no ho acabo d'entendre, com podeu ser comunistes i voler aquest estatut? 
Ja hi ha un post obert al respecte però, bé... Si tens qualsevol dubte respecte al posicionament, intentaré aclarir-lo. La CJC-Joventut Comunista davant el nou Estatut Posicionament dels i les joves comunistes La CJC-Joventut Comunista davant el nou Estatut d?Autonomia de Catalunya Des de la CJC-Joventut Comunista, volem, un cop clarificat el seu contingut definitiu, realitzar diverses consideracions sobre el nou Estatut de Catalunya. En primer lloc, volem recordar que un Estatut d?Autonomia és un pacte que estableix les ?regles del joc? durant un període de temps: és un pacte entre les diferents classes socials del país, i, també, un pacte entre Catalunya i l?Estat. Per aquest motiu, durant tot el procés d?elaboració i aprovació del nou redactat, els i les comunistes hem estat treballant perquè aquest suposés: ? un avenç en drets civils i democràcia, amb la reivindicació de la plena laïcitat del que és públic, el foment i el reconeixement reals de la participació, els mecanismes de control i la transparència de les institucions; ? un avenç en drets socials i en mecanismes de control democràtic dels processos econòmics, per acabar amb la precarietat laboral i amb la carestia de la vida de les classes treballadores. ? un avenç en drets nacionals, amb el ple reconeixement del dret a l?autodeterminació del poble català. Malauradament, des que es va iniciar el debat estatutari, ens hem trobat també amb la reacció desestabilitzadora de la dreta. Durant mesos els sectors més reaccionaris i centralistes de l?Estat Espanyol, representats a nivell polític pel PP, han utilitzat tots els mitjans a la seva disposició per deslegitimar una decisió democràtica, jugant a la desestabilització i al foment de la confrontació entre els pobles de l?Estat. La dreta nacionalista catalana, tot i posicionar-se a favor d?un nou Estatut, també ha entorpit el procés, posant traves als avenços socials i democràtics i utilitzant la negociació amb objectius partidistes i de desgast del Govern catalanista i d?esquerres. En aquest sentit, volem recordar, que la famosa foto ?Zapatero-Mas?, només va servir perquè CiU intentés apropiar-se d?un acord que s?havia donat entre més forces polítiques i per entorpir el final de les negociacions. No es pot dir que els mitjans de comunicació hagin jugat un paper responsable. Han procurat en tot moment amplificar les polèmiques i els debats secundaris i no han ajudat a interessar la ciutadania en el debat de les qüestions de fons. Des de les esquerres catalanes hem de fer també autocrítica per haver afrontat les negociacions des d?una perspectiva quasi únicament parlamentària, sense impulsar, com calia, la mobilització de la societat civil a favor de més drets socials, més democràcia i més drets nacionals. Les manifestacions que es van produir al mes de gener - que van ser sobretot l?expressió de la indignació dels catalans i les catalanes davant de l?actitud del PP - van arribar tard. Mentrestant, a la resta de l?Estat, tampoc no hem rebut el recolzament que era d?esperar per part de les gents d?esquerres, que en altres moments històrics han estat al costat de la lluita per l?emancipació del poble català. A nivell polític, només Izquierda Unida ha actuat veritablement a favor d?una reforma progressista i que permetés avançar cap a una federalització de l?Estat. El món intel?lectual espanyol tampoc no ha tingut el valor de prendre posició davant d?una opinió pública manipulada pels sectors més centralistes. Per resumir, podem dir que les classes oligàrquiques i reaccionàries s?han mobilitzat per oposar-se a la reforma de l?Estatut; les fraccions moderades del capital, tot i estar alineades amb les forces democràtiques que busquen la derrota definitiva de l?extrema dreta a l?Estat Espanyol, també han mogut fitxa perquè el nou text no anés massa lluny en el reconeixement dels drets socials i democràtics i, en canvi, els grans absents hem estat els treballadors i les treballadores, els estudiants, els joves i tots els col?lectius que, objectivament teníem més interès en què el nou Estatut tirés endavant. El resultat, per tant, ha estat que alguns dels triomfs que s?havien aconseguit en el debat aquí a Catalunya, han perdut intensitat després del pas pel Congrés dels Diputats. Aquest és el cas d?alguns dels drets que queden, de forma ambigua supeditats a la legislació estatal, del