Perquè no tots els independentistes d'esquerres juntshttp://blocs.mesvilaweb.cat/node/view/id/212906
1) No crec que la massa de votants de la CUP estigués d'acord amb aquests suposats acords. 2) La CUP és una organització política amb 3 punts ideològics molt ben definits: independència, socialisme, unitat dels Països Catalans. ERC compleix només la primera part i llegurament la 3a, encara que m'aventuro a dir que és només un "rentat de cara" i que la majoria de càrrecs d'ERC no estan d'acord en el tema PPCC. És una sensació. ICV no compleix cap dels 3 eixos. Lleugerament el del socialisme, però només quan estan a l'oposició... SI pel que ha estat fins ara sí que compleix els punts 1 i lleugerament el 3, però dic el mateix que amb ERC: la gent de SI es creu la totalitat de la nació? Jo crec que no. No es tracta de ser millors o pitjors, sinó que la CUP i l'EI tenim una forta aposta per PPCC i per nosaltres és condició sinequanon. 3) La CUP ve d'una tradició política que té unes maneres d'actuar, unes línies estratègiques, etc. que es poden resumir en l'estratègia de la unitat popular. Això no ens ho hem inventat nosaltres, és una cosa que prové de l'Amèrica Llatina (Allende). Els bascos també ho estan intentant. Però no recordo haver sentit mai que ERC, SI o ICV hi apostin. Potser el PSUC en els seus millors temps. L'estratègia de la CUP mai ha estat del Front Patriòtic (una de les estratègies que sí s'ha apostat en altres nacions del món). 4) Ara per ara, la CUP no està prou madura com per plantejar-se aquest tipus de reptes. La CUP està mancada de més organització interna nacional, més implantació arreu del territori, una consolidació com a marca electoral, etc. Podem parlar si voleu de presentar-nos a les autonòmiques i tot això, però això per mi és més una conseqüència que no un requisit. 5) ERC va molt perduda a nivell estratègic i també ideològic. A nivell estratègic: ahir apostaven per un "front d'esquerres" amb PSC i ICV i avui aposten per fer costat a la CIU de les retallades. Coherència? Jo crec que no massa. A nivell ideològic: PPCC? Socialdemocràcia, socialisme o Estat del benestar una mica més liberal? Jo crec que molts dels càrrecs d'ERC se'ls pot anomenar sense problemes social-liberals. A la major part de la base social d'ERC, socialdemòcrates. I a algunes parts de les JERC, socialistes (amb molts matisos). Aquest pupurri de gent no és massa sostenible. Unir-se per qualsevol cosa amb ERC és unir-se a aquest desgavell. I si ho fa la CUP, que també té els seus debats interns, la cosa ja és dinamita pura.  
Aniré per punts: 1) ok 2) Discrepo en que la CUP té tres punts ideològics molt ben definits. Especialment el segon. Quin model de socialisme pretén impulsar una candidatura que precisament recull a gent que va des de la socialdemocràcia fins l'anarquisme? El que tenen en comú molta gent de la CUP és la independència (i hi ha gent que ho lliga més o menys directament amb avenços socials) i l'anticapitalisme. Pel que fa a apostar pels Països Catalans, no sé d'on treus les teves percepcions, però la CUP al País Valencià i les Illes (on sovint l'EI es vanta de ser qui porta més gent a la mani del 31-D i tenir tanta presència) és inexistent o una anècdota. Esquerra hi té molta més presència, precisament en el terreny on és més forta la CUP, el municipalisme. 3) Ok. Si un problema greu té l'esquerra europea és la manca de rumb i d'estratègia. Potser se'n pot parlar. I més quan Allende és un important referent socialdemòcrata. 4) Un ha de saber estar a l'alçada de les circumstàncies. El país avança... veurem per on van les coses, però excuses per no pactar basades en la manca de maduresa...en fi. 5) Dir que ERC va molt perduda a nivell estratègic i ideològic és bàsicament creure's la mentida propagada pel Grupo godó sobre la "dretanització d'ERC". Precisament ara hi ha una estratègia clara i uns ideals ben definits. Evidentment, d'allò que hi havia amb l'anterior direcció a ara hi ha un canvi. L'idea bàsic i essencial d'ERC és el republicanisme. I mira que cada cop li tinc més manies a les etiquetes polítiques, que han servit més per dividir l'esquerra que per una altra cosa. Al cap i a la fi, aquí tota la gent d'esquerres volem, com a mínim, aturar les retallades i garantir uns drets socials bàsics per tothom. Després trobarem discrepàncies... però és que som lluny de l'objectiu comú, imagina't de les concrecions que cadascú en faria després... Finalment, només dic que a mi un front d'esquerres i independentista m'agradaria molt. Entenc que per la gent de la CUP i segons quins sectors de l'EI amb un marcat sectarisme, això és estúpid i inviable, però penso en el més que probable resultat electoral i realment fa llàstima que no pugui ser.
