M'agradaria que m'informessiu de les percepcions que teniu al país valencià sobre el nombre de blaveros i el nombre de gent que creu en la unitat de la llengua (o nació, però no cal ser nacionalista per reconèixer segons quines coses). De quins n'hi ha més? A quines zones predominen uns i altres? El Bloc, de quin pal va? Existeixen posicions intermitges i reconciliables. Bé, com obro el tema, parleu del que us doni la gana (que també ho fareu) si és interessant per a conèixer la realitat valenciana. Agraeixo la vostra atenció. Òscar de Tarragona. 
Bé, per entendre'ns d'entrada haurem de tindre en compte la complexitat i diversitat interna del PV. Començarem el nostre "viatge imaginari" a la "frontera" del Sénia, allà on el sud del Principat i el nord del País Valencià es toquen. Moltíssima gent (i jo m'hi incloc) consideren els pobles i les ciutats del nord del PV com a part de les Terres de l'Ebre. Les raons són diverses, des de la geografia, problemàtica (despoblació, allunyament dels centres del poder), passant per història comuna (a nivell religiós, per exemple) fins arribar al tema lingüístic, ja que s'hi parla el mateix dialecte que a la "capital" ebrenca, el tortosí. Quant al tema  Emma isme pots imaginar-te que en aquelles terres és inexistent, seria ridícul mantenir un discurs  Emma  en un lloc on més de la meitat de famílies tenen familiars a les dues bandes del riu Sénia. Quant al tema nacional-polític, hi ha una consciència nacional més gran que al sud en general, però tampoc no està la cosa per tirar coets. La llengua és majoritària (majoria aplastant quasi pertot), de fet, la comarca dels Ports és la que té l'índex de catalanoparlants més gran de tots els PPCC. Hi ha llocs on el BLOC fins i tot té representació important, com a Benicarló on l'alcalde és del BLOC. En general, és la part del PV que millor et puc descriure. Baixem més al sud, a les comarques i pobles propers a la ciutat de Castelló de la Plana. Castelló ciutat és fruit d'un creixement espectacular en molt poc temps i això es veu reflectit en la població que hi resideix - majoritariament castellanoparlant, la qual cosa va lligada a la seua procedència en quasi totes les ocasions (però compte! no sempre...) També és un lloc on la presència d'immigració, sobretot romanesa, és força important. És més fàcil llegir-hi un cartell en romanés que en català i alguns, fins i tot, parlen del valencià com a 3 llengua de la ciutat. La cosa canvia, però, si anem als pobles, on, en general, es manté tant la llengua, com la valencianitat, amb excepcions com la Vall d'Uixó. No puc donar-te dades sobre el BLOC, però crec recordar que en alguns pobles tenien certa força política. El tema del  Emma isme és pràcticament inexistent, llevat d'algunes mostres molt aïllades de  Emma s clarament influenciats per València ciutat, que és on ens desplaçarem ara mateix. València ciutat és una gran taca negra en el mapa tant polític, com lingüístic. Molt se n'ha parlat de València i crec que no cal parlar-ne massa. En general, espanyolisme,  Emma isme i feixisme conviuen tots plegats a una ciutat preciosa i amb tanta i tanta història, fent front a qualsevol mostra de catalanitat (o valencianitat, el mateix cas.) Com ja ho deus saber, València ciutat és la seu del  Emma isme i, de fet, l'únic lloc d'on trau vots i simpaties. La cosa canvia, com pertot, als pobles, on s'hi pot trobar de tot: valencianisme i  Emma isme. La llengua s'hi conserva realment bé, la gent dels pobles no sol parlar castellà com a llengua principal. La qüestió política és diversa, també. Podem destacar la ciutat de Sueca, allà on va nàixer i viure Joan Fuster, allà on el nacionalisme valencià és més fort i amb més representació a nivell electoral. Per acabar, baixem molt més al sud cap a la ciutat d'Alacant, la segona capital valenciana quant a població, la segona quant a espanyolisme. És una ciutat que ha tingut moltíssima immigració i ha crescut molt en molt poc temps. Els pobles d'Alacant, són tot un seguit de contrastos, més bé cap a l'espanyolitat que altra cosa, però d'excepcions