Davant la passivitat dels poders públics d'aquest país i el tancament d'ulls de l'independentisme. Avui he passat pel carrer Sant Marià de Terrassa, al centre-centre de la ciutat vallesana, fa no molt de temps un reducte de catalanitat íntegre. Hi he vist en una fleca un rètol en espanyol que hi deia "Hoy hay pan". Hi he entrat i invariablement la dependenta sudamericana m'ha atès en una cosa similar a l'espanyol. Començo a sentir-me estranger a casa meva.
El que fa falta és la integració dels immigrants a la cultura i llengua catalana. 
I com s'aconsegueix aixó? Fa molt de temps que ho diem però no hi ha manera d'aconseguir res de positiu. 
Comença per "I" i acaba per "ndependència". Els immigrants americans venen aquí perque aixó es l'Estat Espanyol i es parla castellà i a la majoria els importa un rave el català, Catalunya i els PPCC. Amb la independència haurien d'utilitzar el català per collons. Aquesta situació és per culpa d'Espanya. I per conseguir la independència... 
I en un suposat cas de ser un estat independent com cony ho faries perquè els nouvinguts s'integressin?
Doncs com fan a Canadà o Suècia o Quebec, per exemple, amb cursos intensius en l'idioma del país d'acollida per tots els immigrants.
I els fareim voluntaris o obligatoris? 
Als països que t'esmento es demana conèixer la llengua per poder immigrar-hi i aquest coneixement s'assoleix amb els cursos que ofereixen.
Per tant, obligatori o com a mínim imprescindible, no? Per tant selecionar el immigrants que volem i els que no volem, no? Realment creus que seria possible fer-ho aquí? No crec que en el marc actual tinguem cap possibilitat d'implanta una cosa similar. 
Es tracta de regular la immigració, passant d'idealitzacions i criminalitzacions perque és un conjunt plural i complex de gent, al estatut del 30 de setembre s'hi incloien les eines per poder fer-ho. S'hi posaven les bases per desemvolupar una política immigratòria catalana en benefici dels nouvinguts i de nosaltres, pero el pacte PSCiU les ha fet desaparèixer amb moltes altres coses que ens calen molt per poder bastir un país sense exclusions i cohesionat.