les guineus amb forma humana.[22] Els kitsune tenen fòbia i menyspreu als gossos, fins i tot en la seva forma humana. Alguns es pertorben davant la seva presència fins al punt de convertir-se en guineus i fugir. També una persona devota pot ser capaç de veure la identitat de la guineu immediatament.[23]

Answer: amagar les seves cues

Question: Quina dificultat tenen els kitsune quan es transformen en humans?

Answer: quan la guineu s'emborratxa o es descuida

Question: Quan els apareixen les cues als kitsune?

Answer: "cara de guineu"

Question: Què significa el terme kitsune -gao?

Answer: a les dones humanes que tenen una cara estreta amb ulls molt junts, celles primes i pòmuls sortints

Question: A qui es refereix el terme kitsune -gao?

Answer: als gossos

Question: A qui tenen fòbia i menyspreu els kitsune?

Context: Se solen descriure els kitsune o de les seves víctimes posseïdes amb esferes blanques rodones o de forma similar a la ceba, anomenades hoshi no tama (esferes d'estrella). Les llegendes descriuen que resplendeixen amb els kitsune-bi o guineus de foc.[38] Algunes històries els identifiquen com a joies o perles màgiques.[39] Quan no està en la seva forma humana o en una possessió amb un humà, un kitsune manté el hoshi no tama a la seva boca o el porta en la seva cua.[14] Les joies són un símbol que identifica el déu Inari, i les representacions de les guineus sagrades d'Inari sense el seu hoshi no tama són rares.[40]

Answer: amb esferes blanques rodones o de forma similar a la ceba

Question: Com es solen descriure els kitsune?

Answer: que resplendeixen amb els kitsune-bi o guineus de foc

Question: Què diuen les llegendes de les esferes blanques rodones?

Answer: com a joies o perles màgiques

Question: Com identifiquen algunes llegendes les esferes blanques rodones?

Answer: a la seva boca o el porta en la seva cua

Question: On manté el kitsune el hoshi no tama quan no està en la seva forma humana?

Context: Els kitsune són coneguts per posseir una intel·ligència superior, una llarga vida i poders màgics. Són un tipus de yōkai, o entitat espiritual, i la paraula kitsune és de vegades traduïda com a "esperit de guineu". Tanmateix, això no vol dir que els kitsune siguin fantasmes, ni tampoc que siguin fonamentalment diferents a les guineus comunes. La paraula "esperit" és usada per reflectir un estat de coneixement o il·luminació, ja que totes les guineus amb llarga vida adquireixen poders sobrenaturals.[5]

Answer: per posseir una intel·ligència superior, una llarga vida i poders màgics

Question: Per què són coneguts els Kitsune?

Answer: un tipus de yōkai, o entitat espiritual

Question: Què són els kitsune?

Answer: com a "esperit de guineu"

Question: Com es pot traduir la paraula kitsune?

Answer: per reflectir un estat de coneixement o il·luminació

Question: Per a què es usada la paraula "esperit"?

Answer: poders sobrenaturals

Question: Què adquireixen totes les guineus amb llarga vida?

Context: Hi ha la creença que quan un kitsune canvia de forma, el seu hoshi no tama pren una porció del seu poder màgic. Una altra llegenda és que la perla representa l'ànima del kitsune. El kitsune moriria si se separés d'ell per molt de temps. Els que obtenen l'esfera poden ser capaços d'obtenir una promesa del kitsune a canvi de tornar-li a la guineu.[41] Per exemple, una història del segle XII descriu un home usant un hoshi no tama d'una guineu per demanar un favor:

Answer: quan un kitsune canvia de forma

Question: Quan el hoshi no tama pren una porció del poder màgic d'un kitsunes segons la creença?

Answer: l'ànima del kitsune

Question: Què representa la perla segons un altra llegenda?

Answer: moriria

Question: Què li passaria al kitsune si es separés de la perla molt de temps segons la llegenda?

Answer: a canvi de tornar-li a la guineu

Question: Com poden obtenir una promesa del kitsune els que obtenen l'esfera?

Answer: XII

Question: De quin segle és la llegenda que descriu un home usant un hoshi no tama d'una guineu per demanar un favor?


Retaule de Pertegàs

Context: Jaume Huguet (Valls 1412 - Barcelona 1492) fou un pintor gòtic català amb un estil que va evolucionar del gòtic internacional cap a les innovacions incorporades des de la pintura flamenca. La seva formació es va realitzar entre València, Tarragona i Barcelona, si bé no es descarta que pogués haver visitat Sardenya o Nàpols, que formaven part de la Corona d'Aragó. Va desenvolupar la seva màxima activitat a Barcelona a partir de 1448, on va crear un taller que pràcticament va monopolitzar la realització de retaules a Catalunya durant la segona meitat del segle xv, un cop morts Bernat Martorell i Lluís Dalmau. El seu taller va incorporar els seus deixebles i també membres de la família Vergós amb qui va mantenir una estreta relació personal i que són considerats coautors d'aquest retaule. Una part important de la seva obra s'ha perdut en revoltes que han destruït les esglésies que les contenien i la majoria d'obres conservades són panells de retaules que han estat desmuntats.

Answer: Valls

Question: On va néixer Jaume Huguet?

Answer: cap a les innovacions incorporades des de la pintura flamenca

Question: Cap on va evolucionar el seu estil gòtic?

Answer: Sardenya o Nàpols

Question: Què podria haver visitat?

Answer: la realització de retaules

Question: Què va monopolitzar el seu taller?

Context: A l'esquerra, un episodi dedicat a sant Bartomeu reflectint el martiri a mans dels escorxadors que li arranquen la pell en presència d'Astíages. L'escena està emmarcada a l'interior d'un palau amb uns observadors ubicats sobre el mur del fons i, en primer pla, uns soldats i uns dignataris acompanyant Astíages. Al costat de la figura central de sant Bartomeu hi ha dos botxins que procedeixen a escorxar-lo amb una parsimònia pròpia d'un professional, sense acarnissament ideològic, una actitud que Huguet destaca amb el gest quotidià de sostenir el ganivet amb la boca mentre un d'ells estira la pell amb les dues mans. Aquesta imatge d'un botxí amb el ganivet a la boca es pot interpretar també com un recurs iconogràfic detectable a la primera meitat del segle xv tant en obres d'arrel germànica com s'observa al Martiri dels Apòstols de Stephan Lochner, o a la pintura italiana en un tríptic de sant Bartomeu signat i datat el 1401 per Lorenzo di Niccolò. La composició amb les postures del sant i dels seus botxins, així com la presència de públic al fons, coincideix amb la de les pintures murals de l'església de Santa Trinita de Florència, obra de Giovanni da Ponte de 1434.[9]

Answer: escorxar-lo

Question: Què fan els botxins?

Answer: a la boca

Question: On té el ganivet un botxí?

Context: Als carrers laterals se situaven les taules pintades de sant Bartomeu i de santa Magdalena, coincidint amb la ubicació del coronament conservat. Segons el contracte, el retaule tenia una predel·la amb cinc escenes. L'encàrrec havia d'estar ubicat a la capella de Santa Anna de l'esmentada església de Pertegàs.[2]

Answer: Als carrers laterals

Question: On eren les taules de Sant Bartomeu i de santa Magdalena?