sistema de finançament i del reconeixement de Catalunya com a nació. Tot i aquest fet, el nou Estatut suposa un augment de les competències i una millora del sistema de finançament, que garanteixen l?apropament del poder a la ciutadania i incorpora per primera vegada una carta de drets i deures que defineixen un model de país socialment avançat. Volem destacar, especialment, l?article 40.1 que reconeix el ?Dret a l?emancipació juvenil?, situant l?accés al món laboral i a l?habitatge com a elements indispensables per al desenvolupament d?un projecte de vida autònom. La nostra reflexió general és molt simple. Aquest Estatut és millor en molts aspectes que el del 79, ofereix més potencialitat per millorar les condicions de vida de les persones, i no hi ha cap tema en què empitjori. Les nostres aspiracions van més enllà, però aquest és el màxim que permet l?actual correlació de forces a Catalunya i a l?Estat Espanyol. Finalment, com a comunistes, volem remarcar que, a més dels avenços concrets, el nou Estatut representa un avenç en la lluita de classes en el marc de l?Estat Espanyol. Com ja hem expressat en diverses ocasions, situem la contradicció principal entre les classes oligàrquiques i especuladores, de caire reaccionari i fortament centralistes, d?una banda, i la resta de classes socials, que configuren un front democràtic, de l?altra. Per tant, una reforma en un sentit federal de l?Estat, que permeti descentralitzar el poder, no pot suposar més que una derrota per als qui estructuren la seva activitat de forma centralista i per tant, ha de comptar amb el nostre suport. Per totes aquestes raons, des de la CJC-Joventut Comunista, demanem el vot a favor del nou Estatut, en el referèndum del 18 de juny i fem una crida als treballadors i les treballadores, als i les joves, perquè comencin a mobilitzar-se, per tal que les potencialitats del nou text es tradueixin en lleis i actuacions progressistes del govern de la Generalitat. 
la veritat es que podria intentar rebatre punt per punt la majoria de paragrafs del comunicat, cosa que no crec que valgui la pena...aquestes discussions que estas tenint amb altres usuaris de milers de linies no em motiven massa, perefereixo parlarne cara a cara... només una pregunta, de debo que t'ho creus tot això? 
Subversiu, jo també estic bastant cansadet d'aquestes converses online, perquè està clar que tothom defensa la seva posició i el debat no és gens enriquidor per a les dues parts. He participat en l'elaboració del Comunicat, com la resta del Comitè Nacional, i per tant no només me'l crec sinó que reflecteix totalment la meva opinió al respecte. Et deixo un text del blog d'un camarada. Està tret de context però incideix en la qüestió de la lluita de classes a l'Estat Espanyol. La contradicció principal és capital- treball. La qüestió és definir adequadament els termes en cada moment. Explico el que vull dir i tot i que potser no sigui rigoròs suposo que en el fons es tractarà d'un problema de semàntica. En termes generals ens referim a contradicció principal com a aquella a través de la qual es dur a terme l'explotació d'una classe social sobre l'altra i, per tant, com a aquella sense la solució de la qual, la resta de contradiccions poden resoldre's només parcialment. Un cop establert aquest criteri, en cada situació històrico-geogràfica concreta un ha de definir quines són les diferents classes (o fraccions de classe) en lluita, i quina és la correlació de forces. En funció d'aquest anàlisi, es tracta d'individuar quina és la classe que objectivament té interessos enfrontats amb les demés i frena el desenvolupament social i econòmic del país. A l'Estat Espanyol, es dóna en aquests moments una aliança (si prefereixes, digues-li una coincidència d'interessos), entre els treballadors, el camperolat, els botiguers, els professionals, la petita i mitjana empresa, però també el que podríem anomenar capital moderat, és a dir aquells sectors del capital, que fonamenten el seu enriquiment en la producció de riquesa o en la inversió en aquesta. A l'altra banda tenim a una oligarquia parassitària i especuladora, que entre d'altres coses ha estat xuclant els fons estructurals i de cohesió de la UE i que fonamenta el seu enriquiment en sectors com la construcció, l'energia, les telecomunicacions, el turisme o les finances. Aquesta és la classe que va ser base social del franquisme i que ara està representada a nivell polític