L'espanyolisme català respira tranquil després dels resultats del congrés nacional d'ERC. Ha guanyat una de les seves candidatures i ara ja sap que si no es produeix un daltabaix tot continuarà igual fins a les properes eleccions. No és que tingués una por excessiva, perquè la lògica deia que seria molt difícil que la candidatura de Reagrupament reeixís per damunt de la campanya de desprestigi i calúmnies que el PSC, amb la col·laboració d'algunes persones d'ERC, havia dissenyat contra ella. Però cabia la possibilitat de la sorpresa i això l'inquietava. I el cert és que, vistos els resultats, aquesta inquietud estava justificada, atès que la victòria del continuisme ha estat una victòria mínima. De fet, si els militants irritats que han abandonat darrerament el partit encara hi fossin, ara mateix estaríem parlant d'un altre resultat. S'entén, per tant, que la direcció els titllés de càncer i els convidés públicament a marxar.En tot cas, encara falta la segona part del congrés, prevista per al proper dia 14, i caldrà veure quin és el full de ruta dels propers dos anys. Però no hi ha marge per a l'optimisme, perquè aquells que ara parlen d'humilitat continuen sense reconèixer-se com a causants de la desfeta electoral del passat 9 de març. És clar que, ben mirat, això ja s'adiu amb el país. Cal molta grandesa per dimitir i abandonar el poder, i aquest és un país psicològicament petit. Aquí som més hàbils estigmatitzant l'adversari que no pas argumentant la raó per la qual creiem que som millors que ell. Si dius que Joan Carretero és el candidat de CiU ja no cal que diguis res més. Només que corri la brama i que hi hagi un bon grapat de gent disposada a creure-se-la ja haurà valgut la pena.Fins i tot el mateix dia en què s'escollia el president i el secretari general d'ERC hi va haver un conseller que va insistir en aquesta qüestió. No parlava del que farien els seus, sinó que satanitzava l'opció de Carretero titllant-la de propera a CiU i conservadora. Malauradament, no hi ha hagut ningú que preguntés als continuistes si hi ha res més conservador que mantenir-se en el poder a qualsevol preu. Hauria estat bé que hom els demanés per quina raó ells, els continuistes, han estat els candidats de l'espanyolisme d'esquerres. Per quina raó dos nacionalistes espanyols com José Zaragoza i Joan Ferran han fet més campanya a favor seu que no pas molts militants republicans? Ves per on, hi ha un detall que demostra fins a quin punt Carretero no era en absolut l'opció de CiU. I és que CiU n'ha sortit molt beneficiada del triomf dels continuistes, ja que li garanteixen una bona collita de vots i una davallada espectacular d'ERC en les properes eleccions. De moment, si el proper dia 14 no passa res d'especial, haurem de concloure que s'ha produït una victòria d'Esquerra i una derrota d'Esquerra Republicana de Catalunya.   Victor Alexandre     Esplendid analisis 
Si una davallada espectacular d'ERC serveix per a què el tripartit no sum i a le sproperes eleccions ara mateix hi signo. La pena és que si ERC davalla massa, el pacte CIU-ERC tampoc no serà factible, car no sumarà.   Però ERC es mereix tornar a ser el que era fa vuit anys, un partit insignificant, per la seva manera d'actuar. Es emreix tocar fons per a veure si així reacciona d'una vegada i torna a remuntar amb les energies renovades i un horitzó ambiciós. Cal tocar fons per a tornar a remuntar, per tant, que el tripartit desaparegui del mapa, a veure si enviem el PSC  ala emrda i podem tornar a tenir un govern nacionalista amb CIU al capdavant. No és res de l'altre món, però és un món, al costat del PSC.   Qui fa mal negoci no mereix tenir èxit i ERC ha fet un negoci penós aliant-se amb l'epanyolisme "esquerrà" del PSC, i dues vegades a més a més. Que en pagui les conseqüències.
Tant si baixa poc com si baixa molt, tinc molt clar que E i CiU a les properes ja no sumaran. La gent castiga els nens petits i els que fan espectacles patètics. I, en això, els darrers anys, aquests dos partits s'emporten la palma.