Answer: cinc

Question: Quantes escenes tenia el retaule?

Answer: a la capella de Santa Anna

Question: A quina capella l'havien d'ubicar?

Answer: Pertegàs

Question: A quina església hi ha la capella de Santa Anna?

Context: De les tres taules que es conserven al MNAC, la central representa un Calvari o crucifixió, un tema que ocupava habitualment aquesta ubicació als retaules d'Huguet. A banda dels personatges propis de la crucifixió, sant Joan sostenint la Mare de Déu, les tres maries, Jesús i els lladres; a la dreta s'observa un bisbe a cavall que representa un dels prínceps dels sacerdots que es descriuen a tres dels evangelis canònics increpant Jesús crucificat. Una imatge que es troba a altres pintures de Lluís Borrassà, Joan Mates i Bernat Martorell. El mateix Huguet va fer servir la figura del bisbe a l'escena de la crucifixió del Retaule de Sant Miquel del gremi dels Tenedors del MNAC i al Retaule dels sants Abdó i Senén. Aquesta figura només es troba a la pintura gòtica catalana.[8]

Answer: al MNAC

Question: On es conserven tres taules?

Answer: un Calvari o crucifixió

Question: Què representa la taula central?

Answer: un bisbe a cavall

Question: Què hi ha a la dreta?

Answer: a la pintura gòtica catalana

Question: On es troba només la figura del bisbe?

Answer: la Mare de Déu

Question: Què sosté Sant Joan?


Ramon Llull

Context: El Llibre de contemplació en Déu (1271-1274) ocupa set volums de les obres originals de Ramon Llull. Hi ha versió catalana i llatina i, segons afirma Ramon Llull, són versions de la primitiva redacció àrab que no s'ha conservat. Està redactat en primera persona -però anònim- i així l'autor intercala nombroses referències autobiogràfiques referides a l'agraïment dels béns rebuts de Déu o bé a la penitència i penediment dels pecats de joventut. El to tendeix a l'automarginació i a l'exultació en una fe vigorosa de recent adquisició, amb frases de lloança de la divinitat, molt en la línia de la prosa agustiniana de les Confessions, amb una funció didàctica basada en una crida constant a la pietat.[35]

Answer: catalana i llatina

Question: Quines versions hi ha d'El Llibre de contemplació en Déu?

Answer: àrab

Question: En quin idioma era la primitiva redacció d'El Llibre de contemplació en Déu?

Answer: referències autobiogràfiques

Question: Què intercala l'autor a El Llibre de contemplació en Déu?

Answer: en primera persona

Question: En quina persona està redactat El Llibre de contemplació en Déu?

Context: La relació de Llull amb l'alquímia i les sectes càtares i albigeses és motiu d'especulacions. En la seva època la Corona d'Aragó feia de pont entre Itàlia, el nord d'Europa i l'Espanya musulmana, cosa que va ser fer que rebés tota classe d'influències. Va ser important la influència del Periphyseon d'Escot Eriúgena, la Clavis Physicae d'Honori d'Autun i la doctrina de l'Anima Mundi potser derivada del Timeu de Plató.[60] És fàcil imaginar doncs que Llull va conèixer un gran nombre de tradicions científiques i filosòfiques al llarg de la seva vida, que l'ajudaren a postular algunes idees innovadores.

Answer: amb l'alquímia

Question: Amb què va tenir relació Llull?

Answer: càtares i albigeses

Question: Amb quines sectes es va relacionar Llull?

Answer: tota classe d'influències

Question: Què va rebre Llull?

Answer: científiques i filosòfiques

Question: Quines tradicions va conèixer Llull?

Answer: algunes idees innovadores

Question: Què l'ajudaren a postular les tradicions que va conèixer?

Context: Encara malalt s'embarcà cap a Tunis i, en llevar l'àncora, se sentí sobtadament curat. A la ciutat musulmana disputà amb èxit amb els teòlegs musulmans més afamats, però precisament aquest èxit el portà a la presó per ordre del rei i a ser condemnat a mort. La pena li fou commutada per l'expulsió, gràcies a la intercessió d'un tunisià notable. Durant la sortida de la ciutat fou objecte d'insults i maltractes fins que s'embarcà en una nau que el portà a Nàpols, on hauria arribat a final de 1293. Allí va finalitzar la Taula General, començada a Tunis, El sisè seny o Afatus i Flors d'amor e flors d'intel·ligència. Al regne de Nàpols va ser autoritzat a predicar a grups musulmans establerts allà i va ensenyar públicament la seva Art.[5][1]

Answer: cap a Tunis

Question: Cap a on s'embarcà?

Answer: malalt

Question: Com estava quan es va embarcar cap a Tunis?

Answer: a mort

Question: A què el van condemnar a Tunis?

Answer: per l'expulsió

Question: Per què li van commutar la pena de mort?

Answer: a Nàpols

Question: On va arribar el 1293?

Context: Durant el segle xvii, dins el procés de canonització, es va situar la seva mort com a màrtir a Bejaïa el 1315. La documentació en què es basava era una suposada carta de Llull als Jurats de Mallorca enviada des de Bejaïa aquell any. Tanmateix, en realitat es tractava d'una falsificació feta amb la intenció d'afegir elements probatoris a l'examen de les restes mortals de Llull feta el 1611. Sense tenir coneixement de les obres escrites per Llull el 1315 a Tunis, els falsificadors varen utilitzar els incidents de 1307 situant-los uns anys més enrere.[4]

Answer: com a màrtir a Bejaïa

Question: On van situar la mort de Llull?

Answer: als Jurats de Mallorca

Question: On va enviar una carta Llull?

Answer: d'una falsificació

Question: De què es tractava en realitat?

Answer: el 1611

Question: Quan van examinar les restes mortals de Llull?

Context: L'any següent anà a París on llegí públicament la seva Art a la Sorbona. També s'adreçà al rei Felip el Bell i a la universitat, per instar a la fundació de monestirs per a l'ensenyament de les llengües dels no cristians. Aquesta vegada, però, fixà la seva atenció en els tàtars, proposant que, en les primeres missions, alguns d'ells viatgessin a París per tal de formar-los en la doctrina cristiana i que, retornats al seu origen, difonguessin l'evangeli.[Nota 4] Així mateix sol·licità la traducció de les seves obres a les llengües dels pagans. Durant aquesta estada francesa obtingué el títol de Mestre en arts a la Sorbona, una titulació que li permetria situar-se en una posició d'igualtat amb altres acadèmics i li obriria les portes a les instàncies eclesiàstiques a l'hora d'exposar les seves posicions teològiques i doctrinals.[5][14]

Answer: per a l'ensenyament de les llengües dels no cristians

Question: Per a què volia que es fundessin monestirs?

Answer: al rei Felip el Bell i a la universitat

Question: A qui va instar a la fundació de monestirs?

Answer: els tàtars

Question: A qui volia formar en la doctrina cristiana?

Answer: difonguessin l'evangeli

Question: Què volia que fessin els tàtars un cop tornats al seu origen?


