Si estiguéssiu a la guerra civil a on estarieu ideològicament? 
Doncs segurament al PSUC. ERC també em cau bé, però com a marxista, en aquell moment hagués recolzat el PSUC segurament. 
A tots dos, és cert que el PSUC va cometre certs actes reprovables de la mateixa manera que membres del POUM i de la CNT assassinaren a membres de la Guardia d'Assalt, a patriotes catalans, etc. En tot cas, no vull entrar en el tema dels assassinats. Vull entrar en el tema d'estratègies, i com a estratègia en temps de guerra, la del PSUC era raonable, i la del POUM era de bojos. I, veient les conseqüències de la derrota, sens dubte m'inclino pel partit més pragmàtic i amb més sentit comú. 
no de bojos, era de suicides. Era el mateix que voler perdre. Incoerent, si, però estarien més contents. Alguns encara no saben la diferencia entre el socialisme utopic i el socialisme cientific. Es pensent que per ser més "super" d'esquerres, estan fent la posició correcte. Quant de tots es sabut que els marxistes i els leninistes lluitem també contra les actituds infantils com les que alguns reprodueixen: El PSUC no eren marxistes, mataven gent, allò no era ser socialista... Ser socialista, i menys al 36, no vol dir tenir les actituds ultrautopiques que tenim al 2007 la majoria de joves. Nosaltres sabem que no podem portar a terme la majoria de les nostres propostes (per quesitons materials del nostre moment temporal), per tant, qui la diu més grossa sembla ser el més marxista. Allà tenien la possibilitat de construir una cosa, i alguns volien seguir sent el jove utopic que la vol dir més grossa. El materialisme historic, base marxista de l'estudi de la historia ens diu com han funcionat les revolucions, les aliançes que han format cada classe en el seu moment, la lluita de classes i el suprot que necessita en cada moment revolucionari la calsse dominada. Alguns volen fer creure que a l'españa amb l'inici de l'industria, l'aliança amb la "burgesia" no es podia acceptar o era no "no marxistes", com algusn diran pel pacte ERC-PSUC. Un bon analisis marxista demostra que és la burgesia qui fa la revolta democratigo-burgesa inicial. I com a la URSS, primer s'ajuden d'aquesta classe. Posteriorment, Lenin i els revolucionaris prenen el control, però despres de vencer al tzarisme, i el propi Lenin diu que el pas burges de la revolució, l'havia de fer el partit comunista de forma controlada. En altres paraules, aquell pas s'havia de fer de totes formes. Alguns pensen que són més marxistes, però realment es salten a la torera el marxisme. 
Per què consideres al POUM com a actitud infantil? El POUM i la CNT van fer una revolució des del proletariat, i va funcionar fins que els nacionals van entrar per les seves terres, o bé, quan els estalinistes van parar-lis els peus. 
fantilisme de l'esquerra són unes teories que va detallar Lenin sobre certes actituds de comunistes. Que anaven de més marxistes i més d'esquerres, i eren esquerranistesw i infantils en les seves accions. 
Em sembla genial que fos una teoria de Lenin, però podries fer-ne cinc cèntims d'aquestes certes actituds comunistes? 
clica 
Em sembla genial que sigui un pdf de 66 pàgines, però podries fer-ne cinc cèntims? Reitero 
jo considero molts cops també una actitud esquerranista la de critica a Cuba i voler-la destruir. Molts anarquistes i moltes tendencies trotkistes volen que Cuba caigui perque diuen que son stalinistes i  Pedro  histories més. Això és no voler entendre la realitat mundial i nacional cubana i anar d'esquerranista. més de Lenin sobre la participació: (aportació de revolta global al forum d'on es va parlar sobre l'esquerranisme) "Els bolxevics haurien estat incapaços de conservar... el nucli sòlid del partit revolucionari durant els anys 1908-1914, si no haguessin defensat en la lluita més dura la combinació obligatòria de totes les formes de lluita legals amb les formes de lluita ilegals, la participació obligatòria en un parlament ultrarreaccionari i en una sèrie d'institucions permeses per una legislació reaccionaria". sobre els sindicats per Lenin que va penjar comunika: Els comunistes ?d?esquerra? alemanys creuen que poden respondre resoludament a aquesta qüestió amb la negativa. Segons la seua opinió la cridadissa i els crits de còlera contra els sindicats ?reaccionaris? i ?contrarevolucionaris? (açò ho fa K. Horner amb un ?aplom? i una neciesa especialíssims) basten per a ?demostrar? la inutilitat i fins i tot la inadmissibilitat de la labor dels revolucionaris, dels comunistes, en els sindicats grocs, socialxovinistes, conciliadors, en els sindicats contrarevolucionaris dels Legien. Però per convençuts que estiguen els comunistes ?d?esquerra? alemanys del caràcter revolucionari de semblant tàctica, aquesta és radicalment errònia i no conté més que frases buides." "Tampoc poden no parèixer ridícules, puerils i absurdes les molt sàvies, importants i terriblement revolucionàries disquisicions dels comunistes d?esquerra alemanys sobre aquest tema, a saber: que els comunistes no poden ni han de militar en els sindicats reaccionaris, que és lícit renunciar a semblant acció, que cal eixir dels sindicats i organitzar sense falta ?unions obreres? noves, completament pures, inventades per comunistes molt simpàtics (i en la majoria dels casos, probablement molt