Doncs això, que Victor Baeta i totes les seues capelletes han muntant una manifetació pel 25 d'abril. Què n'opineu? Per què munta una mani eixe dia si ja estava convocada la de l'esquerra independentista? Val la pena que aquesta gent munte una mani per a que vagen 1000 persones?   
  Segurament els companys del País Valencià coneixereu millor el tema, però com que aquí al racó tothom diu la seva, no seré menys XD.   Penso que el projecte que defensa RV i la resta de sigles que apareixen en aquest cartell és un projecte nacional alternatiu FONAMENTALMENT al projecte nacional de Països Catalans, no una alternativa al projecte nacional espanyol/francès (bé francès està clar que no, ja que els límits nacionals segons aquest projecte són bastant lluny de l'estat francès). I el fet de convocar aquesta manifestació només fa que plasmar aquesta realitat.    I és que la confrontació històrica nacional en el fons tots sabem quina és (i l'enemic, el que més). S'ha volgut homogeneitzar, fer desaparèixer, als pobles català, basc, etc. del mapa, substituir la seva per una altra cultura. En aquest sentit, tota estratègia d'aniquilació és bona, començant per la pròpia divisió de l'enemic. No és estrany que a diversos estats utilitzin aquesta estratègia, a llocs com el nord d'Irlanda (en el cas britànic), Navarra (cas basc), País Valencià (cas català),... s'introdueix la fòrmula de quintaesencialitzar alguns trets culturals (en el cas navarrès, per exemple, es pinten els sanfermines com a tret cultural "navarro y español"), es crea un regionalisme com a màxim defensor d'aquestes essències i es considera a l'altra part de la nació com invasora.   Aquí per exemple aquesta manifestació feta a Navarra en ple procés de pau, on venia a denunciar "l'anexió" que volia fer la CAV (segons l'espanyolisme), i evidentment, amb l'element de defensa de "lo propi" (fixeu-vos en la pancarta: "furs i llibertat").   I no és casual que tots aquestes projectes apareixin SEMPRE com a alternativa més aviat a la proposta nacional minoritària (la catalana, la basca, la irlandesa,...) que a la dominant (la espanyola, la francesa, la britànica).   Entrant pròpiament en el tema de RV, és evident que no és ni molt menys el blaverisme unionista obertament de la UV, i planteja una teòrica defensa de la sobirania vers d'Espanya. Però aquest plantejament no deixa de ser producte, en el fons, de l'estratègia divisòria dels estats en el nostre poble. És el resultat de tota aquella gent que, sense acceptar autèntiques tonteries acientífiques (com ara que parlem llengües diferents, i tota la pesca), assumeix la seva idea de fons ("som pobles diferents"). I no cal tenir massa vista per veure a quins interessos reforça aquesta posició.   Salut!  
Jo no estic d'acord amb el que dius.   Ja esmentes que RV no és com el blaverisme d'UV, però és que va molt més enllà, són independentistes valencians i socialistes (pel seu ideari prengueren de model el de les CUP) i ho defensen aferrisadament. Molts dels seus membres són ex-BLOC, que se n'anaren perquè consideraven este massa moderat i volien una potenciació nacionalista molt més forta.   Al País Valencià cometem l'error de pensar que el nacionalisme no-espanyol comença i acaba amb Joan Fuster, i obviem que abans d'ell hi han hagut des de sempre nacionalistes, i el seu marc ha sigut el País Valencià. Fuster adopta una nova proposta, però per què les que hi havien fins aleshores han de ser consequència espanyola? Els d'abans de Fuster, tant del País Valencià com del Principat, feien un nacionalisme de la seua part territorial, però mantenien lligams entre ells (també ho fa RV, només cal passar-se per annanoticies.com de tant en tant, que és el seu diari). Dir que si vols només un País Valencià, o un Principat (que també hi han molts) és d'estar sota influència espanyola seria insultar molts patriotes que han passat per les nostres terres i han defensat el que nosaltres som durant tota la vida, no oblides que si no fóra per ells nosaltres potser no estariem on estem ara.   Aleshores, per què voler un País Valencià únicament no ha d'estar bé? Si és el que hi ha hagut sempre! Sense que se'm malinterprete afirme que qui introdueix una variable "nova", o "aliena", és Fuster, que tot i ser una posició legítima i ben argumentada no serveix per a dir que qui no la recolza ve d'influència espanyola. Això és passar-se'n un poc, pense.   I ja que estem parlant del 25 d'abril et dic que qui ho popularitzà fou Acció Nacionalista Valenciana, que tenia un marc estrictament valencià (tot i mantindre lligams amb altres organitzacions del Principat i les Illes) i que esgrimia la bandera estrelada (franja blava amb estrela, símbol dels nacionalistes valencians) que hui alguns s'entesten en dir també que "ve d'influència espanyola".
