Prvi nalaz stranog štetnika Ophiomyia kwansonis (Diptera: agromyzidae) u Europi i njegovo fitosanitarno značenje

HRVATSKO ŠUMARSKO DRUŠTVO
9
-10
GODINA CXXXVI
Zagreb
2012
UDC 630*
ISSN
0373–1332
CODEN
SULIAB
ŠUMARSKI LIST
Uredništvo ŠUMARSKOGA LISTA
HR-10000 Zagreb
Trg Mažuranića 11
Telefon/Fax: +385(1)48 28 477
e-mail: urednistvo@sumari.hr
Šumarski list online: www.sumari.hr/sumlist
Journal of forestry Online: www.sumari.hr/sumlist/en
Naslovna stranica – Front page:
Jesen u Trakošćanu.
Autumn in Trakošćan.
(Foto – Photo: Biserka Marković)
Naklada 2650 primjeraka
Izdavač:
HRVATSKO ŠUMARSKO DRUŠTVO uz financijsku pomoć
Ministarstva znanosti i tehnologije Republike Hrvatske i
Hrvatskih šuma d.o.o.
Publisher: Croatian Forestry Society –
Editeur: Société forestie
are croate –
Herausgeber: Kroatischer Forstverin
Grafička priprema: LASERplus d.o.o. – Zagreb
Tisak: EDOK d.o.o. – Samobor
UDK 630* (05):"54-02«/061.2
ISSN 0373-1332

CODEN SULIAB
Š UM ARS K I  LI S T
Znanstveno-stručno i staleško glasilo Hrvatskoga šumarskog društva
Journal of the Forestry Society of Croatia – Zeitschrift des Kroatischen Forstvereins
– Revue de la Societe forestierecroate
Uređivački savjet – Editorial Council:
 1. Akademik Igor Anić
 2. Stjepan Blažičević, dipl. ing.
 3. Mario Bošnjak, dipl. ing.
 4. Davor Bralić, dipl. ing.
 5. Mr. sp. Mandica Dasović
 6. Mr. sc. Josip Dundović
 7. Mr. sc. Zoran Đurđević
 8. Prof. dr. sc. Milan Glavaš
 9. Prof. dr. sc. Ivica Grbac
10. Tijana Grgurić, dipl. ing.
11. Dubravko Hodak, dipl. ing.
12. Benjamino Horvat, dipl. ing.
13. Prof. dr. sc. Boris Hrašovec
14.
Mr. sc. Petar Jurjević,
predsjednik – president
15. Tihomir Kolar, dipl. ing.
16. Čedomir Križmanić, dipl. ing.
17. Marina Mamić, dipl. ing.
18. Prof. dr. sc. Josip Margaletić
19. Darko Mikičić, dipl. ing.
20. Marijan Miškić, dipl. ing.
21. Damir Miškulin, dipl. ing.
22. Akademik Slavko Matić
23. Vlatko Petrović, dipl. ing.
24. Dragomir Pfeifer, dipl. ing.
25. Darko Posarić, dipl. ing.
26. Izv. prof. dr. sc. Ivica Tikvić
27. Oliver Vlainić, dipl. ing.
28. Zdravko Vukelić, dipl. ing.
29. Dr. sc. Dijana Vuletić
Urednički odbor po znastveno-stručnim područjima – Editorial Board by scientific and professional fields
1. Šumski ekosustavi – Forest Ecosystems
Prof. dr. sc. Joso Vukelić,
urednik područja – Field Editor
Šumarska fi
 tocenologija – Forest Phytocoenology
Urednici znanstvenih grana – Editors of scientifi
 c branches:
Prof. dr. sc. Jozo Franjić,
šumarska botanika i fi
 ziologija šumskoga drveća
Forest Botany and Physiology of Forest Trees
Prof. dr. sc. Marilena Idžojtić,
dendrologija – Dendrology
Dr. sc. Joso Gračan,
genetika i oplemenjivanje šumskoga drveća –
Genetics and Forest Tree Breeding
Prof. dr. sc. Nikola Pernar,
šumarska pedologija i ishrana šumskoga drveća –
Forest Pedology and Forest Tree Nutrition
Prof. dr. sc. Marijan Grubešić,
lovstvo – Hunting Management
2.
Uzgajanje šuma i hortikultura – Silviculture and
Horticulture
Akademik Slavko Matić,
urednik područja – Field Editor
Silvikultura – Silviculture
Urednici znanstvenih grana – Editors of scientifi
 c branches:
Prof. dr. sc. Zvonko Seletković,
Ekologija i biologija šuma, bioklimatologija –
Forest Ecology and Biology, Bioclimatology
Dr. sc. Stevo Orlić,
šumske kulture – Forest Cultures
Dr. sc. Vlado Topić,
melioracije krša, šume na kršu –
Karst Amelioration, Forests on Karst
Akademik Igor Anić,
uzgajanje prirodnih šuma, urbane šume –
Natural Forest Silcivulture, Urban Forests
Izv. prof. dr. sc. Ivica Tikvić,
ekologija i njega krajolika, općekorisne funkcije šuma –
Ecology and Landscape Tending, Non-Wood Forest Functions
Prof. dr. sc. Milan Oršanić,
sjemenarstvo i rasadničarstvo –
Seed Production and Nursery Production
Prof. dr. sc. Željko Španjol,
zaštićeni objekti prirode, hortikultura –
Protected Nature Sites, Horticulture
3. Iskorištavanje šuma – Forest Harvesting
Prof. dr. sc. Ante Krpan,
urednik područja – Field Editor
Urednici znanstvenih grana – Editors of scientifi
 c branches:
Izv. prof. dr. sc. Dragutin Pičman,
Šumske prometnice – Forest Roads
Prof. dr. sc. Dubravko Horvat,
mehanizacija u šumarstvu – Mechanization in Forestry
Prof. em. dr. sc. Marijan Brežnjak,
pilanska prerada drva – Sawmill Timber Processing
Izv. prof. dr. sc. Slavko Govorčin,
nauka o drvu, tehnologija drva –
WoodScience, Wood Technology
4. Zaštita šuma – Forest Protection
Dr. se. Miroslav Harapin,
urednik područja –fi
 eld editor
Fitoterapeutska sredstva zaštite šuma –
Phytotherapeutic Agents for Forest Protection
Urednici znanstvenih grana – Editors of scientijic branches:
Prof. dr. sc. Milan Glavaš,
Šumarska fi
 topatologija, integralna zaštita šuma –
Forest Phytopathology, Integral Forest Protection
Prof. dr. sc. Boris Hrašovec,
šumarska entomologija – Forest Entomology
Prof. dr. sc. Josip Margaletić,
zaštita od sisavaca (mammalia) –
Protection Against Mammals (mammalia)
Mr. sc. Petar Jurjević,
šumski požari – Forest Fires
5.
Izmjera i kartiranje šuma – Forest Mensuration
and Mapping
Prof. dr. sc. Renata Pernar,
urednik područja –fi
 eld editor
Daljinska istraživanja i GIS u šumarstvu
Remote Sensing and GIS in Forestry
Urednici znanstvenih grana – Editors of scientijic branehes:
Izv. prof. dr. sc. Mario Božić,
izmjera šuma – Forest Mensuration
Doc. dr. sc. Ante Seletković,
izmjera terena s kartografi
 jom –
Terrain Mensuration with Cartography
Izv. prof. dr. sc. Anamarija Jazbec,
biometrika u šumarstvu – Biometrics in Forestry
6.
Uređivanje šuma i šumarska politika –
Forest Management and Forest Policy
Prof. dr. sc. Jura Čavlović,
urednik područja –fi
 eld editor
Uređivanje šuma – Th
 eory of Forest Management
Urednici znanstvenih grana – Editors of scientifi
 c branches:
Doc. dr. sc. Stjepan Posavec,
šumarska ekonomika i marketing u šumarstvu –
Forest Economics and Marketing in Forestry
Prof. dr. sc. Ivan Martinić,
organizacija u šumarstvu –
Organization in Forestry
Branko Meštrić, dipl. ing. šum.,
informatika u šumarstvu – Informatics in Forestry
Hranislav Jakovac, dipl. ing. šum.,
staleške vijesti, bibliografi
 ja, šumarsko zakonodavstvo,
povijest šumarstva – Forest-Related News, Bibliography,
Forest Legislation, History of Forestry
Članovi Uređivačkog odbora iz inozemstva – Members of the Editorial Board from Abroad
Prof. dr. sc. Vladimir Beus, Bosna i Hercegovina –
Bosnia and Herzegovina
Prof. dr. sc. Vjekoslav Glavač, Njemačka – Germany
Prof. dr. sc. Emil Klimo, Češka – Czech Republic
Doc. dr. sc. Boštjan Košir, Slovenija – Slovenia
Prof. dr. sc. Milan Saniga, Slovačka – Slovakia
Dr. sc. Martin Schneider-Jacoby, Njemačka – Germany
Prof. dr. sc. Iztok Winkler, Slovenija – Slovenia
Glavni i odgovorni urednik – Editor in Chief
Prof. dr. sc. Boris Hrašovec
Lektor – Lector
Dijana Sekulić-Blažina
Tehnički urednik i korektor – Technical Editor and Proofreader
Hranislav Jakovac, dipl. ing. šum.
Znanstveni članci podliježu međunarodnoj recenziji. Recenzenti
su doktori šumarskih znanosti u Hrvatskoj, Slovačkoj i Sloveniji,
a prema potrebi i u drugim zemljama zavisno o odluci uredništva.
Na osnovi mišljenja Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa
Republike Hrvatske, "Šumarski list" smatra se znanstvenim časo-
pisom te se na njega primjenjuje 0-ta stopa PDV (članak 57. g.)
Časopis referiraju: Science Citation Index Expanded, CAB Ab-
stracts, Forestry Abstracts, Agricola, Pascal, Geobase, SCOPUS,
Portal znanstvenih časopisa Republike Hrvatske (Hrčak) i dr.
Scientifi
 c articles are subject to international reviews. Th
 e review-
ers are doctors of forestry sciences in Croatia, Slovakia and Slov-
enia, as well as in other countries, if deemed necessary by the
Editorial board.
Based on the opinion of the Ministry of Science, Education and
Sport of the Republic of Croatia, "Forestry Journal" is classifi
 ed as
a scientifi
 c magazine and is subject to 0-rate VAT (Article 57)
Articles are abstracted by or indexed in: Science Citation Index Ex-
panded, CAB Abstracts, Forestry Abstracts, Agricola, Pascal, Ge-
base, SCOPUS, Portal of scientifi
 c journal of Croatia (Hrčak) et al.
SADRŽAJ
CONTENTS
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
UDK 630*114.2 (001)
Pernar, N., E. Klimo, D. Bakšić, I. Perković, M. Rybníček, H. Vavrčík, V
. H. Gryc
Akumulacija ugljika i dušika u sastojini crne johe (Alnus glutinosa Gaertn.) u Podravini – Carbon and nitrogen
accumulation in common Alder forest (Alnus glutinosa Gaertn.) in plain of Drava river . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

431
UDK 630*188 (001)
Vukelić, J., D. Baričević, I. Šapić
Submontansko-subpanonske bukove šume sjeverne Hrvatske – Submontane-sub-pannonian beech forests of
northern Croatia . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

445
UDK 630*443 (001)
Barić, L., M. Županić, M. Pernek, D. Diminić
Prvi nalazi patogene gljive Chalara fraxinea u Hrvatskoj – novog uzročnika odumiranja jasena (Fraxinus spp.)
– First records of Chalara fraxinea in Croatia – a new agent of ash dieback (Fraxinus spp.)
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

461
UDK 630*302 + 384 (001)
Goglia, V
., J. Suchomel, J. Žgela, I. Đukić
Učinkovitost uzgojnih radova u svjetlu Directive 2002/44/EC – Th
 e eff
 ectiveness of forest pre-commercial thinning
in the context of Directive 2002/44/EC . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

471
UDK 630*164 (Castanea sativa Mill.) (001)
Poljak, I., M. Idžojtić, M. Zebec, N. Perković
Varijabilnost europskog pitomog kestena (Castanea sativa Mill.) na području sjeverozapadne Hrvatske prema
morfološkim obilježjima plodova – Th
 e variability of european sweet chestnut (Castanea sativa Mill.) in the re-
gion of northwest Croatia according to morphology of fruits
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

479
UDK 630*569 (001)
Radočaj, M., M. Božić, M. Vedriš
Uporabljivost Vertexa pri izmjeri strukture brdske bukove sastojine primjenom uzoraka promjenjive vjerojatnosti
selekcije – Applicability of Vertex telemeter in measuring the structure of montane beech stand using variable
probability sampling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

491
Prethodno priopćenje – Preliminary communication
UDK 630*453
Jurc, M., M. Černý, D. Jurc
Prvi nalaz stranog štetnika Ophiomyia kwansonis (Diptera: Agromyzidae) u Europi i njegovo fi
 tosanitarno zna-
čenje – First record of alien pest Ophiomyia kwansonis (Diptera: Agromyzidae) in Europe and its phytosanitary
signifi
 cance . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

501
Zaštita prirode – Nature protection
Arač, K.
Trstenjak rogožar (Acrocephalus schoenobaenus L.) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

