Mai més torneu a fer president a anticatalans com de madre, maragal, mas montilla o iceta, ja veieu quins energumenns son. 
Tu trànquil que Esquerra no tornarà a la Generalitat si no és per governar i com la caguin i tornin a feer president a algú que no són ells perdran tants vots que desapareixeran del mapa 
El que hauria de fer ERC és unir-se amb l'EI i fer una coalició el suficient forta com per començar a tenir una base social forta, com batasuna. Tot el que esteu parlant de si ha d'anar am el PSC o amb CIU és una perdua de temps! Unitat de l'EI, ja!!
en tot cas l'ei q es minoritaria davant d'erc 
L'EI és minoritària pel que fa als vots, però pel que fa als joves està bastant igualat amb les jerc, perquè té un nombre semblant de militants. En tot cas la unió fa la força, i si tota la militància independentista anés a una tot seria una mica més fàcil. Unitat de l'EI, ja!
estic amb tu, si l'esquerra indepe no s'ajunta perdrem qualsevol batalla com va passar a la guerra civil, hem d procurar q la dreta no s'ajunti massa i poder guanyar la batalla final, amb un sol objectiu: LA INDEPENDÈNCIA Salut! 
...voldràs dir un sol objectiu comú, no? perquè si a partir d'ara el meu únic objectiu polític ha de ser la independència per la independència, pos que vols que t'hi diga, no m'emociona.
De què et serveix tenir objectius polítics concrets si no tens cap nació on defensar-los i realitzar-los. Per sobre de tot, la prioritat és la independència. Quan existim per fi com a nació, llavors que cadascú lluiti pel model d'estat que vulgui. 
i de que et serveix la sobirania nacional sinó és garantia que servirà per lluitar millor contra les situacions injustes socials i econòmiques del teu poble o barri??? per mi la independència no és una meta de per si. És un punt de partida.
per mi la independència no és una meta de per si. És un punt de partida. Home i per mi! Però és un PUNT DE PARTIDA (prioritat) i és INDISPENSABLE per a la resta. 
a pos molt bé, a partir d'ara no parlaré de res més que la independència i tota la resta ho deixo per després. no es pot obviar el present, per creure només en el que pots conseguir en el futur.