Disculpeu que faci un fil sobre mi, però em penso que cal deixar clar això, perquè jm'han acusat diversos cops de parlar un català inventat per mi. Ara explicaré per què el meu català no té cap invent. Zero. I també mostraré un parell d'invents que sí que té la normativa. Invents que al damunt presenten problemes.   Aquestes són les meves... diguem-ne, particularitats. Aquestes i no cap més.   1- Ús del "lo" com a article neutre, alhora que faig servir "el" com a masculí, tal com fa molta gent i com faria tothom si no fos per la normativa. Justament, amb això arreglo el primer dels INVENTS de la normativa, que és fer servir només "el". Con jo sento "fes el que vulguis", jo entenc que es refereix a quelcom masculí. Si s'ha dit com a neutre, em sona tan malament com con en Cruyff diu "el misma". És a dir, s'està fent servir un article que no correspon amb el gènere. La norma justifica aquest invent dient que el "lo" és un castellanisme. L'explicació de per què no ho és és llarga i no em vull estendre, però potser farà sospitar algú que a la Catalunya Nord, on no tenen influència castellana des de fa 4 segles, també diferencien els gèneres amb "el" i "lo", tal com ho faig jo. Heu de saber també que una llengua germana com és l'occità, també té aquests dos gèneres, que fan amb l'article "lo" masculí i l'article "çò" neutre (en occità "çò" no és un pronom, o no ha de ser-ho per força, a diferència del "ço" català).   Què m'he inventat jo? Una cosa que gairebé tothom diu?   Per què ho faig? Doncs per començar, per no fer un invent. En segon lloc, perquè em sona fatal fer servir "el" per al neutre (com a la majoria de usuaris, tal com va quedar demostrat en una enquesta). En tercer lloc, perquè fa més fàcil, natural i exacte el parlar.   2- Fer servir el "no" davant de "cap", "res", "ningú", "mai", "gens", sempre que sigui una expressió negativa. Això pot sonar més estrany, però, de nou, no és cap invent meu: les expressions "ser un noningú", "no res", "el no-res", "no gens", apareixen al diccionari normatiu. Així mateix, l'autor del DCVB considera tan normal i vàlida l'expressió "no cap", que la fa servir per a dues definicions. En concret defineix "ningú" com "no cap persona", i "ningun" com "no cap". Quant a "no mai", és una cosa present a bona part de la variant occidental del català, així com la resta de combinacions.   Caram, això també m'ho invento?   Per què ho faig? Doncs bàsicament per lògica. I també per mantenir el significat etimològic d'aquests mots. El diccionari és ben clar: "cap" significa "algun". Això es veu ben clar a "si en vols cap, demana'l" que vol dir "si en vols algun, demana'l". Si vull dir "zero", lo lògic és dir "no cap". No vull parlar un català ni més ni menys lògic que l'anglès, l'alemany, el llatí...   3- Soluciono el problema de no poder posar una preposició feble davant d'un "que". Com? Doncs tal com tothom ho fa, ja que no m'agrada inventar-me coses. Això hauria de quedar molt clar: no m'agrada inventar-me coses per lo que fa a la llengua. Observeu el següent exemple: -En què penses? -En el fet que demà haig d'anar al dentista. Qui de vosaltres diria "en el fet que"? No ningú, oi? M'atreviria a dir que ni els membres de l'IEC no ho dirien, tot i que ho escriguin. Com ho diria tothom? Doncs siomplement diria "Enquè demà haig d'anar al dentista". No ho escriuríeu així, d'acord. Escriuríeu "En què...". Bé, doncs escrure-ho separat no té cap lògica, com tampoc no té cap lògica escriure "per què" si no estem fent una pregunta. Ho hem d'escriure "perquè". De nou, la normativa ha fet un INVENT que no diu ningú ni s'ha dit mai. I això ho ha fet perquè s'ha pensat que la manera com ho diu la gent és un castellanisme. Jo tinc bones raons per a creure que no és un castellanisme.   M'ho he inventat també? Una cosa que diu tot Déu? Jo m'he limitat a escriure-ho tal com toca.   4- Ús del "ço". En això, hom em retreu que és un arcaisme. A veure, sapigueu que el meu propi avi ho diu, i ell no és precisament una persona d'una tribu perduda a les muntanyes que no ha contactat la civilització des de fa 5 segles, eh? I què me'n dieu de "llur", "hom", "car", etc? Qui collons diu això? Absolutament no ningú. Això també són invents? Doncs la nostra Gran Enciclopèdia Catalana està escrita en un idioma inventat.   