23 Feb, 2006. http://alenar.blocat.com/ No ens enlluernem pel 18 F o és què no tenim memòria històrica? Països Catalans — Enviat per cotlliure @ 03:34 La meva hemeroteca particular em diu que el 23 de juny de 1981, més 90.000 persones van omplir el camp del Barça sota el lema "Som una nació". També em diu que el 14 de març de 1982, la Crida a la Solidaritat va aplegar 350.000 persones pels carrers de Barcelona (no teníem Contrastant) en contra de la Llei Orgànica d’Harmonització del Procés Autonòmic. Recordeu que els diputats del PSC van votar favorablement, l’esmentada llei. En aquesta manifestació van ser detingudes i empresonades, Carles Castellanos, Ramon Pelegrí, Eva Serra, Blanca Serra, Teresa Lecha i Mait Carrasco pel sol fet de portar una pancarta que posava INDEPENDENCIA. L’empresonament va generar una campanya "Jo també hi era" que omplia dia si, dia també les pàgines de La Bústia de l’Avui. Remarco esdeveniments perquè a les eleccions a Corts Generals del mes de novembre d’aquell any, el PSC va guanyar al Principat, el PSUC es va quedar amb un diputat i Nacionalistes d’Esquerra es va quedar amb 30.000 vots, per sota dels 59.000 que havia assolit el BEAN l’any 1979. La conjuntura no és la mateixa, d’acord, totalment d’acord, però els esdeveniments es van repetint i van passant els anys i no acabem de perfilar un procés d’alliberament nacional. Imagineu-vos si la història es va repetint que en aquella època CiU va jugar la carta espanyola amb l’objectiu de catalanitzar Espanya i ara, ERC ha intentat vendre la idea de l’Espanya plural o l'Espanya dels pobles. Està clar que ni una ni l’altra ens porta pel camí pel dret a decidir. És per això que no ens podem enlluernar de les manifestacions dels dos darrers caps de setmana. Hem de tenir clar que dels partits de l’arc parlamentari no podem esperar res, si el nostre objectiu és la Independència. Per tant, penso que s’ha d’actuar en clau de país i no de visions partidistes. Per a mi actuar en clau de país es en organitzar-nos per generar un bloc rupturista amb l’Estat. Un bloc ampli, el més ampli possible, on tothom tingui cabuda, si s'és independentista. La diferència entre l’any 1981 i el 2006, és que en els darrers anys s’està duent a terme una clarificació molt important entre autonomistes espanyols i independentsites Ara bé, perquè aquesta revolució tranquil·la , (de la que parla Vicent Partal) vagi endavant el que cal és autoorganitzar-nos com a força al si i fora del Parlament, i cercar la complicitats necessàries per a exercir el nostre dret d’autodeterminació, és a dir, el camí cap a la independència. Per això hem de fugir de futures mobilitzacions esporàdiques si no fem organització, ja que sinó caurem en el desencís i la frustració. I si això passa, d’aquí 20 anys, tornarem a fer una altra manifestació per dir que Som una nació. I tal dia farà un any. http://alenar.blocat.com/ 
...van ser detingudes i empresonades, Carles Castellanos, Ramon Pelegrí, Eva... Enhorabona, aquí m'he aturat. Així estarà content el rebel. 
Explica't
sí, jo no he entès res 
El plural en català (normatiu, si no s'ha canviat últimament) és en masculí. 
Ah, d'acord. Ja veig per on va. El què passa és que potser la pràctica de l'article original, tot i ser xocant, té força sentit. El català, tal com és ara, és una llengua sexista. Com que el llenguatge condiciona enormement el pensament, això esbiaixa la societat cap al masclisme. La única solució és deixar enrera la llengua catalana tal i com l'entenem ara, i parlar una nova llengua, el "català no-sexista", que de fet és gairebé igual que el català, però sense cap biaix sexista. Només així ens podrem alliberar definitivament de la discriminació de sexes. Aquestes idees no són noves. De fet hi ha gent que les aplica amb altres llengües, sobretot amb l'anglès. 
Passar a usar el plural en masculí a en femení, no crec que sigui treure el caràcter 'sexista' del llenguatge, sinó decantar-lo cap a un altre sexisme (femení). Es pot entendre com una mesura de discriminació positiva, si es vol, però no pas a crear una nova llengua "català no-sexista" perquè sí que ho és. Abans he donat exemples on no cal mencionar el gènere, però això ja és més a nivell de construcció, i és esquivar el problema. I l'anglès és sexista? 
Jo crec que totes les llengües (o totes les que s'han desenvolupat en societats patriarcals) són sexistes. És evident que qui ha "construït" la noramtiva de cada llengua han sigut els homes (entre altres coses per què no s'ha donat la possibilitat històrica a les dones d'accedir a la cultura, etc). Jo no entenc per exemple si hi ha un grup de 8 noies i parlo amb elles he de dir "totes" i en canvi si en aquest grup s'hi afegeix un noi ja ho he de canviar per "tots", és a dir, perquè preval el gènere masculí. De totes maneres, crec que és interessant continuar el debat que ha iniciat aquest fil, sobre com l'ambient post-mani del 18 era d'estar a "molt poc " i d'haver fet un grandíssim pas, però sense que darrere d'aquest "fet" hi hagi un "procés" a seguir. Per cert, no puc estar més d'acord amb aquesta frase: Imagineu-vos si la història es va repetint que en aquella època CiU va jugar la carta espanyola amb l?objectiu de catalanitzar Espanya i ara, ERC ha intentat vendre la idea de l?Espanya plural o l'Espanya dels pobles. Salut!
Llengües a part, aleshores que en penseu d'aquest proposta d'una mena de front patriòtic? 
parla d'autoorganització de la societat civil i jo en diria més aviat coordinació. No sé si trobaríem cap societat més autoorganitzada en setanta mil associacions (polítiques o no) que la nostra, i el que cal és un aglutinador (segurament un objectiu clar i identificat) per tal de sumar esforços en xarxa. A més a més , aquesta actuació té la virtut de no poder-se desarticular ja que no s'aconsegueix res tallant un trosset de xarxa, en canvi si en cavni es tratés d'una corda i es tallés sí que aconseguirien fer inoperatiu el sistema 
A mi em sembla que parla d'alguna cosa 'més' que autoorganització de la societat civil ('al si i fora del Parlament', 'bloc rupturista', 'bloc ampli, el més ampli possible, on tothom tingui cabuda, si s'és independentista'). A mi la idea del treball en xarxa em sembla collonuda, però al què em referia jo és que em sobta que una persona de l'EI pengi una opinió d'una altra persona històrica de l'EI on es parla d'un bloc clarament interclassista que xoca amb els plantejaments de la Unitat Popular (lluita social indestriable i tal), i que ningú de l'EI n'opini res... 
si allà on diu un bloc el més ampli possible, tu hi llegeixes interclassista és que anem pel bon camí. Sí, realment és la primera vegada que ho llegeixo provinen de l'EI No tens la sensació que per poc que ens hi posessim de veritat l'estaca pot caure? Ah. i penso que no cal temptar la sort amb una nova mani si no és "imprescindible" ara cal explorar noves vies visibles de guanyar el carrer