n'hi ha, com pertot. La llengua és al sud d'Alacant on més perduda està, en termes relatius, però jo diria que té millor salut que l'èuscar al País Basc. Els pobles, pel que sé, solen ser socialistes i poc valencianistes (no en tots, no s'enfade ningú ;) Bé, en fi, com més al sud, més poc t'he parlat, però és per desconeixement més profund. La gent d'aquelles terres ja anirà afegint coses. Per cert, volia aprofitar aquest missatge per fer un petit homenatge a un poble xicotet de la Vall d'Albaida, Aielo del Malferit, un dels pobles més valencians que he vist mai. I a més a més, té un significat molt especial per mi, per una persona més especial 
Eixa és la teua realitat i només la teua sobre el nort del País Valencià. A més n'hi han coses que "mentixes" per desconeixement. Això de que molta gent (?), suposo que inquantificable, creu que forma part de les Terres de L'ebre... Una cosa és sentir mostres de simpatia per n'ells, que això no t'ho nego, pero que la gent sentisca "formar-ne" part... tinc els meus dubtes. Consciència nacional... dèbil -pero gran- entre la gent de 35-55 anys. La majoria de jovent passa d'estos rollos. I l'alcalde del Benicarló és del PSOE gràcies al recolzament del BLOC i no vice-versa. De Castelló ciutat sí que ho compartixo, el valencià el parlen en sa majoria la gent més gran. Els joves que el parlen és gràcies per la transmició oral de pares a fills, pero no tenen cap inconvenient en parlar en castellà, suposo que com tots los jóvens valencians (menys a poques comarques més procrius al catalanisme). València ciutat... El blaverisme=esapnyolisme disfrassat. El sentiment de valencianitat és molt gran, per estan "contaminats" per la gran influència que té el castellà i l'auto-odi lingüístic que afecta a València desde fa 1 segle. L'horta más de lo mismo. I segons foristes com el "llop" diuen que el valencià cada vegada se parla més. Me mantinc escèptic encara que coneixo castellano-parlants de València que mos envidien pel nostre accent valencià i els agradaria adeprent-lo. I més per abaix de València, en comarques com la Ribera, és on jo dic lo de les comarques catalanistes. Se senten molt valencians i senten una gran admiració front Catalunya i els catalans pero són l'excepció del País. La ciutat més ESPANYOLISTA i més ANTI-VALENCIANA és Alacant  Joaquina , sense cap mena de dubte. El sentiment anti-valencià i espanyol és molt gran entre els ciutadants d'allà, encara que a les comarques colindants com Alcoi i companyia el valencià encara és present... QUE CADASCÚ DONE LA SEUA IMPRESSIæquot; SOBRE EL PAIS VALENCIÀ I SI HI HA QUE CORREGIR ALGUNA COSA QUE ES FAÇA. QUE ACÍ CADASCÚ CONEIX MOLT BÉ LA SEUA ZONA I COMARCA PERO DE LES ALTRES PARLEM MÉS DE TÒPICS QUE D'ALTRA COSA.
- Això que dius de Castellò (molta gent que té el valencià com a llengua materna, però que li importa tres pimentons l'ús social de la llengua) passa en molts altres llocs del Pais Valencià. Mira, un cas verídic... Una veina meua va nàixer a Alzira, i té com a llengua materna el valencià. Es va casar amb un andalús per a vindre's a viure a València ciutat. Ara, ella s'ha fet quasi 100% castellanoparlant, i els dos fills que té han sigut educats totalment en castellà. Moraleja: quan s'enfronten castellà i valencià, sempre ix guanyant el castellà. - A València no sé a quin tipus de sentiment de valencianitat et refereixes, perque ací en general la gent es sent espanyola però no valenciana. Sí, sí, sí, et pot vindre un ex-falangista com el Sentandreu i dir-te "yo me siento valenciano, ehh", però no cola. - I sí. No es per anar d'optimista, però a València ciutat cada vegada es parla més valencià. Es nota prou més que fa 10 anys. Que encara està fotuda la cosa?? No et dic que no; però avanços s'han notat. Passa't uns dies per ací, i ho voràs. Per lo demés, jo puc fer mitjanament vida en valencià. M'han rebutxat per parlar la llengua (sobretot al centre), però pel meu barri no em puc queixar; es tractar d'anar a llocs on saps que et parlaran en valencià, i prou. - Alacant antivalencina?? MÉS que València?? 