Per què faig servir el "ço"? Doncs perquè és una paraula gairebé necessària per a tenir una bona sintaxi. Per exemple, la frase tan comuna "això és a lo que em refereixo" és totalment incorrecta (també ho és "això és al que em refereixo"). La millor manera de dir-la és "això és ço a què em refereixo". A part d'això, té molts altres usos: "ço és", "ço que", etc.   Vaja, vaja, també m'ho he inventat. Em penso que n'hi ha molts per aquí que no heu llegit res d'abans del segle XX.   5- Dir "con" en lloc de "quan". Nois... el nostre Alt Rei en Jaume digué "E nós no hauíem més de XIIII anys con lo assetiam" que vol dir ni més ni menys que "I jo no tenia més de 14 anys quan ho assentia". Si el rei ho pot dir, jo també ho dic.   Per què ho dic? Doncs perquè em molesta la confusió producte del fet que "quant" i "quan" es pronunciïn igual en oriental. Sí. Ja sé que totes les llengües tenen confusions i que això és una cosa natural i bla bla bla. Si tan bones fossin les ambigüitats el català tindria només una paraula, i fora problemes, home. Podríem tenir un diccionari amb una sola pàgina i una sola entrada. Con tenim més d'una paraula és perquè trobem que és bo poder especificar. I en aquest cas, jo ho trobo necessari. Segurament també ho troben necessari els osonencs que també ho diuen.   Ja sé que el "con" d'en Jaume no és sinó una variant de "com" en comptes de "quan". Però que per ventura el "con" dels osonencs no pot ser igualment una variant antiga de "com"?   Ei, compte: jo no estic dient que "quan" hagi de ser incorrecte. Només dic que la variant dialectal "con" s'hauria de considerar vàlida, sobretot entre els orientals, ja que ens permet desfer una ambigüitat.   Què, també m'ho invento?   6- Jo no diria mai "treballa més de lo que pot", ni tampoc "treballa més del que pot". Jo, en comptes de fer servir aquesta construcció castellana, faria servir la ben catalana "treballa més que pot". Què passa? Sona massa anglès? Bé, el català s'assembla a l'anglès en això. Ei, i també al francès, cosa no tan rara. De fet no és gens sorprenent, ja que el català és dins el mateix subgrup que el francès, on no es troba el castellà.   Això també m'ho invento? Ah, ja ho sé, no parlo el català de la Catalunya real. Massa diferent del castellà, i això no és bo. Aiisss....   Ja està: aquestes són les úniques coses rares que faig amb el català. Cap no és un invent, com podeu veure.   I no estic enfadat: només volia deixar les coses clares.   Si voleu explicacions més extenses, les podeu trobar al meu blog   [edito] Afegeixo una altra cosa.   8- Dic coses com "t'has fixat quant ràpid he anat?". Això potser us sonarà estrany, però bé: només heu de mirar la primera accepció de "quant" al diccionari (almenys el GDLC). Sé que també puc dir "t'has fixat com he anat de ràpid?", en efecte, i molts cops ho diré així. Però aquí no hi ha excuses quee valguin: la veritat és que moltíssima gent diria "t'has fixat lo ràpid que he anat?", ço és, dirien un castellanisme total i absolut.
Per cert, bloc, és la terminologia que ha acceptat el termcat, ja que podria ser considerat com un "bloc de notes" virtual.    
Això és com dir que "reg" s'hauria d'escriure "rec" perquè un reg es fa amb un rec. No té ni cap ni peus.
Bloc, fent referència al bloc de notes de paper podria comparar-se a les "pàgines" de les quals es parla a internet,
Per començar, un blog no és un bloc de notes sinó un diari. Per què no anomenem bloc els diaris físics, també?   Segon, si l'IEC diu que és "bloc" és perquè es pronuncia com "blog". Si els anglesos diguessin "weblog", l'IEC no hauria dit mai que s'ha de dir "bloc". S'haurien quedat amb el seu "dip" (diari interactiu personal )   Aquests sí que fan invents...
jo trobo que el blog/bloc fa més una funció de bloc de notes que de diari. La gent no hi acostuma a escriure el seu dia a dia sinó impressions, notes, breus (o no tan breus) articles.   I això de "l'IEC diu bloc per fonètica" són especulacions, no?
No són especulacions. És de domini públic que això va ser un invent de vilaweb. I l'IEC es va basar en l'ús per a fer la norma. Con en Bibiloni els ha posat en evidència, han tret tota mena d'excuses rares per no admetre l'error.
I què et fa pensar que Vilaweb s'ha fonamentat en la fonètica i no en la comparació entre ambdós blocs?
Per començar, perquè seria molta casalitat que no fos així. Segon, perquè per a ells és un diari, ja que primer  en van dir "dip" (diari interactiu personal).
Però..