he volgut obrir aquest fil per destacar el lèxic comú que s'esten coincidint amb la província d'Alacant i algun poble de la de València.encara que hi ha duess grans zones d'accents distints (el més septentrional, el de ací, vindre i acabar, i el meridional de aquí, venir i "acabà"), compartim moltes paraules que no sovintegen en la resta del PV ni dels PPCC. m'agradaria que els que ho coneixeu ho confirmeu i ho amplieu. per exemple, la paraula manisa per referir-se als taulellets de paret, i que està lligada, obviament, a poble homònim; vaig a enmanisar la cuina. també utilitzem el "molts" com a substitut de "quants" en les preguntes; molts n'hi ha? molt val?? també es habitual usar "volta" per "vegada", encara que aquesta ja s'esten per una part del sud de la província de valència; quantes voltes t'ho he de repetir??
A mi el que em va fer molta gràcia i curiositat és que molts alacantins no diuen "hi ha nosequè" sinó "ha hi nosequè". N'inverteixen l'ordre! I després també, com a curiositat, l'harmonia vocàlica: (del a viquipèdia) L'harmonia vocàlica és un fenomen fonètic, un tipus d'assimilació, que afecta les vocals d'una mateixa paraula per fer-les d'una mateixa qualitat. En el dialecte alacantí tenim harmonia vocàlica en algunes paraules amb o oberta o e oberta tòniques que fan variar la qualitat de la vocal a àtona final a la mateixa vocal oberta. Per exemple: olla que sona ['ɔʎɔ] en alacantí, terra que sona ['tɛrrɛ] en alacantí. 
Hola a tots! Jo sóc del nord-est de la provincia d'Alacant( La Marina Alta). La veritat que pel que tu dius de l'harmonia vocàlica és cert, hi ha un poble a prop del meu que s'escriu "Orba", però fem una pronúncia semblant a la següent: "Orbo", fent que la A, es convertisca en una O oberta, degut a la influència de la primera vocal. 
A la Vall d'Albaida també ho fan, però no tant exagerat. Només passa quan la primera vocal és tònica i una o o e oberta i la que la segueix és una a. Llavons és quan es converteix en o oberta o e oberta. 
 Una cosa semblant també era tradicional a Barcelona, o si més no a la seva regió. Per això es deia "onclo" (pronunciat "onclu") en lloc d'"oncle", "cotxo" ("cotxu") per "cotxe"... però no sé si era una cosa tan estesa o només afectava algunes paraules. I de totes maneres ara ja només ho diu així alguna gent gran. S'ha perdut. 
Això de cotxo només ho he sentit a les illes. 
vols dir? 
Jo sí. Tampoc he estat tant entre "sudaques"... 
Jo sí que ho he sentit bastant, i des que a la meua classe hi ha molts sudaques ho noto cada vegada més. 
Jo em referia a "sudaques"= del PV, no de sud-amèrica!