Museus Vaticans

Context: En aquesta estança s'havia de confirmar l'autoritat del papat i els interessos de Juli II, que en aquest moment afrontava el Concili cismàtic de Pisa. Rafael en va començar els frescos el 1511 i els va finalitzar el 1514. A les parets hi ha narrats quatre episodis diversos i a la volta quatre més de bíblics, sobre la protecció de Déu al poble escollit. Recorre tota la sala un fris decorat amb dotze cariàtides en color monocrom.

Answer: 1511

Question: Quin any va començar els frescos Rafael?

Answer: bíblics

Question: Quin tipus d'episodi són els de les voltes?

Answer: la protecció de Déu al poble escollit

Question: De què tracten els episodis bíblics?

Answer: el Concili cismàtic de Pisa

Question: Què afrontava Juli II?

Context: Durant uns anys va romandre tancat al públic per obres de reforma i conservació. Ha estat reestructurat en quatre seccions i amb subdivisions dedicades a les pràctiques religioses de cada estat d'Àsia, Oceania, Àfrica i Amèrica. Es xifra en unes 80.000 peces la col·lecció d'aquest museu.[23] Moltes d'aquestes obres van ser cedides al papa en ocasió de l'Exposició Universal Missionera de l'Any Sant de 1925, i conté també importants llegats com el de la col·lecció de l'antic Museu Borgià de Propaganda Fide o els retrats en guix d'amerindis realitzats per l'escultor alemany Ferdinand Pettrich (1798-1872).[24]

Answer: per obres de reforma i conservació

Question: Per què va romandre tancat al públic?

Answer: 80.000

Question: En quantes peces està xifrada la col·lecció del museu?

Answer: al papa

Question: A qui van ser cedides aquestes obres?

Answer: Ferdinand Pettrich

Question: Qui és l'autor dels retrats en guix que hi podem trobar?

Answer: 1925

Question: Quin any sant es va fer l'Exposició Universal Missionera?

Context: Fou batejada així pels quaranta mapes pintats al fresc sobre els murs, que representen les regions italianes i les possessions de l'Església a l'època del papa Gregori XIII (1572-1585). Van ser realitzats entre els anys 1580 i 1585 segons els cartrons d'Ignazio Danti, famós geògraf d'aquell temps. Considerant els Apenins l'element divisori, sobre una paret hi ha pintades les regions banyades pels mars Lígur i Tirrè, i sobre l'altra les regions banyades per l'Adriàtic. Cada mapa regional representa el plànol de la seva ciutat principal. Cal destacar-ne els frescs d'Ignazio i Antonio Danti, que mostren les belles possessions del papa a Venècia. Van ser restaurats per ordre d'Urbà VIII (1623-1644).

Answer: les regions italianes

Question: Què representen el mapes?

Answer: 1580 i 1585

Question: Entre quins anys van ser realitzats?

Answer: geògraf

Question: Què era Ignazio Danti?

Answer: els Apenins

Question: Què és considerat l'element divisori?

Answer: Urbà VIII

Question: Qui va fer restaurar els frescs?

Context: Al centre de la volta es representen nou escenes rectangulars sobre la creació i la caiguda de l'home, flanquejades per profetes i sibil·les, els avantpassats de Jesús i arquitectures i escultures fingides. La paret sobre l'altar major, amb una superfície de 13,7 x 12,2 m, l'ocupa el Judici Final, encarregat pel papa Pau III el 1535. La composició se centra entorn de la figura del Crist jutge, el qual es mostra despullat dels atributs de la iconografia tradicional, nu, amb una anatomia atlètica i un gest de poderosa autoritat.[50]

Answer: la creació i la caiguda de l'home

Question: Què representen les escenes del centre de volta?

Answer: el Judici Final

Question: Què ocupa la paret de l'altar major?

Answer: Pau III

Question: Qui va encarregar el Judici Final?

Answer: 13,7 x 12,2 m

Question: Quina superfície ocupa l'obra?

Answer: atlètica

Question: Amb quina tipus d'anatomia ens presenta la figura de Crist?

Context: Fundat pels papes Climent XIV (1769-1774) i Pius VI (1775-1799), va ser realitzat pels arquitectes Michelangelo Simonetti i, més tard, Camporesi. Pius VI es va encarregar de fer-hi construir una entrada, l'atri dels Quatre Cancells, des del qual s'accedia pujant per l'escala Simonetti fins a la sala en forma de creu grega, per on s'arribava a la Sala Rodona, després la Sala de les Muses, la Sala dels Animals i, finalment, l'antic Pati de les Estàtues del Belvedere, ara anomenat Pati Octagonal. El recorregut actualment «obligat» és en sentit contrari, des del Vestíbul Quadrat fins a la Sala I (la sala en forma de creu grega).[14]

Answer: Pati de les Estàtues del Belvedere

Question: Com s'anomenava el Pati Octogonal?

Answer: l'atri dels Quatre Cancells

Question: Com es diu l'entrada que va encarregar Pius VI?

Answer: Michelangelo Simonetti i, més tard, Camporesi

Question: Quins arquitectes el van realitzar?


Stuart Milner-Barry

Context: Va ser allotjat amb Alexander, qui estava treballant al Hut 8, la secció germana del Hut 6 en la feina amb la Màquina Enigma. La seva gran amistat els va permetre de resoldre fàcilment les necessitats competitives de les seves seccions respectives, en relació al temps limitat disponible per les «bombes».[15] A l'octubre de 1941, va ser ascendit a ajudant del cap del Hut 6, tot just per sota de Welchman.[16] En aquell moment, Bletchley Park experimentava una escassetat de personal administratiu que estava retardant la tasca amb l'Enigma i la gestió de l'escola semblava incapaç d'obtenir els recursos que necessitava. Això va afectar tant el Hut 6 com el Hut 8, que havia estat creat pel matemàtic Alan Turing, amb Hugh Alexander com al seu segon. Junts, Welchman, Milner-Barry, Turing i Alexander van saltar-se la cadena de comandament i van escriure un memoràndum directament al Primer Ministre, Winston Churchill, resumint les seves dificultats.[16] La tasca de lliurar el missatge al número 10 de Downing Street va recaure en Milner-Barry en persona, el 21 d'octubre de 1941. L'endemà, Churchill va respondre, "Acció del dia: Assegurar-se que tinguin tot el que volen amb extrema prioritat i informar-me que s'ha fet".[17] En un mes, les seves necessitats van ser satisfetes.[16]

Answer: amb Alexander

Question: Amb qui va ser allotjat Milner-Barry?

Answer: amb la Màquina Enigma

Question: En quina feina estava treballant Alexander?

Answer: A l'octubre de 1941

Question: Quan va ser ascendit a ajudant del cap del Hut 6 Milner-Barry?

Answer: escassetat de personal administratiu

Question: Què retardava la tasca amb Enigma a Bletchley Park?

Answer: al Primer Ministre

Question: A qui van escriure Welchman, Milner-Barry, Turing i Alexander saltant-se la cadena de comandament?