508
Idžojtić, M.
Botanički vrt Sveučilišta u Padovi – najstariji botanički vrt na svijetu
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

509
Frković, A.
Stanje populacije zaštićenog vuka dopušta odstrjelni zahvat
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

513
Boić Petrač, P
.
EU kritizira okolišnu politiku Republike Hrvatske . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

515
Aktualno – Current news
Uredništvo
Šume, tla i vode – neprocjenjiva prirodna bogatstva Hrvatske . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

516
Frković, A.
Hrvatska golupka – kolibrić među noćnim leptirima . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

517
Znanstveni i stručni skupovi – Scientific and professional meetings
Dundović, J.
7. Hrvatski dani biomase . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

519
Harapin, M.
6. Međunarodni simpozij o dabru . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

523
Knjige i časopisi – Books and journals
Beus, V
.
Joso Vukelić – Šumska vegetacija Hrvatske  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

525
Idžojtić M.
Atlas rijetkih vrsta drveća i grmlja Mađarske . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

526
Glavaš, M.
Atlas karantenskih štetnih organizama . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

527
Obljetnice – Anniversaries
Frković, A.
Šloserov dom na Risnjaku 1932–2012.  . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

531
Novi doktori znanosti – New doctors of science
Grubešić, M.
Dr. sc. Darko Beuk. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

536
Landekić, M.
Dr. sc. Jadranko Vlahinja
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

538
Izložbe – Exibitions
Grospić, F.
Jesen u Lici . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

541
Iz Hrvatskog šumarskog društva – From the Croatian forestry association
Meštrić, B.
Kompletirana izdanja o zaštiti prirode u biblioteci HŠD . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

543
Delač, D.
Zapisnik 2. sjednice UO HŠD-a . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

546
In memoriam
Biljak, R., F. Grospić
Ivan Oštrić (1915–2012)
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

550
Prateći aktualna događanja u državnim poduzećima, pose-
bice glede izjava o višku zaposlenika i otpuštanjima, ili kako
se to danas uvriježilo govoriti o zbrinjavanju, vidimo da se
i u šumarstvu računa s oko 2000 zaposlenih koje treba "zbri-
nuti". Interesantno je to zbrinjavanje koje se u svim držav-
nim poduzećima kreće od umirovljenja, prijevremenog
umirovljenja ili otpremnina, tako da čovjek pomisli kako
glavni cilj Vlade nije smanjiti nezaposlenost, nego postići
omjer zaposlenih i umirovljenih 1:1, iako se stalno spomi-
nje nepovoljan omjer, kojega smo usput rečeno "napumpali"
s onima koji mirovinu nisu zaslužili radom, barem ne iz
sredstava mirovinskog fonda. Za otpremnine bi bilo novaca,
a za poticanje i organiziranje novoga posla za taj višak za-
poslenih nema. Pravo pitanje je da li je rukovodstvo neza-
interesirano ili nesposobno naći riješenje ili pak postoji neki
treći nama neznani razlog. Kada je pak riječ o višku zapo-
slenih u šumarstvu, naravno da govorimo o stanju u Hrvat-
skim šumama d.o.o., jer njima je povjereno gospodarenje
na gotovo 80 % šumske površine Hrvatske na kojoj se od-
vija gotovo sva proizvodnja.
Uz pozitivno poslovanje, prije Domovinskog rata bilo je oko
16 000 zaposlenih u šumarstvu, sada 8 500, a nastavno bi
ih trebalo biti 6 000. Zanimljivo bi bilo vidjeti izračun
stvarno potrebnog broja zaposlenika. U više navrata ukazi-
vali smo na potrebu analize sadašnjega stanja, ponajprije
temeljeći je na poslovima koje je nužno obavljati da bi se
održalo načelo potrajnog gospodarenja, a potom odrediti
optimalan broj i stručnu kvalifi
 ciranost izvršitelja potrebnih
za obavljanje zadanih poslova. Zapravo bi vlasnik (Država)
putem resornoga ministarstva trebao na temelju barem
srednjoročne strategije šumarstva propisati i strogo kontro-
lirati izvršenje poslova, pa i utvrditi da li je poduzeće ko-
jemu je povjereno gospodarenje u stanju obaviti sve tražene
poslove, ili će ono težeći za iskazivanjem profi
 ta primjerice
izostaviti ili ovlaš obaviti za šumu neophodne radove, stalno
ih odgađajući za "bolja vremena", ne razmišljajući o dugo-
ročnim negativnim posljedicama. Osim toga, sukladno s
općom strategijom gospodarstva, vlasnik bi trebao inzisti-
rati na sveobuhvatnom, racionalnom i stručno prihvatlji-
vom korištenju proizvoda šume. Tada bi se na drugi način
razmišljalo o racionalnom, na tržišnoj osnovi zasnovanom
korištenju klasičnih šumskih proizvoda, biomase i napo-
sljetku općekorisnih vrijednosti šume kao obnovljivog pri-
rodnog resursa. Šume jesu obnovljiv prirodni resurs, no i
one mogu na određenim površinama postati neobnovljive,
primjerice ako nakon požara ne obnovimo šumu, doći će
do erozije i nestat će šumsko tlo na kojemu je do tada rasla
šuma. Isto vrijedi i za šume, gdje zbog intezivnih irigacija
dolazi do pada podzemne vode i sušenja šuma.
Svakako, trebalo bi analizirati što se to promijenilo u šu-
marstvu da je broj zaposlenih pao na ispod 40 % predratnog
broja? Tehnoligije rada? Možda, ali ne drastično, jer i tada
se radilo s motornom pilom, izvlačili i izvozili iz šume sor-
timenti traktorima, žičarama i forvarderima. Promjene su
najčešće nastale u smislu povećanja sigurnosti i zaštite na
radu, što ne implicira manji broj izvršitelja. No, kada bi i
bilo većih promjena, to bi se ponajprije odnosilo na uvjetno
rečeno fi
 zičke radnike. Ali što je s inženjerima i tehniča-
rima? Već unatrag nekoliko godina nema zapošljavanja in-
ženjera na neodređeno vrijeme, nego na određeno i to na
kojekakve ugovore, a upravo ovih dana odlukom Vlade svi
oni ostaju bez posla. Ako se sjećamo, prirodni odljev šu-
marskog visokoškolskog kadra u mirovinu kretao se oko 40
godišnje, a to je u prosjeku bio i broj novo diplomiranih in-
ženjera. Kada je pak riječ o šumarskim tehničarima, logično
bi bilo da oni imaju sve više mjesta u danas sofi
 sticiranim,
a u prošlosti klasično fi
 zičkim poslovima.
U uvodnicima Šumarskoga lista, našega znanstveno struč-
nog i staleškog glasila, želimo poticati struku na razmišlja-
nje i zauzimanje stavova glede aktualnih događanja, ali i
tražiti saznanja što se trenutno događa. Naime, osim što
smo "izgubili" šumarstvo u nazivu resornoga ministarstva,
izgleda da smo tamo, pa i u Državi, "zadnja rupa na svirali".
Što se pak događa u Hrvatskim šumama d.o.o. također nije
znano, čak ni zaposlenicima, a kamoli šumarskoj struci
izvan toga sustava. Da li je uvijek tako bilo, ili se na razini
struke demokratski, pa i u nedemokratsko vrijeme rasprav-
ljalo o značajnim promjenama u šumarstvu? Da li imamo
pravo znati što se to događa i u Ministarstvu i Hrvatskim
šumama d.o.o.?. Da, jer svaki vlasnik mora znati što mu se
događa s vlasništvom, a vlasnik šume kao općega dobra smo
svi mi, a samo formalno Država, osim ako neki kojima je
samo povjereno gospodarenje našim vlasništvom misle
"Država to sam ja".
Uredništvo
RIJEČ UREDNIŠTVA
ZAPOŠLJAVANJE U ŠUMARSTVU
Current events in state companies, relating particularly to
surplus employees and laying off
 , or as today’s coin word is
"providing for", show that the forestry sector has about 2000
employees who should be "provided for". It is an interesting
phenomenon: in all state companies the surplus employee
problem is solved by employee retirement, early retirement
or severance pay. One may think that the main objective of
the Government is not to reduce unemployment but achi-
eve a 1:1 ratio between the employed and the retired (des-
pite the fact that the ratio is unfavourable, largely owing to
a large number of retired people who have not earned their
pension from work, at least not from the retirement fund).
Financial means are available for severance pays but not for
incentives and creating new jobs for surplus employees. Th
 e
real issue is this: either the management is not interested or
not capable of fi
 nding new jobs, or there is a third reason,
unknown to us. In terms of surplus employees in forestry,
we naturally mean the company Hrvatske Šume Ltd, since
this company manages over 90% of the forest area in Cro-
atia, the site of almost all forest production.
Before the Home War, the forestry sector employed about
16,000 people and had positive business. Today, there are
8.500 employees, while nominally, there should be 6,000
employees. It would be interesting to analyze the calcula-
tion for the above number of employees. We have urged the
authorities on several occasions to analyze the current con-
dition by focusing primarily on the jobs needed to maintain
the principle of sustainable management and determining
on the optimal number and expertise of those needed to
accomplish the set tasks. In fact, the owner (the State) sho-
uld, through its competent Ministry, prescribe and strictly
control the fulfi
 lment of the tasks based on mid-term fore-
stry strategy. It should also identify whether a company res-
ponsible for management is capable of performing all the
needed tasks, or whether it will, striving for profi
 t, either
conduct the jobs negligently or even worse, completely omit
some activities necessary for the forest, constantly postpo-
ning them for "better times", without considering negative
long-term consequences. Th
 e owner should, in accordance
with the general economic strategy, insist on a comprehen-
sive, rational and acceptable use of forest goods. Th
 is would
generate a diff
 erent approach to a rational, market based
use of classical forest products, biomass and non-market
forest values as a renewable natural resource. Forests are a
renewable natural resource, but in certain areas they can
also become non-renewable. For example, if a forest is not
regenerated aft
 er a fi
 re, erosion will set in and the forest soil
will disappear. Forests can also become non-renewable in
places where intensive irrigation activities cause a drop in
groundwater levels, consequently leading to forest dieback.
What has changed in forestry that workforce has dropped
below 40% of the pre-war employee number? Work tech-
nologies? Maybe, but not drastically: chain saws were also
used before the war and assortments were hauled from fo-
rests with tractors, cable cars and forwarders. Th
 e changes
that have taken place relate mainly to increased security and
protection at work, which does not implicate a lower num-
ber of workers. Even if there were major changes, they wo-
uld relate primarily to physical workers. What about engi-
neers and technicians? For several years now, engineers
have not been employed permanently but temporarily and
on various contracts. According to the latest governmental
decision, all of them will lose their jobs. If we remember
correctly, the natural outfl
 ow of highly educated forestry
staff
  is about 40 a year, which equals the number of newly
graduated forestry engineers. Today’s sophisticated jobs that
have replaced classical physical labour in the past should,
logically, open more vacancies for forestry technicians.
Th
 e editorials of the Forestry Journal, the scientifi
 c and pro-
fessional forestry paper, aim to encourage thinking and ta-
king stands on current aff
 airs, but also seeking solutions to
current events. Not only has the term forestry "disappeared"
from the name of the competent ministry, but it also seems
that forestry has become "the last hole on the fl
 ute", an old
term meaning that is has the lowest and the most neglected
position, in the state. Not even the employees, let alone the
forestry profession outside this system, have any idea of
what is happening in the company Hrvatske Šume Ltd. Has
it always been like this, or have important changes in fore-
stry been discussed democratically, or sometimes undemo-
cratically, at the level of the profession? Do we have the right
to know that is going on in the Ministry and in Hrvatske
Šume Ltd? Yes, we do, because every owner has the right to
know that is happening with its ownership. Th
 e State is the
owner of the forest as the good of general benefi
 t only for-
mally, while the real owner is all of us, unless some of those
who have been entrusted with the management of our
ownership believe that "Th
 e State, It is I".
Editorial Board
EDITORIAL
EMPLOYMENT IN THE FORESTRY SECTOR
UDK 630*114.2 (001)
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
Šumarski list, 9–10 (2012): 431–444
1
Prof. dr. sc. Nikola Pernar, doc. dr. sc. Darko Bakšić, Ivan Perković dipl. ing., Sveučilište u Zagrebu, Šumarski fakultet, Zavod za ekologiju i uzgajanje šuma,
Svetošimunska 25, Zagreb, Hrvatska
2
Prof. dr. sc. Emil Klimo, Ing. PhD. Michal Rybníček, Ing. PhD. Hanuš Vavrčík, Doc. ing. PhD. Vladimír H. Gryc, Mendelovo Sveučilište u Brnu, Fakultet šumarstva i
drvne tehnologije, Brno, Češka Republika
AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U
SASTOJINI CRNE JOHE (Alnus glutinosa
Gaertn.) U PODRAVINI
CARBON AND NITROGEN ACCUMULATION IN COMMON
ALDER FOREST (Alnus glutinosa Gaertn.) IN PLAIN
OF DRAVA RIVER
Nikola PERNAR1, Emil KLIMO2, Darko BAKŠIĆ1, Ivan PERKOVIĆ1, Michal RYBNÍČEK2,
Hanuš VAVRČÍK2, Vladimír H. GRYC2
Sažetak
Istraživanja su provedena u 95-godišnjoj visokoproduktivnoj sastojini crne johe (Alnus glutinosa Gaertn.) u Po-
dravini. Cilj ovoga rada je istražiti glavna obilježja akumulacije i dinamike ugljika i dušika u sastojini crne johe,
kao indikatora stabilnosti ekosustava i održivosti gospodarenja ovom sastojinom.
Analiza dinamike i akumulacije ugljika i dušika tijekom godine obuhvatila je istraživanje tla, posebice šumske
prostirke i A- horizonta, drva i kore crne johe te lista neposredno nakon odbacivanja.
Masa šumske prostirke kreće se od 4,71 Mg ha–1 nakon odbacivanja lista, preko 3,36 Mg ha–1 u proljeće, do 0,51 Mg ha–1
u jesen prije ponovnog odbacivanja lista. Od jeseni do proljeća raste sadržaj ugljika i dušika u A- horizontu, a za-
tim ponovno opada. Akumulacija ugljika u nadzemnoj biomasi sastojine sredinom ljeta je 214,6 Mg ha–1, a u tlu
je prosječno 143,5 Mg ha–1. S druge strane akumulacija dušika veća je u tlu – u nadzemnoj biomasi je 2 Mg ha–1,
a u tlu dosiže čak i preko 14 Mg ha–1 (prosječno 13,8). Sveukupna akumulacija organskog ugljika u ekosustavu je
359,5 Mg ha–1, a dušika 15,8 Mg ha–1.
Istraživanje je pokazalo da se radi o izuzetno vitalnoj sastojini, očito s izuzetno dobrim ekološkim uvjetima za
rast crne johe. Njena se vitalnost i dugoročna stabilnost najbolje odražavaju u postojanom indeksu širine godova
u posljednjih 80 godina, što potvrđuje i vrlo velika drvna zaliha, koja za sastojinu starosti 93–98 god. iznosi 751 m3 ha–1
(iznad taksacijske granice od 7 cm).
KLJUČNE RIJEČI: crna joha, šumska prostirka, A- horizont, dendrokronološka analiza, akumulacija ugljika, aku-
mulacija dušika

