Unitat Nacional Catalana, Esquerra, Esquerra Independentista, etc. Són molts els ventalls a què pot optar un independentista a l'hora de militar en algun lloc. Totes les opcions són vàlides i legítimes. Però, quina creieu que és la tàctica més indicada per a convèncer la resta de la població que no se sent independentista? Sovint em faig aquesta pregunta. Darrerament hem vist com Zetapé&Los Talantes s'han donat un bany de masses als assentaments de colons del nostre país. Creieu que hi ha alguna possibilitat que aquesta gent, els colons espanyols, es tornin algun dia independentista? Jo he veig molt fotut, per no dir impossible. Sigui com sigui, hi ha d'haver alguna manera per fer penetrar el nostre discurs en aquella població -catalanoparlant inclosa com CiU i PSC- que ara com ara no ha fet seu el discurs independentista. Com creieu que s'hauria de fer? Creieu que el partit en el qual militeu o simpatitzeu ho fa bé? De vegades penso que estem errant el tret, i sóc el primer en fer autocrítica en aquest sentit, ja que potser pregonem un discurs massa romàntic i potser hauríem de ser més pragmàtics en aquest aspete per a seduir la resta de la població catalana. I penso que hauríem de treballar molt bé el tema dels nous immigrants, ja que si ens els sabem posar del nostre cantó hi tindrem molt de guanyat. Però em temo que en aquest sentit tampoc s'està aprofitant l'ocasió com caldria. Què en penseu? Quina és l'estratègia a seguir per a convèncer la gent que actualment no se sent independentista? 
per exemple... que ser espanyol surt molt car independentment dels teus orígens o la teva llengua materna
L'espoli fiscal de l'estat espanyol afecta a totes les butxaques per igual, no diferencia entre qui parla castellà o català. 
El que surt car és ser pobre. Si ets ric, rai. Això de l'espoli (millor dit, espoliació, no espoli) fiscal és fals. Les regions pobres no ho són per obra i gràcia de l'Esperit Sant. I les riques el mateix. El capitalisme no ve del Cel ni és volutat de Déu. Perdoneu pel llenguatge tan catòlic que m'ha sortit. 
Jonathan escrigué:  El que surt car és ser pobre. Si ets ric, rai. Per aixó mateix a tothom li cal la independència. Respecte a les regions pobre només dir-te que a Andalusia i Extremadura van ser els terratinents, gairebé sempre l'aristocràcia espanyola al estil de la coneguda duquessa d'Alba, els responsables de la seva pobresa i el seu endarreriment. Catalunya, pel contrari, va donar l'oportunitat a centenars i centenars de milers de persones de treballar durament per assolir un futur que a les seves terres d'origen els tenien negat. La versió oficial del nacionalisme espanyol és tanmateix que va ser Catalunya la responsable de la pobresa d'aquestes regions. Només una forma de desviar la responsabilitat d'un estat espanyol, i en concret de les minoríes que l'han dirigit al decurs de segles i encara el dirigeixen, d'haver fet res excepte explotar i reprimir aquesta gent. 
No eren les regions o nacionalitats o regions... Era la Revolució industrial, que es va desenvolupar només a alguns llocs d'Europa. Però queda maco: Catalunya, pel contrari, va donar l'oportunitat a centenars i centenars de milers de persones de treballar durament per assolir un futur que a les seves terres d'origen els tenien negat. Traducció: El capitalisme català va aprofitar la mà d'obra barata espanyola per enriquir-se i ara és hora, segadors, de dir "Adéu, Espanya!" És com un culebrot iberoamericà. 
