Hola a tots! Us volia preguntar amb quins diccionaris i quines gramàtiques del català treballeu o quins llibres de llengua teniu a casa. Des de fa temps estic cercant una gramàtica catalana/valenciana que em puga aclarir tots els dubtes sobre els punts més crítics de la nostra llengua. El diccionari del qual solc fer ús és el Gran Diccionari de la Llengua Catalana de l'editorial Enciclopèdia Catalana. Utilitzo la versió on-line del mateix. Algú em pot dir si a la pàgina www.grec.net/home/cel/dicc.htm hi trobes el diccionari complet o si hi manquen lemes? Coneixeu el "Manual d'ús de l'estàndard oral" d'en Josep Lacreu? O potser "El llibre de la llengua catalana, per escriure correctament el català" d'en Joan Badia et altri? Bé, pregunto perquè m'han recomanat aquestes obres i volia demanar als usuaris (vosaltres ) què en penseu. Gràcies i bon cap de setmana! Benjamí 
Bé, ja has vist que no és gens fàcil, i que quan una llengua està en procés de desaparéixer... hi ha de tot. La meua xicoteta aportació (des de la meua experiència. És a dir, no et parlaré de recursos que no haja utilitzat, tot i que els conega): El diccionari més "fiable" de català és de l'IEC. També pots consultar-lo en línia. El de la Gran Enciclopèdia que tu has nomenat, doncs bé. Una fotocopia de l'altre. A més, si vols consultar els termes nous i NORMATIUS que el diccionari encara no ha recollit (perquè ja saps que és un procés mooooooolt lent), pots consular el Termcat, que t'ofereix, també alguns equivalents en altres llengües. L'enllaç per buscar-ho, ací (i ja hi veuràs enllaços a altres llocs també interessants). A més, el dcvb és genial. Com tu has dit, una xicoteta enciclopèdia. Però no és normatiu en cap cas. Més que res, ajuda a decidir-se si tens dubtes en qüestions dialectals i això. Però no és normatiu. Jo utilitze sovint el del "Manual d'ús de l'estàndard oral" de Lacreu. Per a mi és la meua bíblia. xDD Sempre m'ha resolt de forma efectiva toooooooooot el que m'he plantejat. A més, allà hi trobes bibliografia de les gramàtiques en què es basa. Però és molt bo, però molt molt bo. Això sí: tot i esmentar les solucions d'altres variants dialectals, se centra especialment en el valencià, que bona falta ens fa. Per això també li tinc especial estima Si tens dubtes respecte de la flexió verbal, et recomane la Flexió Verbal, d'Enric Valor. En aquest llibre pots trobar totes les variants dialectals normatives, pel que resulta molt útil. Sota alguns verbs del Gran Diccionari (el del grec.net), també pots clicar a la conjugació, des del meu punt de vista molt més pobra, ja que no hi ha tots els temps i només apareixen en oriental. En aquesta adreça que et posaré a continuació hi ha el Con Jugador, de l'IEC i que recull mooooooooltes formes de dir els verbs, de toootes les variants. Però compte!!! Òbviament no és normatiu, però resulta orientatiu i molt curiós veure la gran quantitata de formes parlades que pot presentar una mateixa forma. Con Jugador A més, i encara que no ho preguntes directament, també et recomane la Ortotipografia de Joan Solà. Quan no sabem quines cometes s'usen en tal moment, si tal càrrec va en majúscula o no, si cal sagnar o no un text, cursives als títols? llavors als capítols què? ... tot això, en català, òbviament. També l'utilitze molt i em pareix genial genial genial. Béeeee... espere haver-te ajudat un poquet! 
El diccionari més "fiable" de català és de l'IEC. També pots consultar-lo en línia. El de la Gran Enciclopèdia que tu has nomenat, doncs bé. Una fotocopia de l'altre. Fals. El diccionari de l'IEC és un bunyol. El de l'Enciclopèdia, en tot cas, es basa en el Fabra (o s'hi assembla). Res de fotocòpies (i menys de la merda de l'IEC).
I quin és el millor diccionari de català que proposes i que siga normatiu? Continue mantenint que el de la Gran Enciclopèdia i el de l'IEC són fotocòpies, a l'igual que el de Bromera (tot i que aquest amb unes quantes modificacions "a la valenciana"...). Així ens ho van fer veure els professors i encara no he trobat cap prova del contrari fins ara. T'agrairia que em contestares la pregunta. 
El de l'IEC ha eliminat els dialectalismes (no vol distingir-ne), per exemple. En general, els normatius són una merda, sense criteri ni rigor (només amb el vistiplau de l'"autoritat"). Prefereixo el de l'Enciclopèdia o el Fabra de sempre.
Quins dialectalismes ha eliminat? Em pots posar uns quants exemples de paraules dialectals que al diccionari de l'IEC no estiguen i, en canvi, apareguen al de l'Enciclopèdia? Per altra part, també he de dir-te que, qui per molt merda que et pareguen, tenen estudis darrere (alguns amb més encert, d'altres amb menys), però que catalogar tot eixe treball com una merda... em pareix bastant... merda. Quin és el criteri que no segueixen? Quin rigor incompleixen? Em pots posar exemples? PS: M'està sorprenent bastant el que m'estàs dient i la veritat que m'agradaria veure-ho amb els meus ulls, com comprendràs. No és desconfiança. 
Rectifico. No és eliminar dialectalismes, sinó no dir de quin dialecte són les paraules: voler eliminar les diferències dialectals. Quant a les crítiques, us recomano llegir la revista Els Marges (de quan va sortir el tal diccionari), que el va posar a parir. És que els diccionaris normatius estan fets de qualsevol manera, per salvar el tràmit i per fer-se una mica de propaganda (per que no es digui que no fan res, les acadèmies [com l'IEC a Catalunya]).
Sí, això és veritat que no diuen si és on no és dialectal. De tota manera, el de l'Enciclopèdia només en diu dial, sense especificar d'on és. Només ho fa en certes paraules. Per això, per saber quin dialecte és, el millor és el dcvb, tot i no ser normatiu. A més,  Vicenta , tin en compte que aquella gent que vulga APRENDRE català, se'ls ha de donar quelcom que els servisca de referència. És només quan tens un nivell suficientment avançat que pots decidir-te per un lloc o un altre en funció d'allò que necessites. Però torne a dir: si el que volen és escriure i parlar un text que siga NORMATIU, no queda més remei: l'ens més normalitzador i normatiu és l'IEC (encara que responga a interessos i per moltes coses que no ens agraden). Per cert: a mi l'IEC també té coses que no m'agraden, no et penses que sóc una defensora a mort. Hehe. Ho dic pel que deies i pel que demanava el Benjamí, que em sembla que respon a qüestions distintes. On puc trobar la revista Els Marges? Creus que podré al País Valencià? 
Referències? És clar, però per això és que pregunten. Per exemple, pel francès recomano el Petit Robert, i per l'espanyol recomano el Seco, entre altres, però no la RAE. Els Marges? http://www.lavenc.com/elsmarges/entrada.htm Crec que aquí pots trobar-la. El número on es comentava el diccionari de l'IEC com a "frau intel·lectual" és el 60 (any 1998).
Gràcies per la informació.