pel PP. L'objectiu central, en aquests moments, per al desenvolupament social i econòmic de Catalunya és derrotar aquesta classe social, de manera que el seu poder econòmic, polític i cultural, quedi reduït a les mateixes dimensions que els anàlegs europeus d'extrema dreta. A Catalunya, que té una estructura de classes diferenciada (i entre d'altres coses, per això diem que és nació), lògicament es donen contradiccions dins d'aquesta aliança. Per aquesta raó ja s'està produint, i cada cop serà més evident, una lluita per establir quina classe dirigeix el procés actual. El capital moderat (d'àmbit nacional) porta molts mesos movent fitxa, ha condicionat l'abast final de l'estatut i en aquests moments està creant les bases per a l'advent de la sociovergència. Per això ara és el moment de la mobilització dels treballadors, perquè el futur govern torni a ser un govern d'esquerres i perquè d'aquesta manera, les potencialitats progressistes de l'estatut es puguin desenvolupar. Resumint, la contradicció de fons sí és la que es dona entre la producció col·lectiva del treball i la seva apropiació privada, però aquesta cal concretar-la en cada fase de la lluita. http://www.maccarrone.blogspot.com/ 
en quant he llegit el terme "aliança" he deixat de llegir, per que sempre acabes sortint amb el mateix, el tema de les aliançes!!!! es una justificació Leninista però que no et pot servir sempre per sortir del pas...vull dir, les coses te les creus o no, hi estas a favor o no, però no pots dir que estas d'acord si no ho estas SEMPRE!!!! 
Subversiu, en cada moment s'ha d'establir una política d'aliances concreta (no sé a quin Lenin has llegit!). Penses que l'aliança que es dona a, per exemple, Veneçuela és per sempre?? 
Lenin diu que les aliances són sempre són sempre temporals i relatives, però en el cas del comunisme espanyol i català (a les seves vessants oficials em refereixo evidentment) ja fa molt/massa que duren...llavors ja no se'n diu aliança, se'n diu continuisme 
Subversiu, haurem de veure l'afirmació: A nivell estatal l'afirmació és falsa: Quina va ser la última legislatura en què IU va estar en un govern del PSOE? A nivell català el que fa massa que durava era una altra aliança molt diferents, la de CIU. I de tripartit tansols hem viscut dos anys i poc més. Si això és el que fa massa que dura... 
quantes lleis del PSOE heu votat? puto demagog. 
Aquelles que podien comptar amb el nostre suport com per exemple la llei de dependències o la llei de regulació de subcontrates a la construcció. De la mateixa manera que ens hem oposat frontalment a aquelles que eren contradictòries amb el nostre programa com la reforma fiscal o l'enviament de més tropes a l'afganistan, per posar dos exemples recents. 
hahaha si si.... sou un apendix del PSOE, com la polonia nazi/comunista, Tannu Tuva o el Règim de Vichy! i tu dire en extranger pq ho entenguis; FUCK YOU 
De debò que no dones per més? Que ni tansols coneguessis el contingut de la llei de dependències o la de regulació de subcontrates m'ho podia esperar de tu. Però una resposta ridicula com aquesta ja no... 
la llei de subcontractes és la claudicació de l'esquerra comunista, no m'¡magino al camarada Lennin ni a Stalin firmant-la, la llei de depedències és una una mera declaració de bones intencions incapaç de dur-se a terme per falta de pressupost. tu repeteixo si et sents espanyol no ets del meu país FUCK YOU! sino recordo malament heu votat un 85% de les lleis ''socialistes'' una mica extrany en un partit comunista. proposo que en comptes de dir-vos CJC us digue CJTT (confederació, o el que sigui, de joves de Tanu Tuva). au bona tarda vaig a fer una becaïna. 
M'havia oblidat que als independentistes no us importa ni la siniestralitat laboral... Per cert, els camarades Lenin i Stalin van fer una revolució que nosaltres encara no hem fet, per tant és normal que no haguessin de negociar amb els socialistes... 
que??? que no m'importa? al contrari de tú jo soc un maxaca, que ha treballat sense contracte, que ha tingut un parell d'accidents a la feina.... però tu creus que aquest puta llei de merda l'arregla, em refereixo al problema de la sinistralitat? veig que la ideologia t'ha pudrit fins l'ultima neurona i ets incapaç de sortir-t'en de fet et compadeixo germà. doncs a veure si enlloc de fer el capullo pactat amb la burgesisa, i el partit nazi espanyol (PSOE), us dediqueu a fer crèixer la massa social per a revolució.