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
432
Uvod
Introduction
Areal crne johe obuhvaća široko područje Europe od Irske
do zapadnog Sibira, te od Finske do sjeverne Afrike (Kajba i
Gračan 2003). To upućuje na širok raspon različitih stanišnih
prilika.
Prema Claessens i sur. (2010) i Mauer (2003), crna joha pri-
dolazi na tlima sa širokim rasponom pedofiziografskih
značajki, npr. pH vrijednost kreće se u rasponu od 4,2 do 7,5.
Zalesov i sur. (2008) navode da u području rijeke Volge crna
joha pridolazi na tlima s pH vrijednosti od 3,5 (KCl) na
različitim tipovima tala od eugleja, hipoglejnog, tresetno-gle-
jnog do luvisola pseudooglejenog i pseudoglej-gleja.
Generalno se može reći da crna joha raste na vlažnim i vo-
dom zasićenim tlima u rasponu reakcije tla od kiselih i slabo
kiselih, do slabo alkalnih. Crna joha poznata je po svojoj
sposobnosti fi
 ksacije dušika, pa se zbog toga često upotre-
bljava kao pionirska vrsta za remedijaciju tla u blizini ug-
ljenokopa i sl. List crne johe vrlo je bogat dušikom, što se
manifestira i u obliku povećanja sadržaja dušika u tlu tije-
kom razgradnje listinca (Brożek i Wanic 2002). Zahvaljujući
tomu, list crne johe se relativno brzo razgrađuje, u pravilu
u smjeru tvorbe zrelog humusa.
Najveće površine pod šumama crne johe nalaze se u europ-
skom dijelu Ruske federacije – 717 tisuća ha, u Bjelorusiji
– 419 tisuća ha i u Ukrajini – 190 tisuća ha (Zalesov 2008).
U središnjoj Europi crna joha pojavljuje se uglavnom na
poplavnim dijelovima aluvija i na manjim površinama alu-
vija prigorskih vodotoka, često zaštićenim kao prirodnim
rezervatima. Velike šumske površine crne johe nalaze se i
južno od Berlina u Spreewald rezervatu biosfere, gdje crna
joha s poljskim jasenom čini dominantnu vrstu u sloju
drveća. Značajne površine pod crnom johom prisutne su i
u Bialowieza Nacionalnom parku u Poljskoj. Areal crne johe
u Hrvatskoj obuhvaća površinu od oko 8000 ha (Prpić i
Milković, 2005).
Najvrijednije mješovite i čiste sastojine crne johe u Hrvat-
skoj pridolaze na oko 2000 ha u području Podravine u
šumariji Đurđevac (Vukelić i sur., 2006). Na ovome se
području nalazi i trajna pokusna ploha osnovana u okviru
UNESCO programa "Čovjek i biosfera" na kojoj su i
provedena istraživanja objavljena u ovome radu.
U sastojinama crne johe u ovom dijelu Podravine nisu zabil-
ježene poplave dravskom vodom u više od 100 proteklih
godina. Ipak, kad se razmatraju hidrološke značajke u cjelini
(imajući na umu značaj vode za sastojine crne johe), u svi-
jetlu ekoloških promjena na širem području (povezanih
ponajprije s tehničkim zahvatima na uzvodnom dijelu drav-
skog korita), te klimatskih promjena i klimatskih specifi
 č-
nosti ovoga dijela podravlja (Zaninović i sur. 2008) postavlja
se pitanje u kojoj mjeri se takve promjene odražavaju i na
poznate sastojine crne johe u Crnim jarkima.
Dosadašnje spoznaje upućuju da se radi o sastojinama
visoke i postojane produktivnosti. Cilj ovoga rada je istražiti
glavna obilježja akumulacije i dinamike ugljika i dušika u
sastojini crne johe, kao indikatora stabilnosti ekosustava i
održivosti gospodarenja ovom sastojinom.
Slika 1: Područje istraživanja
Figure 1: Research area
433
PERNAR, N. et al.: AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U SASTOJINI CRNE JOHE (ALNUS GLUTINOSA GAERTN.) U PODRAVINI
Područje istraživanja
Research area
Terenski dio istraživanja proveden je u srednjem podravlju,
između mjesta Kalinovca i Podravskih Sesveta, na trajnoj
pokusnoj plohi br. 24, osnovanoj 1980. god. u okviru pro-
jekta Čovjek i biosfera (UNESCO-MAB programme).
Ploha je veličine 1 ha, nalazi se u odjeljenju 93, odsjeku a,
u posebnom rezervatu šumske vegetacije "Crni jarki" unu-
tar G.J. Đurđevačke nizinske šume (sl. 1). Šumom gospodari
šumarija Đurđevac, kao sastavnica Uprave šuma Podruž-
nica Koprivnica, Hrvatske šume d.o.o. Površina posebnog
rezervata iznosi 72,25 ha, a odnosi se na sljedeća odjeljenja
i odsjeke 92c, 93a, 99a i 100a.
Šume crne johe u ovom rezervatu starosti su od 93–98 god.
U vrijeme pomlađivanja s njima je gospodarila Imovna op-
ćina Đurdevačka. Gospodarilo se u ophodnji od 30–40 god.,
a pomlađivane su nakon čiste sječe izbojcima iz panja, ma-
nje iz sjemena (x1 2006).
U cjelokupnom rezervatu dominantno je učešće crne johe
(sl. 2) (359 stabala ha–1), a participiraju još (ha–1) javor klen
(Acer campestre) (105), poljski jasen (Fraxinus angustifolia)
(14), obični grab (Carpinus betulus) (18) i nizinski brijest
(Ulmus minor) (2). U sloju grmlja najčešće su crna bazga
(Sambucus nigra), sremza (Prunus padus), jednokoštuničavi
glog (Crataegus monogyna) i trušljika (Rhamnus frangula),
a u sloju prizemnog rašća gorka režuha (Cardamine amara),
šumski rožac (Cerastium sylvaticum), dobričica (Glechoma
hederacea), blijedožućkasti šaš (Carex brisoides) razmaknuti
šaš (Carex remota), puzavi žabnjak (Ranunculus repens) i
dr. Drvna zaliha je 670 m3 ha–1, godišnji tečajni prirast je
10,1 m3 ha–1 (samo na crnu johu odnosi se 9,1 m3 ha–1,
odnosno 90 % prirasta), te je 497 stabala ha–1.
Srednja sastojinska visina crne johe u rezervatu je 30,1 m
(x1 2006).
Na samoj pokusnoj plohi nalazi se 633 stabla. Drvna zaliha
je 751,43 m3. Najveći prsni promjer je 60 cm, a najviše stablo
37 m (Anić i sur. 2005).
U fi
 tocenološkom smislu ovo je šuma crne johe i poljskog
jasena sa sremzom (Pruno padi-Fraxinetum angustifoliae
Glavač 1960), koja pripada svezi Alnion incanae Pawl. in
Pawl. et. al. 1928 i redu Fagetalia sylvaticae Pawl. in Pawl.
et. al. 1928 (Vukelić i sur 2006, Vukelić 2012). U relativno
malom udjelu unutar rezervata, u mikrodepresijama je za-
stupljena i šuma crne johe s dugoklasim šašem (Carici elon-
gatae-Alnetum glutinosae W
. Koch 1926 ex Tx. 1931). Vu-
kelić i sur. (2006) i Vukelić (2012) potvrđuju nalaz Glavača
(1960) o očitom smanjenju areala ove zajednice, koja je
ograničena isključivo na mikrodepresije. Takvo ograničenje
areala očito je povezano s hidromelioracijskim zahvatima
na širem području, provedenim pred oko 150 god.
Današnje obilježje vodnog režima ove šume je relativno vi-
soka i slabo fl
 uktuirajuća razina vode temeljnice, te povre-
meno plitko (do 30-ak cm) "plavljenje" vodom temeljnicom.1
U geološko litološkom smislu veliko područje podravlja,
između Koprivnice, Đurđevca, Pitomače, Virovitice, sjever-
nih padina Bilogore, Donjeg Miholjca, Valpova i Belišća,
obilježavaju fl
 uvio-eolski kvartarni sedimenti. To su u velikoj
1  U vrlo kišnom razdoblju tijekom kolovoza i rujna 2010. dugotrajnijoj poplavi s dubljom poplavnom vodom (>50 cm) pridonijelo je i izlijevanje kanala Čivićevac, što je
nezabilježena pojava u posljednjih 30-ak godina.
Slika 2: Sastojina crne johe na pokusnoj
plohi u jesen i proljeće
Figure 2: Black alder stand in "Crni Jarki".

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
434
mjeri sekundarni eolski sedimenti nastali eolacijom dravskog
pijeska, koji je akumuliran fl
 uvijalnim taloženjem uslijed
poplavnih voda, ali i iz presušenih dijelova riječnog korita
(rijeka je često mijenjala tok, premiještajući se postupno
pre
ma sjeveru zbog izdizanja Bilogore). Ovi pijesci mje
sti-
mično tvore ilovaste i ilovasto pjeskovite slojeve, a ponegdje
su akumulirani kao čisti do ilovasti pijesci u formi dina (Vr-
bek i Pilaš 2011). Šire područje istraživanja ima obilježja re-
ljefne depresije, na koju se nastavlja aluvijalna terasa (greda)
užeg porječja Drave. Nadmorska visina je oko 111 m. Bio-
loški sanirane pješčane dine nalaze se južno od rezervata.
Vodni režim istraživanog lokaliteta obilježen je visokom
razinom vode temeljnice (njena razina se tijekom godine
ne spušta više od 130 cm ispod površine tla – sl. 3) unutar
vodonosnog sloja kojega predstavljaju debeli kvartarni sedi-
menti dravskog porječja. Krovina šireg područja (visoki
udjel eolskih pijesaka) također je vrlo propusna, pa se vodo-
nosnik neposredno "prihranjuje" oborinskom vodom, tako
da se razina vode temeljnice ponekad diže iznad površine
tla i izaziva plavljenje (poplava može potrajati 1–2 mj., a
dubina poplavne vode obično ne prelazi 20–30 cm).
Glavni vodotok koji protječe kroz šumski predjel Crni jarci
je kanal Čivićevac.2 Uzrok višekratnog plavljenja Crnih ja-
raka u ljeto i jesen 2010. je izlijevanje upravo ovoga kanala.
Ovaj kanal ima vjerojatno veliki utjecaj na razinu vode te-
meljnice u predjelu Crni jarci.
Klimatske značajke istraživanog područja najbolje se mogu
prikazati prema podacima s meteorološke postaje Đurđevac
za razdoblje od 1990–2010. god. Srednja godišnja tempe-
ratura iznosi 10,3 °C, a srednja godišnja količina oborina je
832 mm. Prema Köppenovoj klasifi
 kaciji, klima ima oznaku
Cfwbx˝. U smislu Th
 ornthwait-ove klasifi
 kacije područje
je humidno.
Materijal i metode
Material and methods
Terenski dio istraživanja obuhvatio je:

