Sabeu que tinc amics a Castella que són unes bellísimes persones i que els admire molt? I sabeu que tinc una amiga de Nuevas Generaciones del PP que m'ha ajudat a moments fotuts de la meua vida?? No compartim idees polítiques, però ens estimem. O que mon tio és votant del PP i és una de les més bones persones que he vist mai?? A que be tot això? A que de vegades he vist per ací actituts que van més allar de defensar la terra, i que acaben caient en la xenofobia o el despreci cap a altres persones per ser d'altra terra, o per tindre unes idees polítiques diferents. Més d'una vegada he llegit pel Racò "putos espanyols" o "quin fàstic donen els espanyols". I dic jo. Perque no "putos negres"?? Perque no "quin fàstic donen els jueus i els moros"? Sona horroròs, oi? Generalitzant d'aquesta forma només taquem l'imatge de l'independentisme, i ens tanquem a una espiral d'odi generalitzat que no té cap sentit. Per altra banda, veig igual de fastigòs despreciar llengües o cultures d'altres terres. Jo cada vegada parle menys el castellà. No perque considere que siga una llengua maligna o despreciable, sino perque no vull que el català desaparega de la meua ciutat, ni dels Paisos Catalans en general. I com he de triar entre català o castellà, trie català perque el castellà mai desapareixerà (a banda que no la considere, personalment, la llengua original d'ací). Val, això és una cosa. Però altra cosa és sentir dir als caps de la meua nòvia "em sent orgullòs de parlar malament el castellà, hahaha". O que el castellà és una merda de llengua. Per favor... això ja és inmoral. Una cosa és defensar la teua cultura, i altra atacar la dels demés. I qué passa amb l'idea d'Espanya? Res. Jo mateixa m'he cagat en Espanya moltes vegades!! I que?? Espanya és un invent; un Estat artificial imperialista sin sentit, que no representa res. Però una cosa és odiar a un Estat centralista i imperialista que t'oprimeix i t'odia, i altra ben distinta despreciar altres cultures. Canviant una mica de tema, l'independentisme ha d'implicar no tolerar les idees polítiques contraries?? Com he dit, tinc una amiga de Nuevas Generaciones. Qué faig? La desprecie per això. O desprecie al meu tio per ser votant del PP?? O als meus pares per ser d'EU?? És només una reflexió d'una persona que porta, més o menys, un any sent independentista. S'ha de lluitar per la nostra terra, per l'independència (no és per ser optimista, però jo crec en ella... potser no la voré, però els meus fills o nets segur). Però mai s'ha de tacar la nostra lluita d'odis innecesaris cap a altres terres, cultures o races. Visca la terra! 
Crec que en general tens raó. Defensar la cultura catalana no té perquè voler dir atacar altres cultures. L'error que jo veig a la teva argumentació és que no hi ha una cultura ecspanyola, ja que ecspanya, com tu has dit, és un invent, per tant, cagar-se en ecspanya no vol dir cagar-se en les cultures dels pobles que la integren (a la força). També cal tenir en compte que en molts casos si defenses la teva cultura, en aquest cas la catalana, se't pot tractar d'intolerant, per exemple, per seguir parlant en català quan el teu interlocutor es dirigeix a tu en castellà. L'intolerant sempre és el catalanoparlant, mai l'altre, i això cansa, cansa tant que al final et fa rebentar. Jo no ataco les altres cultures, ataco a les persones que trepitgen la meva cultura perquè es pensen que la seva és millor. La meva no és millor, però és la meva i vull que perduri. 
mmmm, hay cosas que no comprendo en tu razonamiento. Dices que españa es un invento, españa tiene lo mismo de invento que cataluña, ¿por que es cultura catalana y no es cultura de lleida, cultura de gerona, etc, etc? Al igual que la cultura catalana abarca la cultura de todas sus provincias, la cultura española abarca la cultura de todas sus comunidades autonomas, incuida la comunidad autonoma de cataluña. Respecto a lo que comentabas de continuar hablando en catalan, solo se trata de una falta de respeto cuando al hablar con una persona la cual solo sabe un idioma nosotros, sabiendo hablar en los dos idiomas, nos empeñamos en hablarle en el idioma que esa persona no conoce. Yo por ejemplo no puedo contestaros en catalan por que no se escribirlo aunque me gustaria saberlo (pd.: alguien puede explicarme como se separan parrafos?) Saludos.