Context: Milner-Barry va entrar al Tresor de sa Majestat el 1945 amb el grau de Principal. El 1947, es va casar amb Thelma Tennant Wells, amb qui va tenir un fill i dues filles.[3] El mateix any, va ser promocionat a Ajudant de secretari, i a Subsecretari el 1954.[5] A banda d'una temporada al Ministeri de Salut en el període 1958 - 1960,[5] es va mantenir al Tresor fins a 1966, quan, a l'edat de 60 anys, havia arribat a l'edat de jubilació normal per als funcionaris.[4] Va ser persuadit de seguir com a funcionari cerimonial administrant el Sistema d'Honors Britànic. En aquest paper, va concedir el títol de cavaller a P. G. Wodehouse i Noel Coward.[20] Milner-Barry finalment es retirà el 1977.[5] Se li va concedir l'Orde de l'Imperi Britànic el 1946 per la seva tasca durant la Segona Guerra Mundial, l'Orde del Bany el 1962 i el Reial Orde Victorià el el 1977.[3]

Answer: amb el grau de Principal

Question: Amb quin grau va entrar Milner-Barry al Tresor de sa Majestat?

Answer: amb Thelma Tennant Wells

Question: Amb qui es va casar Milner-Barry el 1947?

Answer: el Sistema d'Honors Britànic

Question: Què va administrar despres dels 60 anys Milner-Barry?

Answer: el Reial Orde Victorià

Question: Què li van concedir a Milner-Barry el 1977?

Context: Sir (Philip) Stuart Milner-Barry KCVO, CB, OBE (20 de setembre de 1906 - 25 de març de 1995)[1] va ser un jugador i escriptor d'escacs i funcionari públic britànic, que també va fer de criptoanalista durant la Segona Guerra Mundial.[2] Va treballar a Bletchley Park i va ser director del «Hut 6», una secció responsable de desencriptar missatges que havien estat xifrats amb la màquina Enigma alemanya.[2] Fou un dels quatre principals descodificadors de Bletchley que signaren una influent carta mitjançant la qual feren una reeixida petició directa de més recursos a l'aleshores Primer Ministre britànic Winston Churchill. Després de la guerra va treballar al Tresor de Sa Majestat i posteriorment com a administrador del sistema d'honors britànic. En escacs, va representar Anglaterra en torneigs internacionals i va donar nom a diverses variants d'obertura.[2]

Answer: d'escacs

Question: De què va ser jugador Milner-Barry?

Answer: de criptoanalista

Question: De què feia Milner-Barry durant la Segona Guerra Mundial?

Answer: Enigma

Question: Amb quina màquina xifraven els missatges els alemanys durant la Segona Guerra Mundial?

Answer: a l'aleshores Primer Ministre britànic Winston Churchill

Question: A qui va demanar recursos Milner-Barry en una carta signada amb altres descodificadors?

Answer: Anglaterra

Question: A quin país representar en torneigs internacionals d'escacs Milner-Barry?

Context: Nascut a Hendon (Londres), Philip Stuart va ser el segon de sis fills d'un mestre, Edward Leopold Milner-Barry, que va morir el 1917, i la seva muller Edith Mary.[3][4] Ja de petit era un escaquista de talent, que va guanyar el primer campionat britànic infantil el 1923.[5] Va ser alumne del Cheltenham College i va aconseguir una beca per anar al Trinity College de la Universitat de Cambridge, on va obtenir un primer grau en ciències clàssiques i morals.[3] A Cambridge, va fer amistat amb un altre jugador d'escacs, C. H. O'D. (Hugh) Alexander i va compondre diversos puzles d'escacs.[6] Entre 1929 i 1938 va fer de corredor de borsa, malgrat que la feina no el satisfeia.[4][7] Des de 1938, va ser corresponsal d'escacs per The Times, un càrrec en què fou succeït el 1945 per Harry Golombek.[3]

Answer: Hendon

Question: On va néixer Philip Stuart?

Answer: mestre

Question: Quin era l'ofici del pare de Philip Stuart?

Answer: el 1923

Question: Quan va guanyar el primer campionat britànic infantil d'escacs Philip Stuart?

Answer: Trinity College

Question: Per quin college va aconseguir una beca Philip Stuart?


Albrecht Dürer

Context: El 1497 va pintar un Autoretrat, el del Museu del Prado (Madrid), i el 1500 el de la Pinacoteca de Munic, en el qual es representa amb les característiques que habitualment s'atribueixen a Crist: l'actitud és rígida i en una posició frontal, i la disposició de la mà és la mateixa que la mà dreta amb la qual Jesús de Natzaret fa el gest de beneir. No hi ha dubte que Dürer es va representar a semblança de Crist, no solament en la seva composició, sinó que va suavitzar els contorns del seu rostre i va modificar la forma del nas i els pòmuls, així com es va engrandir els ulls, que ell tenia més petits i una mica esquinçats.[8] Aquesta intenció no representava cap blasfèmia religiosa, car a la seva època la Imitatio Christi (imitació de Crist) s'interpretava literalment; per tant, aquesta imitació es podia il·lustrar, com deutor de la bellesa de Déu com única força de la creació.[9]

Answer: 1497

Question: Quan va pintar Dürer l'Autoretrat que es troba al Museu del Prado?

Answer: rígida

Question: Amb quina actitud es representa Dürer?

Answer: va suavitzar els contorns del seu rostre i va modificar la forma del nas i els pòmuls, així com es va engrandir els ulls

Question: Què va modificar Dürer en el seu autoretrat?

Answer: més petits i una mica esquinçats

Question: Com eren realment els ulls de Dürer?

Answer: literalment

Question: Com s'interpretava la Imitatio Christi en l'època de Dürer?

Context: El 1494, després de casar-se amb Agnes Frey a Nuremberg, Dürer va viatjar a Itàlia. Allí va realitzar aquarel·les de paisatges amb una gran minuciositat en el detall com es pot observar, per exemple, en una vista del castell de Trento (National Gallery de Londres); probablement, les va pintar durant el seu viatge de retorn. També, com Leonardo da Vinci, l'atreia molt la natura, i va realitzar uns magnífics estudis d'animals i plantes que va plasmar en dibuixos i aquarel·les; entre les més divulgades cal citar La llebre, quadre pintat l'any 1502.[4] A Venècia i de l'any 1494 estan datats els gravats: Bacanal, La batalla dels centaures marins i la Mort d'Orfeu, tots còpia del pintor italià Andrea Mantegna, que segurament va fer que descobrís el Renaixement italià.[5]

Answer: Agnes Frey

Question: Amb qui es va casar Dürer?

Answer: Nuremberg

Question: On es va casar Dürer?

Answer: Itàlia

Question: On va viatjar Dürer després del seu casament?

Answer: la natura

Question: Què atreia molt a Dürer a l'igual que a Leonardo da Vinci?

Context: La seva audiència amb Carles V va resultar satisfactòria. Va retornar a Nuremberg, on hauria de romandre fins a la seva mort, el 6 d'abril de 1528. Les seves últimes obres són dues grans taules en les quals estan representats Els quatre apòstols o Quatre temperaments (c. 1526, Alte Pinakothek, Munic), representant sant Joan, sant Pere, sant Pau i sant Marc, obres que va oferir com a regal a la ciutat de Nuremberg, on van romandre fins que, un segle més tard, van passar a formar part de la col·lecció de Maximilià de Baviera.[18] La qualitat de l'obra de Dürer, la quantitat prodigiosa de la seva producció artística i la influència que va exercir sobre els seus contemporanis van esdevenir d'una importància enorme per a la història de l'art.

Answer: satisfactòria

Question: Com va resultar l'audiència amb Carles V?

