Però més que tot i per damunt de tot, és, la nostra bandera, el recull d’un gran anhel i d’un pregon sentiment que ha esdevingut inseparable amb les qualitats ètniques de la raça. Per damunt de tot, és llibertat. I ara, mans exòtiques volen vestir la joventut nostra a faisó d’altres pobles. Camises negres s’ha dit? I ca! Verd fosc!, verd fosc de la muntanya, verd fosc dels oliverars, verd fosc dels pins; verd fosc de la mar mediterrània. Verd fosc, que no es destaca llampant en l’hora de la lluita; verd fosc que no serveix per parades i aires marcials; verd fosc com el brossam de la torrentada; verd fosc, com és el fons de l’aigua transparent que salta reguerot avall... Verd fosc, com eren les banderes de combat de l’alt Rei En Jaume. Verd fosc, d’acord amb la terra, agafats a la terra i per la terra. Roma és la mare de la raça llatina. Però Roma no s’ha vestit de negre per la seva llibertat. Roma ha estès son negre vel damunt els pits de la seva raça per ofegar els clams dels seus esclaus mateixos. No. Catalunya no seguirà aquest camí. Si Roma és la mare de la raça llatina, Catalunya és la mare de la llibertat, és la llibertat mateixa. Abans que la República del Terror, la República Catalana de 1641; abans que les teories marxistes de la Internacional de 1848, la guerra dels remences, veritable fet social. Contra Roma s’aixecà Indíbil, com contra Espanya s’aixecà Pau Claris. Volem, els catalans, ésser lliures; no subjugats. Ni la bandera negra de Roma, ni la roja de Moscou. Per bandera, la nostra, gloriosa en les gestes resplendents de la Nacionalitat Catalana i heroica i digna fins en l’esclavitud mateixa. Nosaltres no concebem el patriota per la color de la camisa que porta. Nosaltres volem el patriota posseït d’aquella dignitat i fortitud nacional en la qual s’estrellen tots els embats de l’enemic. Però si les circumstàncies fan que Catalunya segueixi el corrent bèl·lic i fins aventurer que informa aquestes reaccions nacionals que experimenten els vells estats d’Europa, Catalunya, la joventut catalana, no es vestirà, no pot, no s’ha de vestir de negre sense fer mancament a la tradició de la raça. Fidels a aquesta tradició, i en recomençar la lluita en aquest any nou que arriba, renovem sota els plecs sagrats la fe ferma, la fe incommovible, la fe miraculosa, d’ésser patriotes abnegats, d’ésser patriotes purs; i fem la prometença de treure- la per sempre més, d’enmig dels cants elegíacs, i de les taules electorals i dur-la a la victòria definitiva. Laus Catalonia. Daniel Cardona i Civit La Batalla, decenni de 1920
En Daniel Cardona és un del més grans patriotes que ha tingut aquesta cagada de país en tota la seva història. Quan el 99% de catalans ni se'ls hi havia passat mai pel cap que pel fet de ser catalans no fossin espanyols, aquest senyor era una de les poquíssimes persones que defensava la idea de la independència. El text aquest que a penjat en DC avui en dia es patètic, d'acord, però encara és molt mes patètica tota la gent que jutja a personatges del passat estrictament amb els valors del present (i aquest es l'error que cometen tant els que volen anar de puristes super progres com els fatxes dels 33) Algunes coses que als nostres ulls moderns ens resulten penoses no treuen gens de valor als personatges antics. Els lluitadors irlandesos que van protagonitzar la Revolta de Pasqua de 1916 segur que tenien unes idees molt semblants a les d'aquest text i les expressaven igual. Suposo que per l' Anna Maria  aquets també devien ser feixistes, oi?.  Anna Maria  no t'inventis merda nen. En Daniel Cardona no era feixista. Això ho sap qualsevol que tingui un mínim de coneixements sobre la història de l'independentisme català. En Cardona era tant fatxa com ho pogués ser en Macià, en Gasol o qualsevol dels teus amics federalistes d'ERC. Que en Cardona avui en dia sigui un personatge tant oblidat no fa res més que demostrar que històricament als catalans la independència de Catalunya els hi ha importat una merda. 
Encara recordo aquell fil on deieu que l'Otegi passava del socialisme, com tu en concret hi insisties, ja saps que el nou nom del partit de l'esquerra abertzale és Abertzale Sozialista Batasuna? És fa difícil prendre't seriosament, no creus? La historia posa cadascú al seu lloc, a aquest paio ja fa temps que va posar-lo on li pertoca. 
Si, ja recordo que vas ser incapaç d'entendre-ho. Passar del socialisme? Que donava prioritat a l'autoderminació. VISCA EN CARDONA I MORI EN CAROD 
Que visqui? Voldràs dir que ressuciti... 
Ets un crack, nano! No n'havia sentit un de tant bo desdé que va morir l'Eugenio! Au, ves a llepar! 
És impossible respondre seriosament a algu com tu. 
I aix`o qui ho diu? Un dels jerkis que crida independ`encia i socialisme? 
T'apujo el fil per tal que tothom pugui apreciar com n'ets de babau. 
Spartac, el  Daniel  perdonavides. 
Sembla que t'agrada autohumiliar-te, és un costat teu desconegut fins ara pels usuaris. 
Vols dir? Vinga, un altre. CAROD ESPAÑOL