Quina és la vostra cançó trista preferida? La meva és Hospital del Mar dels Pets. La música no és gaire trista però la lletra sí. HOSPITAL DEL MAR El teu cor batega fort malgrat la resta del cos, ets tan lluny ara del port, en el teu cap s´ha fet fosc. Al mig d´un gran hospital com una illa en l´oceà, vols saber què t´ha passat i sobretot què passarà. Tu no pots deixar-me sense el teu alè, ni jo vull deixar-te sola en cap moment. Tu respira a poc a poc, tranquil.lament, que jo et duré l´àire d´on bufi el vent. Tu adormida en algun lloc, serenament, que jo et vetllo el somni entre la gent Entre màquines i tubs lluites contra el temporal, en qüestió de dos minuts t´ha passat tot pel davant. A la platja dels records t´imagino tot cantant, la mar xiula aquells acords d´un cantautor italià. I aviat a casa, començar de nou, t´espera una barca en el nostre moll. Tu respira a poc a poc, tranquil.lament, que jo et duré l´àire d´on bufi el vent. Tu adormida en algun lloc, serenament, que jo et vetllo el somni entre la gent Salut a tots (i mai millor dit)! 
N'hi ha tantes que ara no me'n vé cap...Bé, la de Puf, el drac màgic, de petit em posava molt trist, ara ja fa anys que no me la canten...hehe
uii...a mi encara emfa plorar sabies que hi ha qui diuen que en puf és allò que a vegades ens fumem i el nen plora perquè ja no en té? escolta't la canço un altre cop... 
Puf era un drac màgic que vivia al fons del mar? Doncs ja em diràs on veus ací "allò que ens fumem de vegades"... 
a veure, la cançó no ho diu textualment, però hi ha qui diu que té aquest doble sentit, tot és interpretar-ho de la manera que vulguis... 
Home, ja sé que no ho diu textualment. Però jo no puc interpretar eixa frase, per això et preguntava. EL XIQUET DE LA CANÇO DE "PUFF, EL DRAC MÀGIC" NO ÉS UN FUMETA!!! 
 doncs clar que la frase: puf era un drac màgic que vivia al fons del mar" no té interpretació, però la cançó sencera si. ara no et revoltis, que de gran segur que va fumar el kumbaià aquest... 
 Puff era un drac màgic que vivia al fons del mar però sol s'avorria molt i sortia a jugar. Hi havia un nen petit que se l'estimava ,molt es trobaven a la platja tot jugant de sol a sol Tots dos van preparar un viatge molt llarg volien anar a veure molt atravessant el mar. Quan hi havia tempesta s'ho arreglaven bé enfilant-se a la cua d'en Puff vigilava al vent. Nobles reis i prínceps s'inclinaven al seu pas, i quan el Puff els va fer un crit, els pirates van marxar. Els dracs viuen per sempre però els nens es fan grans, ell va conèixer altres jocs que li van agradar tant, que una nit molt grisa i trista el nen el va deixar i els brams de joia d'aquell drac es varen acabar. Doblegant el seu llarg coll el drac es va allunyar, semblava que estava plovent quan es va posar a plorar Tot sol molt trist i moix el drac es va allunyar, i a poc a poc, molt lentament, va tornar al fons del mar ON ESTÀ EL FUMETA!!!!!!!?????????? Salut a tots! 
Ostres que trista!! Parla de totes les il·lusions perdudes!! Em sembla... Uf! Se'm posa la pell de gallina! 
Uixxx perquè no l'has sentida amb la música i tot. A mi encara em fa plorar. Pobre Puf. 
Ja la conec, ja, la música. La cantàvem de petits (un exercici de sadisme per part dels professors, penso ara )