Al diari "El País": http://www.elpais.es/articulo/espana/PSOE/impone/definicion/Andalucia/realidad/nacional/reforma/estatutaria/elpporesp/20060417elpepunac_6/Tes/ Algu pot explicar-me com es que Andalusia pot definir-se com "realitat nacional" o "nacionalitat" com ho farian Catalunya i Euzkadi ??? No conec bé Andalusia, pero em pareix que les histories de Andalucia i de Castella son molt lligats... No tenen Andalusia i Castella la mateixa llengua, la mateixa identitat ??? Hi ha cert regionalisme a Andalusia, pero nacionalisme ??? Andalusos es senten una nació ??? 
us sona Al-Andalus? 
L' Al-Andalus no era l' actual Andalusia. Lleida i Tortosa formaven part de l' Al-Andalus: 
et diré més, el teu mapa és el de la fase mitjana de l'evolució de la conquesta àrab, van arribar fins a poitiers si no m'equivoco 
T'equivoques. Primer, el domini musulmà sobre la península, Al Andalus, va tenir tres etapes principals: 1- L'Emirat de Còrdova. Oficialment depenia del Califat de Bagdad, encara que amb un alt grau d'autonomia. La capital era a Còrdova. En aquesta fase la invasió musulmana va ocupar gairebé tota la Península i va arribar fins al sud de França. No obstant, desprès de la derrota de Poitiers van perdre ràpidament les posessions al sud de França i una part al sud dels Pirineus. Barcelona va ser conquerida pels francs el 825. 2- El Califat de Còrdova. Es va independitzar de Bagdad i va formar un Califat independent, també amb capital a Còrdova. Amb el govern de l'hâjib Al'Mansur arriba al seu màxim poder polític. Els regnes cristians es consoliden aprofitant periodes de relativa debilitat de Còrdova, però sempre són clarament inferiors en poder al Califat, i sovint li reten tribut. Durant aquesta època, per exemple, Barcelona va patir un terrible saqueig (el 985), que va ser decisiu per tal que Borrell II decidís independitzar-se dels reis francs. El mapa que ha posat en Pitu seria d'aquesta època. 3- Els regnes de taifes. Desprès de la mort d'Al'Mansur, el seu fill Abd al'Malik hereta el seu lloc, però mor poc desprès asassinat (es creu que pel seu germà Ibn Sanchul). Això dóna lloc a lluites pel poder que acaben amb la disgregació del Califat en els anomenats regnes de taifes. Aquests són diversos regnes musulmans independents que pugnen entre ells. La seva debilitat per separat afavoreix que els puixants regnes cristians els conquereixin o obliguin a pagar tributs. Aquesta fase va del 1009 al final de la conquesta pels cristians (1492). Durant totes aquestes èpoques Al'Andalus va mantenir una cultura molt desenvolupada, clarament superior a la dels regnes cristians peninsulars. Els regnes de taifes van tenir moments de gran esplendor, però també altres en que les expressions culturals es van veure reprimides per les onades d'invasors musulmans nord-africans (almoràvids i almohades), de caràcter fonamentalista. Per tant, Al'Andalus inclouria, en diverses èpoques, des de Cadis fins a tota Catalunya. Encara que n'excloguem les zones conquerides ràpidament pels cristians (Galícia, la costa cantàbrica, les zones properes als Pirineus i part de Catalunya, més o menys fins a Barcelona), la seva extensió és molt superior a l'actual Andalusia. De fet, amples zones de Castella Nova, Extremadura i València van ser conquerides en dates molt properes a la conquesta de Còrdova i Sevilla (s. XIII). Si Còrdova i Sevilla són hereves d'Al Andalus, igualment ho serien Toledo, Càceres i Múrcia, per exemple. Andalusia pot ser una nació o no, però sens dubte no pot incloure Al'Andalus com a precedent històric per a defensar-ho. 
No t'entenc,  Joan . Expliques de manera molt profunda la història d'Al-Andalus, fas referència a que "Durant totes aquestes èpoques Al'Andalus va mantenir una cultura molt desenvolupada, clarament superior a la dels regnes cristians peninsulars." ... i després dius que no tenen tal història com per poder justificar el seu tarannà nacional. 
El que jo dic és que Andalusia no és Al'Andalus, ni se'n pot considerar descendent. Per dues coses: 1- Al'Andalus no era Andalusia, era quasi tota la Península. Com a mínim, englobaria també Extremadura, Castella Nova, Múrcia i València. Tots aquests territoris van ser conquerits aproximadament per les mateixes dates que Sevilla o Còrdova. Per tant, o tots són "Al'Andalus", o no ho és cap. 2- Hi ha una clara ruptura en la continuitat històrica i cultural entre Al'Andalus i qualsevol territori actual. La cultura andalusa no és descendent de l'andalusí, sino de la castellana, que és el regne que va conquerir (i en part repoblar) aquests territoris. La cultura andalusí hi té una influència en l'andalusa (com també en la castellana, valenciana, etc...) però no n'és la base. I per tant, no es pot dir que la cultura andalusa sigui la cultura andalusí. 
al-andalus va ser el nom que van donar els àrabs a la península ibèrica, però jo penso q veient quin he estat el territori q ha adoptat a quest nom (andalusia) si q penso q els va influir en la seva construcció com a nació 
Pel que sé jo (i en sé prou poc, la veritat), el nom 'andalus' no ve de l'àrab ni de l'hebreu (ambdues llengües semítiques) sinó d'una llengua anterior del regnat musulmà. Potser el nom ve d'un parlar ibèric. Però bé, això és només una consideració etimològica. 
Aquí hi ha una explicació bastant detallada sobre un possible origen del nom. Segons aquesta teoria, Al-Andalus és una paraula àrab, traducció d'una expressió visigoda, i que es va començar a emprar cinc anys desprès de la conquesta musulmana. 
Gràcies per aquest enllac. La veritat que encara no m'ha quedat gaire clar sí - segons la tercera teoria - el nom 'Andalus' és d'origen gòtic o fràncic. Els dos són pobles germànics, això sí. Bé, hauré de llegir el text un altre cop!