Hola. Soc anarcoindependentista, i ho dic obertament. Molta gent, tant "llibertaris" com independentistes m'an dit idiota més d'un cop, peró no soc un pijo-anarki, he llegit bastant sobre anarquisme i considero que no només no és incompatible, sinó que l'anarquisme sempre hauria de donar suport a aquest tipus de reivindicacions. Algun usuari ho troba incompatible? si es així digueu el perquè, siusplau! ||@|| 
sense un estat que vetlli per la cultura i llengua catalanes, no podrem sobreviure com a poble, per tant l'anarquisme només es factible en cultures dominants com la castellana/espanyola o anglo.americana. 
Per què? què potser deixaries de parlar català, tu? vaja, jo no crec que el nostre estat faci gaire per garantir la continuitat de la nostra llengua o cultura, i si vam sobreviure al franquisme, no ho podrem fer en un món realment lliure? no veig el per què... 
Home, dona cobertura la veritat. Jo també em preguntu, en una situació anarquista, de cap de les maneres podries obligar a fer retols en català, publicar en català o publiticar en catala.... PEr tant, la cultura que sigui més forta es menjara a la veina. Per exemple, Barcelona pasaria a ser castellanoparlant rapidament. El tema que t'han plantejat de les pensions, és també important, doncs qui et cuida, la teva familia ? És una possibilitat, i la que veig més logica. Però els llocs d'atenció a aquesta gent, on estarien i qui els administraria? qui diria qui entra i qui no ? les plaçes com es distribueixen ? Qui viu en un poble com es mou? A més, jo tinc preguntes basicament economiques, que encara no man respost els aanrquistes com : Quant de materies primeres s'extrauria i eprque i qui donaria l'ordre, i aquestes a quines plantes de fabricació anirien i eprque i qui u diria, i quant es fabricaria i perque i qui u diria, on s'exportaria i perque i a qui primer, i un lalrg etc.... 
De fet, la organització econòmica (en algunts corrents) és igual que la del comunisme, on després del socialisme l'estat també desapareix així que les preguntes són les mateixes que pel comunisme: qui administra la producció quan no hi ha estat? les organitzacions obreres! 
perdo, he editat, a la segona frase havia psoar socialista quan volia posar anarquista (ho he editat). Home, socialisme i anaqrisme son dos vies epr arribar al COMUNISME, tot i que molt de vosaltres no u digeu o no us interesi dir-ho. La dictadura del proeltariat és certament el procés de transit cap a el lloc on volem arribar tots dos. Una fase socialista com a pas previ al comunisme. -La desaparició de l'Estat com a ent. Però no seria tan agoserat de parlar de la desaparició de l'estructura o de l'administració. Un dels fets del desenvolupament es la magnitud de forçes productives que mou i la administració de totes elles, ara dirigides per una elit. L'estat (ara de situació no de pais/estat) comunista seria el pas final d'una trajectoria socialista, és a dir, la gent ja estaria preparada perque es portaria un procés de transició. Per desgracia pocs han escrit sobre aquesta etapa, i hi ha molt buit. Jo no crec que desaparegui la estructura, puc entendre que la figura de president sigui innecesaria o la de ministres, però no pas els "gabinets" o les "juntes de decisió" per dir-ho d'alguna manera. Actualment estem en una societat massificada i massa consumista. Per exemple, per anar a pescar ha d'ahver-hi normatives i un seguiment sobre el que es pot o no pescar, i algu ha de donar una ordre mig "internacional", perque sino podem acabar amb els bancs de peixos de X zones. Aquestes ordres les han de donar les administracions, però han d'anat acompanyades de politiques d'ajuda o de reestructuració o de compensació alimentaria per les zones que es queden sense pescar. Per tant, es dificil pensar en la destrucció de la estructura o de l'administració. salut! 