– uzorkovanje tla na pedološkom profi
 lu,

– uzorkovanje tla sondom iz A- horizonta,

– uzorkovanje šumske prostirke u tri ponavljanja između
dva odbacivanja lista,

– uzorkovanje fi
 ziološki zrelog lista crne johe tijekom ko-
lovoza,

– uzorkovanje drva crne johe za dendrokronološku, kemij-
sku i mehaničku analizu,

– uzorkovanje kore crne johe.
Na profi
 lu tla uzeti su uzorci iz genetskih horizonata, u fi
 -
zički izmijenjenom i neizmijenjenom stanju (pomoću ci-
lindara po Kopeckom volumena 100 cm3). Na ovim uzor-
cima određen je granulometrijski sastav (ISO 11277), pH
vrijednost (ISO 10390), sadržaj karbonata (ISO 10693), gu-
stoća krute faze tla (ISO 11508), te gustoća (bulk density)
tla (ISO 11272).
Uzorci šumske prostirke uzimani su u tri navrata:

– jesen 2009, nakon odbacivanja lista (autumn  "A+")

– proljeće (april) 2010 u vrijeme listanja (spring  "S")

– jesen 2010, prije odbacivanja lista (autumn  "A–")
Slika 3: Dinamika razine vode
temeljnice tijekom četve
ro
go
diš-
njeg motrenja (x1 2006).
Figure 3: Water table dynamics dur-
ing four-year monitoring (x1 2006)
2 Kanal je dobio naziv prema zapovjedniku đurđevačke pukovnije (od 1852.) Vatroslavu Čiviću, pl. Rohr, koji je rukovodio njegovim iskopom.
435
PERNAR, N. et al.: AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U SASTOJINI CRNE JOHE (ALNUS GLUTINOSA GAERTN.) U PODRAVINI
Uzorci su uzimani pomoću ploče dimenzija 25x25 cm, tako
da je prikupljana sveukupna prostirka na plohici površine
0,0625 m2. Svaki puta uzeto je 27 uzoraka, raspoređenih na
tri skupine plohica od po 9 uzoraka. Naime, unutar svake
skupine bilo je 9 plohica križnog rasporeda i međusobne
udaljenosti od 1 m. Kod drugog i trećeg uzorkovanja
određene su nove pozicije skupina plohica (cca 5–15 m iz-
među pojedinih ranijih i novih skupina plohica), tako da
se izbjegne uzorkovanje tamo gdje je već narušeno izvorno
stanje prostirke.
Svi uzorci šumske prostirke sušeni su na 50 °C do kon-
stantne mase. Za određivanje C i N po tri uzorka iz svake
skupine plohica združeni su u 1 kompozitni uzorak, tako
da je nakon svakog uzorkovanja bilo po 3 kompozitna
uzorka iz svake skupine, sveukupno 9 kompozitnih uzoraka
za mjerenje C i N nakon svakog uzorkovanja. C i N izmje-
reni su metodom suhog spaljivanja, prema ISO normama
10694, odnosno 13878.
Uzorci tla iz A- horizonta na plohicama uzimani su žljebas-
tom sondom, također u tri navrata između dva odbacivanja
lista, kada je uzorkovana i šumska prostirka, ne na svih 9
plohica unutar skupine, već na 5 plohica, tako da je svaka
druga izostavljena. Pri tomu je iz 5–10 pojedinačnih uzo-
raka formiran kompozitni uzorak. Tako je u tri navrata
uzeto po 15 kompozitnih uzoraka tla. Mjerena je pH vrije-
dnost (ISO 10390), sadržaj karbonata (ISO 10693), organski
ugljik (ISO 10694) te ukupni dušik (ISO 13878). Kod prvog
uzorkovanja uzeti su i uzorci pomoću cilindara (na sveu-
kupno 9 plohica), radi jednokratnog određivanja gustoće
krute faze tla (ISO 11508) te gustoće (bulk density) tla (ISO
11272).
Uzorci fi
 ziološki zrelog lista crne johe uzeti su iz gornje
trećine krošnje 9 oborenih stabala polovicom kolovoza. Za
svako stablo formiran je poseban uzorak od oko 50-ak lis-
tova, tako da je bilo sveukupno 9 uzoraka lista. Sa istih stabala
uz mjesto prereza uzorkovani su i odsječci kore (čitavom
debljinom), 30–40 g po uzorku, sveukupno 9 kompozitnih
uzoraka. Uzorci drva crne johe za kemijsku analizu drva uzeti
su kao piljevina, na mjestima prereza debla, tako da je pri-
kupljeno također 9 kompozitnih uzoraka piljevine. U uzor-
cima lista, kore i drva izmjeren je sadržaj ugljika (ISO 10694)
i dušika (ISO 13878).
Uzorkovanje drva crne johe za dendrokronološku analizu
obavljeno je na 5 stabala (odabrana su stabla srednje sastoji-
nske visine), prema dondrokronološkim metodama (Cook i
Kairiukstis 1990). Na svakom stablu prije sječe zabilježeno je
mjesto prvog reza na prsnoj visini (1,30 m). Nakon obaranja
stablo je prerezano na obilježenom mjestu (prsna visina),
odakle je uzet uzorak debla duljine 1 m. Na stablima su ta-
kođer uzeti i kolutovi debljine 10 cm za dendrokronološku
analizu. Rezultati dendrokronološke analize odno
se se na
poprečni presjek stabala 1,6; 16,6 i 26,6 m iznad površine tla.
Uzorci su mjereni na specijaliziranom mjernom stolu za
očitavanje godova. Mjerenje i sinhronizacija sekvenci go-
dova izvršena je u programu PAST 4. Nakon izmjere izv-
ršeno je unakrsno datiranje uzoraka i napravljena je krivulja
prosječne širine godova za svaki uzorak (kolut). Nakon
toga, prosječne širine godova sa tri različite visine na deblu
ponovo su sinhronizirane i za svako stablo napravljena je
prosječna krivulja izmjerenih širina godova. Naposljetku,
međusobno su uspoređene krivulje prosječnih širina go-
dova između stabala i konstruirana je regionalna stan-
dardna kronologija. Razina podudarnosti između krivulja
utvrđena je korelacijom i to tzv. koefi
 cijentom jednakosti i
vizualnim podudaranjem koji su odlučujući za konačnu
usporedbu (Rybníček i sur. 2010). Paralelno s time izvršeno
je dvostupanjsko uklanjanje trenda (Holmes i sur. 1986) u
programu ARSTAN (Grissino–Mayer i sur. 1992). Za utv-
rđivanje rijetkih pojava, a koje imaju ključan utjecaj na rast
stabala korištena je analiza karakterističnih negativnih god-
ina (Kroupová 2002).
Za određivanje gustoće drva korišten je uzorak 20 × 20 ×
30 mm izrezan s jednometarskog trupca uzetog s prsne vi-
sine 1,3 m. Uzorak je sušen u sušioniku Sanyo na tempera-
turi od 103 °C ± 2 °C. Gustoća drva određena je prema
normi ČSN 49 0108, a upotrjebljena je za izračun sadržaja
ugljika i dušika u sastojini.
Podaci o gustoći kore pojedinih vrsta drveća vrlo su rijetki u
literaturi. Većinom se radi samo o izračunima učešća kore u
šumskim kulturama kratke ophodnje. Stoga smo se za izra-
čun mase kore na temelju njene gustoće i obujamnog udjela
u drvnoj zalihi ovdje poslužili aproksimacijom gustoće kore
stabala obične jele, čija je srednja vrijednost 660 kg m−3 (Ba-
djun 1977). Za obujamni udjel kore u drvnoj zalihi uzeli smo
vrijednost od 17 %. Naime, za crnu johu u Podravini Stankić
i sur. (2010) daju udjel kore od 16,4 % (debljinski razred 37,5
cm) do 23,6 % (debljinski razred 7,5 cm).
Uzorci su pripremani i analizirani u Ekološko-pedološkom
laboratoriju Šumarskog fakulteta, u laboratoriju Zavoda za
opću proizvodnju bilja Agronomskog fakulteta Sveučilišta
u Zagrebu, te u laboratoriju Instituta za ekologiju šuma
Mendelovog Sveučilišta u Brnu.
Za izračun zalihe C i N u tlu uzeli smo srednje vrijednosti
koncentracije u A- horizontu iz tri uzorkovanja (A+, S i A–).
Tomu smo pribrojili zalihu C i N u dubljim dijelovima tla,
određenu na uzorcima iz profi
 la tla. Isti pristup, kao za A-
horizont, imali smo i pri izračunu akumulacije C i N u šum-
skoj prostirci. Za izračun zalihe C i N u listu drveća uzeli
smo kemizam zrelog lista iz kolovoza te masu listinca na-
kon odbacivanja lista.
Od statističkih metoda za obradu rezultata analiza primi-
jenjena je deskriptivna statistika i provedeni su t-testovi di-
ferencija zavisnih uzoraka.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
436
Rezultati istraživanja
Research results
Fiziografske značajke tla – Physiographic soil
characteristics
Fiziografi
 ja tla istraživanog područja odraz je specifi
 čne
konstelacije pedogenetskih čimbenika, u kojoj dominiraju
visoka razina vode temeljnice, pjeskoviti matični supstrat
te ravničarski teren sa slabo izraženim mikroreljefnim uzvi-
šenjima i depresijama. U takvim uvjetima dominantno tlo
je euglej, čija svojstva variraju ovisno o mikroreljefnom po-
ložaju te o dubini do pijeska.
Na istraživanoj lokaciji mikroreljefne neravnine su vrlo
slabo zamjetne. Prema taksonomskoj pripadnosti tlo je tipa
euglej, podtipa hipoglej prema klasifi
 kaciji Škorić i sur.
(1985), a prema WRB (2006): Haplic Gleysol (Endoarenic,
Abruptic). Debljina Ah3 horizonta je 4–12 cm, ovisno o mi-
kroreljefu (prosječna debljina A- horizonta je 7 cm). Prema
teksturi radi se o pjeskovito glinastoj ilovači (tab. 1), gustoće
0,69–0,77 Mg m–3, poroznosti 68–72 %, sa 100 g kg–1 organ-
skog ugljika te 9,6 g kg–1 ukupnog dušika.
Ispod njega je Bl horizont (prosječne dubine 7–55 cm), koji
na dubini >40 cm pokazuje prevladavajuća redukcijska obi-
lježja (sl. 4). Prema teksturi radi se također o pjeskovito gli-
nastoj ilovači, gustoće 1,17 Mg m–3, poroznosti 55–58 %, sa
14 g kg–1 organskog ugljika (TOC)  78,6 Mg4 TOC ha–1,
te 1,5 g kg–1 ukupnog dušika  8,4 Mg N ha–15. Na dubini
od ~45 cm počinje značajno veći udjel pijeska. Teksturno-
morfološki to je Br horizont, odnosno prijelazna zona iz B
u C horizont.
Na dubini većoj od 60 cm više se morfološki gotovo ne ma-
nifestira utjecaj pedogenetskih procesa. To je C horizont
koji je po teksturi ilovasta pjeskulja, gustoće 1,76 Mg m–3,
poroznosti je 34 %, a prisutnost organskog ugljika i uku-
pnog dušika je u tragovima. Koncentracija TOC je 1,45 g
kg–1, a zaliha6 7,6 Mg TOC ha–1. Koncentracija N bila je is-
pod granice detekcije.
U svim horizontima prisutni su karbonati (25–30 g kg–1).
pH vrijednost (mjereno u suspenziji s vodom) kreće se od
6,11 u A- horizontu, preko 7,18 u B- horizontu do 7,82 u
C- horizontu.
Slika 4: Euglej hipoglejni na trajnoj plohi MAB 24 u Crnim jarcima (N
– 46°00,881´ E – 17°09,970´)
Figure 4: Haplic Gleysol (Endoarenic, Abruptic) in the MAB 24 permanent
plot in Crni Jarki (N – 46°00,881´ E – 17°09,970´)
Tablica 1: Teksturne značajke tla
Table 1: Soil texture
Horizont
Horizon
Dubina (cm)
Depth (cm)
Udjel primarnih čestica
Particle size distribution
Teksturna oznaka
Texture class
2,0–0,20 mm
0,20–0,063 mm
0,063–0,020 mm
0,020–0,002 mm
<0,002 mm
(%)
Ah
0-4-12 (7)
39.5
18.2
2.0
14.0
26.3
pjeskovito glinasta ilovača
sandy clay loam
Bl/Br
12 (7)-55
30.0
17.4
11.7
12.5
28.4
pjeskovito glinasta ilovača
sandy clay loam
C
>60 (70)
56.8
22.1
8.2
5.3
7.7
ilovasta pjeskulja
loamy sand
3 Oznake horizonata dane su prema “Guidelines for soil description" (2006).
4
Izračunato na bazi debljine od 48 cm, gustoće 1,17 Mg m–3 i koncentracije TOC od 14 g kg–1.
5
Izračunato na bazi debljine od 48 cm, gustoće 1,17 Mg m–3 i koncentracije N od 1,5 g kg–1.
6 Izračunato na bazi debljine od 30 cm, dakle do 85 cm dubine.
437
PERNAR, N. et al.: AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U SASTOJINI CRNE JOHE (ALNUS GLUTINOSA GAERTN.) U PODRAVINI
Šumska prostirka – Forest floor
Usprkos velikoj razlici u prostornoj varijabilnosti mase pro-
stirke nakon odbacivanja lista (sl. 5), testovi razlika između
uzorkovanja tijekom godine ukazuju na signifi
 kantne ra-
zlike u masi prostirke između tri provedena uzorkovanja.
Analiza kompozitnih uzoraka šumske prostirke pokazala
je da je najveća masa šumske prostirke u jesen nakon od-
bacivanja lista, kada joj je srednja vrijednost 4714 kg ha–1.
Do proljeća (travanj) prosječna masa šumske prostirke
opada na 3360 kg ha–1, a do jeseni prije odbacivanja lista na
svega 511 kg ha–1 suhe tvari. Najveća prostorna varijabilnost
mase prostirke je nakon odbacivanja lista, da bi se njego-
vom razgradnjom značajno smanjivala (sl. 5).
Razgradnjom organske tvari tijekom godine značajno se
mijenja i koncentracija ugljika u istoj (sl. 6). U prostirci sa
svježim listincem srednja joj je vrijednost 460 g kg–1, do
proljeća pokazuje blagi rast na 478 g kg–1, a do jeseni opada
na 379 g kg–1. Pri tomu se ističe varijabilnost trećeg mje-
renja, koja je značajno viša od prethodna dva mjerenja.
Zaliha ugljika u šumskoj prostirci u jesen je 2157 kg ha–1,
do proljeća se smanjuje na 1604 kg ha–1, a do jeseni na svega
199 kg ha–1.
Koncentracija dušika u šumskoj prostirci tijekom godine
varira vrlo slično koncentraciji ugljika (sl. 7). Njena vrijed-
nost od jeseni (24,2 g kg–1) do proljeća pokazuje blagi rast
(27,3 g kg–1), a zatim do jeseni opada na 25,6 g kg–1. Usprkos
sveukupnom trendu povećanja koncentracije dušika, apso-
lutna količina dušika u šumskoj prostirci tijekom razgrad-
nje opada. Tako je nakon odbacivanja listinca na 1 ha u
prostirci bilo 114,5 kg N, u proljeće 91,4 (ova razlika ipak
nije statistički značajna), a u jesen samo 13,5 kg N.
C:N je značajan pokazatelj kvalitativnih promjena prostirke
tijekom godine. On pokazuje padajući trend, a kreće se od
19 u jesen nakon odbacivanja lista, preko 17,5 u proljeće,
do 14,8 iduće jeseni (sl. 8).
A- horizont tla – Horizon A
Promjene mjerenih parametara humusnoakumulativnog
horizonta tijekom razdoblja istraživanja znatno su manje
od promjena parametara šumske prostirke. Gustoća mu se
kreće između 0,75 i 0,77 Mg m–3, u prosjeku 0,767 Mg m–3.
pH vrijednosti u A- horizontu tla tijekom opisana tri mje-
renja pokazuje karakterističan trend, tako da od jeseni do
Slika 5: Aritmetičke sredine i varijabilnost mase šumske prostirke
Figure 5: Decrease of the forest floor mass during decomposition
Slika 6: Aritmetičke sredine i varijabilnost koncentracije (gore) i mase
ugljika (dolje) u šumskoj prostirci tijekom razgradnje
Figure 6: Carbon concentration (up) and mass (down) in the forest floor
during decomposition

