Sindelar fou el davanter centre titular i el capità de l'anomenat Wunderteam (l'equip meravella), la selecció d'Àustria entrenada per Hugo Meisl que meravellà el món durant els anys 30. Entre 1926 i 1937, fou 43 cops internacional amb el seu país i marcà 27 gols.[1] Marcà quatre gols en els seus tres primers partits internacionals, inclòs un al seu debut, en la victòria 2-1 enfront Txecoslovàquia el 20 de setembre de 1926.Sindelar no va poder disputar el mundial de 1938 a causa de la invasió alemanya d'Àustria. Sindelar sempre es va negar abandonar el seu país i a jugar amb el conjunt nazi, posant com a excusa la seva avançada edat i una lesió. El 23 de gener de 1939, Sindelar i la seva nòvia Camilla Castagnola van ser trobats morts a l'apartament que compartien a Viena; el veredicte oficial parlà d'emmetzinament per monòxid de carboni com a causa de la mort.Friedrich Torberg posteriorment li dedicà un poema titulat "Auf den Tod eines Fußballers" ("A la mort d'un futbolista"). El poema suggereix que havia comès suïcidi com a resultat de la invasió alemanya del seu país el 1938. D'altra banda, és creu que en realitat la seva mort fou accidental, produïda per una xemeneia defectuosa.[2] D'altra banda, en un documental de la BBC de l'any 2000, Egon Ulbrich, un vell amic de Sindelar, esmentà que van subornar a un funcionari local per que registres la seva mort com accidental, cosa que li assegurar rebre un enterrament d'estat. "Segons les regles nazis, una persona que havia estat assassinada o que havia comès suïcidi no podia rebre un enterrament amb honor. Vam haver de fer alguna cosa per assegurar que qualsevol indici criminal de la seva mort fos esborrat" va assegurar.[3]Fou conegut com "El Mozart del futbol", fou votat com el millor futbolista austríac del segle XX en una enquesta l'any 1999 de la International Federation of Football History and Statistics (IFFHS) (i el 22è del món)[4] i fou nomenat esportista austríac del segle, just un any abans.  Matthias Sindelar, 1903-1939
El 'futbolista antisistema' es retira: "El futbol és corrupció, diners i mort" Javi Poves, que va debutar aquest any amb l'Sporting a Primera, es retira amb només 25 anys. El defineixen com antisistema. Tant, que el 15-M se li queda curt: "El que cal fer és cremar els bancs, tallar caps", diu. Espanya | LaInformacion.com | 2011.08.06 |   Javi Poves es va presentar un dia a les oficines de l'Sporting de Gijón i va demanar, davant la sorpresa de la gent del club, que deixessin de pagar per transferència bancària: "No vull que s'especuli amb els meus diners ni un segon. No penso utilitzar un banc ", els va dir. Un altre dia, va tornar un cotxe que el club havia donat a cada jugador: "Em sentia malament tenint dos cotxes. No ho necessitava ". Javi Poves vivia una contradicció vital permanent. Després que Manolo Preciado li premiés amb el seu debut a Primera Divisió contra l'Hèrcules (va sortir del planter de l'Atlètic de Madrid i va jugar al juvenil del Rayo, a Las Rozas i Navalcarnero), en el seu cap només estava deixar-ho. "El que es veu des de dins ho deixa clar: el futbol professional només són diners i corrupció. És capitalisme, i el capitalisme és mort. No vull estar en un sistema que es basa en que la gent guanya diners gràcies la mort d'altres a Sud-amèrica, Àfrica, Àsia. Simplement, el meu jo interior m'impedeix seguir en això ", diu Poves.  Té 25 anys i molta passió. De vegades, fins i tot li costa explicar qui és. "Em diuen antisistema, m'han encasellat aquí, però no sé el que sóc. Sí que sé que no vull viure prostituït com el 99% de la gent. Si no puc tenir una vida neta a Espanya, la tindré a Birmània, on sigui ", diu. Estudiarà Història per la UNED i veurà el que fa. No ho té clar. Si de cas, planeja viatjar pel món oprimit. "Vull conèixer el món de veritat, saber el que hi ha. Anar a l'Àfrica. Per això no cal molts diners. He estat a Turquia en hotels de tres euros ", recalca. En un magnífic article de 'Diari de Girona', Poves compte que, encara que es va acostar al 15-M al començament i va constatar la passió i il.lusió de la gent, el moviment se li queda molt curt. "Plantegen canvis molt superficials, a mi no em valen. De què em serveix guanyar 1.000 euros en comptes de 800 si estan tacats de sang, si sé que s'obtenen amb el sofriment i la mort de molta gent? La sort d'aquesta part del món és la desgràcia de la resta. En comptes de tant 15-M i tanta hòstia, el que cal fer és anar als bancs i cremar-los, tallar caps. Així de clar t'ho dic ", assenyala. Efectivament, més clar no pot ser Javi Poves, el xaval de 25 anys que deixa el futbol per prendre un camí incert lluny de tot. font (en castellà): http://www.tercerainformacion.es/spip.php?article27502
Tot un nazi.
I en què et bases per titllar-lo de nazi? Si és que... 
el que cal fer és anar als bancs i cremar-los, tallar caps. Així de clar t'ho dic    En res, paranoies meves.  
Cremar els bancs... ui, que nazi! I això de tallar caps és una expressió que vol dir "resoldre de manera expeditiva" segons el diccionari de frases fetes. Així que menys dir bajanades i menys barrejar coses que no tenen res a veure, que el pots acusar de radical si vols, però en cap cas de nazi.
m'és igual, jo li dic nazi perque em dona la gana   NAZI!
Ok, doncs, res més a dir!     Iguana!
cabra
xai
marieta
imbècil
ja t'has fotut el supositori?