Si voleu veure en Bilbeny en directe no us perdeu el progrma Millenium del disabte que ve! I a més, passen la seva pel·lícula de L'Apropiació del Descobriment d'Amèrica!!!! Un any i mig més tard, el presentador del programa complexi la seva promesa!! TELEVISIÓ (TV3), 13.05.2006 Programa MILLENNIUM (TV3) El programa de Televisió de Catalunya, MILLENNIUM, dedicarà la seva propera emissió al descobridor d'Amèrica emeten la pel·lícula L'Apropiació del Descobriment d'Amèrica: Una Conspiració d'Estat?, i posteriorment una taula rodona amb Cosuelo Varela, Jaume Aymar i Jordi Bilbeny com a convidats. Lloc: Televisió de Catalunya - TV3. Data i hora: Dissabte 13 de maig a 11 del vespre (TVCi : 07/05/2006 21:35 / 09/05/2006 03:45). 
Un detall que no es menciona al documental... Sabieu que fins al regnat de Carles III ( cap mitjans del s. XVIII ), aragonesos, illencs, catalans i valencians tenien prohibit anar-hi a Amèrica ? Es considerava que aquell continent pertanyia a Castella, mentre que Aragó devia estendre´s cap Orient, la qual cosa ja era pràcticament impossible per la pèrdua económica de les guerra Civil Catalana, i les Germanies. 
Em sembla que això no és exacte... Crec que he llegit o escoltat alguna conferència d'en Bilbeny que explica que això de la prohibició és una falsedat per inculcar que les Indies pertanyien a Castella, però mai es va interrompre el tràfic marítim entre Catalunya i Amèrica... En fi, no ho sé cert, no soc historiador, però qui pot estar segur de res en aquests temes? Per cert, Carles III no era del segle XVIII i no del XVI? Em sembla que és posterior a la Guerra de Successió i que era el rei que va converir la bandera de la marina catalana en la bandera espanyola... 
El segle és una errada tipogràfica, per escriure massa depressa Per cert, i el fet que l´expedició la va pagar un jueu valencià, és certa o no? 
Sempre "s'obliden" de mencionar el PETIT detall que era el tresorer reial de la Cort catalana. Un altre petit detall és que l'expedició es va pagar amb moneda catalana inexistent llavors a Castella. Edito per concretar que era l'escrivà de racions de la tresoreria reial. Hi ha gent que no sap ni el que vol dir això però és capaç d'agafar-se a qualsevol detall com aquest com si fos un ferro roent per tal de no haver de reconèixer que tota la vida els han estat prenent el pèl, i no s'adonen que l'únic que aconsegueixen és fer perdurar l'engany. Amb la millor intenció els assenyales que no quadra gens que una empresa que se suposa que va ser exclusivament castellana com la descoberta d'Amèrica es pagués amb diners catalans i van i es foten de tu per no portar netes les ungles dels dits. És surrealista. Qui ho llegeixi a partir d'ara que en tregui les seves pròpies conclusions. http://www.histocat.cat/htm/secc_inv_11_17.htm "Per tots són conegudes les relacions entre en Lluís Santàngel i el Descobridor i la participació cabdal d'aquest primer en la subvenció de l'empresa del primer viatge. Doncs bé, resulta que en LLuís Santàngel, fill de canviador valencià, i molt ben relacionat, vers el 1466, amb la banca de Barcelona, València i Saragossa, vingué el 1472 a la capital del principat i s'establí en una casa d'en Guillem-Joan Colom, al carrer de Sant Domènec del Call. " 
"Cort catalana" inclou València? El Regne ( aleshores sí ) de València era prou ric en aquella época, mentre que Catalunya estava prou arrassada per la guerra civil catalana de 1462-72
A veure, l'Estat Català Medieval NO eren les 4 provincies autonòmiques espanyoles que era ens diuen que és Catalunya. Era una confederació de regnes que va arribar a abarcar tot l'arc mediterrani. De la mateixa manera que Itàlia no existia, per exemple. I la denominació "Corona d'Aragó" és terminologia de la historiografia franquista. "Cutre" però pel que es veu molt efectiu sistema per desnaturalitzar i fer oblidar la Nació Catalana.
