Serà perquè són justament això, una colla d'"anarquistes" no-nacionalistes (sic) espanyols? 
Mireu nois, crec que qui ha obert el fil allò que ens vol dir és una qüestió molt més simple. No sé si a vosaltres també us passa, però em trobo sovint (l'última és una companya de feina) que van de hippy (per l'estil de roba), que es defineixen com anarquistes o com apolítics, però que, per exemple, mai no parlen en català, anomenen a qui si que ho fem "catalán catalán", diuen allò de "yo soy catalán /na", no els agrada la música en català, se'n foten quan diuen alguna paraula en català posant accent i fent-ho de manera despreciativa, com si l'accent de la gent de poble fos de persones ignorants pel fet de no saber dissimular el seu accent, t'anomenen radical quant defenses l'ús del català (fins i tot quan ho fas dirigint-te a ells en castellà, curiós), etc. I segurament, algun de vosaltres em dirà allò de no, jo no n'he conegut mai, on vas dient això, etc. Bé, no sé d'on sou vosaltres, però a l'Hospitalet de Llobregat, on visc avui dia, us en podria trobar la tira. Evidentment estic referint-me principalment a un interval d'edat bastant reduït. Per altra banda, crec que per a la cultura catalana, el fet de deixar que hi hagi gent que, per exemple, a TV3 surti parlant en castellà ens fa molt més mal del que sembla perque es dóna la sensació que per ser català no cal utilitzar la llengua que, realment, ens identifica com a poble. Si de veritat s'arriba al punt que tant català és un que parla català com un que parla castellà, la nostra cultura és morta segura. Cal distingir molt bé entre qui viu a CAtalunya i qui és català o castellà o ... és a dir, allò que defineix a un català és la llengua, independentment d'on vingui o de quina sigui la llengua materna. Resumint, jo no em crec que una persona que entra a una botiga i diu "buenos días" sigui catalana. La llengua pròpia d'un català és la catalana, i de què això estigui molt clar depén el nostre futur com a poble amb una cultura pròpia. Només ens faltava el Mascarell aquell.
"se'n foten quan diuen alguna paraula en català posant accent i fent-ho de manera despreciativa, com si l'accent de la gent de poble fos de persones ignorants" Quan et diuen això els has de dir que el castellà és una llengua de gent sense cervell i inútil. Per exemple a la meva classe hi ha una noia que a la mínima que sent una paraula amb accent oriental ja se n'enfot. Doncs saps que fem quan diu alguna parauleta en castellà?? Comencem a ballar sevillanes i ens n'enfotem de la seva llenguai li diem: -Olé olé Tomas el del burro!! I li diem que el castellà és llengua de pagesos i que només el parlen els pobres, i com que la tia és d'aquelles pijes "quiero i no puedo" s'ho creu i cada cop menys se n'emburla. És per posar-te un exemple ja que jo estic també en una zona "conflictiva" i cada dia he de viure amb això. 
Està bé rebaixar-te al seu nivell... Llengua de gent sense cervell... 
Tu vius a Barcelona? 
No. Però això no té res a veure amb el fet que diguis sense cervell a molta gent que no coneixes... No tota la gent que parla espanyol arreu del món és fatxa... 
Quan visquis a Barcelona realment sentiràs el què és sentir-se humiliat i únicament així sabràs quina és la via de defensa. No t'ho dic amb mala llet en serio, però penso que la gent de fora de Barna no valoreu prou la nostre lluita i us penseu que aquí tots vivim com els reis del mambo. 
Et puc assegurar que a Sitges la situació del català no és la millor de tot el país. Quan no pots anar a un supermercat i ser atès en català. Però no per això insulto a centenars de milions de persones. 
Et convido un dia en la meva vidda rutinaria. Veuries com al col.legi no puc expressar-me 100% en català, com a rugby la majoria de gent només m'entén parlant català axarnegat, com pel carrer demano on està un carrer i em diuen que els faci la traducció del nom en castellà, etc. I així mil coses. Anem de ciutat multiglobi i realment és el que passa, que totes le llengües extrangeres se'ns estan menjant la nostra. 
Saps d'on sóc, veritat?? Doncs si tu a Barcelona et sents aixina, imagina jo. Tens rao amb lo del català axarnegat. La majoria de castellanoparlants entenen quan dius "bon dia" o "gràcies", pel seu paregut amb el castellà. Però si dic "maduixes" o "almanida" no saben ni de que parle. I si em demanen la traducció amb bons modals, de puta mare. De lo contrari, me'n vaig i passe. I si no m'entenen ho puc entendre. Però és que hi ha fatxes que t'entenen perfectament però els fot que els parles en català. Eixos són lo pitjor. Menys mal que el meu barri és més o menys catalanoparlant, i em defenc prou bé per les botigues, carrer, etc. Però és anar al centre, a la zona del pijerio, i... això no és la meua ciutat, això és Salamanca o Màlaga. Dona la sensació de que et fan sentir-te estranger a casa teua... 
I això només ho sabem els que vivim en grans ciutats o zones pràcticament castellano-parlants