Fa cosa de tres mesos va sortir per les notícies televisades que es podria haver descobert una gran piràmide a la població de Visoko, a 30 quilòmetres de Sarajevo. En realitat, la muntanya que s'aixeca just al costat de la població era la piràmide. Bé, han passat unes setmanes, i la controvèrsia continua. S'ha escavat més, i del que no dubta ningú és que allà sota hi ha un jaciment arqueològic de grans dimensions. Uns afirmen que es tracta de contruccions medievals, però l'impulsor de la investigació segueix insistint que que és una piràmide, o més exactament, un complex de piràmides. Us deixo aquests dos enllaços, el primer és d'una pàgina que recull notícies estranyes (heu de baixar una mica per arribar a la notícia en qüestió, que data de l'abril), i el segon és una notícia de fa tres setmanes, en anglès. En tot cas, mireu les fotos. Pel Google en trobareu moltes més, són impressionants. http://xenologia.blogspot.com/2006_04_01_xenologia_archive.html http://bosnianews.blogger.ba/arhiva/2006/07/10#342450 
Això de les piràmides és (o hauria de ser) un escàndol. Massa gent es va posar a fer-les massa semblants en llocs massa diferents. On diríeu que és aquesta? Méxic, Guatemala, Belize, Honduras...? DONCS NO! Es diu Baksei Chamkrong i és a... CAMBODJA!!! I n'hi ha moltes més com aquesta que semblen maies... 
Relament sembla cada cop més clar que no som els primers humans que han ocupat tot el planeta tenenint-ne coneixement de l'existència de tots els continents i fent intercanvi de cultures. 
Sí, és molt clar. I no entenc quin problema hi pot haver en admetre-ho obertament. Potser molts no poden suportar la sola idea que no siguem ni els més espavilats ni els primers ni els millors en moltes coses. Com diu en Graham Hancock, som una espècie amb amnèsia. Jo hi afegeixo que, moltes vegades, interessada. 
No s'accepten com a realitats degut a que no hi ha proves solides d'aquest poble ''atlan'' simples conjectures i fets semblants arreu del món aixó unit a la visió de que aquesta teoria es infatilista. No obstant cada cop n'hi han més dades, apareixen més restes etc. tard o d'hora s'haura d'acceptar. 
La primera referència a l'Atlàntida és de vora el 400 aC, en un relat de Plató de menys de 10 fulls. Ell diu que el continent havia desaparegut feia més de 9.000 anys als seus propis escrits. Fa més d'11.000 anys, doncs. Abans però NINGÚ l'havia descrit. Ni sumeris, ni perses, ni egipcis, ni hitites, ni babilònics, ni fenicis. Simplement ningú. O sigui que tenim un buit de fons documental de 9.000 anys en què ningú en fa esment, de cop i volta en parla un en un conte i en comença a parlar altra gent enriquint cada cop més el relat. I s'ha de creure que aquest escrit és un proba de l'existència del continent. Home, doncs li falta un pèl de consistència, sincerament. 
en més de 100 cultures (com a minim) es parla d'un continent, terra o el que sigui perdut, molts murals, relleus etc. parlen d'uns extranys visitants molt llunyans amb molts coneixements ¬¬ 
En cap cas es fa la descripció de l'Atlàntida ni per casualitat. El que m'has dit és com la prova de què existeix déu o els animals antropomòrfics, només que moltíssim més genèric. Però moltíssim més, escolta. Però quan dic moltíssim vull dir moltíssim. Que quan en Plató fa la descripció no hi ha res descrit anteriorment que s'hi assembli. O potser em podries presentar un exemple convincent? 
i? aqui ningú té o sap la veritat absoluta, jo he estudiat humanitats i et puc dir que cada dia es canvien teories i datacions, simplement estem especulant, a part sabem moltes coses com a certes de l'época grega només per Plató, perquè aquesta no ens l'hauriem de creure? a part si fos una il·lusió tot aixó com es que es destinen milers de milions a trobar-la? com es que hi han concursos (becats per universitats) per trobar-la? els hi agrada tirar els diners? 
Bé, em prendré la teva evasiva insubstancial des del punt de vista argumentatiu com un rotund NO a la meva pregunta, i com un gol fallit que intentaves colar-me. Cal recordar que evidentment avui sabem moltíssim més del que va passar fa 11.000 anys que el que sabien fa 2.000, temps en el que hi havia moltíssima sort si donaven dades històriques d'un parell de mil·lennis enrere que fossin més històriques que llegendàries. Però moltíssima sort. El text de Plató només era un conte amb moralina explicat per Sòcrates. No pretenia ser històric.
podriem pensar lo mateix de qualsevol dels seus textos històrics doncs... 
Home, doncs depèn. El passat no es reconstrueix de fets aïllats sinó de juntar moltíssimes parts i contrastar-les (els hebreus diuen que el rei David va existir, però no hi ha ni una sola civilització del voltant que en faci cap referència, la conclusió més plausible es que fos mitològic). El que va escriure l'Herodot és molt interessant, però salta a la vista que en tot el que va escriure d'oïdes sense que ho pogués comprovar personalment hi ha un gruix considerable de fantasia. Així, amb en Plató no pots posar en el mateix grau de credibilitat el que va escriure de l'observació pròpia, el que va escoltar a experts egipcis en jerogrífics o una llegenda sobre el que va passar quan no hi havia ni escriptura i que per tant hi ha unes possibilitats minses que arribés a ell i menys sense ser esmentat en cap cas anterior.