He arribat fins esta web http://www.oc-valencia.org/ Sabeu esta gent de què va? Semblen occitanistes que diuen que parlem occità . Me sonava haver sentit que existia alguna gent que ho defensava però que ja havien desaparegut... 
La idea de certs occitanistes i occitanofils catalans de fer de l'espai cultural de les dues nacions un sol espai (i per alguns una sola nacio) ja es vella. No cal deixar-se emportar pels "bons sentiments". Una cosa és la solidaritat amb els occitants i una altra deixar-se estirar cap avall per una malentesa unitat que mai ha existit. Les dinàmiques de Catalunya (PPCC) i Occitània son diferents. Malauradament, Occitània i l'occità estan sota minims i agonitzant (en comparacio, Catalunya Nord guadiria de molt bona salut). Solidaritat si, confusio ahistorica no!!! L'occità i el català son llengues cosines germanes, amb un passat molt proper, i els reis catalans tenien possessions a Occitània. Pero el desti comu es va acabar amb la batalla de Muret el mil tres-cents i quelcom. 
Pere escrigué: La idea de certs occitanistes i occitanofils catalans de fer de l'espai cultural de les dues nacions un sol espai (i per alguns una sola nacio) ja es vella. No cal deixar-se emportar pels "bons sentiments". Una cosa és la solidaritat amb els occitants i una altra deixar-se estirar cap avall per una malentesa unitat que mai ha existit. Les dinàmiques de Catalunya (PPCC) i Occitània son diferents. Malauradament, Occitània i l'occità estan sota minims i agonitzant (en comparacio, Catalunya Nord guadiria de molt bona salut). Solidaritat si, confusio ahistorica no!!! L'occità i el català son llengues cosines germanes, amb un passat molt proper, i els reis catalans tenien possessions a Occitània. Pero el desti comu es va acabar amb la batalla de Muret el mil tres-cents i quelcom.La idea de certs catalanistes i catalonòfils valencians de fer de l'espai cultural de les dues nacions un sol espai (i per alguns una sola nació) ja es vella. No cal deixar-se emportar pels "bons sentiments". Una cosa és la solidaritat amb els catalans i una altra deixar-se estirar cap avall per una malentesa unitat que mai ha existit. Les dinàmiques del Regne de Valéncia i Occitània són diferents. Solidaritat sí. Confusió ahistòrica no!!! El valencià i el català són llengües cosines germanes, amb un passat molt proper, i els reis valencians tenien possessions a Catalunya. Perè el destí diferenciat va començar en 1238.
El valencià i el català son la mateixa llengua amb noms diferents. Entereu-vos d'una vegada.Enciclopèdies que afirmen el que he dit: Britannica, Larousse, Espada, Wikipedia, Den Store Encyklopaedi...Enciclopèdies que ho neguen: ... ... ... uikipedia és una enciclopèdia?L'or dels catalans?  Va home, que un suposat arqueòleg diga eixes parides te delicte.
Aida escrigué: El valencià i el català son la mateixa llengua amb noms diferents. Entereu-vos d'una vegada.La gràcia de tot açò és que sovint es diu que la diferència entre català (català-valencià-balear) i occità (de Fenolhada cap amunt) és més aviat social i arran d'un desenvolupament diferenciat d'estàndard. És a dir, que també podriem considerar el català una varietat més dins l'occità i per tant tot el que ha "traslladat" este usuari a la versió valenciana seria cert.
Dir que el occità i el català-valencià siguen la mateixa llengua potser sí, es molt probable que hi hagen més diferències entre el baix alemany i l'alt alemany. Dir que valencià i català son llengües diferents es de retardat.
No, perquè les llengües no existixen com una cosa diferent de dialecte, mira't l'exemple dels països escandinaus. La concepció de "llengua" com a cosa diferent de dialecte és fonamentalment social i la filologia romànica normalment té unes característiques concretes de lo que entén per llengua, on es tendix a blocs grans com gallego-portugués, astur-lleonés, català-valencià, occità (recorda que hi ha molts per la separació de l'occità, especialment per la part del gascó), francés (oïl), etc. L'italià és l'excepció.Retardats són els que creuen tindre veritats absolutes en una cosa que desconeixen, en este cas la lingüística.
Rafael escrigué: Retardats són els que creuen tindre veritats absolutes en una cosa que desconeixen, en este cas la lingüística. Efectivament, no puc estar més d'acort en tu. Desconfia de tot aquell que intente oferir-te un punt de vista dogmàtic en quant a classificació de llengües es referix.La qüestió és: Si, filològicament, els dos punts de vista són vàlits, per qué no s'opta pel punt de vista no conflictiu, és dir, el punt de vista que reconeix l'entitat pròpia de la llengua valenciana com a llengua diferenciada (encara que, llògicament, part d'un diasistema major) i s'utilisa una normativa molt més pròxima a la realitat valenciana que faria reviscolar la llengua valenciana? No seria una manera de resoldre el conflicte definitivament? Dius que, llingüísticament, gallec i portugués són una mateixa llengua. No obstant això, gallec i portugués utilisen normatives diferenciades. A on està el problema? No és una manera d'acabar en el problema?
Una pregunta: per què escriviu totes les consonants finals sordes? És una regla fonològica general de tot el domini, i perdem informació etimològica: per què hauríem d'escriure d'acort quan si després tenim acordat i d'acord es pronunciaria exactament igual? I per què ho haurien de fer només uns si és general al 100% del domini (nord-occidentals, centrals, rossellonesos, valencians, balears, algueresos: tots pronunciem aquestes consonants finals sordes).L'ortografia al cap i a la fi és una eina, una simpla representació artificial del llenguatge. L'únic que no entenc és per què hauríeu d'escriure canvis fonològics que existeixen pertot el domini només en un dels estàndards i quan això ignora l'etimologia de les paraules.
L'ortografia al cap i a la fi és una eina, una simpla representació artificial del llenguatge. L'únic que no entenc és per què hauríeu d'escriure canvis fonològics que existeixen pertot el domini només en un dels estàndards i quan això ignora l'etimologia de les paraules.Perquè si ho escriuen de manera diferent, "sembla" més diferent.
És tracta d'això, de rebuscar la diferència ortogràfica, encara que fonètica no existisca, i si és complicada millor.