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
438
proljeća opada, a zatim prema jeseni raste (sl. 9). Mjereno
u suspenziji s vodom, srednja vrijednost pH u jesen iznosi
5,8, opada do proljeća na 5,1, a u jesen je 6. Mjereno u sus-
penziji s 0,01 M CaCl2, pH vrijednost u jesen je 5,3, u pro-
ljeće 4,7, a u jesen 4,9.
Sadržaj organskog ugljika i dušika u A- horizontu tla tijekom
razdoblja mjerenja mijenjao se daleko manje od ostalih para-
metara (sl. 10 i 11). Evidentiran je jedino značajniji porast
koncentracije i mase ugljika od jesenskog do proljetnog mje-
renja. Tako je u jesen nakon odbacivanja lista srednja vrije-
dnost koncentracije TOC u tlu bila 100,4 g kg–1, što predstavlja
masu od 53655 kg ha–1, do proljeća je značajno porasla na
114 g kg–1 (60955 kg ha–1), a do jeseni se snizila na 107,1 g kg–1
(57253 kg ha–1).
Trend promjene koncentracije dušika u tlu tijekom razdob-
lja mjerenja vrlo je slična onom kod TOC, pri čemu nema
značajnih promjena. Od jeseni do proljeća koncentracija i
masa dušika beznačajno raste (9,610,6 g kg–1, odnosno
51425671 kg ha–1), a zatim opada (10,69,9 g kg–1,
odnosno 56715335 kg ha–1).
Slika 8: Aritmetičke sredine i varijabilnost C:N u šumskoj prostirci tije-
kom razgradnje
Figure 8: C:N in the forest floor during decomposition
Slika 9: Aritmetičke sredine i varijabilnost pH vrijednosti tla u A hori-
zontu u tri mjerenja tijekom godine (mjereno u vodi – lijevo, te u 0,01M
CaCl2 – desno)
Figure 9: pH value in the A horizon in three measurements during the year
(measured in water – left, and in 0.01M CaCl2 – right.)
Slika 7: Aritmetičke sredine i varijabilnost koncentracije (gore) i mase
dušika (dolje) u šumskoj prostirci tijekom razgradnje
Figure 7: Nitrogen concentration (up) and mass (down) in the forest floor
during decomposition
439
PERNAR, N. et al.: AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U SASTOJINI CRNE JOHE (ALNUS GLUTINOSA GAERTN.) U PODRAVINI
Dendrokronološka obilježja – Dendrochronological
characteristics
Srednji prsni promjer pet analiziranih stabala bio je 36,2 cm.
Međusobna usporedba krivulja prosječnih širina godova za
određena stabla pokazala je visoke vrijednosti statističkih
indikatora. Na temelju dobivenih rezultata izrađena je pro-
sječna krivulja izmjerenih širina godova koja predstavlja
radijalni prirast. Prosječna širina goda iznosila je 1,7 mm.
Na temelju konstruirane regionalne standardne kronologije
nije uočena nikakva veza s promjenama u vodnom režimu
Slika 10. Aritmetičke sredine i varijabilnost koncentracije (gore) i mase
organskog ugljika (dolje) u A horizontu u tri mjerenja tijekom godine
Figure 10. Organic carbon (TOC) concentration (up) and mass (down) in
the A horizon in three measurements during the year
Slika 11. Aritmetičke sredine i varijabilnost koncentracije (gore) i mase
dušika (dolje) u A horizontu u tri mjerenja tijekom godine
Figure 11. Nitrogen concentration (up) and mass (down) in the A horizon
in three measurements during the year
Slika 12: Regionalni indeks standardne kronologije godova

Figure 12: Regional index of the annual ring standard chronology

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
440
istraživane plohe. Najmanji prirast zabilježen je tijekom
1934, 1937, 1940, 1941, 1949, 1950, 1957, 1963, 1964, 1972,
1976, 1988, 1993, 2000. i 2002. (sl. 12). Većina navedenih
godina s malim prirastom dokazane su i analizom karakte-
rističnih negativnih godina.
Akumulacija ugljika i dušika – Carbon and nitrogen
accumulation
Za izračun akumulacije ugljika i dušika određena je njihova
koncentracija, osim u šumskoj prostirci i u tlu, također i u
drvu, kori te fi
 ziološki zrelom listu crne johe (sl. 13). Za
iskazivanje mase drva, odnosno zalihe ugljika u drvu, odre-
đena je gustoća drva crne johe.
Koncentracija ugljika u drvu kreće se između 491,6 i 511,6
g kg–1, a prosječna vrijednost mu je 498,1 g kg–1. U kori mu
je raspon između 512,60 i 540,60, s prosječnom vrijednošću
od 521,66 g kg–1, a u listu između 488,60 i 498,60, s prosječ-
nom vrijednošću od 493,23 g kg–1. Koncentracija dušika u
drvu u rasponu je između 2,22 i 2,98, s prosječnom
vrijednošću od 2,66 g kg–1. U kori je raspon dušika između
8,97 i 14,59 g kg–1, s prosječnom vrijednošću od 11,38 g kg–1,
a u listu između 21,82 i 29,48 g kg–1, s prosječnom vrijed-
nošću od 24,70 g kg–1.
Prosječna gustoća drva u apsolutno suhom stanju određena
na temelju svih testnih uzoraka bila je 507,5 kg m−3, s koe-
fi
 cijentom varijacije 5,7. Najniža vrijednost gustoće drva u
apsolutno suhom stanju iznosila je 398,0 kg m−3, a najviša
580,7 kg m−3. 50 % vrijednosti oko medijane kretalo se u
rasponu od 489,9–532,1 kg m−3.
Požgaj i sur. (1993) odredili su prosječnu vrijednost gustoće
apsolutno suhog drva crne johe
(Alnus glutinosa (L.) Ga-
ertn.). Gustoća je iznosila 494 kg m−3 s koefi
 cijentom vari-
jance 9.4 %. Srednja vrijednost gustoće drva koju je odredio
naš tim bila je veća za 13,5 kg m−3, određena na 945 testnih
uzoraka dok se srednja vrijednost koju su odredili Požgaj i
sur. (1993) temelji na 20 uzoraka.
Drvna zaliha od 751 m3 ha–1, kolika je izmjerena na istraživa-
noj lokaciji, odnosi se samo na drvo deblje od 7 cm. Kad se
uzme i sve sitnije drvo (~5 %) – za listače Krajnc (2005) na-
vodi da u ukupnoj drvnoj zalihi sitno drvo promjera 3–7 cm
participira s 3 % – onda se dobije obujam od 790 m3 ha–1. U
ovoj zalihi drvo johe, prosječne gustoće 507,5 kg m–3 partici-
pira s 83 %, što sveukupno iznosi 333 Mg ha−1. Kora, aprok-
simirane gustoće (s jelom) 662 kg m–3 participira sa 17 %, što
sveukupno iznosi 89 Mg ha−1. Na temelju koncentracije C i N
u drvu i kori izračunali smo da je akumulacija ugljika u drvu
165,9 Mg ha−1, u kori 46,4 Mg ha−1, dok je akumulacija dušika
u drvu 0,886 Mg ha−1, a u kori čak 1,012 Mg ha−1 (tab. 2).
Akumulacija ugljika i dušika u listu krošanja određena je na
temelju mase odbačenog listinca (4,714 Mg ha–1) i koncentra-
cije C i N u zrelom listu. Tako se pokazalo da je u listu kroša-
nja akumulirano 2,325 Mg ha–1 ugljika i 116,4 kg ha–1 dušika.
Akumulacija ugljika u tlu, do dubine od 85 cm kreće se iz-
među 139,8 i 146,1 Mg ha–1. Najviša je u proljeće, najniža u
jesen, a srednja je vrijednost 143,5 Mg ha–1 TOC. Akumu-
lacija dušika kreće se između 13,54 i 14,07 Mg ha–1, s pro-
sječnom vrijednošću 13,78 Mg ha–1.
Rasprava
Discussion
Snižavanje razine vode temeljnice, pa i općenito promjene
vodnog režima najčešći su uzroci opadanja vitalnosti sasto-
jina crne johe (Levanič 1993, Smolej 1995, Pretzell 1997,
Baar i sur. 2002). To se ponajprije pripisuje osjetljivosti crne
Slika 13. Koncentracija ugljika (gore) i dušika (dolje) u drvu, kori i
fiziološki zrelom listu crne johe
Figure 13. Carbon (up) and nitrogen (down) concentration in the wood,
bark and physiologically mature leaf of black alder
441
PERNAR, N. et al.: AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U SASTOJINI CRNE JOHE (ALNUS GLUTINOSA GAERTN.) U PODRAVINI
johe na suhoću staništa (Eschenbach 1995, Hall i Burgess
1990). Osim smanjenja vlažnosti, i dugotrajnija plavljenja
mogu također imati za posljedicu opadanje vitalnosti, a tako
i visinskog, radijalnog te obujamnog prirasta (McVean
1953, Levanič 1993). Popratne pojave značajnijih promjena
vodnog režima u sastojinama crne johe kao što su smanjenje
abundancije nodula te udjel mikorize u rizosferi (Dilly i
Munch 1996, Dilly i sur. 2000, Middelhoff
  2000, Baar i sur.
2002) nesumnjivo participiraju u sinergijskom učinku na
stanje vitalnosti takvih sastojina.
Sastojina johe koju smo istraživali vrlo je visoke produk-
tivnosti drvne mase (drvna zaliha Ø>7 cm je 751 m3 ha–1),
što korespondira i s visokom akumulacijom organskog ug-
ljika (214,6 Mg ha–1). Dakako, za ukupnu akumulaciju or-
ganskog ugljika u šumskoj biomasi (drvo, kora, list) trebalo
bi uzeti u obzir i onu koju ovdje nismo analizirali (grmlje,
prizemno rašće i korijen). Prema Vašičeku (1985) to je još
dodatnih oko 20 Mg ha–1.
Ukupna akumulacija ugljika u biomasi (214,6 Mg ha–1) na
istraživanoj plohi značajno premašuje akumulaciju ugljika
u tlu (143,5 Mg ha–1), iako je čest i suprotan odnos (Klimo,
2009). Pelíšek (1976) tako navodi akumulaciju ugljika u tlu
od čak 226.9 t ha–1 u sastojinama južne Moravske, što se
pripisuje i aluvijalnom utjecaju, odnosno prisustvu fosilnih
organičnih horizonata. Tlo istraživane sastojine u Podravini
nastalo je sedimentacijom eolskog dravskog pijeska koji je
premještan aluvijalnim procesima, a nastanak humusnoa-
kumulativnog horizonta pod izravnim je utjecajem sasto-
jine crne johe. Značajno veći sadržaj ugljika u tlu od one u
nadzemnoj biomasi očekivan je neposredno nakon sječe
(čista sječa na kraju ophodnje).
Suprotno od ugljika, akumulacija dušika u gornjem sloju tla
značajno premašuje akumulaciju dušika u biomasi. To se
može pripisati intenzivnoj dekompoziciji organskih ostataka
s relativno visokim udjelom dušika u lišću (oko 25 g kg–1) i
simbiotskom fi
 ksacijom od strane Actinobacterium Frankia
s ektomikoriznim gljivama (prema Dittert i sur. 2000 – u J.
Laganis 2007) – fi
 ksacija može biti u rasponu od 40 do 45 kg
N ha–1 god–1. Prinos dušika kroz listinac u istraživanoj sasto-
jini je oko 115 kg ha–1. Citirajući Moirouda (1991) Claessens
i sur. (2010) navode za crnu johu raspon od 30–130 kg ha–1
godišnjeg prinosa dušika putem listinca, što ukazuje na viso-
koprodukcijske značajke naše istraživane sastojine. Zaniml-
jiv je vrlo značajan rast koncentracije dušika u prostirci od
jeseni do proljeća. Kad se promatra promjena koncentracije
dušika u prostirci na razini godine (od odbacivanja do
odbacivanja lista), ona ima također pozitivan trend. Ovu
pojavu (doduše na primjeru iglica običnog bora) Berg i McC-
laugherty (2007) drže još uvijek nedovoljno objašnjenom,
usprkos činjenici da se radi o visokom stupnju korelacije
(R2>0,9), dakle o svojevrsnoj zakonitosti. U odnosu na druge
vrste nizinskih šuma joha relativno kasno odbacuje list. Nje-
gova razgradnja u zimskom razdoblju teče sporije od lista
poljskog jasena, a neznatno brže ili podjednako kao list hrasta
lužnjaka u poplavnim šumama (Klimo 1985). Intenzitet raz-
gradnje listinca crne johe na istraživanom staništu u Hrvat-
skoj značajno se povećava u proljetno-ljetnom razdoblju.
Dok se jasenov list već do sredine ljeta potpuno razgradi kod
hrasta lužnjaka do odbacivanja novog lista razgradi se tek
56–71 % (Klimo 1985). Kod crne johe na istraživanom loka-
litetu, do odbacivanja novog lista razgradi se oko 90 % pros-
tirke od početne mase u jesen nakon odbacivanja lista – do
gotovo istovjetnog rezultata, u sličnim hidrološkim uvjetima
i pri sličnoj pH-vrijednosti, na sjeveru Njemačke, došli su
Dilly i Munch (1996). Držimo da se tijekom odbacivanja lista,
razgradi i preostalih 10 % prostirke, pa takav proces u pot-
punosti odražava dinamičku ravnotežu jednog aspekta pro-
toka tvari i energije u sastojini crne johe. Takva nesmetana
razgradnja rezultira tvorbom zrelog humusa, koji u uvjetima
dobre prozračnosti površinskog dijela tla u ljetno-jesenskom
razdoblju mineralizacijom odražava dinamičku ravnotežu
organskog kompleksa tla. A- horizont je stoga relativno pli-
tak (prosječno 7 cm), a akumulacija organskog ugljika u
njemu je svega 57,3 Mg ha–1. Prisutnost karbonata, osobito
u dubljem dijelu tla, održava reakciju tla na slabo kiseloj do
slabo alkalnoj razini (sveukupno pH je 5,10–7,82, mjereno u
vodi), što uz povremeno plitko plavljenje u proljetnom i
jesenskom razdoblju pogoduje biogenosti tla te humifi
 kaciji
i mineralizaciji organske tvari (Dilly i Munch 1996).
Postojanost povoljnih ekoloških uvjeta istraživanog staništa
vrlo dobro se odražava u ujednačenom radijalnom prirastu.
Prosječna širina goda je 1,7 mm, bez trenda značajnijih pro-
mjena indeksa širine godova, što upravo ukazuje na rela-
tivnu postojanost vodnog režima. Ova postojanost vodnog
Tablica 2: Akumulacija ugljika i dušika u sastojini crne johe (Alnus glu-
tinosa)
Tablica 2: Accumulation of carbon and nitrogen in the black alder (Alnus
glutinosa) ecosystem
Biomasa
Biomass
C
N
Mg ha–1
Drvo
Wood
165.9
0.886
Kora
Bark
46.4
1.012
Lišće
Leaves
2.325
0.116
Nadzemna biomasa
Aboveground biomass
214.625
2.014
Šumska prostirka aritm. sred./god.
Forest floor average/year
1.32
0.073
Tlo do 85 cm dubine
Soil down to 85 cm
143.5
13.782
A horizont
A horizon only
57.287
5.383
Ekosistem ukupno
Ecosystem total
359.445
15.796