Answer: 6 d'abril de 1528

Question: Quan va morir?

Answer: Els quatre apòstols o Quatre temperaments

Question: Qui està representat en les seves últimes obres?

Answer: a la ciutat de Nuremberg

Question: A qui va oferir com a regal les taules en les que estan representats Els quatre apòstols?

Answer: la col·lecció de Maximilià de Baviera

Question: A quina col·lecció van anar les taules que representaven els quatre apòstols un segle després que foren regalades a la ciutat de Dürer?

Context: Les xilografies sobre la Vida de Maria presenten junt amb les pintures de l'altar Paumgartner i l'Adoració dels Mags, una geometria que domina l'espai mitjançant l'arquitectura dels seus paisatges. En obres posteriors, com l'Adoració de la Trinitat de l'any 1511, és la composició dels personatges la que crea l'espai. A la part inferior d'aquesta pintura s'observa un paisatge en el qual només apareix una petita figura, la del mateix pintor representant la civitas terrenal, i sobre aquest paisatge la civitas Dei, amb tots els sants i màrtirs, profetes, reis, bisbes i papes, que es troben adorant la Trinitat, col·locada a la part superior amb la imatge de Crist crucificat, el Pare Etern i l'Esperit Sant.[13]

Answer: mitjançant l'arquitectura dels seus paisatges

Question: Com domina l'espai la geometria de les xilografies sobre la Vida de Maria?

Answer: 1511

Question: De quin any és l'obra l'Adoració de la Trinitat?

Answer: la composició dels personatges

Question: Què crea l'espai en l'obra l'Adoració de la Trinitat?

Answer: la del mateix pintor

Question: Quina figura apareix a la part inferior de l'Adoració de la Trinitat?

Answer: adorant la Trinitat

Question: Com es troben els sants i màrtirs, profetes, reis, bisbes i papes en la pintura?

Context: El 1504 realitzà un gravat sobre coure, i tres anys més tard va pintar novament la parella bíblica en un oli sobre taula, de mida natural i realitzada de manera independent en dos panells. Aquesta obra va pertànyer a la reina Cristina de Suècia i en l'actualitat es troba al Museu del Prado de Madrid. D'aquestes pintures hi ha unes còpies a la Galeria Pitti de Florència i al Museu de Magúncia.[14] Les figures del gravat, les va construir d'acord amb el cànon estètic de Vitruvi de vuit caps, amb la presentació d'un contrapposto i mostrant una clara preocupació per ressaltar l'anatomia de les figures. El paisatge on estan ubicats els personatges té símbols medievals: el freixe, la figuera, la serp i diversos animals.[15]

Answer: 1504

Question: Quan va realitzar un gravat sobre coure?

Answer: en un oli sobre taula

Question: On va pintar novament la parella bíblica?

Answer: Museu del Prado de Madrid

Question: En quin museu es troba actualment l'obra?

Answer: a la Galeria Pitti de Florència i al Museu de Magúncia

Question: On hi ha còpies d'aquestes pintures?

Answer: el freixe, la figuera, la serp i diversos animals

Question: Quins símbols medievals té el paisatge on estan ubicats els personatges?


Retrat d'un cartoixà

Context: Finalment, el 1994, durant la preparació per l'exposició del MET Petrus Christus: Mestre del Renaixement de Bruges, l'autenticitat de l'halo va ser públicament examinada per un grup d'especialistes holandesos, arribant a la conclusió que es tractava d'un afegit. L'equip va acceptar majoritàriament que l'halo probablement s'havia afegit a Espanya durant el segle xvii -imitant una tendència italiana- quan formava part de la col·lecció de Don Ramon d'Oms, virrei de Mallorca, que va vendre el treball a l'industrial americà Jules Bache el 1911. L'equip recomanava que l'halo fos tret per fer més autèntica estèticament la pintura. Christus va ser un dels primers pintors flamencs a jugar realment amb la il·lusió d'espai i llum, i l'addició de l'halo forçava l'espectador a mirar el primer pla i per això emmarcava l'espai d'una manera inapropiada a l'estil de Christus. Des de la supressió de l'halo, el Metropolitan ha seguit suprimint altres casos dubtosos en treballs de Christus, essent el cas més notable el quadre Sant Eloi al seu taller.[10]

Answer: 1994

Question: Quin any es va preparar l'exposició del MET Petrus Christus?

Answer: un grup d'especialistes holandesos

Question: Qui va examinar l'autenticitat de l'halo?

Answer: que es tractava d'un afegit

Question: A quina conclusió van arribar els especialistes holandesos?

Answer: Espanya

Question: On es va afegir probablement l'halo?

Answer: 1911

Question: Quan va vendre Ramon d'Oms el treballa a Jules Bache?

Context: El Retrat d'un cartoixà incorpora un trompe-l'oeil d'una mosca a la seva cantonada inferior dreta. L'addició de trompe-l'oeil de mosques a les obres d'art es considera que va començar al segle xv, just quan Christus va començar. Els historiadors d'art estan generalment dividits entre dues interpretacions diferents del seu ús; molts consideren que la mosca té un simbolisme religiós, amb connotacions de pecat, corrupció, mort, etc.[9] Els historiadors d'art creuen que una mosca es fa servir per a evocar tals imatges en connexió amb Belzebú, una de les representacions de Satanàs (El Senyor de les Mosques). Més recentment, els historiadors d'art estan començant a veure aquestes imatges com a un distintiu professional; l'historiador d'art Felix Thürlemann que el descriu com la "representació autoconscient de la destresa pictòrica superior". Es creu que és per això que generalment la mosca apareix prop de la signatura de l'artista[9] (la mosca apareix prop de Petrus Xdi Me Fecit, insinuant que la mosca podria ser el referent del 'me', és a dir, del creador del treball).

Answer: segle xv

Question: Quan va començar l'addicció de trompe-l'oleil de mosques a les obres d'art?

Answer: com la "representació autoconscient de la destresa pictòrica superior"

Question: Com el descriu  l'historiador d'art Felix Thürlemann?

Answer: prop de la signatura de l'artista

Question: On apareix la mosca?

Answer: un trompe-l'oeil d'una mosca

Question: Què incorpora el Retrat d'un cartoixà?

Answer: Petrus Xdi Me Fecit

Question: Qui era l'artista de l'obra?

Context: L'obra està realitzada dins l'estil dels primitius flamencs. L'escola flamenca de pintura va ser una de les més importants del món, des dels seus inicis al segle XV fins al segle xviii. Per distingir aquest període primerenc del segle XV es fa servir la denominació d'«Escola dels Primitius Flamencs». Aquesta escola acostumava a pintar quadres de temàtica religiosa, que tractaven com a escenes costumistes, encara que també van desenvolupar el retrat i el paisatge. Utilitzaven la tècnica a l'oli i el seu estil es caracteritzava per la minuciositat, el detall en la reproducció d'objectes, el naturalisme i l'amor al paisatge. Entre els artistes més importants d'aquesta escola destaquen Robert Campin —autor d'aquesta obra—, Jan van Eyck, Roger van der Weyden —deixeble de Campin— i Petrus Christus. A Catalunya cal citar la influència d'aquest estil en Lluís Dalmau, autor de la Mare de Déu dels Consellers després d'haver treballat al taller de Jan van Eyck.[5]

Answer: L'escola flamenca

Question: Quina escola de pintura va ser una de les més importants del món?

