L'Autònoma dóna una dotzena de matrícules gratuïtes a immigrants La Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) vol acostar les seves aules als immigrants. A través de la Fundació Autònoma Solidària (FAS), la Universitat ha engegat un programa pilot per facilitar l'accés dels immigrants als estudis universitaris. Amb aquest projecte, pioner a Catalunya, la UAB ofereix 12 matrícules gratuïtes d'estudis de màsters i postgraus a estrangers amb estudis universitaris que han vingut a Catalunya a treballar. No tothom podrà demanar la beca. Els ajuts, dotats amb 3.000 euros per cobrir les despeses de matrícula dels estudis, s’adrecen als estrangers no comunitaris que viuen a Catalunya i que no estan aquí per motius d’estudis sinó que ja treballen. A més a més, hauran de tenir permís de residència a Espanya, ser titulats universitaris i fer menys de 10 anys des que van finalitzar els últims estudis a la universitat. Tenir coneixements lingüístics mínims per poder seguir les classes són altres de les exigències per accedir a aquest programa d'ajudes econòmiques, que poden ser compatibles amb qualsevol feina remunerada. La convocatòria per sol·licitar els ajuts es tancarà el dia 15 de setembre, a les 14:00 hores. Les sol·licituds poden lliurar-se personalment, dins les dates establertes, o enviar-se per correu, amb mata-segells datat abans del dia 15 de setembre de 2006 a l'adreça: Programa Immigració i Universitat de la Fundació Autònoma Solidària (UAB). Edifici A – Campus de la UAB, 08193, Bellaterra (Cerdanyola del Vallès). Si vols, oots consultar les bases completes de les beques fent clic aquí. Per Internet, també pots obtenir directament el full de sol·licitud. 
Ara ens discriminen? Per què ells tenen ajudes i jo no?
Està clar que teniu la vista guerxa i llegiu a trompicons, o el que és pitjor, la vostra capacitat de païr informació és nul·la. Aquí diu que es donaran 12 beques a immigrans i la lectura que feu vosaltres és: Tots els immigrants reben diners que nosaltres paguem. Els catalans mai rebem diners que nosaltres paguem. Teniu un problema. Cada anys hi ha milers de beques i ajuts a estudiants catalans Són 12 beques a immigrants regularitzats i que han vingut a treballar. Això vol dir que no només treballen, sinó que ho fan en "blanc", per tant paguen impostos. En pagues tu? 
I això, que només en són dotze, que de sentir-ho fa pena i tot
Posa't a la pell dels d'aquí que s'han quedat sense beca per culpa d'aquesta assignació de beques automàtiques cap als immigrants . Potser no es políticament correcte però es així.
Posa't també en la pell dels immigrants que fugen del seu país perquè patieixen gana i o compendràs una miqueta més
I per això han de tenir més drets a la universitat catalana que els catalans? Jo visc fora de Catalunya, i no m´han donat res per ésser català. 
Home no ia gent de nacions superior que altres, no per ser catala i no peruà tan de donar més no?
Doncs llavors per què els catalans no poden demanar aqueixes beques?, no som tots iguals? 
Home si parles de la igualtat de diners, no es el mateix un ric que un pobre, però si parles de la igualtat entre humans, tant homes com dones si, tots sóm i hem de ser iguals, i per a això tothom auria de cobrar el mateix (o te sabria mal guanyar tant com un pobre actual)
I això què té a veure amb que als catalans no ens deixin demanar aqueixes beques? 
No estem parlant d'igualtats? 
Estic a favor de la igualtat, per això vull que a aqueixes 12 beques es puguin presentar també els catalans pobres, tu no? 
Es clar, però també s'han de reparir millor, bueno jo no he de defensar aquest govern capitalista, el que haurien de fer es fer-ho gratuït o més barat, i la gent que va per anar també la podrien fer fora
D´acord amb tu. Ara, pens que molta gent (no jo) diria que la gent que va per anar no té per què marxar, perquè això fos competició radical estil capitalista, selecció "natural" o no sé quina merda. Mira, jo sóc favorable que tothom té dret a estudiar, tinguin mitjans econòmics o no; que tothom té dret a uns mínims bàsics, habitatge digne, menjar, roba... i que després, coberts aquests mínims, que cadascú arribi fins on li permeti la seva capacitat (intel.lectual, esforç, etc.).