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
442
režima nesumnjivo najjače uporište ima u slabo izraženoj
fl
 uktuaciji razine vode temeljnice te rijetko prisutnoj (go-
tovo isključivo u izvanvegetacijskom razdoblju) plitkoj
poplavnoj vodi, koja nema negativan utjecaj na vitalnost
johovih sastojina (Kozlowski 1982, Keeland 1997, Dittert i
sur. 2006). Uzrok tako slabo izraženoj (ograničenoj) fl
 uk-
tuaciji razine vode temeljnice može se potražiti u plitkim
vodonosnim sedimentima, koji onemogućuju nesmetanu
komunikaciju vode temeljnice s rijekom Dravom.
Zaključci
Conclusions
1. Tlo istraživane sastojine crne johe u Podravini je mo-
čvarno glejno tlo, pjeskovito-glinaste do ilovasto-pjeskovite
teksture, plitkog humusno-akumulativnog horizonta (pro-
sječno 7 cm), te slabo kisele (u površinskom dijelu) do slabo
alkalne reakcije (na dubini >50 cm);
2. Postojana razina vode temeljnice u izvanvegetacijskom
razdoblju povremeno izaziva plitko (do 20–30 cm) plavlje-
nje u sastojini, u vegetacijskom razdoblju ne spušta se du-
blje od 130 cm;
3. Drvna zaliha od 751 m3 ha–1 ukazuje na visoko produk-
tivno šumsko stanište, a vitalnost i dugoročna stabilnost
sastojine dobro se odražava u postojanom indeksu širine
godova u posljednjih 80 god;
4. Tijekom godišnjeg ciklusa razgradnje šumske prostirke
razgradi se 90–100 % od početne mase nakon odbacivanju
lista;
5. Od jeseni do proljeća raste sadržaj ugljika i dušika u A-
horizontu, a zatim ponovno opada. Istovremeno, od jeseni
do proljeća značajno opada pH- vrijednost, a zatim po-
novno raste;
6. Akumulacija ugljika u nadzemnoj biomasi je 214,6 Mg
ha–1, a u tlu 143,5 Mg ha–1. S druge strane akumulacija du-
šika veća je u tlu – u nadzemnoj biomasi je 2 Mg ha–1, a u
tlu čak 13,8 Mg ha–1.
7. Ekološka stabilnost i visoka produkcija drvne mase istra-
živane sastojine odraz je optimalne sinergije lokalnih uvjeta,
koji su značajnije izmijenjeni pred ~ 150 god.
8. Usprkos pionirskim obilježjima crne johe, vitalnost i pro-
izvodnost ovih sastojina argument su ekološkoj i gospodar-
skoj opravdanosti održivog gospodarenja ovim/ovakvim
johovim sastojinama.
Zahvala
Acknowledgment
Zahvaljujemo se upravitelju šumarije Đurđevac Zlatku
Listu, dipl. ing. šum. i revirniku Goranu Švaci, dipl. ing.
šum. na pomoći u terenskom dijelu istraživanja.
Literatura
References
• Anić, I., S. Matić, M. Oršanić, D. Belčić, 2005: Morfologija i struk-
tura šuma poplavnih područja. U: Vukelić, J. (Ur.): Poplavne šume
u Hrvatskoj. HAZU, Hrvatske šume, Grad Zagreb. p.p. 245–262.
• Baar, J., T. Bastiaans, M. A. Van de Coevering, J. G. M. Roelofs,
2002: Ectomycorrhizal root development in wet Alder carr
forests in response to desiccation and eutrophication.
Mycorrhiza, 12(3):147–151.
• Badjun, S., 1977: Prilog proučavanju svojstava kore hrasta,
jasena i jele. Bilten ZIDI, Šum. fak. Zagreb, 5(1–2):1–28.
• Berg, B., C. McClaugherty, 2007: Plant Litter: Decomposition,
Humus Formation, Carbon Sequestration. 2nd ed., Springer,
338 p.
• Brożek, S., T. Wanic, 2002: Impact of forest litter of Alnus gluti-
nosa (L.) Gaertn., Alnus incana (L.) Moench, Alnus viridis
(chaix) Lam. et DC, Abies alba Mill., and Fagus sylvatica L. on
chosen soil properties. Electronic Journal of Polish Agricultural
Universities, 5(1):1–7.
• Claessens, H. i sur., 2010: A review of the characteristics of black
alder (Alnus glutinosa [L.] Gaertn.) and their implication for
silvicultural practices. Forestry, Vol. 83, No. 2, 2010.
• Cook E. R., L. A. Kairiukstis, 1990: Methods of Dendrochronol-
ogy – Applications in the Environmental Sciences. Kluwer Ac-
ademic Publisher and International Institute for Applied Sys-
tems Analysis, Dordrecht, Boston, London, 394 pp.
• ČSN 49 0108 Drevo. Zisťovanie hustoty (Određivanje gustoće).
• Dilly, O., H. Bach, F. Buscot, C. Eschenbach, W
. L. Kutsch, U.
Middelhoff
 , K Pritsch, J. C. Munch, 2000: Characteristics and
energetic strategies of the rhizosphere in ecosystems of the
Bornhöved Lake district. Applied Soil Ecology, 15:201–210.
• Dilly, O., J. C. Munch, 1996: Microbial biomass content, basal
respiration and enzyme activities during the course of decom-
position of
l
eaf litter in a black alder (Alnus glutinosa (L.)
Gaertn.) forest. Soil Biology and Biochemistry, 28(8):1073–
1081.
• Dittert, K., J. Wötzel, B. Sattelmacher, 2006: Response of Alnus
glutinosa to anaerobic conditions – Mechanisms and rate of
oxygen fl
 ux into the roots. Plant Biology, 8(2):212–223.
• Eschenbach, C., 1995: Zur Physiologie und Ekologie der
Schwarzerle (Alnus glutinosa [L.] Gaertn.) Dissertation, Univer-
sität Kiel, 197 p.
• Glavač, V
., 1960: Crna joha u posavskoj i podravskoj Hrvatskoj
s ekološkog i šumskouzgojnog gledišta. Disertacija, Šumarski
fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb, 141 str.
• Grissino–Mayer H. D., R. Holmes, H. C. Fritts, 1992: Interna-
tional tree–ring data bank program library. Version 1.1. Labo-
ratory of Tree–Ring Research, University of Arizona, Tucson.
• Hall, R. B., D. Burgess, 1990: Evaluation of Alnus glutinosa spe-
cies and hybrids. Biomass London, 22(1–4):21–34.
• Holmes R.L., R. K. Adams, H. C. Fritts, 1986: Tree–Ring Chro-
nologies of Western North America: California, Eastern Oregon
and Northern Great Basin with Procedures Used in the Chro-
nology Development Work Including Users Manuals for Com-
puter programs Cofecha and Arstan. – Chronology Series VI.
Laboratory of Tree – Ring Research, University of Arizona, Tus-
con, AZ, USA, pp. 50–56.
443
PERNAR, N. et al.: AKUMULACIJA UGLJIKA I DUŠIKA U SASTOJINI CRNE JOHE (ALNUS GLUTINOSA GAERTN.) U PODRAVINI
• IUSS Working Group WRB, 2006: World reference base for soil
resources, 2 nd edition, World Soil Resources Reports No. 103,
FAO, Rome, 128 p.
• Kajba, D., J. Gračan, 2003: EUROGENT Technical guidelines
for genetic conservation and use for Black Alder (Alnus gluti-
nosa). International Plant Genetic Resources Institute, Rome,
Italy, 6 pp.
• Keeland, B. D., R. R. Sharitz, 1997: Th
 e eff
 ects of water-level
fl
 uctuations on weekly tree growth in a southeastern usa swamp.
American Journal of Botany, Vol 84(1):131–139.
• Klimo, E., 1985: Cycling of mineral nutrients. In M. Penka et al:
Floodplain Forest Ecosystem. Water Management Measures.
Academia Praha, pp 425–459.
• Klimo, E., 2009: Accumulation and transport processes of car-
bon and nitrogen in fl
 oodplain forest in relation to the produ-
ction of biomass. Proceedings of the scientifi
 c symposium:
Forests of penduculate oak in changed site and management
conditions. Croatian Academy of Science and Arts, IUFRO,
Zagreb 24–25. 09. 2008., p. 183–192.
• Kozlowski, T. T., 1982: Water suply and tree growth. Part II. Flo-
oding. Forestry Abstracts, 43:145–161.
• Krajnc, N., 2005: Ocenjevanje izbranih socialnoekonomskih in
okoljskih posledic rabe lesne biomase. Doktorska disertacija.
Univerza v Ljubljani, Biotehniška fakulteta, 200 p.
• Kroupová M., 2002: Dendroecological study of spruce growth
in regions under long-term air pollution load. Journal of Forest
Science. Vol. 48, No. 12, pp. 536–548.
• Laganis, J., 2007: Emergency analiysis of black alder (Alnus glu-
tinosa L.) Gaertn.) fl
 oodplain forest growth. Disssertation. Uni-
versity of Nova Gorica. 175 p.
• Levanič T., 1993: Vpliv melioracij na rastne in prirastne
značilnosti cme jelse (Alnus glutinosa [L.] Gaertn), ozkolistnega
jesena (Fraximis angustifolia Vahl.) in doba (Quercus robur L.)
v Prekmurju. (Eff
 ects of hidromelioration on growth and incre-
ment characteristics of black alder (Alnus glutinosa [L.] Gaertn),
ash (Fraximis angustifolia Vahl.) and oak (Quercus robur L.) in
Prekmurje) – Master of science thesis, Ljubljana, Biotechnical
Faculty, Forestry department, 114 pp.
• Mauer, P., 2003: Vývin kořenového systému olše lepkavé (Alnus
glutinosa [L.] Gaertn.) a olše zelené (Alnus viridis [Chaix] DC)
v imisních oblastech (Th
 e development of a root system of Al-
nus glutinosa and Alnus viridis in air-polluted areas). Internal
report, Mendel University, Brno, NAZV No. Al1129, 83 pp. (in
Czech).
• McVean, D. N., 1953: Biological fl
 ora of the British Isles: Alnus
glutinosa (L.) Moench. Journal of Ecology, 41(2):447–466.
• Middelhoff
 , U., 2000: Simulationgesttzte Analyse der Raum-
zeitlichen Verteilung der Biomasse in einem Erlenwand unter
besonderer Beachtung der Feinwurzeldynamik. Disertation,
University of Kiel, 140 p.
• Pelíšek J., 1976. Dynamics of nutrients in soils of fl
 oodplain for-
ests of southern Moravia. Lesnictví, 22: 57–74. (in Czech).
• Požgaj, A., D. Chovanec, S. Kurjatko, M. Babiak, 1993: Štruktúra
a vlastnosti dreva. Bratislava: Príroda, 485 pp. ISBN 80-07-
00600-1.
• Pretzell, D., E. M. Knor, A. Reif, 1997: Degradation of alder
swamp forest in the upper Rhine Valley (Degradation von Er-
lenbruchwaldern in der Oberrheinebene). Verhandlungen-Ges-
ellschaft
  für Ökologie, 27:435–440 (in German, with English
abstract).
• Prpić, B., I. Milković, 2005: Rasprostranjenost poplavnih šuma
u prošlosti i danas. In: Poplavne šume u Hrvatskoj, Akademija
šumarskih znanosti, Zagreb 2005, pp. 23–39.
• Rybníček M., P. Čermák, T. Kolář, T. Žid, 2010: Radial Growth
and Health Condition of Norway Spruce (Picea abies (L.) Karst.)
Stands in Relation to Climate (Silesian Beskids, Czech Repub-
lic). Geochronometria, 36(1): 9–16
• Smolej, I., 1995: Hydrological condition on permanent research
plots. In: Oak Decline in Slovenia. Final report. Ljubljana, Wien,
Forestry Institute, Institut für Waldökologie, 213 p.
• Stankić, I, S. Kovač, T. Poršinsky, 2010: Značajke kore podravske
crne johe. Nova mehanizacija šumarstva, 31(1):27–36.
• Škorić, A., G. Filipovski, M. Ćirić, 1985: Klasifi
 kacija zemljišta
Jugoslavije, Akademija nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine,
Sarajevo, 72 pp.
• Vašíček F., 1985. Natural conditions of fl
 oodplain forests. In:
PENKA et al. (eds), Floodplain Forests Ecosystems 1. Prague,
Academia: 13–29.
• Vrbek, B., I. Pilaš, 2011: Istraživanje promjena nekih kemijskih
i fi
 zikalnih osobina u tlu pod šumom bora i bagrema na pod-
ručju Đurđevačkih pijesaka. Šu
marski list, Zagreb, posebni broj,
230–238.
• Vukelić, J., 2012: Šumska vegetacija Hrvatske, Sveučilište u Za-
grebu, Šumarski fakultet i Državni zavod za zaštitu prirode, Za-
greb 2012, p 403.
• Vukelić, J., D. Baričević, Z. List, M. Šango, 2006: Prilog fi
 to-
cenološkim istraživanjima šuma crne johe (Alnus glutinosa
Geartn) u Podravini. Šum. list, 130 (11–12):479–492, Zagreb.
• x1, 2006: Posebni rezervat šumske vegetacije "Crni jarki"; Pro-
gram zaštite šumskih ekoloških sustava, Hrvatske šume d.o.o.,
Uprava šuma Koprivnica.
• Zalesov, S.V
., i sur., 2008: Černoolchovyje lesa Volgo-Donskogo
basseina i vedenije chozjajstva v nich (Th
 e forests of black alder
in the Volga-Don watershed and forest management in these
forests). Jekaterinburg, 2008, Ural State Forest-Technical Insti-
tute, 231 pp.
• Zaninović, K., M. Gajić-Čapka, M. Perčec Tadić i sur., 2008: Kli-
matski atlas Hrvatske / Climate atlas of Croatia 1961–1990.,
1971–2000. Državni hidrometeorološki zavod, Zagreb, 200 str.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 431–444
444

