Segons ha informat la BBC a Londres, un portaveu de la resvista Forbes ha reconegut que no té cap prova que Castro tingui cap fortuna. http://www.rebelion.org/noticia.php?id=31794 També podeu llegir: Castro: "Els desafio, els emplaço: si Forbes demostra que tinc aquesta fortuna, renuncio al meu càrrec" I també: Com han calculat la suposada fortuna de Castro? La veritat ens farà lliures. 
vinga mentides. ara havera qui es capaç de fer arribar la veritat, a tots aquells que van llegir diaris gratuits que posava que castro era ric. per cert, es veritat que manifestar-se a cuba es obligatori? es que em va semblar entendre aixo ahir al programa de " un lloc estrany" on sortia una cubana dient que estava contenta de que aqui no li havesin obligat anar a la mani de l 11M 
Sí, sí que és obligatori. També quan venia en Franco a Barcelona donaven festa a la feina i després els de la patronal revisaven qui havia anat a veure'l. Allà també els obliguen a passejar-se en unes dates determinades. Només el govern té dret a convocar manifestacions que evidentment sempre estaran en favor de la causa del govern. Com amb el franquisme, vaja. 
Aloja series tan amable de dir d'on has tret aquestes informacions??
D'un cubà. 
Quin rol social té si es pot saber?
Mort de gana que va emigrar a una terra on la sanitat pública li cobrís els esprais de l'asma per al seu fill i on fins i tot qui visqués com a il·legal i sense cobertura pública -excepte per a les urgències, és clar- s'ho pogués comprar fàcilment en la farmàcia. No en tens ni idea de com està de mitificada la merdosa sanitat cubana que es caracteritza bàsicament per cobrir a tothom per a cap servei. Quantes dones es deuen prostituir per aconseguir les medicacions del seu fill... La raó de la teva pregunta? És molt important saber-ho per plenejar de quina manera desacreditar-lo? 
Aloja, estarem d'acord amb que una persona que marxa voluntàriament d'un pais no dirà precisament meravelles del pais en qüestió. Quan va marxar de Cuba? Abans del 95 o després? Per cert Aloja, jo he estat atès per sanitat pública cubana, i tinc algun amic que s'hi ha passat setmanes ingressat; i si, tinc motius per mitificar-la.
No pregunto la biografia de tothom que conec, però certament, la gent que fuig de la misèria no acostuma a estar gaire content del règim del que se n'escapa (tot i que com AI recorda, les restriccions d'emigració són més que fortes). Jo crec que amb unes quantes dècades més de repressió ja hauran fet net i al final sí que tothom estarà content amb el règim. És qüestió de temps. Quina sort el teu amic de tenir un visat de turista. Ja se sap el que els importa donar bona premsa a les dictadures. 
Respecte a les restriccions d'emigració la qüestió és senzilla: L'estat socialista cubà, dona a tots els seus ciutadans una formació superior i una assistència social de qualitat i gratuïta. Aquests ciutadans, en la mesura en que desenvolupin la seva vida a l'illa tornen a socialitzar els seus coneixements de manera que l'educació que l'estat dona a cada ciutadà reverteix, en el conjunt de la societat cubana. Si un ciutadà de Cuba marxa del pais, ha de compensar d'alguna manera el que l'Estat li ha donat. I aquí és on apareixen els problemes doncs la major part de la gent que marxa de Cuba, no vol compensar a l'Estat pel que ha rebut d'aquest. Si no fos així, s'estaria aprofitant del treball i esforç de la resta dels seus compatriotes, convertint-se per tant en un lladre (doncs no hi ha res pitjor que robar el treball dels altres).