Però en aquests moments veig a CIU més centrada que a ERC, i encara que no ens portaran a la independència, sí que ens portaran molt més lluny que aquest coi de tripartit que ens té ancorats i immòbils i dóna carta blanca al que Espanya en vulgui fer de nosaltres.   Almenys a CIU li agradava marejar la perdiu a ella, el PSC li agrada que la maregi directament el PSOE. Jo epnso votar CIU, no perquè m'agradi, però almenys no vull que gràcies al meu vot el tripartit torni a sumar com ha passat a les darreres. Prefereixo un mal govern de CIU que un mal govern tripartit.Si amb CIu teníem peix al cove, ara no tenim ni peixos ni coves.   Per vot útil votaré CIU, epr intentar desbancar el PSC i tant de bo ERC voti a favor de CIU i comenci a esmenar el seu gran error. El propi electorat li estarà agraït.
Jo també tinc clar que votaré CiU. CDC, millor dit. Però amb el nas tapat...
I com t´ho faràs per no votar a Uniò ?   Ens hauras d´explicar el truquillo.
Unió no ostentarà la presidència de la Generalitat. Ni gaires conselleries (als governs Pujol en tenien dues o com a molt tres, t'ho recordo). En tot cas, prefereixo votar Unió en el pack que votar gent del PSOE català que podrien ser a Ciudadanos. Tu ja m'entens, no? O enlloc d'explicar-te el truc, t'explico l'evidència?
Ja, però la gràcia és que ningú parla de votar al PSOE.   Jo et parlo de votar a ERC.   I ara no em vinguis amb la cantarella de que ERC pot pactar amb el PSOE, quan tu acabes de dir que no estaria malament la sociovergencia.   Llavors, que tindries de consellers ? els 2 o 3 de Uniò + els 4 o 5 del PSC. Això si, el Mas seria president.
Jo imaginava un govern de CiU en minoria, que crec que ara com ara seria el que més ens convindria (perquè la majoria nacionalista es perdrà perquè sou uns impresentables uns i altres, tot sigui dit, i ho heu buscat tant com heu pogut amb les vostres parides). Però bé. Jo voldria CiU+E, però com que no serà pq us teniu un odi malaltís (i crec que ara com ara ja té més motius de ressentiment CiU que vosaltres), doncs prefereixo tenir un president nacionalista a un d'espanyolista. Perquè, mentre no es demostri el contrari, E va en el pack espanyolista de PSOE i ICV. Ben juntets i calentons. Juntos y revueltos. Com en els darrers anyets.  MMMmmmmm, us posa molt calents, això, a vosaltres, a la militància??
Primer de tot aqui l'únic impresentable ets tu, pot ser que aquelles hores de la nit el que anava calent eres tu, noi busca-hi solucions urgentment per que no pot ser bo.... Segon, reduir tot a qui es posa de president és molt patètic, com si posar a algú simpàtic i embaucador ja n'hi hagi prou, bé prou per qui no sigui independentista potser si, per qui vol anar tirant potser si, per qui ja li està bé el regionalisme en que Conveniencia ens ha anat servint durant decades pot ser si, però per mi qui hagi de president me la bufa, com si vols posar el mitjó que cantava per Irlanda a la Eurovisió i que sembla que el presenteran per a presidir la República.  O fem un pas més per adonar-nos que el que calen son politiques d'alliberament nacional, o si ens quedem amb el president poc lluny arribarem, això si que seria impresentable, per molt guapo i molt calent que et posi aquest frustat president. Que Esquerra no ho hagi fet bé no és escusa per a posar un frustat regionalista.
Ets patètic. I impresentable dels de debò. 
Bé, doncs si tot això és el que es pots dir no en parlem més, és el que passa quan no es tenen arguments o no se sap argumentar.
Ets un clown que no suma, sinó que resta. T'agrairia que em posessis a ignorar, i avall. Simplement no m'interesses. Ni tu ni el teu discurs, passo de perdre el temps amb tu. Ciaoooooooooo!
A  sobre m'has de dir que he de fer, i que més, si de cas fes-ho tu, t'estalviaràs de respondrem amb aquest arguments tant trellats i pensats, total no només contesto per que ho llegeixis tu, sinó per desenmascarar els tipus d'individus com tu que corren pel racó. Vinga, a que esperes.