Bé, jo no ho nego, només dic que depèn del corrent (de l'individualisme al comunisme llibertari hi ha moltes propostes intermitges). Però tal com jo defenso l'anarquisme no hi ha estat, i aquells que regulen la producció no són una elit, sinó els consells sindicals o de gremi, que encara que no ho he especificat abans, per cert, després de nacions s'organitzen internacionalment, per zones geogràfiques i finalment a nivell mundial. d'aquesta manera, els mateixos treballadors són els que decideixen en assamblees (i són els més qualificats per fer-ho) i desapareixen les actuals estructures estatals, peró no per deixar pas al caos (com molts afirment en el seu desconeixement) sinó per ser substituides per organitzacions obreres. Quant al procés, jo defenso que perquè es doni l'anarquisme cal un llarg procés d'educació, només que aspiro a dur-lo a terme abans de la caiguda del capital i no després. Un cop destruit el capital, els anarquistes ja hem d'estar organitzats, de forma que poguem començar la reconstrucció de manera inmediata 
jejeje home... mas dit ben poc de la teva estructura o politica a base mundial i/o nacional. Està prou bé això de que els obrers de les fabriques deicideixin que fabriquen. però..... 1 depenen del material que extreguin els miners, es adir, altres obrers que tmb han de decidir que extreuen. 2 depenen de si el que produeixen té surtida al mercat, o més ben dit, per no utilitzar termes capitalistes, si te surtida social i consum o si es insuficient o massa. 3 depenen de energia, on també altres treballadors decidiran quant produir. 4 l'energia depen de les materies priemres com bezina o carbo, que altres persones han de decidir. En poques paraules, la producció, no la poden gestionar un coelctiu d'una fabrica perque es impossible. Es a aprtir d'un analisi nacional o fins i tot mundial (moooooolt agosserat) que es donen unes directruis, xDDDDD (potse et sona massa a pla qiuinquenal, XDDD) Però el que vull fer entendre esque no se com es pot parlar de que X trebalaldors decidiran quina e sla producció, sense tenir en compte el numero de materia primera que li arribara, l'energia o la surtida del amterial i la necesitat d'aquest. Potse és més primordial d'estinar la producció a la creació de tuberies perque posem per cas s'ha de fer un gaseducte, o el clavageram. Jo entenc, que l'estructura sera de sota a adalt, i els de adalt seran simple gent executora de les decisions d'abaix, i per suposat amb carrecs rotatoris si es possible (per allò de la corrupció, XDD) ((sino com el Xinus, que hi ha pena de mort o cadena perpetua pels corruptes, xDDDDD)). No es tan fàcil com dir, que decideixin els treballadors. Els trebalaldors seran els qui diran si X o Z projectes son viable so no, la capacitat del seu treball, la seva forma d'organitzar-se, i donaran propostes de millora, opinions per les altres coses que els afectes.. i seran peça clau i opinions improtantissimes. salut! 
d'acord, m'ho curraré una mica més... Els treballadors s'organitzen en sindicats federats, cada fàbrica, mina o taller (o qualsevol altra mitjà de producció) és un sindicat local, federat amb tots els sindicats de la ciutat, comarca, etc en escala ascendent fins arribar a nivell mundial. Com tu has dit, es una estructura de baix a dalt, càrrecs només executors i a més revocables en qualsevol moment, i a més rotatoris. La federació es du a terme, per una banda entre sindicats del mateix ofici (gremis), amb els quals es decideix com es reparteixen les matèries asignades al gremi en aquesta zona i quin ritme de producció ha de mantenir cada sindicat local. Per altra banda, es federen els sindicats de tots els gremis, per decidir si cal més o menys extracció de tal recurs, repartir els recursos entre els diferents gremis, assegurar-se que els tots els gremis tenen suficients treballadors, etc. Si algun gremi no té prou treballadors o recursos es pot acordar un augment de la assignació de recursos per aquest gremi o desplaçar treballador d'una indústria a una altra. Les assamblees mundials, nacionals, comarcals, etc analitzen l'estat de tot el necessari amb comissions (carreteres, obres públiques, educació, distribució d'aliments, etc), les quals mostren els resultats de l'anàlisi en el consell general i es decideixen les mesures a prendre. d'aquesta manera, els mateixos treballadors tenen el control total sobre la extracció i distribució de recursos, així com del ritme de producció de qualsevol fàbrica, taller... dels sindicats locals en definitiva. La producció es distribueix mitjançant distribuidores que suplirien les actuals botigues, i que en les assamblees informarien dels productes amb excedent i dels que falten. Les persones poden anar a la distribuidora i agafar el que els calgui. Per exemple, amb la roba, agafes el que necessites (pots tenir algunes mudes a casa de recanvi) i vas portant la roba bruta a la bogaderia, on quan sigui neta ja es durà de nou a la distribuidora. sé que sembla impossible perquè la gent tendeix a acumular béns, peró l'anarquisme es basa en la educació i si no existeix la propietat privada i la gent pot aconseguir tot el que necessiti no serveix de rés acumular béns. bé, digues alguna cosa i ja escriuré més... sempre es divertit debatir economia socialista amb un comunista jeje
No està malament. s'sembla molt al que també contruiria jo. De totes formes tot i la estructura sindical, que per herencia de l'anarquisme vols reproduir, jo també sumaria una de geografica. És a dir, barri, ciutat, comarca, bagueria, nació, internacional. Perque a més dels problemes productius de base estructural, també tenim els relacionats amb la ciutadania que els consumeix. És adir, a part de la involucració clara i improtant dels trebaladors en la seva producció, crec que també l'estructura geografica i la població com a tal ha de pdeor parlar per poder també decidir. En poques paraules, posu en mans de la població en si el poder de decisió de la producció, i no tan sols en mans dels treballadors especifics de X fabrica. salut! PD: i no s'asembla a el que pretenien ser els soviets 
Sí, potser no m'he explicat prou bé: el que intentava dir és que cada productor es federa per una banda amb el gremi (sindicat de productors del mateix producte) i per una altra amb el sindicat local, on estàn federats tots els productors idistribuidors de la localitat. cada assamblea tria els seus portaveus per que es reuneixin en una de més gran geogràficament (les assamblees de barri trien representants per a l'assamblea de ciutat, etc) i el model es reprodueix fins arribar a les assamblees mundials de cada gremi i la general de tots els oficis. PS: es normal que s'assembli, pràcticament luitem pel mateix, encara que no sempre ho fem igual... Salut!