Txernòbil, fa 20 anys Era la una i vint-i-quatre minuts de la matinada del dia 26 d'abril de 1986 quan es va produir la tragèdia. Una conjunció d'errors humans, tècnics i de construcció van provocar una avaria que va originar una cadena d'explosions al reactor número 4 de la central nuclear de Txernòbil, a Ucraïna. L'explosió va escampar per l'aire 200 tones de material fusible amb una radioactivitat equivalent a més d'un centenar de bombes atòmiques com la d'Hiroshima. Les autoritats soviètiques, per amagar la importància de l'avaria, no van advertir la població, que va quedar exposada fatalment a la radiació. Tampoc no es va donar cap protecció a les 600.000 persones que van treballar en el segellament de la central. Aquest any, l'efemèride de Txernòbil arriba envoltada de polèmica. Les Nacions Unides han publicat un informe que minimitza les conseqüències d'aquell accident, unes dades que estan avalades fins i tot per l'Organització Mundial de la Salut. Científics i organitzacions ecologistes ja han protestat i el Parlament Europeu ha presentat un contrainforme que multiplica per deu els morts que s'havien reconegut fins ara. El Fòrum de les Nacions Unides sobre Txernòbil va anunciar al setembre passat que el nombre total de morts a conseqüència de l'accident nuclear podia ser molt menor del previst. Segons uns polèmics estudis, avalats entre altres institucions per l'Organització Mundial de la Salut, menys de 50 persones haurien mort directament a causa de la radiació emesa per l'accident, mentre que el nombre de càncers seria d'uns quatre mil. Però aquest estudi s'ha revelat poc exhaustiu. L'especialista Eduard Rodríguez Farré assenyala que l'informe "no compta tots els efectes que no són càncer. Hi ha molts altres efectes determinats per les radiacions, sobretot a les poblacions que hi estan exposades contínuament i a través de la radiació interna que els arriba amb els aliments, que determinen efectes sobre la immunitat, sobre la relació hormonal, la relació endocrina, sobre la vulnerabilitat a infeccions; tota una sèrie de morbiditat que no està considerada en aquest informe." Un contrainforme presentat al Parlament Europeu, elaborat per científics britànics, estima entre 30.000 i 60.000 el nombre de morts per càncer lligats directament a l'accident de Txernòbil. A més, recorda que més de la meitat de les partícules contaminants emeses pel reactor incendiat van anar a parar a altres països de l'entorn. Això suposa milions de radioelements equivalents als que haurien desprès dues-centes bombes com la d'Hiroshima. "La lliçó important -segons Eduard Rodríguez Farré- és que, un cop va passar l'accident, s'hauria d'haver establert un criteri de seguiment, de vigilància epidemiològica i radiobiològica de les poblacions europees d'una forma homogènia. Això es va plantejar -jo, en aquell moment, era membre del comitè de salut de la Unió Europea- i unànimement el comitè va recomanar que s'establís aquest seguiment, a partir del 1986 mateix. Això no s'ha fet, va ser un assessorament per diverses raons, polítiques i econòmiques, etcètera." És impossible establir les conseqüències definitives de l'accident de Txernòbil. Els efectes de l'exposició a la radioactivitat poden trigar 30 o 40 anys a manifestar-se, i produir alteracions físiques que es poden transmetre genèticament de generació en generació. 
SINO FOS PER GENT AMB UNA MICA DE DECENCIA COM UNES QUANTES DIVISIONS DE SOLDATS DE L'EXERCIT RUS I MILERS DE CIUTADANS DE LA REGIæquot;, SEGURAMENT NO VIURIEM PER EXPLICAR-HO!!!! 
Les autoritats soviètiques, per amagar la importància de l'avaria, no van advertir la població, que va quedar exposada fatalment a la radiació. Tampoc no es va donar cap protecció a les 600.000 persones que van treballar en el segellament de la central. 
La urss estava en fallida economica no podia fer res més no usis com a pretext anti-comunista que se'ns dubte és el que vols ps; no soc comunista però realment entre aixó i lo del Xque els 33 comenceu a fotre pena, serenat company... 
clar, estava en fallida econòmica de lo bé que funciona el comunisme respecte al tema del XQUE, si no has entès que el títol del fòrum és ironia pitjor per tu 
nanai, si el comunisme s'hagués implantat a tot el món (cosa que Stalin, dirigent d'un estat socialista, no va voler i que és una condició sine quanom per l'implantació del comunisme) no hagués entrat en fallida, hi han molts altres factors perquè succeïs aquella crisi, a part a més de l'activitat dels estats units per frenar qualsevol conat comunista fins i tot prohibint-ne el partit al seu propi país. Ps; no siguis simple ni demagog que segur que arribés a més, sinó no parlis d'història i menys per fer-ne politica actual.... (que té veure l'EI amb l'Urss a nivell no-ideologic, creus que l'Ei vol fer centrals nuclears?i desatendre-les? i lo del Xquè sense comentaris...) 
"nanai, si el comunisme s'hagués implantat a tot el món no hagués entrat en fallida" Ha passat això? doncs com ho saps? igual ens hagués arrossegat a tots en la misèria. Fent aquest tipus de suposicions clar que el comunisme mola molt. 
almenys tant com ho fa el capitalisme amb el tercer món... si el capitalisme i el comunisme són dues cares de la mateixa moneda.... a part que en un govern comunista no hi ha intercanvi comercial sinó intercanvi directe... ningú s'en treu diners així que poques crisis economiques poden haver. 
si no hi ha crisis econòmiques quan parlem de Corea i Cuba estem parlant del millor del millor 
a Cuba i Corea no hi ha comunisme, hi han estats socialistes, encara que permet'ho dubtar perque Corea funciona com una monarquia hereditaria i Cuba és un estat socialista amb un bloqueig imposat per la primera potència economica mundial, també cal dir que la seva higiene democràtica es bastant dubtosa...