Summary
Th
 is research was conducted in a 95-year-old, highly productive stand of black alder growing in the Drava
plain in Croatia. Th
 e goal was to investigate the main features of carbon-nitrogen accumulation and dynam-
ics in the stand of black alder (Alnus glutinosa (L.) Gaertn.), as an indicator of ecosystem stability and sustain-
ability of managing such stands.
Soil physiography was investigated in a permanent sample plot sized 1 ha with growing stock of 751 m3 ha–1.
In the course of one season of leaf litter decomposition, the forest fl
 oor and soil from the A horizon were sam-
pled on three occasions; the fi
 rst sampling took place aft
 er leaf drop in 2009, the second at the beginning of
vegetation (April 2010), and the third before leaf drop (beginning of November 2010). Th
 e forest fl
 oor mass
was determined and so was the carbon and nitrogen content in the forest fl
 oor, in the bark, in the physiolog-
ically mature leaf and in the soil, as well as the soil pH value. Dendrochronological analysis was performed on
black alder wood specimens to determine wood density and carbon and nitrogen content.
Data from piezometers set up within the plot for the period 1997–2000 were used to interpret the water re-
gime.
According to the research, the soil is Haplic Gleysol (Endoarenic), with a relatively shallow A horizon, of sandy-
clayey to loamy-sandy texture, of weakly acidic and in the deeper part weakly alkaline reaction. Th
 e water re-
gime is characterized by a shallow and stable groundwater level which occasionally causes shallow (up to 20–
30 cm) fl
 ooding in the out-of-vegetation period, and does not drop below 130 cm in the vegetation period.
Th
 e forest fl
 oor mass ranges from 4.71 Mg ha–1 aft
 er leaf drop, over 3.36 Mg ha–1 in the spring, to 0.51 Mg ha–1
in the autumn before renewed leaf drop, which indicates complete decomposition of black alder leaf litter in
a yearly cycle. During this period the C:N ratio decreases from 19 to 14.8. Carbon and nitrogen content in the
A horizon increases from autumn to spring, but drops again aft
 erwards. Simultaneously, the pH value signif-
icantly drops from autumn to spring, but rises again by autumn. In mid-summer, carbon accumulation in the
above-ground biomass of the stand is 214.6 Mg ha–1, while in the soil it is 143.5 Mg ha–1 on average. On the
other hand, nitrogen accumulation is higher in the soil: while it is 2 Mg ha–1 in the above-ground biomass, it
reaches over 14 Mg ha–1 (13.8 on average) in the soil. Overall accumulation of organic carbon in the ecosystem
is 359.5 Mg ha–1, and of nitrogen it is 15.8 Mg ha–1.
Th
 e research has confi
 rmed that this is an exceptionally vital stand, evidently with excellent ecological condi-
tions for the growth of black alder. Th
 e vitality and long-term stability of this stand is best refl
 ected in the stable
ring width index in the past 80 years, as confi
 rmed by the very large growing stock amounting to 751 m3 ha–1 for
a stand aged 93–98 (above the taxation limit of 7 cm).
KEY WORDS: black alder, forest fl
 oor, A- horizon, dendrochronological analysis, carbon accumulation, nitro-
gen accumulation
UDK 630*188 (001)
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
Šumarski list, 9–10 (2012): 445–460
1
Prof. dr. sc. Joso Vukelić, dr. sc. Dario Baričević, izv. prof., Irena Šapić, mag. ing. silv.,  Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Svetošimunska 25, Zagreb,
jvukelic@sumfak.hr
2
Članak je proširena verzija znanstvenoga priopćenja na 21. simpoziju Europskoga vegetacijskoga društva u Beču, 24–27. svibnja 2012. godine
SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE
ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
SUBMONTANE-SUB-PANNONIAN BEECH FORESTS
OF NORTHERN CROATIA
Joso Vukelić1, Dario Baričević1, Irena Šapić1
Sažetak2
Standardnom metodom srednjoeuropske fi
 tocenološke škole (Braun-Blanquet 1964) istražena je i opisana nova
asocijacija bukove šume s dugolisnom naglavicom – Cephalanthero longifoliae-Fagetum ass. nova, koja se raspros-
tire u kolinsko-submontanskom pojasu panonskoga gorja sjeverne Hrvatske, na visinama od 200 do 700 m, na
lesnim i romboidnim naslagama povrh kojih se najčešće nalazi luvisol. Obilježava ju relativno siromašan i ho-
mogen fl
 orni sastav, izostanak brojnih vrsta ilirske sveze Aremonio-Fagion (Horvat 1938) Borhidi in Törek, Po-
dani et Borhidi 1989, izrazita prevlast vrsta Festuca drymeia i Carex pilosa te stalnost vrsta srednjoeuropskih bu-
kovih šuma. Svrstana je unutar srednjoeuropske sveze Fagion sylvaticae Laquet 1926. U odnosu na sastav ostalih
bukovih šuma iste sinsistematske pripadnosti ističu se dijagnostičke vrste Festuca drymeia, Polystichum setiferum,
Cephalanthera longifolia, Rubus hirtus, Tilia tomentosa, Potentilla micrantha i Ruscus hypoglossum.
U radu je prikazano 15 novih i 137 već objavljenih fi
 tocenoloških snimaka, na osnovi kojih je analizirana građa,
sociološki i sintaksonomski karakter asocijacije Cephalanthero longifoliae-Fagetum te odnos prema srodnim aso-
cijacijama na južnom i jugozapadnom rubu Panonske nizine i u susjednim područjima.
KLJUČNE RIJEČI: bukove šume, Cephalanthero longifoliae-Fagetum, sjeverna Hrvatska, Fagion sylvaticae
Uvod
Introduction
U nizinskom dijelu sjeverne Hrvatske rasprostire se panon-
sko gorje u čijem kolinsko-submontanskom pojasu rastu
specifi
 čne bukove šume. U dosadašnjim istraživanjima svr-
stavane su u dvije različite sveze (Aremonio-Fagion i Fagion
sylvaticae), a opisivane pod nazivima Carici pilosae-Fage-
tum (Pelcer u: Cestar i dr. 1983, Rauš i dr. 1992, Trinajstić i
Franjić 1999, Vukelić i Baričević 2002, 2003, Trinajstić 2007,
Vukelić i dr. 2007), dijelom kao Festuco drymeiae-Fagetum
(Baričević 2002, Škvorc 2006, Škvorc i dr. 2011, G. Horvat
2011, non Trinajstić i Cerovečki 2009), zatim kao Polysticho
setiferi-Fagetum (Baričević, Vukelić i Šapić 2009), a Marin-
ček ih je (1995) obuhvatio asocijacijom Vicio oroboidi-Fa-
getum. Takva su stajališta proizvela veliku pomutnju, a no-
menklaturno nisu ispravna (Weber i dr. 2000). Pod prva tri
navedena naziva prije su opisane zajednice u drugim eu-
ropskim područjima (Njemačka, Rumunjska, Slovačka, Ita-
lija) kojima sastojine iz Hrvatske ne pripadaju (usp. Mori-
ariu i dr. 1968, Magic 1968, Ubaldi 1988, Coldea 1991,
Oberdorfer 1992, Zupančič, Žagar i Surina 2000. i drugi), a
četvrta se zajednica Vicio oroboidi-Fagetum od njih razlikuje
sastavom i sinsistematskom pripadnošću. Za istraživane sa-
stojine sjeverne Hrvatske najčešće je korišten naziv Carici
pilosae-Fagetum, no pod njim su ranije opisane drugačije