Als catalans ens afecta a tots per igual l'espoli fiscal de l'estat espanyol. Només pot qualificar-se d'espoli que entre el 9% del PIB català s'en vagi a l'estat espanyol per no retornar mai més. Diners que ens calen molt i que ens manquen per mantenir i millorar serveis bàsics que els ciutadans catalans, més enllà del seu origen i la seva llengua, com la sanitat, l'educació, les carreteres, etc. i un llarg etc. fem servir intensivament dia rere dia. Els burgesos acomodats que tu esmentes són precisament als que menys els importa l'espoli fiscal perque amb els seus diners ja tenen prou. Són els treballadors catalans, per aixó mateix, els més greu i directament perjudicats per l'espoli fiscal als que ens sotmet l'estat espanyol. Quina mena de llibertari estàs fet? Perque t'en facis una idea del que representa llegeix-te aixó: 1.-Quin és el dèficit fiscal de Catalunya respecte a Espanya? L'últim any del qual es disposen dades oficials contrastades és el 2001 (per causa de la política d'ocultisme del govern de Madrid). Aquest any es varen pagar a Madrid 36.240 milions d?euros i se'n varen rebre 24.932, cosa que suposa una diferència del 9,2% del PIB. Això vol dir que de cada 100E ingressats pels catalans, més de 9 es perden pel camí. Dit d'altra manera, cada família catalana envia 4500E anuals a Espanya. 2.- Quins altres territoris de l'Estat espanyol acumulen dèficits fiscals com el de Catalunya? Cap. En termes absoluts som la comunitat que més paga i, comparativament, menys rep. Tot i tenir només el 15,7% de la població, aportem el 21% dels diners totals (dades extrapolades entre el 1997 i el 2003). Per exemple, la inversió pública a Andalusia és quasi el doble que a Catalunya, mentre que la seva població que només és de 900.000 persones més que Catalunya. Un altre exemple: l'any 2003 el 14% del total dels pressupostos de l'Estat espanyol varen anar a gastar-se íntegrament a la Comunitat de Madrid. En termes relatius només les Illes Balears superen Catalunya en temes d'espoli fiscal dut a terme per les autoritats espanyoles (els illencs només reben el 0,7% de la inversió pública, mentre que a nivell de població representen el 2,21%). 3.- És cert que Madrid també pateix dèficit fiscal? No. La capital espanyola, a més, concentra inversions de l'Estat en concepte de capital d'estat que no es compten com a pròpies de la Comunitat Autònoma i que, de llarg, superen els impostos que paguen els madrilenys. 4.- Quant paga un català pel fet de ser espanyol? L'any 2001 cada català va pagar 1.777,44E per ser espanyol, Aquesta xifra no és una excepció, sinó la regla. Si se suma el dèficit fiscal per càpita de cada català entre els anys 1991 i 2001 la xifra esgarrifa: 12.173E. 5.- Tothom paga per ser espanyol? No. Hi ha qui cobra. Comunitats com Extremadura, Andalusia o Castilla-La Mancha reben diners de l'Estat des que existeix el sistema autonòmic. A aquest fet cal sumar-hi que els fons estructurals de la Unió Europea passen de llarg de Catalunya i es destinen a altres comunitats (com ara Madrid). 6.- Per què el dèficit fiscal frena l'economia catalana? Les conseqüències es noten, sobretot, en el sector públic. El sector privat no pot assumir les inversions que es deixen de fer (escoles, sanitat, carreteres, transport, seguretat...). Per això és tan important tenir eines pròpies de finançament. 7.- Catalunya ha de ser solidària amb la resta de comunitats d'Espanya? Com passa amb totes les regions riques, Catalunya ha de ser solidària. Però no cal confondre solidaritat amb espoli fiscal. La solidaritat es produeix quan voluntàriament una comunitat aporta diners a una altra. L'espoli es produeix quan el govern espanyol pren directament els diners. 8.- Quin dèficit fiscal tenen altres regions europees econòmicament dinàmiques? El cas català és únic a Europa. Cap regió ha suportat dèficits fiscals tan alts i durant un període tan llarg de temps. Les regions europees amb un PIB per càpita semblant al de Catalunya, com ara Escòcia, Aquitània i la Provença no només no tenen dèficits respecte als seus Estats, sinó que gaudeixen de superàvits. 9.- El dèficit fiscal és necessari per tal finançar el superàvit comercial? No. Des d'Espanya sovint s'ha justificat l'espoli dient que d'aquesta manera els espanyols tenen diners per comprar els productes catalans. No s'han de confondre les balances fiscals amb les balances comercials. Catalunya dona una mercaderia a canvi d'uns diners. Ningú no dona els diners als seus clients per a que li puguin comprar els productes. 10.- Quines diferències hi ha entre el concert econòmic basc i navarrès i el sistema de règim comú de Catalunya? Euskadi i Navarra disposen de concert econòmic. Catalunya no. El concert econòmic els hi permet normativa plena per recaptar i distribuir els impostos del seu territori, i paguen a l'Estat només els serveis que aquest els presta. A Catalunya l'estat espanyol recapta els impostos, en retira la part que vol i retorna a Catalunya el sobrant. És un sistema de caciquisme feudal que la invasió militar va imposar. 
Tot és fals. No són les terres qui paguen, sinó les persones. Aleshores, els de Sant Cugat del Vallès poden dir que no volen pagar a Badia, o la Garrotxa que no vol pagar a la Terra Alta... O els capitalistes, que no volen pagar als obrers... Visca la solidaritat!
