Llegiu la negreta que he ficat en el text :)La iniciativa Suma Independència es presenta amb poc suportÉs una proposta de formar una 'alternativa electoral unitària i transversal' que neix sense el suport dels grups que vol aplegarAvui a migdia es presenta a Barcelona Suma Independència, que propugna la formació d'una 'alternativa electoral unitària i transversal'. La proposta neix desinflada, després d'haver perdut el suport d'alguns dels impulsors inicials, integrants de la coordinadora nacional de les consultes sobre la independència. El batlle d'Arenys de Munt, Carles Móra, i el diputat d'Esquerra, Uriel Bertran, es van desentendre ahird'aquesta alternativa impulsada per Enric Canela, de Deumil.cat i algú més.Ahir, tant Carles Móra com Uriel Bertran es van reunir amb Alfons López Tena per redreçar les relacions, que s'havien deteriorat aquests darrers dies. En la reunió aquests tres impulsors de les consultes sobre la independència van acordar de definir les línies de feina de les pròximes consultes.Suma Independència cerca suportsEnric Canela no entén la decisió de Móra de desdir-se de participar en la nova candidatura. Per això va dir a VilaWeb: 'No entenc el plantejament de Móra de voler-se'n desvincular per preservar la unitat, essent així que precisament allò que proposem és d'unir tothom per la independència. Crec que l'han pressionat molt aquests últims dies i que per això ha pres aquesta decisió.' Canela va insistir en el caràcter unitari de la seva proposta i que voldria integrar-hi partits, entitats i gent provinent d'àmbits ben diversos. I nega que aquesta proposta coincideixi amb la de caire transversal que fa Reagrupament: 'Ells sorgeixen com una associació organitzada, i nosaltres no. De fet, ens agradaria que els de Reagrupament fossin els primers de dir que  parlaran amb nosaltres.'; també nega que vulgui presentar-se presidint cap llista a les eleccions del 2010, sinó que vol treballar perquè algú altre la pugui presidir.Reagrupament, a l'expectativaTot amb tot, la vice-presidenta de Reagrupament, Rut Carandell, va dir ahir a VilaWeb que ningú de Suma Independència no s'havia posat en contacte amb ells per demanar-los d'adherir-s'hi. I que la seva formació es proposava, justament, de sumar forces per la independència. Per tant, esperaran a saber si la idea de Suma Independència és coincident o no, complementària o excloent. En tot cas, recorda que, fa uns quants mesos, ja van oferir a Canela d'incorporar-se a Reagrupament, però que s'hi va negar.Reagrupament es posarà a disposició dels organitzadors per donar suport a les consultes del febrer i de l'abril, 'deixant clar que ens presentarem a les eleccions i que volem defugir les fotografies i posar-nos al marge dels afanys de protagonisme', va aclarir Carandell.
Trobo molt trist que un diari com Vilaweb faci un editorial d'aquest tipus. Això és periodisme groc. D'aquí al periodisme de l'Urdaci amb el seu "ce ce o o" (CCOO) no hi ha diferència.  Em repugna veure com qualsevol iniciativa independentista -sigui la que sigui, collons- és rebuda per altres independentistes de seguida amb mensypreus, insults, riotes, difamacions i atacs personals. I veig que en Partal s'apunta a aquesta mentalitat destructiva que impera en alguns independentistes.
jo el que trobo destructiu es continuar fent capelletes fins a l'infinit...
Si pero es que resulta que la capelleta que no es vol entendre amb la resta sou vosaltres. Aqui no es munta cap capelleta, aqui es vol fer anar totes juntes. El manifest es clar. Altra cosa es que el vulguis tergiversar. Això vosaltres no ho voleu, voleu anar sols. L'esperit de capelleta es aquest d'anar sols i no voler parlar amb la resta. No es pas el contrari eh
4 li dieu a 3000, si no us uniu a nosaltres, és que voleu anar sols?
4 de que? de independentistes hi ha infinitat més que els 3000 que dius. Tots junts hem d'anar i qui no vulgui anar junt es que vol anar sol (amb 3000 o 4 pero sol)
D'independentistes hi ha infinitat més de 3000, però el cert és que no es troben en aquest conglomerat que s'anuncia per aquí.
