Hola. Soc anarcoindependentista, i ho dic obertament. Molta gent, tant "llibertaris" com independentistes m'an dit idiota més d'un cop, peró no soc un pijo-anarki, he llegit bastant sobre anarquisme i considero que no només no és incompatible, sinó que l'anarquisme sempre hauria de donar suport a aquest tipus de reivindicacions. Algun usuari ho troba incompatible? si es així digueu el perquè, siusplau! ||@|| 
el problema, esque independeècia implica la no dependecia d'españa, i per tant la creació d'un estat català. Perque així es com es palnteja. Jo crec que el que voleu es la no dependecia cultural, però aqui sacaba tot.. la resta, la economica, la administrativa i demes, us en refot de qui sigui, perque no en voleu cap. Per tant, jo nos eria tan agoserat de dir anarkoindepe, sino que diria anarquista CATALÀ. i crec que seria molt més correcte. La veritat crec que es bastant una moda.... Més que res per la falta de base filosofica i practica en quant a l'independetisme en si. Si que es trobara per la justicia cultural de les nacions en tot cas com a molt, pero no de l'altre manera i menys en forma d'inependencia. Despres, crec que tampoc un anarquista pot estar a favor de l'autodeterminació, doncs implica de "segregació" de l'estat i no pas la destrucció, es absurd com deia abans canviar de nom si nno canvia l'estructura, no??? I per finalitzar, no magrada l'anarquisme ni el trobo ideal ni eprfecte, perque el trobo individualista. salut! 
Magdalena escrigué: el problema, esque independeècia implica la no dependecia d'españa, i per tant la creació d'un estat català. Em sembla que la conclusió que treus no és vàlida partint d'aquesta premisa. 
els "anarkoindepes" agafen amb pinces la definició per pdoer defensar les cultures per dir "indpendència", però crec que no és correcte. Perque per exemple ells no hauren d'estar a favor de l'autodetemrinació, com ja he dit abans.... llavors com som independets a traves de l'acció directe (propiament anarquista), pero llavors ja no es tracta de independeica, sino de destruir l'estat español. En una catalunya independent, ells haurien de demanar la "independecia" de la persona o quelcoms emblant per ser lliures. Per tant crec que ells no demanen la independencia de catalunya, sino que demanen una altra cosa, i crec que per tant "anarkoindepe" és un error, i crec que és una moda. he dit que consideraria del tot lògic i normal que es diguessin "anarquista català" 
Per rebatre tots els topics que els Marxistes llencen als Anarquistes tens aquest llibre.  Els comunistes Espanyols com veuen la independència de Catalunya?
De quin estil anarquista és qui ha fet el llibre?Moltes coses no són tòpics, són trets diferencials de certs anarquistes. Els comunistes españols que s'aprecien com a tal, defensen l'autodeterminació i el que decidim els catalans. Poden creure si ara és el moment o no, però no impediran res.
La 1/2 de votants d'iniciativa on hi deu haver un important sector veterà anguitista votaran que no. Fins i tot de catalans com aquest. Si són eurocomunistes tan ma fot estan catalogats com comunistes o ex-comunistes. Un intel·lectual orgànic. Els sentiments de pertinença a un poble amb la seva cultura són naturals la gent no és neutra van més enllà de la ideologia que tinguin. Altra tema és que siguin nacionalistes a l'estil hegelià, über alles.
Que té a veure que votin NO.Estem parlant de si permetran o no que decidim, no de la seva posició.
Des del punt de vista anarquista pur la democràcia és una dictadura per tant també estan en contra de les eleccions al congrés o a un ajuntament. Però tot venia al cas de que has dit que els anarquistes s'oposaran a la independència, doncs hi ha una part de comunistes que també, votant que no i segur que una part està en contra de que es faci la consulta. Des d'un punt de vista ideològic no veig com es pot justificar oposar-se a l'estat català defensant un altre estat l'espanyol. Una cosa és que estiguis en desacord amb tots els estats i una molt diferent defensar l'espanyol. Els anarquistes que defensin això serà per la seva part sentimental nacionalista no per la part anarquista. L'anarquisme és federalista per tant el millor seria que cada vila fos un estat independent a l'estil polis gregues, el centralisme-democràtic i vertical és dels comunistes. L'ideal teòric comunista seria un estat per tot el planeta amb un centre de poder on es decidís tot.
Ostres, això que s'oposen a la democrà si que és un tòpic, o és que només creus que existeix la liberal?? Jo no he dit que s'oposin, he dit que el seu objectiu no és crear un estat català, i per tant no volen la independència com l'entenem, sinó que lluiten tant contra un estat espanyol com contra un català. Per això dic que ells són anarquistes catalans, no pas independentistes com s'enten. Per això mateix fins i tot ells fiquen el mot "total" després d'independència per a mostrar que parlen de quelcom diferent.  
D'acord però és que l'independència com l'entén la majoria és crear una espanya/frança en petit en quan a l'organització del poder, el centralisme vertical passaria de Madrid a Barcelona. Però si entens independència amb el sentit ampli és a dir individual, l'únic centralisme i sobirania valida és la individual i això és més semblant a ser un anarquista que a un que vol un estat-nació-unitari-jacobí. Això és independent que et sentis català o no, és un tema de com organitzar el poder.
Tothom pensa en el primer punt que dius, no en el segon.On per cert, estem parlant d'una demanda col-lectiva, així que l'aspecte individual queda més desvirtuat i secundari. Per cert, jo vull un estat federal on les federacions siguin les vegueries.
Per mi, que em sento català, el millor és crear un estat-nació clàssic de Catalunya i després anar-lo transformant cap a concepcions llibertaris de com organitzar el poder. Dins d'Espanya no hi ha cap canvi possible, a part si fos un estat neutral encara però volen assimilar-nos a tots, fer-nos a tots iguals en el sentit pejoratiu, en el sentit cultural. El lema, d'igualat, llibertat, fraternitat, hi ha gent que l'interpreta com quelcom positiu però en la pràctica va ser negatiu, ja que igualtat significa que tothom seria francès-cultural per tant eliminació d'occitans, catalans, bretons, i el de llibertat en quan els burgesos la nova classe dominant podrien fer, enriquir-se, el que volguessin.