No són les terres qui paguen, sinó les persones. Ridícul. Oi que quan es parla de balança comercial no es diu "no són les terres qui compren i venen, són les persones"? Oi que això seria una precissió ben ximple? Doncs és el mateix: quan es diu "Catalunya paga" s'està dient "el conjunt de ciutadans i organitzacions de Catalunya paga". Aleshores, els de Sant Cugat del Vallès poden dir que no volen pagar a Badia, o la Garrotxa que no vol pagar a la Terra Alta... Poden dir-ho. I llavors es veu si es té més en compte la solidaritat entre aquests diferents territoris o els drets individuals de cada un d'ells. En el cas espanyol, jo no em sento solidari amb un estremeny (o un gallec o un castellà) i no vull que els meus impostos siguin per ell. Igual que un estremeny (etc.) no se sent solidari amb un marroquí i no vol que els seus impostos siguin per ell. És el mateix. Visca la solidaritat! No siguis hipòcrita! Quan reparteixis solidàriament tots els teus béns entre els pobres de Somàlia, llavors podràs dir això. 
Jo si em sento solidari amb extremenys, gallecs, castellans, etc. Igual que dins la UE. O és que els alemanys ara diran que no paguen als polonesos? Pagar impostos no vol dir repartir solidàriament els béns. Això sí que és hipocresia. O és que tu repartiries els teus béns solidàriament amb els pobres de Catalunya? No crec.
Jo si em sento solidari amb extremenys, gallecs, castellans, etc. Igual que dins la UE. O és que els alemanys ara diran que no paguen als polonesos? Ehem... en Zapatero va lluitar per tal de seguir cobrant fons de la UE, i fer que aquests fons no anessin als polonesos. Els espanyols sou solidaris amb els polonesos? Gens ni mica. Per cert, tu et dius nonacionalista, però resulta que ets solidari amb "extremenys, gallecs, castellans, etc". Nomès amb els espanyols. Pur nacionalisme espanyol. En canvi, no ets solidari amb polonesos, marroquins o vietnamites, oi? Nomès amb els espanyols. Pur nacionalisme espanyol. Pagar impostos no vol dir repartir solidàriament els béns Jo no parlo de pagar impostos, jo parlo de ser solidari. "Visca la solidaritat!", això deies tu. I sí, ser solidari vol dir repartir solidàriament els béns. Ja no t'agrada la solidaritat? O és que tu repartiries els teus béns solidàriament amb els pobres de Catalunya? No crec. Ets tu qui va cridant "Visca la solidaritat!", et recordo, no jo. Jo sóc parcialment solidari, i accepto que els meus impostos es reparteixin per igual entre els ciutadans de Catalunya, en la mateixa proporció que amb mi. És una solidaritat limitada. Fas tu el mateix amb els marroquins, polonesos, vietnamites? NO. Tu no ets gens solidari amb tots aquests. Tu ets solidari nomès amb els espanyols. Pur nacionalisme espanyol. 
Dins la UE, els més rics són solidaris amb els més pobres. Dins Espanya, el mateix. Dins Catalunya, el mateix. Et recordo que Polònia ja és també de la UE. Marroquins i vietnamites? Hi estic a favor. Jo sóc totalment solidari, i accepto que els meus impostos es reparteixin per igual entre els ciutadans de Catalunya, d'Espanya, de la UE i del món en la mateixa proporció que amb mi. És una solidaritat il·limitada. 
Dins la UE, els més rics són solidaris amb els més pobres. Fals. Espanya no és solidària amb Polònia. Espanya es queda fons de la UE que haurien pogut anar a Polònia. Però... perquè nomès dins la UE? Dins Espanya, el mateix. Aha. Això és nacionalisme espanyol. I tu el defenses. Marroquins i vietnamites? Hi estic a favor. Mentida. Tu estàs defensant la solidaritat amb els espanyols, i amb ningú més: "Jo si em sento solidari amb extremenys, gallecs, castellans, etc." Com feu tots els espanyolistes. Jo sóc totalment solidari, i accepto que els meus impostos es reparteixin per igual entre els ciutadans de Catalunya, d'Espanya, de la UE i del món en la mateixa proporció que amb mi. Això és una solidaritat de bocamoll. Tu defensaves la típica "solidaritat" nomès amb els espanyols. Típica dels nacionalistes espanyols. I faries el mateix si calguès. Ara, en un fòrum és fàcil dir el que et sembli. És una solidaritat il·limitada. Il·limitada? Encara més mentida! Si tinguessis solidaritat il·limitada, repartiries tots els teus béns a parts iguals. Cosa que, obviament, no fas.