Fa temps que reflexiono sobre el tema, ja que tinc pendent millorar el meu nivell d'anglès (Batxillerat). Pel que he anat observant, la gent que prové de països on predomina la V.O.S. té molt bon nivell d'anglès, per exemple els portuguesos i escandinaus. En una Catalunya independent acceptaríeu cinema i sèries subtitulades (i doblatge només per la canalla), o continuar amb la situació actual de doblatge íntegre? 
No puc sofrir el doblatge. Em fa mania, ràbia i fàstic. I si a sobre ja és un doblatge dolent (com a la majoria de les sèries, en que una doblador pot arribar a fer fins a 3 personatges) ja es un escàndol. Trobo que, a part d'empobrir el aprendre altres idiomes ja de petits com una cosa normal, li treu el 80% de la feina que fa un actor, la veu. V.O ara i sempre. 
Si vols aprendre idiomes no et queda altre remei que fer colzes. Entaforant el cul a una butaca de cinema no aprendràs cap llengua encara que t'hi estiguis mil anys.
Es que no pretenc que sàpigues anglès veient sèries o pel·lícules en anglès. Si fos així, jo ja tindria un anglès de Cambridge, com a mínim. El que dic és que si ho tinguéssim a la nostra societat com una cosa normal ja des de que naixem, no crec que tinguéssim tants problemes amb els idiomes estrangers a l'hora d'estudiar-los. I encara menys familiaritzar-nos amb el seu accent. 
I a tu t'interessa més sentir veus en turc i en xinès o que la gent comenci a adonar-se que el català és una llengua normal? No sé, perquè a mi m'interessa més que el català arribi a ser algun dia la llengua de les putes i els mafiosos que no pas que la gent estigui acostumada a sentir quatre veuetes en rus i dues en grec.
És que al cinema el català no és una llengua normal, no sé perquè us poseu tots com si totes les pel·lícules que estan en cartellera fossin doblades al català quan has d'eixugar-te la suor i les llàgrimes per trobar-ne una. Potser les coses canvien ara amb la llei del cinema, però sempre ha sigut una cosa marginal. Dit això, és evident que no vaig en contra la meva llengua, sóc la primera que me l'estimo i la defenso. Però amb això no hi passo, i no canviaré d'opinió. El doblatge és un sacrilegi, sigui en català, castellà o xino.  Igualment és un debat estèril. A les sales de cinema (apart del Verdi o el Renoir de Les Corts, per exemple) no hi haurà pràcticament mai demanda de cinema en VOSC. Les pelis com sempre seran doblades i qui vulgui mirar-les en versió original s'haurà d'esperar al DVD. 
És que és evident que la gent no vulgui subtítols, el cinema no està fet per llegir.
 Quanta incultura, déu meu. Després ves dient dels espanyols, t'assembles més del que sembles a aquells que tant critiques, catalanet de socarrel. 
Incultura, diu, vosaltres que aneu de pseudointel·lectuals perquè us agrada veure les pel·lícules en anglès perquè us creieu que així sou més intel·ligents o més cultes o no sé quines bestieses. (curiós, les pel·lícules en turc ja grinyolen una mica) Doncs amiga meva, el cinema no és una novel·la, ho sento molt, i si no t'agrada la realitat et compres el DVD t'empasses els teus subtítols i després vas cridant al món que ets la més culte i maca de l'univers perquè veus pel·lícules en anglès. La resta de la humanitat seguirà gaudint del cinema. I moltes sèries americanes en anglès i moltes pel·lícules en anglès i després ningú té els collons de llegir-se un trist poema de Shakespeare. Una mica d'aquesta cultura també aniria bé, i t'asseguro que pots aprendre molt més anglès llegint Shakespeare que no pas veient Steven Spielberg. Estic ja fins als collons de la gent que es creu culte interessant i intel·ligent per empassar-se les pel·lis en anglès i considerar inferiors la resta de la humanitat.Friends es va inventar per fer riure, no per gaudir de quatre veus. Oi que tu vas riure amb Friends, oi? Doncs aquesta és la finalitat.
Es que estic fins al capdamunt que el vostre estúpid argument sigui que anem de pseudointel·lectuals quan he dit cinquanta cops que no és per anar de res, és simplement respectar la versió original de l'artista. No em sembla ni tan difícil d'entendre ni una aberració a la naturalesa. I et recordo que aquí qui ha considerat inferiors és el teu company Rigel dient que si som ximples. No cap que tinguis cap mania persecutòria si és el teu company qui comença insultant als altres.  Au, gaudeix de la teva incultura i el teu tancament de mires.  Encara espero que algú contesti el vídeo que he posat del president de l'Acadèmia de Cinema Catalana defensant les pel·lícules en VOSC. Ell també deu ser un espanyol, incult, pseudointel·lectual, snob, superior als altres i es deu considerar el més cult i el més maco de l'univers.
Juan Luis escrigué: és simplement respectar la versió original de l'artista.Quan vaig el cinema el client sóc jo, i per tant, sóc jo qui ha d'ésser respectat, no pas qui ofereix el producte. L'actitud que tu proposes (gairebé de reverència envers els actors) és més pròpia d'anar a l'església que no pas per anar a veure una pel·lícula. Jo consumeixo (i pago) i, per tant, trio el producte que més m'agrada. I no tinc cap intenció de reverenciar cap actor, ni director ni ningú. Les pel·lícules són un producte/servei més, com les olles, els televisors, els matalassos o els serveis de transport, i no tindria pas l'atreviment d'exigir a ningú que, quan facin servir un matalàs, dormin de la manera que ho estipula el fabricant per "respecte a la seva obra". És ridícul.
 Per pietat! avisa quan pensis visitar un museu que tingui una pintura valuosa com la Gioconda o un Rembrandt, no vull ni imaginar el que els faries per a ser respectat com a espectador.