La portada de l'ABC crida a enfortir Espanya Amb una enorme bandera espanyola de rerafons, el diari il·lustra una enquesta que assegura que la majoria de la població vol que el govern central gestioni una major part del pressupost REDACCIÓ Barcelona | Actualitzada el 12/01/2011 09:35 Portada de l'ABC d'avui.El diari ABC publica avui en portada els resultats d'una enquesta sobre la despesa pública amb el titular "Fortalecer España". La consulta assegura que el 46% dels ciutadans pensen que el govern central hauria de gestionar una major part del pressupost. El 30% considera adequat que Madrid controli un 20% de la despesa (per un 40% de les comunitats i la resta entre ajuntaments i la Seguretat social). El 16% considera que la porció del pastís estatal és massa elevada. 
Idiotes!   Centralitzar el país no equival a enfortir-lo.  Però ja sabem com és Espanya.
Alexander escrigué:  Centralitzar el país no equival a enfortir-lo.  Però ja sabem com és Espanya.Per negar-li una autonomia a Cuba la van perdre i van caure en una depressió col·lectiva. Ja diu la dita que els pobles que no aprenen de la seva història...
No és que Castella no n'aprengui, és que són així i prou. No en saben més, per això l'única solució és cadascú per la seva banda i tant amics, Castella centralitzant, i els Països Catalans confederant-nos.
Però què collons Castella! Quina manera de distorsionar! Que Extremadura és Castella? Andalusia és Castella? Que Aragó és castella? Doncs són tan espanyoles com Castella, i ara ves i els dius que són castellans! A vore: copieu cent vegades:  UNA COSA ÉS UNA LLENGUA I UNA ALTRA UN PAIS.  
Abel escrigué: Que Extremadura és Castella? Andalusia és Castella?   I tant que ho són! Llegeix una mica de història, au. Busca un mapa d'Extremadura o d'Andalucia anterior a 1978. Tant Castella era Burgos com Sevilla.
No és ben bé així. Jo vaig estudiar les "regiones de España" durant els darrers anys del franquisme i Andalusia i Extremadura ja existien.Però sí que és cert que la divisió territorial espanyol ha estat bàsicament provincial des de sempre. Un intent de crear regions supraprovincials no va ser fins al segle XIX i durant molts anys eren agrupacions de provincies sense cap mena de poder administratiu i encara així van haver molts canvis en pocs anys.  Una regió anomenada "Andalusia" no ha existit fins al segle XX per exemple. He trobat aquest article de la Vikipedia que en parla. És curiós veure'n els mapes (que de fet, no mostren totes les variacions que explica el text).
Independentment de les divisions territorials hi ha una cosa que és la identitat regional. Des del segle XVIII i probablement en un procés paral.lel a la "nacioanalització" del nou estat espanyol sota el nom d'Espanya, existeix una identitat regional andalusa i una altra castellana i diferents. Vaja, que castellans i andalusos se senten regionalment diferents tot i que uns i altres, per supost, nacionalment espanyols. I ara, com a transgressió personal una mica impertinent, sempre he pensat que eixa falta de comprensió que a vegades observe en els catalans respecte al fet regional és degut a que sou un país petit, molt compacte, molt basat en la vila i la comarca i sense apenes tradició regional. I la prova la veig en una divisió tan arbitrària, poc arrelada  i sempre  polèmica com són les vegueries.   
No ho se xiquet. Jo només volia esmenar el comentari del company respecte a la divisió territorial. Sobre els sentiments de si els andalusos són més o menys castellans o si se'n senten no en parlo perquè no en tinc ni idea i, així entre nosaltres, se me'n fot bastant. Però ja posats, aportaré al debat la meva única experiència més o menys de primera ma  sobre el tema és sobre la regió de Múrcia.La meva mare va nèixer en un poble d'Albasit i va venir a Catalunya en temps de Franco quan aquesta provincia era juntament amb Múrcia part de la regió murciana. Des de 1978 Albasit forma part de Castella-La Manxa però la meva mare no se'n sent gaire. Bé, ella se sent catalana però quan li demanes pels orígens encara et diu que murciana. Per costum? Potser sí.Però la seva família allà recordo que el canvi va ser rebut amb disparitat d'opinions, però la gent jove ja no en te cap dubte ni se'l planteja.Vull dir que les identitats es poden potenciar en certa manera. Sí que és cert que hi ha llocs on hi ha consciència d'identitat forta independentment de la divisió territorial. Per exemple Múrcia (i Cartagena!) és un lloc petit però està clar que no són andalusos, ni manxecs, ni valencians.Però en canvi en altres llocs la identitat és més difusa i depén de com pot canviar en relativament poc temps. És el cas que explicava d'Albasit però també Almeria...o recordo un post molt interesant d'un usuari (no en recordo el nom) que parlava de la percepció de la identitat castellana en les diferents partd de l'antiga regió de Lleó.
En efecte. Però això sol ser habitual en totes les divisions regionals. Els límits a vegades són imprecisos, tan històricament com en el sentiment identitari de la gent i a vegades també hi ha territoris de difícil catalogació. En l'article de la Viquipèdia ja consta que la regió (allà es diu país) castellana té uns límits imprecisos. A més del cas que esmentes d'Albacete (mig murciana mig castellano-manxega) hi ha casos com Cantabria o La Rioja, subregions castellanes de forta personalitat, tant que han acabat formant comunitats autònomes a banda. O el cas dl nord de la província de Càceres, on la diferencia entre estremenys i castellans es difumina. Ara, al marge de particularitats frontereres, t'assegure que andalusos i castellans, per exemple, tenen molt clar que uns no son els altres. Però tots espanyols, això sí.