Editat
defenses la supressió d'alguns sons posant el signe ' com es fa a l'italià? és interessant en registres col·loquials. Exemple: Italià: un po' valencià: una vespra' (vesprada) barceloní: la v'ritat (veritat) 
Editat
Membre ú, escriu com vulgues, però t'aconselle que intentes escriure bé (en el teu dialecte) perquè sempre podem aprendre coses. A més, hi ha gent que no escrivim bé i veure coses escrites de forma "estranya" no ens ajuda a millorar el català. És un espai bastant públic.
Editat
Dona... i si és un espanyol que vol aprendre català () i veu apòstrofs però encara no ha arribat a la norma? Pot ser que sàpigues que no és normatiu, però potser no en saps la solució, i si tu pots escriure bé perquè ho saps... aprofita-ho! 
Editat
Molt personal. No ho compartisc. Però sí la part que no m'agradaria que la gent acabara massa estandarditzada (que no és incompatible amb parlar el teu dialecte BEN ESCRIT). Pots escriure el teu dialecte i que siga totalment normatiu. Una cosa no exclou l'altra. 
Editat
Honestament, tota llengua normalitzada té un estàndard, ja sigui dedebò o establert un poquet de forma popular, sobre com s'escriuen lesvariants dialectals populars. Si us fixeu en el francês, per exemple,és admirable com en les traduccions franceses del manga el parlar variasegons els personatges i, fins i tot, es veuen coses irregulars com araapostrofacions d'aquest tipus, etc. «Aprendre català» implica tantsaber com és el registre formal com conèixer els més informals, aixíque no està gens malament d'escriure coses com les del MemberOne. Queels pesats del noucentisme i el patrioterisme no obstrueixin eldesenvolupament de la llengua i la literatura, com porten fent bastantde temps entre literatura historicopatriòtica infumable que sembla delsegle XIX, ultracorreccions, i català pseudoultra... 
Al meu parer, resulta enriquidor que el català es parli de maneres molt diverses segons la zona geogràfica en què ens trobem. De fet, cap llengua no és homogènia, ans al contrari. En el cas del castellà, el castellà del nord d'Espanya i el castellà d'Andalusia són força diferents. No obstant això, a l'hora d'escriure cal homogeneïtzar la llengua, si em permeteu l'expressió, és a dir, emprar el model estàndard per escrit per tal de fomentar la unitat de la llengua. Si una llengua, per escrit, manca d'unes normes comunes per a tot el seu domini, s'acaba fragmentant i perdent. En el cas del català és especialment important afavorir la seva unitat. Si contribuïm a la seva fragmentació, estic segur que els espanyols ens ho agrairíem, ja que la nostra llengua perdria força. "La unitat fa la força", recordeu-ho sempre. Això sí, s'han de respectar tots els dialectes (que ningú digui després que he dit el contrari!). Jo sóc el primer que quan em moc per la geografia dels PPCC m'interesso per l'accent i les paraules pròpies d'un cert lloc. Resulta enriquidor conèixer totes les variants dialectals que ens ofereix el català. 
Jo no dic que no hi hagi un estàndard - però hi ha d'haver un estàndardPER CADA REGISTRE I PER CADA DIALECTE. Si no, ni és estàndard ni és res- CAP llengua normalitzada no escriu el seu registre col·loquial igualen tots els dialectes ni l'escriu de la mateixa manera que el registreformal, i, com ja dic, els exemples més bons en són l'anglês i elfrancês. La fragmentació de la llengua ve, al contrari, quan la gent noidentifica el que escriu amb el que parla, i llavors, per desànim,negligeix l'ortografia (el català no és gaire lluny d'això, per cert).Per tant, escriure «vesprà», «coneixo» o «prò em sembla» (encara queescriure el «prò» no em sembla del tot encertat) en un fòrum (NO en unllibre - en un fòrum) contribueix a la normalització i unitat de lallengua, i a evitar que alguns dialectes amb menys accés als mitjans decomunicació tinguin complexos d'inferioritat que al final s'acabentornant contra el català central (és el cas del mallorquí - en general,els mallorquins no tenen gaire idea del que és correcte i el que nodins del seu dialecte i el seu estàndard col·loquial, la qual cosaprodueix dues reaccions: uns s'acomplexen i consideren el mallorquí«incorrecte», de manera que arriben a fer coses de l'estil de fer servir la conjugació dels verbs del català central quan escriuen o el seu interlocutor no és illenc; d'altres, associen equivocadament el català estàndard ambl'estàndard del català central per desconeixement del seu estàndardpropi, la qual cosa produeix o reaccions grolleres vers el catalàcentral, o la justificació de barbarismes i incorreccions ridículessota la bandera del «això és mallorquí» - en resum, és poc positiu)