Answer: religiosa

Question: De quina temàtica eren els quadres que es pintaven a l'Escola dels Primitius Flamencs?

Answer: Roger van der Weyden

Question: Qui era deixeble de Campin?

Answer: la Mare de Déu dels Consellers

Question: Com es diu el quadre que va pintar Lluís Dalmau?


Pla Cerdà

Context: El plànol proposat per Cerdà per a la ciutat destaca l'optimisme i la il·limitada previsió de creixement, l'absència programada d'un centre privilegiat, el seu caràcter matemàtic, geomètric i amb visió científica.[16] Obsessionat pels aspectes higienistes que havia estudiat en profunditat i disposant d'una àmplia llibertat per configurar la ciutat, ja que el «pla de Barcelona» no tenia quasi cap construcció, la seva estructura aprofita al màxim la direcció dels vents per facilitar l'oxigenació i neteja de l'atmosfera.[27] En la mateixa línia, va assignar un paper clau als parcs i als jardins interiors de les mansanes, tot i que la posterior especulació va alterar molt el seu pla. Va fixar la ubicació dels arbres als carrers (1 cada 8 metres) i va triar el plàtan per a poblar la ciutat després d'analitzar quina espècie seria la més idònia per viure a la ciutat.

Answer: d'un centre privilegiat

Question: De què hi ha una absència programada en el plànol proposat per Cerdà?

Answer: pels aspectes higienistes

Question: Per què estava obsessionat Cerdà?

Answer: la direcció dels vents

Question: Què aprofita l'estructura del plànol proposat per Cerdà?

Answer: facilitar l'oxigenació i neteja de l'atmosfera

Question: Què volia aconseguir Cerdà aprofitant al màxim la direcció dels vents?

Answer: 1 cada 8 metres

Question: Cada quant hi havia un arbre segons el plànol proposat per Cerdà?

Context: El 1855, el Ministeri de Foment va encarregar a Cerdà l'aixecament del plànol topogràfic del Pla de Barcelona, que era l'extensa zona sense urbanitzar per raons militars que hi havia entre Barcelona i Gràcia i des de Sants a Sant Andreu de Palomar. Persona molt sensibilitzada amb els corrents higienistes, va aplicar els seus coneixements a desenvolupar, pel seu compte, una Monografía de la clase obrera (1856), completa i profunda anàlisi estadística sobre les condicions de vida intramurs a partir dels aspectes socials, econòmics i alimentaris. El diagnòstic fou clar: la ciutat no era apta per a «la nova civilització, caracteritzada per l'aplicació de l'energia del vapor a la indústria i la millorar de la mobilitat[14] i la comunicativitat» (el telègraf òptic era l'altre invent rellevant).[15]

Answer: el Ministeri de Foment

Question: Qui va encarregar a Cerdà l'aixecament del plànol topogràfic del Pla de Barcelona?

Answer: per raons militars

Question: Per què estava sense urbanitzar el Pla de Barcelona?

Answer: entre Barcelona i Gràcia i des de Sants a Sant Andreu de Palomar

Question: On estava situat el Pla de Barcelona?

Answer: una Monografía de la clase obrera

Question: Què va desenvolupar Cerdà aplicant els seus coneixements?

Answer: 1856

Question: De quin any és la Monografía de la clase obrera que va fer Cerdà?

Context: Dit d'una altra manera, el seu propòsit era donar prioritat al «contingut» (les persones) per sobre del «continent» (les pedres o els jardins). La forma, tema tan obsessiu en la majoria de plans, no és més que un instrument, si bé de màxima importància, però sovint massa decisiu i a voltes prepotent. La màgia de Cerdà consisteix a engendrar la ciutat a partir de l'habitatge. La intimitat del domicili es considera una prioritat absoluta i, en un temps de famílies nombroses (tres generacions), fer possible la llibertat de tots els membres es podria considerar utòpic.

Answer: al «contingut»

Question: A qui donava prioritat Cerdà?

Answer: de l'habitatge

Question: A partir de què vol engendrar la ciutat Cerdà?

Answer: La intimitat del domicili

Question: Què considera Cerdà que és una prioritat absoluta?

Answer: nombroses

Question: Com eren les famílies en el temps de Cerdà?

Context: Conscient d'aquesta mancança, Ildefons Cerdà va començar sense cap encàrrec a estructurar el seu pensament, exposat sistemàticament molts anys després (1867) en la seva gran obra: Teoría General de la Urbanización. Un dels trets més importants de la proposta de Cerdà, allò que el fa sobresortir en la història de l'urbanisme, és la recerca de coherència per comptabilitzar els requeriments contradictoris d'una aglomeració complexa. Supera les visions parcials (ciutat utòpica, cultural, monumental, racionalista…) i es lliura a la recerca d'una ciutat integral.[16]

Answer: estructurar el seu pensament

Question: Què va començar a fer Cerdà conscient d'aquesta mancança?

Answer: Teoría General de la Urbanización

Question: Com es diu la gran obra de Cerdà?

Answer: 1867

Question: Quin any va fer Cerdà la Teoría General de la Urbanización?

Answer: a la recerca d'una ciutat integral

Question: A quina recerca es lliura Cerdà en la Teoría General de la Urbanización?

Context: Els carrers tenen en general una amplada de 20 metres dels quals en l'actualitat els 10 metres centrals estan destinats a calçada i 5 metres a cada costat destinats a voreres. L'amplitud dels carrers, com en el model parisenc d'Haussmann, s'associa a una visió militar per poder reprimir amb més facilitat les sublevacions internes. Recordem que Cerdà havia viscut en primera persona les revoltes obreres de 1855. Els elogis que va rebre el pla per part dels seus contemporanis, fou en considerar el format rectilini com avantatjós per al foc d'artilleria.[35]

Answer: 20 metres

Question: Quina amplada tenen els carrers projectats per Cerdà?

Answer: per poder reprimir amb més facilitat les sublevacions internes

Question: Per què són tant amples els carrers que va fer Cerdà segons la visió militar?

Answer: les revoltes obreres de 1855

Question: Quines revoltes va viure Cerdà en primera persona?

Answer: per al foc d'artilleria

Question: Per què era avantatjós el format rectilini dels carrers projectats per Cerdà segons els seus contemporanis?


Escultura romànica

Context: A la península Ibèrica des del segle XI hi va haver un gran taller de talla en ivori i orfebreria al monestir de Sant Isidor de Lleó, estant una gran mostra d'això el Crucifix de don Fernando y doña Sancha datat prop de l'any 1063.[65] Es creu que va ser el primer a l'Edat mitjana Hispànica amb la representació de la imatge de Crist, ja que era costum que les creu] ja fossin de materials nobles, com d'or o ivori o simplement de fusta, estiguessin realitzades sense imatges. La imatge del Crist està tallada en ivori i és de ple volum i representat viu, amb el cap lleugerament inclinat cap a la dreta de cara ovalada, on ressalten els grans ulls oberts amb les pupil·les incrustades amb pedra d'atzabeja.[n. 8] Presenta una barba i bigoti amb els cabells ondulats i amb els peus traspassats per un clau individual cadascun. A la part posterior del cos, com era comú, té un buit per usar-lo com a reliquiari.[66]

Answer: al monestir de Sant Isidor de Lleó

Question: On hi va haver un gran taller d'orfebreria a al península Ibèrica?