2) Definir el socialisme és complicat. Almenys sabem com no el volem, però això no és un bon consol. Crec que està per definir encara avui, però és un socialisme popular i democràtic. No m'allargaré.Dius que ERC té molta presència a les Illes i al PV. Discrepo. És una presència testimonial i molt feble. Tenir vots no vol dir tenir un fort arrelament. De fet, no hi ha masses vots tampoc. 4) Val més saber on ets que no pas fantasmejar pel món. La CUP no està preparada per plantejar-se aquest tipus de reptes pq es podria dir que va nèixer ahir. 5) Bé, jo tinc una opinió formada sobre ERC. I no té res a veure amb el grup Godó, clar. ERC canvia d'estratègia cada cop que la Lady Gaga es canvia el pentinat. I així no es pot avançar. A no ser que tinguis molta cintura, com crec que és el cas de l'esquerra abertzale. Però cada cop que la direcció d'ERC fa un cop de timó, cauen 300 passatgers al mar (i perdoneu la comparació). Tenim els casos més paradigmàtics de Reagrupament, però també l'existència de Solidaritat denota una manca de capacitat d'integrar independentistes propers ideològicament. Per no parlar del degoteix de persones que van abandonant ERC. O algú em defensarà que ERC té més assemblees locals que mai? O de les JERC? Cal ser realista. Els canvis de rumb no els entén ningú. El tripartit era un forat negre per ERC, estem d'acord. Però oferir la mà a la CIU de les retallades és millor? No entendré mai l'estratègia de la direcció d'ERC >> si és que en tenen alguna. No ho dic amb cap despreci, la CUP no som millors persones ni més ben preparats que ERC. Però hi ha qüestions de coherència que ERC s'ha saltat. I això es paga car: canvis de rumb sobtats, escissions, pèrdua de militància... I això del "front d'esquerres i independentista" passa perquè alguns partits siguin realment d'esquerres. I des del meu punt de vista no es pot: estar a favor del pla bolonya i ser d'esquerres (per exemple) i moltes altres coses que he vist a nivell local a Mataró (la gent d'ERC de Mataró no és que siguin de dretes, senzillament són gestors d'una empresa privada anomenada ERC S.A.) o a Argentona (el sr. Antoni Soy, després de ser alcalde del poble i destrossar-lo no se l'ha vist més i ara l'han col·locat de degà de periodisme !!?!!?!?), el suport d'ERC del Maresme a la Ronda Mataró-Maresme és també surrealista, etc. Si ERC vol sobreviure com a partit s'ha de plantejar moltíssimes coses.
2) És a dir que tampoc ho teniu ben definit. És un popurri d'ideologies anticapitalistes l'EI, no ens enganyem. Si us atrevíssiu a definir un model, encara que no fos massa precís, de socialisme, ja exclouríeu a molta gent que ara hi milita, simpatitza o vota.Ho feia comparativament. Al PV ERPV no és gran cosa, tot i que té arrelament en certs pobles, que si no es fan molt malament les coses, poden generar moltes coses positives. Dir que no hi som, quan tenim regidors de Vinaròs a Xixona, és força discutible. Però el cas de les Illes és encara més clar, tenim seccions locals que fan feina de dia a dia, les JERC estan creixent, som 5ena força política a Mallorca i a les darreres generals no hi va haver cap poble mallorquí on no rebéssim cap vot (que ja indica un cert arrelament).No em pots dir que els Països Catalans no estan a l'agenda d'ERC. 5) Crec que tens molta raó pel que fa al desgast i tot el que suposa el canvi d'estratègies, però personalment, crec que per sort, l'hem canviada. Era necessari.Ara, no trobo gens just que se'ns digui que oferim la mà a la CIU de les retallades és fer demagògia. Precisament, el que fem és estendre la mà a tothom, però no a canvi de res, ho fem pensant en la independència i sabent que la independència serà en benefici de les classes populars. Sobre el Pla Bolonya prefereixo no discutir-hi, seria massa llarg. En tot cas, comparteixo l'anàlisi de que en determinats llocs ERC hi té gent o ha fet coses que s'haurien de revisar en profunditat. En això tens tota la raó.
2) Ho farem entre tots. I no cal entendre la ideologia com una cosa estàtica: fent treball polític canviarem també les condicions internes del moviment i reforçarem ideològicament l'EI. S'avança caminant, asseient-te a terra no és només que no avancis sinó que t'hi quedes clavat. No obstant això, sí que hi poden haver discrepances ideològiques al si del moviment (més enllà de les operetes entre sectors que es defineixen ideològicament de la mateixa manera). Per això és necessària l'existència d'una organització estratègica que aglutini tots els quadres de formació marxista-leninista, que garanteixi l'hegemonia socialista i independentista al si de la Unitat Popular i que dinamitzi aquelles lluites per les quals s'aposti tàctica o estratègicament en cada moment. El que segur que no passarà és el que us agradaria: que d'un dia per un altre la CUP comencés a fer estirabots passats de voltes, defensant la lluita armada o fent-li homenatges a l'Stalin, aconseguint automarginar-se. Això no està a l'ordre del dia, però sí que hi està la definició del socialisme català que, com diu en  Ignacio , tindrà un component popular-democràtic molt fort, i no obviarà factors endèmics com ara la forta base llibertària de les lluites populars d'aquest nostre país. I em reitero amb el que he dit al principi: cap bon militant revolucionari obvia la dinàmica en els processos socials i polítics. A mida que construïm la via catalana al socialisme, l'anirem definint a ella mateixa.
El component "democràtic" ja m'explicaràs en què consisteix. Perquè sovint l'oblideu. 
Perquè s'han pegat a jerquis al fossar oi? No toquis els nassos.
No, per altres coses. Bé, en realitat només t'estava burxant una estona, en realitat algun que altra jerqui s'ho mereixia xD
Al meu poble la CUP aprova el programa, la política d'aliances, la organització interna, la llista electoral... en una assemblea oberta al veïnat. Més democràtic que això...  I sí, més d'un jerqui i de dos necessitava entendre que això d'anar fent el refor botifler no és un foc de camp, és política i afecta a les persones i pot tenir conseqüències.
Una assemblea és un òrgan fàcilment manipulable. Ha d'anar acompanyada d'un seguit de coses, segons cada cas, per a que sigui veritablement democràtica.
Crear executives amb plena capacitat d'iniciativa política i limitar el debat a les bases segur que és més demòcrata que una assemblea on tothom pot aixecar-se i dir el que pensa.  Però sí que tens raó que és molt més important la cultura democràtica de la militància que no pas qualsevol model organitzatiu.