Sé que cap dels dos ens agrada. Els dos pertanyen a un partit espanyol i els dos són contraris a la nostra ideologia. Però si haguessiu de triar obligatòriament entre un o l'altre a qui preferiu? 
Si hem de creure que el xat és representatiu de la societat catalana, sembla ser que potser tenen raó els que diuen que un "xarnego" mai podrà arribar a ser president de la Generalitat. 
No jutgem al Montilla perquè sigui xarnego, no barregis coses. Jutgem negativament al Montilla pel seu accentuat expanyolisme i perquè parla malament la nostra llengua.
O sigui que no hi ha cap problema en ser xarnego, sempre i quan no es noti, no? D'allò... En Maragall parla un català modèlic? 
Ser xarnego és nota. Vaja la immensa majoria de gent és capaç de diferenciar quan algú parla en català o quan parla en castellà. 
En Montilla parla català. Potser no el parla amb la correcció d'en Pompeu Fabra, però el parla. I tanmateix, aquí al xat hi ha qui li diu xarnego. 
En aquest fil has estat el què ha tret això de xarnego (gairebé simultaniament amb el Pages). Per mi xarnego és un terme a oblidar, per les connotacions xenòfobes i perquè ha adquirit tantes concepcions diferents que és un mot confús que acaba donant mala imatge dels catalans. En Montilla parla català prou incorrectament, però sobretot és espanyolista, i aquesta és la qüestió. 
El Pagés ho ha tret abans que jo (i jo ho he posat entre cometes, per si no t'hi havies fixat), i de fet el seu missatge ha estat el que m'ha fet escriure això. Respecte a l'espanyolisme de Montilla no dic res (crec que també és important valorar la seva capacitat política i la seva gestió com a alcalde, però aparentment això no interessa ningú). però pel que fa a parlar malamament el català... En Schwarzenegger va sortir elegit governador pels sectors més dretans i xenòfobs de Califòrnia, tot i que el seu anglès és lamentable (i que no té el handicap de viure a un lloc on tothom sap parlar la seva llengua). Em sembla curiós que el que no preocupa a la gent més reaccionària de Califòrnia preocupi mol a gent d'aquí, fins i tot a la gent d'"esquerres". I criticar Montilla per no parlar bé el català em sembla un insult per a la gent de fora que intentem parlar-lo encara que sabem que no ho fem perfectament. Sincerament, si a sobre que fas un esforç et critiquen, millor plegues i parles en la teva pròpia llengua, que al cap i a la fi la parles amb més fluidesa i correcció i tothom l'enten. 
Tu ets una persona "de fora" que intenta parlar el català, el Montilla aspira a ser President de Catalunya. Hi trobo certa diferència remarcable. Un polític ha de parlar en públic, i donar exemple. En Montilla pot ser molt bon gestor, però jo no vull que em representi algú incapaç de parlar correctament la llengua del país, com tampoc voldria que em representés algú que fes comentaris masclistes. Clar que a qui no li preocupi la llengua o el masclisme no tindria problemes amb cap d'aquestes dues persones. I en Montilla pot ser molt bon gestor, però si basa la seva gestió en clau espanyolista no la vull per res, està claríssim. De polítics catalanistes incompetents no en vull, però d'espanyolistes tampoc siguin competents o no. 
Jo no defenso la gestió de Montilla, de fet no m'agrada, però dic que criticar-lo exclusivament per espanyolista i, especialment, per no parlar un català perfecte, em sembla, com a mínim, estúpid. Sobre l'exemple de Schwarzenegger no dius ni mu. Creus que als ultradretans de Califòrnia no els preocupa la llengua? salut. 
Creus que als ultradretans de Califòrnia no els preocupa la llengua? segurament no els preocupa tant com mos hauria de preocupar as catalans.. un parlamentari ha de saber parlar correctament, i en es nostres casos és encara molt més important degut a la anormalitat lingüística que patim. espera que els representants dl parlament de la CAC acabin parlant tant "com la gent del carrer" com ho fan a la CAIB.. de fet la majoria de polítics de la CAC ja hi parlen de puta pena ( ni de conya tant malament com es Mates, Antics... ni de conya.. xDD aquests fan caure de cul ), xò s'ha d'anar a millor, no a pitjor.. i si un candidat a president no dóna exemple en aquest sentit anam bé. com bé t'ha dit en Merog, molt bé x tu si intentes parlar la llengua del poble que t'ha acollit a tu o que va acollir als teus pares ( tot i que t'eduquessin x tenir com a pròpia una llengua estrangera, res anormal amb les circumstàncies històriques que han esdevingut ).. xò bé, no cal confondre l'anar fent de la gent, la integració gradual.. amb el deure dels representants polítics de comportar-se de manera exemplar te deman perdó x especular amb açò des teus pares o tu.. no en tenc ni puta idea xò venia bé x l'explicació xDD en definitiva.. parlamentaris a parlar bé, i si no vals o no vols a llaurar o a pescar o jo que sé.. allà on no serveixi d'exemple a les masses el teu catañol 
Una pregunta. Què vol dir exactament que "un poble t'acolleixi"? Vol dir que no et mati? Que no et faci fora? Que no et maltracti? Perquè si vol dir això, aleshores sí, el poble català m'ha acollit, sense cap mena de dubte. Però tampoc no m'ha regalat res. I no em queixo en absolut, perquè sóc plenament conscient de que no em devia res i de que no tinc cap dret a esperar que em regalin res. Però pel mateix motiu no entenc perquè haig de sentir-me agraït. El que tinc (també parlo d'amics) m'ho he guanyat, com tothom (o com gairebé tothom). El fet que em tractin com a tothom és un motiu per sentir-me agraït, o senzillament és una cosa normal?