Answer: el Crucifix de don Fernando y doña Sancha

Question: Quina mostra tenim del taller del monestir de Sant Isidor de Lleó?

Answer: 1063

Question: De quin any és el Crucifix de don Fernando y doña Sancha?

Answer: la imatge de Crist

Question: Què tenia el Crucifix de don Fernando y doña Sancha que no tenien els altres a l'època?

Answer: sense imatges

Question: Com es realitzaven fins al segle XI els crucifixos?

Context: Les portes de bronze formen part d'una de les principals obres d'art de l'Edat mitjana romànica. Eren obres ambicionades per tots els grans centres religiosos, es troben des de Venècia a Sicília, i als països del nord d'Europa. Les portes romanes d'Orient de Venècia, Salern i la Basílica de Sant Pau Extramurs a Roma estan realitzades amb incrustacions d'argent. El treball de  Barisano signat a les catedrals de Trani (portal central, c.1185), i Monreale (portal nord, c. 1190) i l'atribuïda de Ravello (1179), que es caracteritza per la presència de relleus obtinguts mitjançant l'acabat fred i aplicats sobre la base de fusta, mostren les influències àrabs i romanes d'Orient. Al nord d'Itàlia, els batents de la porta de Sant Zenó de Verona consten de plafons sobre fusta i van ser realitzades per diferents mestres en un estil clar romànic; presenten una iconografia centrada principalment en l'Antic i Nou Testament, però també s'inclouen temes apocalíptics i la història de sant Zenó.[58]

Answer: de bronze

Question: De quin material són les portes?

Answer: d'una de les principals obres d'art de l'Edat mitjana romànica

Question: De què formen part les portes de bronze?

Answer: tots els grans centres religiosos

Question: Qui ambicionava les portes de bronze?

Answer: Barisano

Question: Qui va fer les portes des bronze de la catedral de Trani?

Answer: Verona

Question: On és l'església de Sant Zeno?

Context: L’escultura romànica s'insereix, en general, dins de les metes artístiques de l'art romànic, inclosa la comunicació entre l'església catòlica i els fidels, el que és el regne de Déu a la terra, el temple. Així, l'escultura va tenir una estreta relació amb l'arquitectura, inserint-se en el seu lloc com un element complementari, i es va dedicar principalment a l'ensenyament de les escenes bíbliques amb relleus de pedra que fossin comprensibles per als creients laics. Aquesta activitat es va desenvolupar entre el segle xi i,en correspondència amb les diferents parts d'Europa, el segle xii o la primera meitat del xiii.[1]

Answer: el temple

Question: Què és el regne de Déu a la terra?

Answer: dins de les metes artístiques de l'art romànic

Question: On s'insereix l'escultura romànica?

Answer: amb l'arquitectura

Question: Amb què va tenir una estreta relació l'escultura?

Answer: com un element complementari

Question: Com s'insereix l'escultura en l'arquitectura?

Answer: les escenes bíbliques

Question: Què ensenyava bàsicament l'escultura?

Context: Pel que fa al mode de representació, l'objectiu no era mostrar la realitat visible, però sí l'invisible i intocable, aprofitant gran part de la mímica de les figures com un mitjà de comunicació. L'objectiu principal no era el tractament volumètric, sinó el valor simbòlic de les figures i el contingut del seu missatge. La proporció entre les figures era un altre factor secundari, es feien les dimensions depenent més de la seva importància jeràrquica o de l'espai disponible per a la realització del relleu, més que guardant la relació que les figures posseïen entre si. Els cossos eren prims, els gestos expressius, i els diferents elements del relleu s'adaptaven a l'espai arquitectònic, i fins i tot quasi s'amuntegaven per tal d'encaixar en petits espais.[10]

Answer: l'invisible i intocable

Question: Què volia representar?

Answer: la mímica de les figures

Question: Què aprofitava com a mitjà de comunicació?

Answer: simbòlic

Question: Quin valor tenien les figures?

Answer: prims

Question: Com eren els cossos de les figures?

Answer: a l'espai arquitectònic

Question: On s'adaptaven els elements de relleu de les figures?

Context: L'àmbit artístic de l'orfebreria romànica va tenir un paper molt notable, no solament al naixement i desenvolupament de l'escultura monumental, sinó també a la formació d'artistes. La reputació dels orfebres va traspassar fronteres i les seves obres van ser utilitzades  sovint com a models. Es deia de Godefroid de Huy que:"... no tenia igual en el camp de l'orfebreria, que en diverses regions, havia fet molts reliquiaris i objectes per a reis."[60]

Answer: va traspassar fronteres

Question: Què va fer la reputació dels orfebres?

Answer: com a models

Question: Com eren usades les obres dels orfebres?

Answer: al naixement i desenvolupament

Question: En què va tenir un paper notable l'àmbit artístic de l'orfebreria romànica en l'escultura monumental?

Answer: artistes

Question: Què va ajudar a formar l'orfebreria romànica per a l'escultura monumental?

Context: Al nord d'Itàlia, els primers capitells amb poca ornamentació es troben a criptes i deambulatoris com a l'abadia de Sant'Antimo a Montalcino (Siena) i la Basílica de Santo Stefano de Verona. Durant la segona meitat del segle XI (prop de 1038 a la Catedral de Caorle) un grup de capitells es caracteritza per la imitació fidel i directa dels models antics corintis que s'observen a les basíliques de l'Adriàtic, entre Venècia (Sant Nicolò al Lido) i Trieste (Catedral de San Giusto). Aquesta tendència continua al deambulatori de Tournus i Issoudun, abans de finals de segle X, així com a la catedral de Clarmont d'Alvèrnia.[38]

Answer: a criptes i deambulatoris

Question: On es troben els primers capitells amb poca ornamentació al nord d'Itàlia?

Answer: a Montalcino

Question: On és l'abadia de Sant'Antimo?

Answer: models antics corintis

Question: Quins models imiten els capitells de Catedral de Caorle?

Answer: a les basíliques de l'Adriàtic

Question: On es troben els models antics corintis?


Litoria aurea

Context: L. aurea sobreviu en algunes zones de Sydney, com ara el descampat del Sydney Olympic Park, l'indret on es volien construir les pistes de tennis pels Jocs Olímpics de Sydney). Quan s'hi descobrí L. aurea, es decidí construir les pistes a un altre lloc, i aquesta població ha estat supervisada des d'aleshores. Així doncs, L. aurea ha esdevingut una mascota no oficial de l'àrea de Homebush Bay.[7]

Answer: en algunes zones de Sydney

Question: On sobreviu L. aurea?

Answer: les pistes de tennis pels Jocs Olímpics de Sydney

Question: Què volien construir al descampat del Sydney Olympic Park?

Answer: construir les pistes a un altre lloc

Question: Què van decidir quan van descobrir L. aurea al descampat?

Answer: ha estat supervisada

Question: Què han fet de d'aleshores amb la població de L. aurea que van trobar al descampat?

Answer: una mascota no oficial

Question: Què ha estat esdevingut L. aurea a l'àrea de Homebush Bay?