A València ciutat quan estiguí a falles se respirava un sentiment i ambient molt gran de valencianitat. Donava igual valenciano-parlants com castellano-parlants, tots sentien eixe sentiment primari de valenciania que tots portem a dins. A esta festa molts castellano-parlants entren en contacte per primer cop en el valencià. Que se senten espanyols els capitalinos? I qui no se sent espanyol al PV? A Alacant ciutat ahí sí que NO se senten valencians. Pero al cap-i-casal... evidentment que sí. Sentiment de regió I Alacant, a les fogueres de st Joan el "puta valencia" se sent dir i molt. S'han presentat partits "cantonalistes" sense èxit. Com el blaverisme a València contra Catalunya doncs allí Alacant contra València. provincianismo puro y duro Eixe sentiment està dins el seno del PP alacantí. O no veus com sempre estan en disputa els zaplanistes i campistes? Que si Alicante por aquí, Valencia nos margina, Somos alicantinos y españoles, etc I después encara esteu en els PP.CC, casi per plorar que no per riure. a que te referixes a anti-valencià? Als que no pensen com natros? Perque entonces n'hi han un 90% d'anti-valencians i això no és aixina 
Per a mí, la llengua és un element imprescindible per al nostre poble valencià. Ú es pot sentir basc i no parlar euskera (doncs durant tota la vida el castellà, si no vaig errat, ha sigut la llengua principal dels bascos, mentres que ací al PV només es parla des de fa 3 segles-2 segles i mig). Però ú no es pot sentir valencià mentres que no parle mai el valencià, o no tinga cap interés en parlar-ho. A mí per ahí no em venen la burra... Una altra qüestió: ú es pot sentir valencià i espanyol alhora?? Obric un altre debat... 
està clar que sense el valencià perdem el principal tret d'identitat dels valencians. Pero creus que no es pot fer nacionalisme en castellà? Que fem en les comarques tradicionalment "xurres"? Eixes no són valencianes? se pot sentir uno català-espanyol? Ves a Catalunya i te sorprenderàs com casi tots els catalans se senten catalans-espanyols. Encara que allí la identitat catalana la tenen molt clareta i la recolzen sense embuts.
Que qué fem a les comarques xurres?? A "nosaltres, els valencians" el tio Fuster deia algo al respecte, però no recorde.... De totes formes, a les comarques valencianoparlants quin sentit té impulsar el valencianisme/independentistes (odie la paraula "nacionalisme", ho sent) en castellà?? Ala, com els blavers, anar de valencians sense predicar amb l'eixemple! 
Lo que deia Fuster era d' una manca de respecte cap a les zones castellano-parlant del PV impressionanr! Els tractava de "xurrets" quasi inexsitents. I clar, com no eren de descndència o cultura catalana ja no eren valencians. Eixes zones el nacionalisme les ha oblidat per complet! I no sols el nacionalsime, tots els valencians; i ens oblidem que eixes zones són tant valencianes com la Marian o La Safor. Per tant, en eixes zones el nacionalisme s' hauria d' anar implantant en castellà, perquè es la seua llengua, i desespanyolitar la zona. Estic parlant de les tradicionalment valencianes, no de Requena i Utiel, incorporades al PV per la provincialització del s.XIX.
Be, jo no se el que deia Fuster respecte a les comarques xurres. Durant un temps, vaig pensar, que eren prescindibles per al PV, i de fet pense que no son valencians, o al menys com nosaltres (serán de nació xurra?). Pense que els partits nacionalistes han d'oferir a les comarques xurres, respecte i tolerància davant la seua llengua i cultura, pero sobre tot la possibilitat de millorar i pertanyer a un país a l'altura dels països mes moderns d'europa, contrastant amb l'Espanya de la caverna i del nodo. Hem d'anar junts, perque es el marc que ens ha tocat compartir, ja que malgrat haver estat junts al Regne de València, s'ha perdut la fidelitat de les comarques xurres cap a les comarques valencianes, i si arriba el dia de l'autodeterminació, ells tindran que decidir, o amb nosaltres o amb Espanya.
tal com està el pati, la qüestió és quina serà la fidelitat de les pròpies comarques de llengua catalana, a vore si preferixen ser independents o ser espanyoles. No busqueu el problema a les comarques xurres o al baix segura, està a les vostres comarques