És que el problema que jo li veig en el que dius és que prens les primeres formes modernes de nacionalisme com a quelcom ja perfectament definit, quan jo li veig moltíssimes mancances (no em refereixo al PV en concret, sinó al Principat i fins i tot al conj. dels div. nacionalismes europeus, almenys els més propers a casa nostre).   Al Principat (i m'atreviria a dir a que a cap lloc) no va nèixer l'independentisme amb una proposta política definida i concreta com la té ara, sinó que és l'evolució de diverses fases, que van del regionalisme (entent-lo aquí com a espanyol), fins a allò que s'ha anomenat separatisme (i que ja diu molt de la feblesa ideològica d'aquest plantejament, més propi de l'enemic que d'autoanomenar-se com a tal.) L'error per mi està en que el nacionalisme del que parles el presentes com quelcom ja tancat, quan té moltíssimes mancances discursives, i no és fins als anys 50-60, coincidint amb els processos mundials de descolonització, que es començaran a postular programes polítics més definits en defensa de la independència nacional a diverses nacions d'Europa (vinculant aquesta lluita, a més, amb la lluita per la justícia social). I això, no només passa als Països Catalans. La "pàtria" de Sabino Arana, per exemple, no era ni la proposta nacional ni la territorialitat exaca del que s'enten avui en dia per EH, i en canvi ningú diria que no és (més enllà d'altres aspectes més "foscos") un dels pares del nacionalisme basc. La territorialitat de Galiza (amb zones com el Bierzo, etc. no es planteja tampoc obertament fins a l'aparició d'UPG). I així una llarga llista d'exemple de nacions.   Que vull dir amb tot això? doncs que tot el que seria el conjunt de formacions nacionalistes d'arreu del país, són precedents de tot l'actual i patrimoni polític en certa manera, però no poden ser entesos com a propostes tancades. I no, no només és Fuster (tot i que és evident que ell marca un abans i un després) , hi ha tota una intelectualitat catalana que postula les bases del marc nacional ja sense les mancances de primera meitat del XX (perquè defensar la diferència nacional entre els diversos territoris dels Països Catalans costa molt de sostenir, sincerament).   I l'argument de "si vols només un País Valencià, o un Principat és d'estar sota influència espanyola seria insultar molts patriotes" és trampós, ja que a part de negar el debat i utilitzar el sentimentalisme per sobre de la raó, és fàcilment utilitzable en moltes direccions; jo també el podria agafar i reconvertir-lo en : negar el projecte nacional de Països Catalans seria insultar molts patriotes, alguns d'ells morts en combat, com el mateix Toni Villaescusa".   Salut!
No li faigues cas, repetix eixe mantra com si fos un Hare Krisna.   Som molta gent que vivim al País Valencià que ens considerem catalanes i catalans, majoritàriament englobats en organitzacions de l'EI, i que considerem plenament vigent lo pensament fusterià.   I no et dixes enganyar: lo País Valencià serà català o espanyol, no existixen les mitges tintes ni les terceres vies 
El País Valencià serà això, país i valencià... o no serà. Ni mitges tintes ni terceres vies... ni complexos, ni autoodis... 
Posats a trobar referents internacionals de "desacomplexats", pots buscar els que diuen que Ulster no és Irlanda, els que diuen que Navarra no és Euskal Herria, etc.    I jo em pregunto: qui serà el que té autoodi?¿?¿?¿?¿?¿
No és tant senzill, i tot i que jo sempre defensaré els Països Catalans, s'han de fer moltes consideracions. Te recorde que Fuster volia obrir un debat, no establir un dogma 
I que estem fent en aquest fil sinó debatint? el que (paradoxalment) és dogmàtic de debó és agafar aquest argument tan recurrent per a defensar una certa postura de "Fuster no se'l pot entendre dogmàticament" i no raonar res més. Ja et dic que a mi em sembla més completa i científica les teories sobre territorialitat (és un error entendre el cas dels Països Catalans de manera aïllada i exclusiva, quan altres pobles en una cronologia aproximada faran els mateixos exercicis de dotar-se de teories i de moviments d'alliberament propis).   Salut! 
Però ací ningú ha raonat més Simplement tothom ha repetit les mateixes coses, una volta i altra i altra. A més, no se pot fer ciència d'un tema nacional; i la meua consideració venia per a que no feres reduccionisme simplista amb les qüestions de sempre de confondre autoodi amb xurres i merines.