A veure, l'Estat Català Medieval NO eren les 4 provincies autonòmiques espanyoles que era ens diuen que és Catalunya. Era una confederació de regnes que va arribar a abarcar tot l'arc mediterrani. Aquesta confederació (usant el terme amb precaució) no era cap "Estat Català", doncs per exemple incloïa com a membre "fundador" (per dir-ho així) Aragó; i desprès va incloure altres estats com Nàpols o Sardenya, que no crec que es puguin considerar "catalans" ni en el sentit més ampli del terme. Per cert, va abarcar l'arc mediterrani occidental (que no és poc), però l'oriental quedava en mans de bizantins i egipcis, entre d'altres. De la mateixa manera que Itàlia no existia, per exemple. Ep, frena! Hi havia una "confederació" que serien les posessions de la monarquia de la casa de Barcelona (i desprès dels Trastàmares), diferents regnes sota un mateix rei. Però dins d'aquesta confederació hi havia els "estats", que eren els diversos regnes, cada un amb les seves institucions, lleis i nacionalitat pròpia. Catalunya (l'actual "nacionalidad", per si cal precissar-ho) sí que existia com un d'aquests "estats", i tenia personalitat pròpia i diferenciada d'Aragó, el País Valencià i Mallorca. L'únic que la unia jurídicament als altres regnes era la figura del rei, però per la resta era totalment independent. I la denominació "Corona d'Aragó" és terminologia de la historiografia franquista En absolut. La denominació "Corona d'Aragó" és molt més antiga que el franquisme, i ja era plenament consolidada entre els historiadors quan Franco no era ni una idea lasciva a la ment dels seus pares. La historiografia franquista simplement va seguir usant una denominació habitual. I sí, és una denominació inapropiada per enganyosa, perquè suggereix que Catalunya i els altres regnes estaven sota el domini d'Aragó, quan això és fals. Però el seu ús té la senzilla explicació de que dinàsticament té superior rang un regne que un comtat, i per això s'empra primer el títol de més rang. 
A veure, l'Estat Català Medieval NO eren les 4 provincies autonòmiques espanyoles que era ens diuen que és Catalunya. Era una confederació de regnes que va arribar a abarcar tot l'arc mediterrani. Aquesta confederació (usant el terme amb precaució) no era cap "Estat Català", doncs per exemple incloïa com a membre "fundador" (per dir-ho així) Aragó; i desprès va incloure altres estats com Nàpols o Sardenya, que no crec que es puguin considerar "catalans" ni en el sentit més ampli del terme. Aquí comets l'error d'intentar comprendre la confederació catalana des d'un prisma castellanitzat. Si t'hi fixes (tret de l'Alguer, on no es va obligar a parlar el català, sinó que es va fer fora a tothom i es va repoblar de catalans... i només la ciutat eh!) als dominis de la corona catalana l'important és que funcioni comercialment. No s'intenta imposar la llengua (a diferència del què fa un estat com Castella). I si llegeixes els diaris d'abord d'en Colom, veuràs com ell en cap moment diu que s'ha d'imposar el català, sinó que diu que s'ha d'evangelitzar als indígenes en la seva llengua. Si Colom hagués sigut castellà, hauria dit a ses alteses: S'ha de fer aprendre el castellà als indis, i evangelitzar-los. Però no ho fa així. Perquè? Colom mostra clarament el seu tarannà. Als catalans els interessa que els indis siguin catòlics, però en la llengua indígena. Després dels catalans, quan els castellans arrepleguen el poder sobre amèrica, llavors sí que s'inculca el castellà als indígenes. Per això castella absorveix lleó, galícia, al-andalus, etc... etc... I sempre practica una política de castellanització, cosa que no fa la Corona d'Aragó. De la mateixa manera, els catalans sempre volen confederar, mentre que els castellans volen assimilar. Per tant, sí que podem considerar catalans a les dues sicílies i a Sardenya, sempre i quan ho mirem des del prisma català, i no des de la concepció castellana... Bé, això segons la meva opinió. Ara bé, potser l'error és considerar l'imperi català com una sola nació. Ho hem de tenir en compte com a confederació. Catalans eren tots aquells que parlaven en català... Vaja, no sé si m'explico. Per cert, va abarcar l'arc mediterrani occidental (que no és poc), però l'oriental quedava en mans de bizantins i egipcis, entre d'altres. Home, a l'època d'en Colom, diria que els que manaven a l'altra banda del mediterrani eren els turcs otomans. De la mateixa manera que Itàlia no existia, per exemple. Ep, frena! Hi havia una "confederació" que serien les posessions de la monarquia de la casa de Barcelona (i desprès dels Trastàmares), diferents regnes sota un mateix rei. Però dins d'aquesta confederació hi havia els "estats", que eren els diversos regnes, cada un amb les seves institucions, lleis i nacionalitat pròpia. Catalunya (l'actual "nacionalidad", per si cal precissar-ho) sí que existia com un d'aquests "estats", i tenia personalitat pròpia i diferenciada d'Aragó, el País Valencià i Mallorca. L'únic que la unia jurídicament als altres regnes era la figura del rei, però per la resta era totalment independent. Home, Catalunya era sobretot unida al País Valencià i a Mallorca perquè eren tots catalans. Que l'imperi fos més gran que això, ja és una altra qüestió, no creieu? I la denominació "Corona d'Aragó" és terminologia de la historiografia franquista En absolut. La denominació "Corona d'Aragó" és molt més antiga que el franquisme, i ja era plenament consolidada entre els historiadors quan Franco no era ni una idea lasciva a la ment dels seus pares. La historiografia franquista simplement va seguir usant una denominació habitual. I sí, és una denominació inapropiada per enganyosa, perquè suggereix que Catalunya i els altres regnes estaven sota el domini d'Aragó, quan això és fals. Però el seu ús té la senzilla explicació de que dinàsticament té superior rang un regne que un comtat, i per això s'empra primer el títol de més rang Exacte. 
