Maulets desplega una pancarta en un acte de justificació de l'estatut d'autonomia [imatges + manifest] Gramenet del Besós (el Barcelonès Nord), 27/11/2005 El passat dimecres 23 de novembre Maulets va interropre un acte d'ERC en que Carod-Rovira justificava el nou estatut de dependència a Espanya. Una vegada més, l'estat espanyol busca la manera de retenir els Països Catalans. Una vegada més, les calsses dominants catalanes, els botiflers i reformistes estan disposats a ajudar-los a canvi de mantenir els seus privilegis. Una vegada més, espanyols i sucursalistes busquen l'encaix de la nostra nació a Espanya. Els catalans i catalanes però, no hem de buscar cap encaix. No ens cal ni concert econòmic, ni competències autonòmiques, ni cap estatut. Cap via federalista ni autonòmica és acceptable pels Països Catalans. L'única sortida al conflicte nacional que viu el nostre país, a l'ocupació espanyola i francesa, és l'exercici del dret a l'autodeterminació i la sobirania del poble català. L'únic que podem fer amb l'estat espanyol és trencar-hi. Ni Espanya ni França ens donaran mai la independència, cap petit canvi jurídic o polític pot ser considerat com un avanç, tots són passos enrrere. Cap estatut pot ésser entès com una millora del sistema actual ja que legitima el marc jurídico-polític espanyol hereu del franquisme. La nació catalana no pot renunciar a la seva territorialitat: acceptar els estauts significaria renunciar a la unitat del nostre poble, llengua i cultura. El jovent som el futur. De nosaltres dependrà el curs polític, l'evolució de la història. Els i les joves catalanes no podem restar passius davant un futur fosc, dur i imposat. El jovent hem de prendre la paraula per deixar clar que reformar els estatuts és, simplement, acceptar i claudicar davant la Constitució espanyola, renunciar a la unitat del nostre poble, desarmar la nostra llengua, acceptar l'expoli fiscal, renunciar a la nostra sobirania i hipotecar el nostre futur durant anys o dècades. L'únic marc polític que podem acceptar són els Països Catalans, l'única opció: la independència. No ens faran creure que els estatuts poden resoldre problemes socials. La precarietat laboral, la violència de gènere, l'atur, l'homofòbia, les deslocalitzacions, els acomiadaments, la manipulació informativa, el racisme, etc., són preblemes estructurals. Reformar el marc jurídic espanyol, i per tant acceptar-lo, no resoldrà cap d'aquests problemes, només un canvi real de sistema, destruïr l'actual i bastir-ne un de nou, poden garantir un món més just, sense classes ni explotacions. No podem acceptar que, una vegada més, ocupants i botiflers se surtin amb la seva. Cal deixar ben clar a la socialdemocràcia autonomista (ERC i ICV), a la dreta pactista (CiU) i a l'espanyolista invasor (PP i PSOE) que no ens enganyaran, que no callarem ni claudicarem. El jovent català prenem la paraula i els diem ben clar que no volem reformes: volem independència. Perque el futur és dur: UNIM LES NOSTRES FORCES! Independència i revolució! 
UN 10 per MAULETS! La demagògia d'en coke arriba a nivells insuportables (amb aquestes fotografies). L'EI ha boicotejat moltíssims actes dels partits espanyols(istes), alguns cops, fins i tot, acabant amb detinguts (com ara quan el ministre Cañete va anar a Vilafranca).Per tant, precisament no es pot acusar a l'EI en el seu conjunt de no fer res davant la presència de l'espanyolisme al nostre pais. La diferència radica en que l'EI (en el seu conjunt) després NO PACTA AMB ELS OCUPANTS, NO LI PERMET LA GOVERNABILITAT DE L'ESTAT AL PSOE (recordem els GAL, etc), NO LI VA A DONAR LA MANETA AL REI EN ACTITUD DE SUBMISSIÓ (vegis Carod Rovira),... En fi la llista és llarga. És per això que com a INDEPENDENTISTES hem de ser conscients que cal denunciar l'ESPANYOLISME (des del més ranci al més súbtil) i també el COL·LABORACIONISME (d'algunes forces polítiques que s'anomenen independnetistes). Només recomano a la gent que comenci a pensar per ella mateixa, i que m'expliqui per exemple com un "independnetista" pot arribar una reforma de l'estatut que, per no reconèixer, no reconeix ni la totalitat de la nació. prou "PACTISME" i submissió amb l'estat espanyol! treballem per la independència! 
demagogia no és lo q fa en coke, sinó tu, donar-li la mà al rei no significa està en actitud de submissió! si el camí adeqüat no és el d'ERC... quin proposeu vosaltres? 
Perdona pero a la foto s'aprecia un gest de subbmissio 
Sí sí, evidentment hi va haver submissió: El Rei li va dir: - Arrodíllate un poco que tu estás submiso. i en Carod: - Ai, es verdad. I així es va produir el clar gest de submissió QUE DUES PERSONES QUEDIN PER PARLAR I ES DONGUIN LA MÀ NO VOL DIR QUE UNA ESTIGUI SUBMISSA A L'ALTRA RECULLONS ALGUNS ESTAN TOCATS DEL TERRAT 
No és el fet de donar-se la mà en si a una persona qualsevol! Sinó el que simbolitza i escenifica! 
Mira, en Fidel li dona la ma al papa, una clara mostra de la submissió del socialisme cubà al poder del vaticà... 
 ualaaaaaaaaaaaaaaa!!! fidel castro li dona la mà al Pare joan Pau!!!!! es note q està en estat de submissió, i casualitat q cap defensor de Castro hagi contestat! 
1. Són dos caps d'estat. D'això se'n diu DIPLOMÀCIA. 2. El poble cubà és fortament catòlic. És monarquic el poble català? És en Carod el nostre rei? 
El rei espanyol i en Carod també entren dins de la definició de caps d'estat en el cas del primer o caps polítics en el cas del líder d'ERC, pertant, si es van donar la ma com retrau l'EIR en cartells i en fòrums és per pura diplomàcia, com molt bé dius i defineixes al teu comentari. En Josep-Lluís Carod-Rovira és un republica de principis, també en Carrillo s'ha dut bé amb el borbó malgrat ser un comunista de socarrel. La discrepància d'idees no té perquè comportar la ruptura del diàleg i el bon tracte.