Us copio aqui un fragment d'un article del diari el punt que trobo molt encertat. Visca els ciutadans de Catalunya lliures dels nacionalismes. Si al bilingüisme, si al respecte als ciutadans. No a la barreja de llengua i identitat. «FRANKFURTER ALLGEMEINE ZEITUNG». El corresponsal d’aquest diari alemany, Leo Wieland, comença la conversa de manera contundent: «Tinc poca simpatia pels nacionalismes, tant per l’espanyolisme, que és dèbil, com pel regional del País Basc i Catalunya, que són més forts.» «Amb el que va patir Alemanya ja en vaig tenir prou.» Per Wieland, les reivindicacions que fan el País Basc i Catalunya van a «contracorrent» del procés aperturista de la Unió Europea. «Això fa olor de Balcans», sentencia de manera taxativa. Wieland, que diu que ha seguit l’evolució tant del pla Ibarretxe com de l’Estatut, opina que a Catalunya es viu una altra «tribalització», «un canvi d’imatge d’un país molt cosmopolita a un de més tancat». Explica que visita molt sovint Barcelona i, parlant de la llengua, ho compara amb el cas de Quebec, que coneix de quan va ser durant 20 anys corresponsal del seu diari als Estats Units: «En lloc de plantejar-se el tema lingüístic com un avantatge pel fet de poder parlar dues llengües [francès i anglès] es viu amb un complex d’inferioritat.» Wieland afegeix: «Alguns alemanys que havien somiat durant molts anys viure a Barcelona m’han comentat que, si els seus fills estan forçats a aprendre el català, se’n van a Madrid.» Wieland tampoc té pèls a la llengua per parlar del tripartit i donar-ne la seva opinió: «La imatge que han donat és de poble i ridícula.» Sobre el federalisme, es mostra escèptic dient que es tendeix a prendre el sistema alemany com a referent quan «ni els alemanys creuen en el seu propi model» perquè, al seu parer, el govern central topa amb les competències que tenen les regions i es queda «paralitzat» per poder intervenir-hi. «Em sembla molt bé l’Estat federal però si parlem d’impostos es crea un desequilibri que porta confusió i ineficàcia.» I com es veu des de Madrid? «Amb distensió; és una ciutat intel·lectualment molt oberta.» «Amb la crisi del cava, però, sí que s’ha vist algun canvi. Un amic em va dir que ell bevia cava igualment però que si havia de fer un regal a algun client li compraria xampany, per si de cas.» «Això no ho havia vist abans.»
I com es veu des de Madrid? «Amb distensió; és una ciutat intel·lectualment molt oberta.» Amb tots els respectes pels madrilenys de bé, però... i una merda!!!!!
Hi has anat?
Jo hi tinc la major part de la familia i ho confirmo. Sempre que vaig a Madrid pel Nadal em trobo en un país estranger i gens acollidor.
Totalment en desacord! A veure si el teu sera un altre el problema...
Normal. Tu ets espanyol, t'hi deus sentir com el nen Jesús amb un Mazinger de Playskool. Però jo que sóc CATALÀ, és impossible evitar aquestes mirades per sobre l'espatlla, aquests canvis de cara quan dius d'on vens, etc. Em tracta millor la gent de Sevilla, on també hi tinc família, que no pas els madrilenys.
 Jo he estat a Nova York, a Dublin, a Amsterdam, a Berlin, a Chiapas, a Venecia...i tampoc mai m'he sentit com dius...
Perquè deus ser "ciutadà del món", l'alternativa hippie per no dir que s'és un traïdor al país. 
No, ciutadans del món som tots. O potser vius a  Manuel , tu? Seriosament, perquè tothom que no és nacionalista ha de ser una cosa terrible com "traïdor", per exemple? No pot ser senzillament algú que, equivocat o no, no pensa o no sent el mateix que tu i prou? 
Com tothom ja sap, la pau no és només que no hi hagi tancs al carrer sinó l'absència total d'injustícies nacionals provocades per les hostilitats del passat. Per tant, qualsevol ciutadà català que davant d'això no reacciona mínimament en favor del seu país, és un "traïdor". Simplement. Ara, tu només ho ets si et consideres català, si directament no t'ho consideres, doncs no ho ets.
No em considero català (suposo que, segons la teva terminologia, això em converteix en "colon", m'equivoco?), però segons la teva descripció jo calculo que com a mínim el 80% dels catalans serien "traïdors". Potser és que no veiem que les "injustícies nacionals" siguin pas tan greus actualment com per justificar aquesta retòrica pròpia de temps de guerra i aquesta lamentable classificació de la població del país en amics i enemics. Una guerra real no seria pas tan maca com les de Lucas, saps? 
En el teu cas potser sí, l'anarquisme sempre ha dificultat tots els moviments d'autodeterminacií i d'alliberament. Però no considero que la majoria de catalans siguin "traïdors" donat que molts d'ells viuen enganyats des de fa anys i també molts d'ells és lògic que pensin que amb això en tenim prou ja que han viscut una dictadura totalitària. Potser no és gaire políticament correcte classificar la població en amics i enemics, però és inevitable fer un anàlisi de la situació actual i reconèixer que hi ha un nombre important de gent que fa activisme en favor de l'opressor. Entre ells la majoria de moviments anarquistes.
Jo no pertanyo a cap moviment anarquista (per cert, estic segur que la teva generalització sobre l'anarquisme no té cap fonament, excepte el que algun amic t'ha explicat sobre la guerra civil), i no penso moure un dit per evitar la independència de Catalunya. Però sí que faré el que pugui per evitar que, sota el pretexte de l'alliberament nacional o del que sigui, es cometin injustícies contra persones innocents. No em prenc massa seriosament les teves bravates, perquè suposo que ets molt jove. Per altra banda, no som al País Basc, on el discurs belicista no és totalment buit i fantasiós com el teu, sinó que malauradament ve recolzat per accions. Les guerres d'alliberanment estan justificades quan hi ha injustícies greus, com matances, fam, manca de llibertat, tortures, detencions il·legals, divisió de la població en ciutadans de primera o de segona segons el seu orígen... Catalunya ha patit moltes d'aquestes coses... Però el cert és que ja no les pateix, al menys de manera generalitzada. Quines són docs les greus injustícies nacionals que pateix Catalunya actualment? El dèficit fiscal. Ah, i el fet que no la deixen tenir seleccions esportives pròpies. Em sembla molt bé lluitar contra això, però ¿justifica que consideris enemiga la meitat o més de la població i que criminalitzis els que no pensen con tu? Jo crec que no (si fosssis un empresari que ha de pagar molts impostos potser et comprendria una mica). I no et parlo com a anarquista, sinó com a persona amb un mínim de sentit comú (o això espero). Salut. 
Les guerres d'alliberanment estan justificades quan hi ha injustícies greus, com matances, fam, manca de llibertat, tortures, detencions il·legals, divisió de la població en ciutadans de primera o de segona segons el seu orígen... Catalunya ha patit moltes d'aquestes coses... Però el cert és que ja no les pateix, al menys de manera generalitzada. Quines són docs les greus injustícies nacionals que pateix Catalunya actualment? El dèficit fiscal. Ah, i el fet que no la deixen tenir seleccions esportives pròpies. Em sembla molt bé lluitar contra això, però ¿justifica que consideris enemiga la meitat o més de la població i que criminalitzis els que no pensen con tu? Jo crec que no (si fosssis un empresari que ha de pagar molts impostos potser et comprendria una mica). Aquestes paraules les guardo per son per enmarcar, parlo en serio.