No és el mateix. La cultura de Lleida i de Girona és bàsicament la mateixa, a més ja he dit que es vertebra per la llengua, que compartim tots els Països Catalans. En canvi, ecspanya és un invent i no té una cultura pròpia perquè jo no m'identifico amb una persona que balla flamenc amb un vestit de faralaes, per exemple, de la mateixa manera que no crec que els andalusos s'identifiquin amb un chotis, ni els madrilenys amb un aizkolari. Són cultures diferents dins d'un invent que és ecspanya. A més a més la llengua castellana ens l'han imposat, i per tant, no forma part de la nostra cultura. Jo em queixo del canvi d'idioma sempre que el meu interlocutor sap el català, però es queixa perquè jo no parlo castellà. Si em falten al respecte per no parlar-me en la meva llengua, al menys que no em tractin d'intolerant. Evidentment si algú em parla en castellà i no sap parlar res més, jo li parlaré en castellà, però no ho faré si aquesta persona porta vivint al meu país durant anys. Ho faré igual si algú em parla en anglès, jo li parlaré anglès sempre que no faci anys que visqui aquí. Per separar paràgrafs has d'escriure normal, com en qualsevol processador de textes, amb l'enter. 
¿Desde cuando una cultura se determina por la lengua? Me estas diciendo que ¿el Valle de Aran no pertenece a la cultura catalana por poseer una lengua distinta? El caso es que todas las lenguas de españa excepto el euskera provienen del latin. Yo estoy en Irlanda y veo a alguien comerse una catalana y si me identifico, o veo a alguien bailar flamenco y si me identifico. Está claro que dento de españa nos identificamos mas con las cosas que tenemos mas cercanas, pero eso no implica que sean culturas distintas, es mas la mayoria de nosotros tenemos las mismas costumbres. Y las costumbres hacen cultura. Respecto a lo del cambio de idioma en ese caso te doy toda la razon , y en ese aspecto la verdad es que no he tenido ningun problema aqui, nadie me ha hechado en cara que escriba en castellano. Saludos 
No t'he dit que es determini sinó que es vertebra per la llengua. La cultura també són les tradicions, com pot ser celebrar el Nadal i no la nochebuena, o celebrar la Castanyada o Sant Joan. És aquesta la meva cultura. A mi em sembla molt bé que t'identifiquis amb el que tu vulguis, però un chotis no és la meva cultura i tampoc ho és un ball falmenc ni un aizkolari. Les llengües de la península ibèrica, excepte l'èuscar, provenen del llatí, igual que el francès o l'italià, però jo no m'identifico amb la marsellesa, per exemple. Pel que fa a això dels costums que tu dius, també tenim els mateixos costums que els alemanys o que els iànquis i prefereixo no fer comentaris sobre la cultura d'aquests últims. 
¿Y donde está el limite para independizarnos por paises? Porque yo no me identifico con las costumbres que tienen los del pueblo de al lao
El límit ho marcaran el pais opressor (Espanya, França) i el que va a independitzar-se (Paisos Catalans, Euskal Herria, Occitania...). No és tan sencill. És una cosa que requereix el seu temps, de diàleg i d'acord entre les dos parts. Però eixa excusa de "entonces, mi calle o mi barrio se van a independizar porque nos da la gana" no tenen cap argument.
Amos a ver, si la comunidad valencia se independiza, entonces los de alicante podemos pensar que no tenemos nada que ver con valencia ni con castellon asi que pediriamos al independencia del Pais Valenciano, y lo mismo ocurriria con el Pais Alicantino y Elche y así sucesivamente.
Bé, mira què t'ha dit el llop. Crec que no cal afegir-hi res més.