joves), etc., etc." "Però la lluita contra l??aristocràcia obrera? la sostenim en nom de la massa obrera i per a posar-la de la nostra part; la lluita contra els caps oportunistes i socialxovinistes la portem a terme per a conquistar la classe obrera. Seria neci oblidar aquesta veritat elementalíssima i més que evident. I tal és precisament la neciesa que cometen els comunistes alemanys ?d?esquerra?, els quals dedueixen del caràcter reaccionari i contrarevolucionari dels capitostos dels sindicats la conclusió de la necessitat... d?eixir dels sindicats!!, de renunciar a treballar en els mateixos!! i de crear noves formes d?organització obrera inventades per ells!! És aquesta una estupidesa tan imperdonable que equival al millor servei prestat a la burgesia pels comunistes. Perquè els nostres menxevics, com tots els líders sindicals oportunistes, socialxovinistes i kautskians, no són més que ?agents de la burgesia en el moviment obrer? (com hem dit sempre referint-nos als menxevics) o en altres termes, els ?lloctinents obrers de la classe dels capitalistes? [labor lieutenants of the capitalist class], segons la magnífica expressió, profundament exacta, dels deixebles de Daniel de León als Estats Units. No actuar en el si dels sindicats reaccionaris, significa abandonar les masses obreres insuficientment desenvolupades o endarrerides, a la influència dels líders reaccionaris, dels agents de la burgesia, dels obrers aristòcrates o ?obrers aburgesats? (sobre aquest punt veja?s la carta de 1858 d?Engels a Marx sobre els obrers anglesos)." "Precisament l?absurda ?teoria? de la no participació dels comunistes en els sindicats reaccionaris demostra amb la major evidència amb quina lleugeresa aquests comunistes ?d?esquerra? consideren la qüestió de la influència sobre les ?masses? i de quina manera abusen de la seua cridòria sobre les ?masses?." "Milions d?obrers a Anglaterra, a França, a Alemanya passen per primera vegada de la inorganització completa a la forma més elemental i rudimentària, més simple i més accessible (per als que es troben encara de ple impregnats de prejudicis democraticoburgesos) d?organització: precisament els sindicats; i els comunistes d?esquerra, revolucionaris, però irreflexius, queden al costat i criden: ?Massa!?, ?Massa!? i es neguen a treballar en els sindicats!! sota pretext del seu ?esperit reaccionari?!! i inventen una ?Unió Obrera? nova, pura, neta de tot prejudici democraticoburgès i de tot pecat d?estretor corporativa i professional, ?Unió Obrera? que serà (que serà!) (diuen) molt àmplia i per a l?admissió en la qual s?exigeix només (només!) el ?reconeixement del sistema dels Soviets i de la dictadura? (sobre açò veja?s la citació transcrita més amunt)!!" "No es pot concebre major insensatesa, un dany major causat a la revolució pels revolucionaris ?d?esquerra?. Si hui a Rússia, després de dos anys i mig de triomfs sense precedents sobre la burgesia russa i la de l?Entente, establírem com a condició precisa per a l?ingrés en els sindicats el ?reconeixement de la dictadura?, cometríem una favada, trencaríem la nostra influència sobre les masses, ajudaríem els menxevics. Perquè tota la tasca dels comunistes consisteix en saber convèncer els elements endarrerits, a saber treballar entre ells i no en aïllar-se d?ells per mitjà de fantàstiques consignes infantilment ?esquerranes?." ---------------------------------------------------------------- ---------------------------------------------------------------- Són formes d'esquerranisme. No per anar de més pur i de crear els teus guetos purs ets més marxista. I no per criticar al PSUC a ERC i a tota la resta en una suposada puresa d'esquerres no contaminada per ningu (digali URSS digali la burgesia) i per no anar amb impurs, ets més marxista.
No crec que es tracti d'una qüestió de ser més marxista o més comunista, sinó de seguir les teves idees. El comunisme no són només Marx, Lenin i l'ortodòxia d'alguns. A més, crec que tenir una actitud menys passional i criticar a altres maneres de fer més idealistes, tractant-los de infantilisme, també és voler intentar autoproclamar-se l'autèntica essència del comunisme. Em fa l'efecte, potser equivocat, que alguns intenteu seguir al peu de la lletra el que van dir grans pensadors i líders (Marx, Lenin,...). Estem en contextos diferents, i no crec que seguir al peu de la lletra unes teories de fa 100 o més anys faci a alguns menys infantils. 
això no caduca. De totes formes, parlavem del 36, per tant eren teories de Lenin que tindrien 20 anys aprox. Per tant si critiquem d'infantil i d'esquerranista al POUM no estem fora de cap context extrany i diferent. Despres, l'analisis de com s'han dut a terme TOTES les revolucions demostren una "pauta", i alguns per ser més purs pensen que no han d'aliar-se mab ningu, que tal i qual son  Marcos , i això també es esquerranisme abans i ara. No es criitiquen les idees més o menys "utopiques", sinó les accions que comporten realitats. Justament són esl esquerranistes els que diuen ser els més seguidors de MArx, i els qui defensem en major o menor mesura la URSS sóm com traidors a la veritat marxista. La contrareplica es la que et deia, que ells són infantils i esquerranistes i no responen als interessos de la classe treballadora sinó a una postura "pura" aïllada de la realitat.