Context: Els capgrossos són grans, i assoleixen mides de fins a 80 mm,[8] tot i que la mida varia molt; són comuns els capgrossos més petits. El cos sol ser tan ample com llarg. La cua té un tint groc i està considerablement arquejada. La musculatura de la cua és moderada, i esdevé estreta fins que es converteix en una punta, igual que la cua. Les parets corporals són d'un groc translúcid, amb zones més fosques a l'abdomen. Just abans que se'n formin els membres, el capgròs comença a desenvolupar la coloració verda dels adults. Els metamorfs s'assemblen als adults i mesuren una mitjana de 2,6 cm de llargada.

Answer: fins a 80 mm

Question: Quina mida poden assolir els capgrossos?

Answer: tan ample com llarg

Question: Com és el cos dels capgrossos?

Answer: moderada

Question: Com és la musculatura de la cua dels capgrossos?

Answer: Just abans que se'n formin els membres

Question: Quan comencen els capgrossos a desenvolupar la coloració verda dels adults?

Context: Moltes poblacions, especialment a la regió de Sydney, viuen en zones que sovint són pertorbades per l'acció humana, com ara camps de golf, terrenys industrials en desús, descampats i abocadors. Tot i que antigament fou una de les granotes més comunes del sud-est d'Austràlia, L. aurea ha sofert un important declivi de la població, que és la causa per la qual actualment ha estat classificada com a globalment vulnerable. La xifra d'individus ha continuat davallant i aquesta granota està amenaçada per la pèrdua i degradació del seu hàbitat, la contaminació, la pressió d'altres espècies introduïdes, i l'acció de paràsits i patògens, entre els quals cal incloure el quitridiomicet Batrachochytrium dendrobatidis.[1]

Answer: l'acció humana

Question: Què pertorba moltes poblacions de L. aurea?

Answer: sud-est d'Austràlia

Question: On era una granota comuna la L. aurea ?

Answer: com a globalment vulnerable

Question: Com ha estat classificada actualment la L. aurea?

Answer: ha continuat davallant

Question: Què ha passat amb la xifra d'individus de L. aurea?

Answer: amenaçada

Question: Com esta la L. aurea per la pressió d'altres espècies introduïdes?

Context: Inicialment, el 1827, fou classificada com a Rana aurea per Lesson. La seva denominació ha estat revisada vint vegades; Günter fou el primer a donar-li el nom de Litoria aurea el 1844, i canvià de nom nou vegades més abans de ser reanomenada Litoria aurea.[2] El nom específic aurea deriva del mot llatí aureus, "daurat".[3] Actualment, l'espècie queda classificada dins el complex Litoria aurea, un grup de granotes estretament relacionades del gènere Litoria. Aquest complex s'estén arreu d'Austràlia: n'hi ha tres espècies al sud-est del país, una al nord, i dues al sud-oest. El complex es compon de L. aurea, la reineta de cuixes blaves (L. raniformis), L. castanea, L. dahlii, L. cyclorhyncha i L. moorei. Les regions en què habiten L. raniformis i L. castanea s'encavalquen amb les de L. aurea; això, juntament amb les semblances físiques que presenten, pot fer difícil distingir les espècies. L. castanea no ha estat observada des del 1980 i podria estar extinta en l'actualitat, tot i que les grans taques grogues de les seves cuixes ajuden a distingir-la de L. aurea. La reineta de cuixes blaves, que s'assembla molt a L. aurea, només pot ésser distingida per uns bonys que té a la superfície dorsal.

Answer: vint

Question: Quantes vegades ha estat revisada la denominació de la Litoria aurea?

Answer: Günter

Question: Qui va ser el primer a donar-li el nom de Litoria aurea?

Answer: aureus

Question: De quin mot llatí deriva aurea?

Answer: daurat

Question: Què vol dir aureus?

Answer: un grup de granotes estretament relacionades

Question: Què és el complex Litoria aurea?

Context: L. aurea es reprodueix als mesos més càlids, d'octubre a març. Durant l'època d'aparellament, els mascles floten a l'aigua i criden les femelles, amb un grunyit greu que ha estat descrit com un so de quatre parts "cro-oc, croooc, croc crock" – semblant al so d'una motocicleta canviant de marxes.[8] Produeixen una massa gelatinosa que conté una mitjana de cinc mil ous, en què dipositen entre la vegetació aquàtica; com a dada rellevant, s'ha observat un conglomerat format d'11.682 ous.[12] Al principi, la massa flota, però s'enfonsa unes dotze hores després de la posta, o si és pertorbada. Dos o tres dies més tard, neixen els capgrossos, que acaben la metamorfosi entre dos i onze mesos després, durada que depèn de la temperatura de l'aigua i la disponibilitat d'aliment.[13] La reproducció té lloc en una proporció significativament més alta en indrets on no hi ha peixos predadors, i on les masses d'aigua són efímeres i no permanents. A Victòria, tanmateix, s'ha observat que les granotes es reprodueixen igual en basses permanents que en basses efímeres.[4]

Answer: als mesos més càlids

Question: Quan es reprodueix L. aurea?

Answer: floten

Question: Què fan a l'aigua els mascles de L. aurea durant l'època d'aparellament?

Answer: al so d'una motocicleta canviant de marxes

Question: A què s'assembla el so que fan els mascles de L. aurea per cridar les femelles?

Answer: una mitjana de cinc mil ous

Question: Quants ous produeixen dins una massa gelatinosa la L. aurea?

Answer: Dos o tres dies més tard

Question: Quan dies després de la posta neixen els capgrossos de la L. aurea?

Context: Hi ha una ratlla d'un blanc crema o groc pàl·lid, amb una vora superior daurada i una vora superior negra, que s'estén des de darrere l'ull, travessant el timpà, fins a l'engonal. Aquesta ratlla puja per formar un plec dorsolateral vers l'engonal. Hi ha una altra ratlla del mateix color que comença sota l'ull i continua fins a l'espatlla. L'abdomen és de color crema o blanc, i té una textura granular tosca. Les potes són verdes, daurades, o una combinació dels dos colors, i la part interior de la cuixa i l'engonal és blava-verda.[8] Els mascles adults presenten una coloració groga al sac vocal de la gola. La pupil·la es limita a una escletxa horitzontal, mentre que l'iris és d'un marró daurat amb una ratlla negra que va des dels cantons de la pupil·la fins als límits horitzontals de l'ull. El timpà és distint i de forma ovalada, i l'espècie té uns discs digitals especialment grans que l'ajuden a grimpar. Com que aquesta espècie viu sovint dins l'aigua, els dits de les potes anteriors no són palmats, mentre que els peus són gairebé completament palmats.[8] Durant l'època d'aparellament, els mascles desenvolupen "coixinets nupcials" als dits, que fan servir per agafar-se a la femella durant la copulació.

Answer: crema o blanc

Question: De quin color és l'abdomen?

Answer: verdes, daurades, o una combinació dels dos colors

Question: De quin color són les potes?

Answer: al sac vocal de la gola

Question: On tenen una coloració groga els mascles adults?

Answer: una escletxa horitzontal

Question: Com és la pupiŀla?

Answer: grimpar

Question: Què pot fer gracies als seus discs digitals?