Ah no? Aquesta gent que dius son els promotors, si et fixes EC no hi és per exemple. A banda dels promotors (entre els quals hi ha gent de la CUP, dels deumil.cat, etc....) hi ha els adherits i la llista és oberta a tothom
si fossin tants, perquè no s'adhereixen a reagrupament, i sent majoria, el fan seu? es tan fàcil com això, si realment són mes que reagrupament, que hi entrin en massa i el seu pes no serà cap altre que la seva proporció respecte al total de militants. 
Reagrupament es una cosa feta ja per una gent determinada que surt d'ERC (amb altres) i així es fa ja d'entrada sense tenir en compte res més ni la resta d'organitzacions ni res del que s'estigués fent en aquest sentit, etc.... Es munta d'una determinada manera a criteri dels que ho impulsen, despres s'acaba de perfilar amb els que s'hi afegeixen i punt. No veig perque ningú, per voler anar junt a RCat i a la resta d'organitzacions independentistes, s'ha de veure obligat a entrar a entrar a una altra organització i intentar fer-la seva, ni sotmetre's a la disciplina de partit d'una organització aliena, ni acatar les seves majories renunciant si cal als seus principis, ni res per aquest estil. Quina necesitat te ningú ni cap organització independentista de fer això? Es que acàs quan els partits diversos es junten per anar electoralment junts (que és del que es tracta unicament) per defensar uns ideals compartits, com passa sovint a les europees sense anar més lluny, enlloc de juntar-se tracten de fer això que dius i uns entren dins els altres i tracten d'apoderar-se de lo que han muntat els demés, etc.... Quina mena de películes son aquestes? En casos així les organitzacions s'asseuen a una taula a parlar, arriben a un acord, es coaliguen, van juntes a les eleccions, defensen un objectiu comú, si no els convé marxen, cadascú és qui és i no es veu obligat a seguir la disciplina interna dels altres més enllà dels acords presos en fer la coalició, i ja està. És ben simple. No fa falta fer películes ni se'n fan enlloc de películes com aquestes. Quan hom vol unir voluntats i sobretot quan, com passa en l'independentisme, tot està força dividit, hi ha discrepancies entre unes organitzacions i altres, el que busca és la manera millor per vèncere les reticències. Dificilment optarà doncs per fer filigranes de voler fer combregar tothom amb rodes de molí i fer-los entrar dins de cap banda i allà batallar per imposar la seva als altres (tenint com te cada organització la seva manera de fer diferent a les altres), etc... Tot això ho faria més aviat aquell que no volgués res més que tirar endavant lo seu, fer veure que és lo de tots, i així estalviar-se de tractar de tu a tu amb altres organitzacions, tractar de unir-les, etc... Si tot això ho fa ja directament algú que ja no vol ni tant sols parlar amb la resta em penso que ja queda clar qui es qui vol unir voluntats usant les millors fòrmules i qui no ho vol fer i busca excuses per no haver de fer-ho. 
El que vull dir és que n'hi ha prou amb que una organització sigui oberta, transversal i assambleària per encabir.hi tothom i representar bé els pesos relatius de cadascú. no és que la gent s'encapritxi en reagrupament, és que la marca està creada, és coneguda, etc... i la imatge i publicitat que té és molt important conservar-les, això em sembla raonable i de sentit comú, i per mi pot més que el teu argument de que es un xiringito més. l'únic que veig que no pugui agradar és el nom, perquè entrant-hi, si sou prous, podeu fer que sigui tal i com vulgueu. reagrupament és un marc, i és un marc tan de mínims (independència i democràcia, és que és assumible per absolutament tothom), participatiu i flexible, que em sento incapaç de veure motius per part de patriotes sincers de no entrar-hi. (no entrar-hi per crear un clon)
Reagrupament és un marc per a vosaltres, ho respecto. Pero no deu de ser bon marc quan no satisfà a tothom i es demana quelcom més ampli. Si una organització esta al servei del pais i no al propi servei quan es troba amb un fet així reacciona i intenta trobar alternatives. Aixòes el que es busca, una formula que satisfagui a tots. La manera de fer-la no és no voler parlar amb la resta, es asseure's a parlar i trobar-la. I una organització no és una coalició. Es que és ben senzill.