Quina trista imatge del jovent m'estic duent avui i això que suposadament n'hauria de formar part. Exposaré la meva impressió en els següents punts: - Per començar, el dia d'avui, la convocatòria és totalment espanyola, una mena de competició entre ciutats espanyoles amb una publicitat exclusivament en castellà. Au, ja us podeu sentir bons espanyols. - M'agrada sentir la mena de causa política que se li vol donar al fet de beure alcohol. D'una banda criticar els actuals preus en els espais privats i de l'altre, segons ells, la manca de oferta d'oci alternatiu per part de les administracions. A mi m'agradaria saber, perquè si els preus són tant elevats en els bars, hom no beu en casa d'algun amic: seria el més lògic no? I en relació amb la segona "petició", què ens passa? Se'ns ha de donar tot fet avui en dia? No sabem que existeixen casals, clubs esportius, clubs d'excursionistes i mil i altres combinacions per a passar-s'ho bé? A no, esclar, som massa còmodes, és el que té la modernitat. Una imatge realment trista. Enlloc de preocupar-se per l'ocupació o la vivenda, alguns sols miren de poder beure alcohol més barat i que se'ls hi faci tot (després esclar, diran que són anti-sistema, queda molt bé). - Encara he de veure amb els meus propis ulls, algú que defensi el "botellón" (té gràcia el fet que sembla que no hi ha traducció al català) quan aquest es pugui celebrar davant de casa seu. Segur que llavors, els pixats, vòmits, escombraries els hi molestaria un xic. Segur que llavors demanarien (per després ser menyspreats) una mica de silenci per poder dormir després d'una jornada dura de treball. En fi, em podria allargar molt més però realment estic molt decepcionat. Espero que la policia faci costat als veïns que sempre són els qui pateixen la manca de respecte d'alguns. 
Lo pitjor de tot és que mentres el jovent francès fa manifestacions, el jovent neng ecspanyol s'emborratxa. I quan això passa a ciutats catalanes amb una previsió igual o superior a les castellanes... deu ser que tant poc espanyols no devem ser,no? 
Editat
 Espanyols no. Castellans, colons. Inadaptats. Immigants de fora d'espanya castellanitzats i anticatalanitzats. Catalans botiflers pihos de merda que es tornen castellans per fer-se els guais. Etc. 
Quanta raó tens. 
Almenys en lo que fa aquí TGN, que hi visc jo. N'hi ha per fer-se'n creus... 
Jo visc a Sant Cugat, amb govern muncipal de CiU i ERC. No puc queixar-me gaire. Però la resta del Vallès i rodalies està totalment podrit. Així doncs t'entenc perfectament. El nou estat català haurà de pagar molts bitllets de tornada. M'ofereixo voluntari. 
I ca! El que hauria de fer és ampiar les fronteres cap al mar guanyant-li territori a base d'aquests que haurien de fer servir el bitllet! Tots al port i ampliem el port! Però sí, està fumut. A on jo estudio, hi ha molts catalanoparlants que s'avergonyeixen de parlar en català... que parlen i escriuen fins i tot les seves coses privades-personals en castellà... converses de 3 persones, totes elles catalanoparlants en castellà... I després el raro és el que parla en català, el que es queixa al tutor que els profes imparteixin la lliçó en ecspanyol, el que (sóc subdelegat) fa les notes de classe per avisar dels controls i les excursions en català i és com si fos extraterrestre... I lo pitjor: l'altre dia vaig haver d'interrompre una conversa perquè la persona amb qui parlava, tot i ser catalana, no m'entenia! 
Certament la situació en segons quins indrets és dramàtica. L'altre dia vaig haver de passar el dia a l'Hospitalé de Yobregá. Ho dic així perquè com que pràcticament no vaig sentir-hi parlar català vaig pensar-me que em trobava en un país estranger. Perquè em vaig sentir estranger al meu propi país. 
Haurem d'acabar per partir el país en zones fortes i zones dèbils, reorganitzar-nos a les fortes i recuperar les dèbils des d'algun lloc on aferrar-nos. 
Jo penso que hi ha dibuixades dues Catalunyes: la catalana i l'espanyolitzada -que no espanyola-. La Catalunya catalana és comarques endins, i l'espanyolitzada és Barcelona i rodalies. Ens pertoca d'aconseguir que la Catalunya espanyolitzada no superi mai la Catalunya catalana. 
Penso que no hi ha una Catalunya espanyolitzada, en general. Hi ha una Catalunya catalana i una altra d'espanyola (d'idea i de sentiment). Com n'hi hauria una de francesa si a Catalunya la meitat de la població fós nascuda a França o fós filla de francesos. Salut