aquí teniu el nou llibvre que ha tret : TOLERANCIA ZERO Viñas, Carles Angle Editorial | col·lecció Fil d’Ariadna, El -Angle- | ISBN 978-84-96521-12-4 376 pàgines | Publicat 14/03/2006 | 14,5x23 cm. | Sociologia | Català Hi ha colors que aixequen passions, victòries esportives que sacsegen un país, jugadors que meravellen... Sovint el que es mou a l’entorn de l’esport queda ocult per la passió i la fascinació. Només això pot explicar que pervisquin, sobretot en el futbol, les actituds violentes i incíviques de determinats col·lectius d’afeccionats. A Tolerància zero Carles Viñas revela amb detall l’origen, la trajectòria i la ideologia d’aquests seguidors, més enllà de tòpics i estereotips, i posa al descobert qui són i com són els integrants dels grups radicals dels principals equips de Catalunya, les Illes i el País Valencià: els Boixos Nois, les Brigadas Blanquiazules i els Yomus, entre altres. Davant del debat sobre la violència i el racisme en el futbol, Viñas planteja i analitza deu iniciatives d’intervenció d’un fenomen que pocs gosen afrontar -la determinació de Joan Laporta, president del FC Barcelona, és un fet excepcional. Per la seva extensió i profunditat, Tolerància zero s’erigeix com l’estudi definitiu sobre el món dels radicals al futbol de casa nostra. i aquí teniu una cançó seva: Número 12 Títol: Número 12 Grup: Opció K-95 Disc: Terra cremada Any: 2004 Només sortir ens estaven esperant els d'uniforme i els de paisà en helicòpter també a cavall seguretat policial Però el pitjor havia d'arribar darrera dels gossos, els porcs pluja de pedres, ampolles i pals nosaltres som els colors (*) Antifa Hooligans... Barça! Antifa hooligans... Pauli Antifa hooligans... Celta Antifa Hooligans Vam entrar al camp del nostre enemic els seus insults ens feien gaudir la nostra grada era un infern sense desistir ni un moment Tot celebrant els nostres gols una victòria, un nou triomf vam demostrar ser l'afició nosaltres som els colors (*) Antifa Hooligans... Barça! Antifa hooligans... Pauli Antifa hooligans... Celta Antifa Hooligans Oi! Supporters Fussball und skinheads nosaltres som els colors el número 12, número 12 aquí el teniu en actitud 100% hooligan: 
Als qui heu llegit el llibre: Sincerament, quina visió dóna l'autor de la violència als recintes esportius? N'està a favor o en contra? 
La teva pregunta no té perquè tenir resposta. Es pot escriure un llibre sobre un tema sense estar-hi "a favor" ni "en contra". Tot i així, la majoria dels periodistes no ho deuen entendre. El troll aquest que tenim aquí, no crec que entengui ni tan sols aquest matís... 
No, però sovint s'intueix una mica cap a quin cantó es decanta, no? Penso que si s'escriu sobre un tema és perquè es té quelcom a dir al respecte, per tant, l'imparcialitat és molt relativa... 
Doncs trobo que els millors estudis són aquells que no es posicionen, i que deixen ben clar que no ho fan. O com a mínim, aquells que es posicionen el menys possible. 
D'acord, però és molt difícil d'acosenseguir, això que dius. 
No sempre. Per exemple, quan el que fa l'estudi no està gens interessat amb el tema o li queda molt llunyà. 
Perdona, però en aquest cas crec que el que dius no té massa sentit. És com dir que algú que escriu un llibre sobre el càncer no ha de posicionar-se respecte a si el càncer és bo o dolent. De veritat creus que algú pot estar raonadament a favor de la violència al futbol? Fins i tot si preguntessis a aquells que la practiquen, creus que la defensarien com una cosa desitjable? o simplement es justificarien donat la culpa a d'altres o dient que hom no es pot controlar quan les passions s'exalten? Em sebmla que ningú posa en dubte que la violència al futbol sigui dolenta. Crec que la polèmica té més a veure amb les diferents propostes per acabar amb aquesta violència. Salut.
La veritat, és que ja estava molt offtopic, no parlava concretament del llibre aquest (que no m'interessa gens, per cert). L'exemple que poses del càncer el trobo boníssim, i crec que em dóna la raó. Els llibres que parlen seriosament sobre el càncer, els de medecina, segurament MAI diuen "el càncer és una cosa molt dolenta, etc.". Simplement fant una descripció acurada del fenòmen. Bé, jo mai he llegit cap llibre de medecina, però n'he llegit de tècniques d'imatges mèdiques (radiografia, tomografia, etc), que parlen tota l'estona de com són els tumors i els aneurismes, i ho fan sempre d'una manera completament allunyada. Les imatges que posen d'exemple són de pacients anònims. Si descriuen els símptomes de l'enfermetat per justificar que la tècnica té interès, ho fan sempre asèpticament. Ja es dóna per suposat que el lector sap que les enfermetats són coses dolentes, si s'hagués de dir seria com restar-li importància. Així és més elegant, trob. 
Home, evidentment que un llibre no et dirà "el càncer és una cosa molt dolenta", però segurament parlarà de tractaments per lluitar contra ell... És obvi que no t'ha de vendre res ideològicament, però és obvi també que hi ha un posicionament implícit a favor dels malalts, suposo, i no de la malaltia. Salut.