Aquí comets l'error d'intentar comprendre la confederació catalana des d'un prisma castellanitzat. [...] Per tant, sí que podem considerar catalans a les dues sicílies i a Sardenya, sempre i quan ho mirem des del prisma català, i no des de la concepció castellana... Bé, això segons la meva opinió. Francament, no he vist res en la teva explicació que faci diferència entre "prisma castellà" i "prisma català". Ni veig que això afectara el que jo li deia a l' Eduardo . L' Eduardo  considerava la confederació com un "estat català". Perquè això sigui així, o bé tots els components de la confederació haurien de ser catalans (i també caldria definir exactament què vol dir "català" en aquest context), o bé ho haurien de ser els principals i els altres haurien de ser o territoris annexionats o colònies. Em sembla que està ben clar que no tots els territoris eren catalans. Ni prenent català en l'acepció més ampla (la llengua potser?) es pot considerar que Sicíla, Nàpols, Sardenya o Còrsega foren catalanes. I molt menys es pot dir del regne d'Aragó, que, recordem-ho, és membre "fundador", per dir-ho així, de la confederació. Crec entendre que tu apliques el "prisma català" per a considerar catalans a Sicília, Nàpols i Sardenya, entenent que ho eren com a posessions dominades pels catalans, encara que no foren poblades per catalans ni adoptaren la llengua i cultura catalanes. Però és que tampoc fora així. Aquests territoris es mantingueren jurídicament i en la pràctica com a regnes separats i diferents del Principat o de qualsevol altra regne que formava la confederació. No van ser annexionats a Catalunya sinó incorporats a la Corona; ni estaven dominats pels catalans sinó pel rei de la Corona catalanoaragonesa. Que era català i rei també dels catalans, però que quan regnava a Sicília ho feia en condició de rei de Sicília; per això es parla de confederació, en contrast amb la Corona castellana, que era un regne únic. Per tant, tampoc podem acceptar el terme "Estat Català" en el sentit d'un imperi dominat pels catalans on la resta eren terres conquerides i assimilades. Ara bé, potser l'error és considerar l'imperi català com una sola nació. Ho hem de tenir en compte com a confederació. Catalans eren tots aquells que parlaven en català... Vaja, no sé si m'explico. En la nacionalitat no hi entrava. Jo estava examinant els aspectes jurídics. I jurídicament és evident que no era un unic regne, sinó una confederació de regnes separats units sota un mateix rei. Si entrem a considerar les nacions, es pot entendre com a part de la mateixa el Principat de Catalunya, el Regne de València i el Regne de Mallorca, però no crec que de cap manera s'hi pugui incloure al Regne d'Aragó ni a les posessions de la península itàlica i les illes properes (Nàpols, Sicílila, Sardenya, Còrsega...). Per tant, segueix sense ser aplicable el terme "Estat Català" que usava  Eduardo . Home, a l'època d'en Colom, diria que els que manaven a l'altra banda del mediterrani eren els turcs otomans. Entre d'altres. Que jo estic parlant de tota l'Edat Mitjana, no estrictament del final. I sí, hi havia els turcs i els bizantins i els egipcis i els venecians... un munt de gent, de cap manera es pot considerar que els catalans dominaven tota la Mediterrània. Home, Catalunya era sobretot unida al País Valencià i a Mallorca perquè eren tots catalans. Que l'imperi fos més gran que això, ja és una altra qüestió, no creieu? No sé jo fins a quin punt existia aquesta unió. Ja he comentat adalt la possibiltat de considerar-les una única nació, però el que no hi ha cap dubte és que jurídicament i en la pràctica eren tres regnes separats, cada un amb les seves institucions i els seus órgans de govern. Voldria ressaltar que hauríem de ser prudents amb l'ús d'"imperi" aplicat a la confederació catalanoaragonesa. Es pot considerar en el sentit d'una monarquia que englobava molts regnes, d'acord. Però cal anar amb compte perquè imperi insinúa una situació de supremacia d'uns sobre els altres. Tot i que els catalans sovint foren els impulsors de la confederació, no hi havia supremacia jurídica i no sempre una supremacia socioeconòmica com per a parlar d'un "imperi català". Sí es podria parlar de l'imperi de la Casa de Barcelona (i desprès dels Trastámara), ententent-la com el conjunt de les posessions dels reis d'aquesta casa.