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
446
sastojine u srednjoj Europi (Oberdorfer 1957), danas uvr-
štene u asocijaciju Galio odorati-Fagetum (usp. Oberdorfer
1992, Willner i Grabherr 2007).
To je bio razlog da smo u 2012. godini snimili petnaest ka-
rakterističnih lokaliteta i zajedno s rezultatima dosadašnjih
istraživanja zajednicu podrobnije fl
 oristički, nomenkla-
turno i sinsistematski analizirali. Novim snimcima željeli
smo upotpuniti poznavanje fl
 ornoga sastava tih bukovih
šuma jer u prijašnjim istraživanjima udio veoma važnih vr-
sta (u prvom redu Polystichum setiferum, Tilia tomentosa i
Cephalanthera longifolia) nije uvijek objektivno prikazan.
Materijal i metode
Material and methods
U istraživanjima je primijenjena metoda srednjoeuropske
fi
 tocenološke škole (Braun-Blanquet 1964). Asocijacija je
prikazana na temelju 15 novih i 137 fi
 tocenoloških snimaka
iz ostalih istraživanja (tablica 1). U tablici 2 asocijacija Cep-
halanthero longifoliae-Fagetum uspoređena je s bukovim
šumama sjeverozapadne Hrvatske koje su drugačijega sa-
stava i karaktera (Horvat 1938, Regula-Bevilacqua 1978,
Trinajstić 2004, Vukelić, Baričević i Drevenkar 2004, Vuke-
lić i dr. 2009, Trinajstić i Cerovečki 2009, Vukelić i dr. 2011),
sa srodnim zajednicama obične bukve u Sloveniji (Cimper-
šek 1988, Zupančič, Žagar i Surina 2000), u sjevernoj Bosni
(Fabijanić i dr. 1967, Stefanović 1996), sa srednjoeuropskom
asocijacijom Galio odorati-Fagetum iz kolinsko-submon-
tanskih položaja Austrije i južne Njemačke (Willner 2007,
Oberdorfer 1992) i na kraju sa spomenutim bukovim šu-
mama karpatskoga dijela Rumunjske (Morieau i dr. 1968,
Ularu 1970, Coldea 1991). Udio pojedinih vrsta dan je u
postocima, a usporedba je prikazana i na ordinatnom dija-
gramu (slika 3). Florni je sastav razvrstan po socijalnoj pri-
padnosti vrsta, nomenklatura je biljaka usklađena prema
bazi podataka Flora Croatica (Nikolić 2011), a mahovina
prema Martinčiču (2003). U većini prijašnjih istraživanja
mahovine nisu evidentirane te su stoga isključene iz stati-
stičkih analiza. Florni geoelement naveden je prema Poldi-
niju (1991). Sociološka pripadnost vrsta određena je prema
vlastitim stajalištima, a uza svaki spomenuti sintakson ba-
rem je jedanput naveden autor ili autori njegova naziva. Oni
su preuzeti iz citirane literature, dok posljednji prijedlog
autorstva za svezu Aremonio-Fagion (usp. Marinšek, Šilc i
Čarni 2012) nije razmatran.
Svi su snimci uneseni u bazu podataka TURBOVEG (He-
nnekens i Schaminée 2001). Klasterska analiza, multivari-
jantna ordinalna analiza te test Simprof napravljeni su u
programu PRIMER 6 (Clarke i Gorley 2001). Primijenjene
su aglomerativna hijerarhijska metoda MDS (Non-metric
Multi-Dimensional Scaling) i UPGMA (Unweighted Pair-
Group Method Using Arithmetic Averages) uz Bray-Curtisov
indeks sličnosti. Obje su metode pokazale jednake rezultate
pa je prikazana samo multivarijantna ordinalna analiza.
Test Simprof (Similarity profi
 le) korišten je za testiranje
strukture a priori nestrukturiranoga skupa podataka. U
kombinaciji s analizom MDS i UPGMA pokazuje specifi
 čne
supstrukture u dijagramu koje odgovaraju objektivnim (ne-
slučajnim) grupama. Test je proveden uz 999 permutacija i
5 %-tnu granicu pouzdanosti.
Areal asocijacije i ekološke karakteristike
istraživanoga područja
Distribution range of the association and eco-
logical characteristics of the investigated area
Istraživane bukove šume rastu na Zrinskoj gori, Moslavač-
koj gori, Kalniku, Bilogori, Papuku, Psunju i Krndiji (slika
1). Njima nisu obuhvaćene bukove šume sjeverozapadne
Hrvatske i bukove šume panonskoga gorja koje pokazuju
pripadnost svezi ilirskih bukovih šuma Aremonio-Fagion,
kao i acidofi
 lne bukove šume unutar podsveze Luzulo-Fa-
genion (Lohm. et Tx. 1954) Oberd. 1957. Također treba
utvrditi istočnu granicu asocijacije Cephalanthero longifo-
liae-Fagetum jer bukove šume jugoistočnoga dijela slavon-
skoga gorja, osobito Dilja, pokazuju nešto drugačiji sastav
od tipski građene zajednice (usp. Baričević 2002, Škvorc
2006) i za sada nisu u nju svrstane.
Asocijacija zauzima gotovo 40 000 ha, uspijeva na visinama
od 200 do 700 m i na najčešćim nagibima terena između
10° i 20°. Tla na kojima raste vrlo su dobrih fi
 zikalnih i ke-
mijskih svojstava i ubrajaju se među najplodnija šumska tla
u Hrvatskoj. To je pretežno luvisol tipični, rjeđe pseudoo-
glejani i pseudoglej obronačni (Cestar i dr. 1979, 1982, Bak-
šić 2006). Prosječna pH-vrijednost humusno-akumulativ-
noga horizonta u vodi iznosi oko 5, s osrednjim sadržajem
kalcijeva karbonata. U višim predjelima zajednica dolazi na
tipičnom, srednje dubokom distrično smeđem tlu na neu-
tralnim silikatima u kojem je pH humusno-akumulativnoga
horizonta također oko 5, a sadržaj humusa između 5 % i
10 % (Pernar i Bakšić 2002). Zajednica je većinom na ko-
Slika 1. Položaj istraživanih bukovih šuma
Figure 1 Position of the investigated beech forests
447
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
linskim položajima azonalna, na padinama prema jarcima
i na sjevernim stranama, dok se na višim položajima i re-
brima nižega gorja može smatrati zonalnom.
Klima je u području istraživanih bukovih šuma umjereno
topla s prosječnom temperaturom od 9,5 °C do 10,7 °C i
prosječnom količinom oborina od 800 do 1100 mm. One
uglavnom imaju povoljan raspored za razvoj šumske vege-
tacije (Seletković i Tikvić 2003). Antropogeni su utjecaji
vrlo izraženi. Bukovim se šumama gospodari kao regular-
nim sastojinama, no one se vrlo dobro prirodno pomlađuju.
Rezultati
Results
Florni je sastav asocijacije prikazan u tablici 1 na temelju
152 snimka. U sloju drveća potpuno prevladava bukva koja
je iznimno konkurentna i koja znatno utječe na unutrašnje
ustrojstvo zajednice. U nižim i srednjim položajima češći
su hrast kitnjak i obični grab, a srebrnolisna je lipa osobito
rasprostranjena na Bilogori, Moslovačkoj i Zrinskoj gori.
Ona se spontano brzo širi, a siječe se u proredama u dobi
od 60 do 80 godina te joj je s progaljenošću sastojina veći
udio. Sloj je grmlja slabo razvijen i siromašan vrstama. Osim
spomenutih vrsta iz sloja drveća čine ga bujnijim Sambucus
nigra, Daphne mezereum i vrste roda Acer. Na izloženijim
mjestima raste Fraxinus ornus.
U prizemnom se sloju vrlo često i intenzivno miješaju vrste
kolinskih kitnjakovo-grabovih i viših bukovih šuma, što je
razlog da je ova zajednica složena za proučavanje i sistema-
tizaciju. Potpunu prevlast imaju Festuca drymeia i Carex
pilosa (slika 2), a čitave facijese ponegdje gradi čupava ku-
pina (Rubus hirtus), osobito obilna kod jačega otvaranja
sklopa. Od ostalih vrsta stalnošću se ističu vrste reda Fage-
talia, i to Galium odoratum, Lamium galeobdolon, Carda-
mine bulbifera, Viola reichenbachiana, Pulmonaria offi
  cina-
lis, Dryopteris filix-mas, Lathyrus vernus, Symphytum
tuberosum, Mycelis muralis i Circaea lutetiana, a od drugih
sinsistematskih kategorija Hedera helix, Melica unifl
 ora i
Ajuga reptans. Od ilirskih vrsta stalnija je tek vrsta Ruscus
hypoglossum, slabije su zastupljene Cyclamen purpurascens
i Vicia oroboides, dok su sasvim sporadično u rubnim dije-
lovima areala, kao i na lokalitetima miješanja s ilirskim
Slika 2. Asocijacija Cephalanthero
longifoliae-Fagetum na Papuku
Figure 2 Association Cephalanthero
longifoliae-Fagetum on Papuk

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
448
Tablica 1. Florni sastav asocijacije Cephalanthero longifoliae-Fagetum
Table 1 Floristic composition of association Cephalanthero longifoliae-Fagetum
A – Cephalanthero longifoliae-Fagetum; Papuk, Bilogora, Moslavačka gora, hoc loco
B – Cephalanthero longifoliae-Fagetum; Zrinska gora, Šapić, msc.
C – Carici pilosae-Fagetum; Srednja Hrvatska, Trinajstić  et Franjić 1999
D – Festuco drymeiae-Fagetum; Kalnik, G. Horvat, 2011
E – Festuco drymeiae-Fagetum; Psunj, Papuk, Krndija, Škvorc et al. 2011
Broj snimka – Nr. of relevé
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
Stupanj udjela
Presence degree
Pov. snimka – Relevé area (100 m2)
4
4
4
4
4
4
4
4
4
4
4
4
4
9
16
Nad. visina – Altitude (m)
209
227
215
642
505
779
270
282
259
249
200
251
220
.
610
Izloženost – Exposition
SW
NE
W
E
W
SE
E
N
NW
NE
SE
E
E
NE
SW
Nagib – Inclination (°)
10
10
10
15
18
20
25
30
25
12
10
15
15
5
30
Pokrovnost – Cover (%)
A
95
100
100
95
95
95
100
95
80
80
90
80
100
95
90

B
5
20
15
3
5
5
5
1
10
15
10
20
10
30
5

C
85
95
100
60
85
80
40
15
70
85
90
70
65
90
45

D
1
1
1
0
1
1
3
15
1
1
1
5
1
1
1
Broj vrsta – No. of species
38
43
42
32
47
36
35
20
52
36
42
36
31
33
32
Broj snimaka – No. of relevés
15
50
10
25
52
Oznaka stupca – Column tag
A
B
C
D
E
CD ass.
Tilia tomentosa
A
1
.
.
.
.
.
.
+
.
+
.
.
.
.
.
1
2
.
.
1
Tilia tomentosa
BC
+
+
+
.
.
+
+
.
1
1
.
.
.
+
.
3
3
.
.
1
Rubus hirtus
B
.
1
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Festuca drymeia
C
+
1
1
2
3
4
2
1
3
2
3
2
2
4
2
5
4
4
5
5
Rubus hirtus
+
2
1
.
+
1
+
+
2
.
1
1
.
+
+
4
3
5
5
4
Ruscus hypoglossum
.
+
.
.
.
+
+
+
1
+
.
+
+
.
.
3
2
2
3
2
Cephalanthera longifolia
+
.
+
.
1
+
.
.
+
.
.
.
.
+
+
3
2
4
2
2
Potentilla micrantha
.
.
.
.
+
+
+
.
.
.
+
.
.
.
.
2
1
1
1
2
Polystichum setiferum
+
.
.
+
+
+
+
.
1
+
+
.
+
+
+
4
5
.
.
1
Fagion sylvaticae
Fagus sylvatica
A
5
5
5
5
5
5
5
3
4
5
4
5
5
5
5
5
5
5
5
5
Fagus sylvatica
B
1
1
1
+
+
1
1
+
1
1
1
2
1
2
+
5
5
5
5
5
Galium odoratum
C
+
+
2
2
1
1
.
.
+
+
1
1
2
1
+
5
5
5
5
4
Cardamine bulbifera
3
2
2
3
1
2
1
.
1
+
+
+
2
2
3
5
4
4
3
4
Fagus sylvatica
.
.
.
+
+
+
+
+
.
.
.
+
.
+
+
3
1
2
2
2
Euphorbia amygdaloides
.
.
.
.
.
+
.
.
+
.
.
+
+
+
+
2
1
4
1
1
Neottia nidus-avis
+
+
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
2
1
Prenanthes purpurea
.
.
.
.
+
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
2
Luzulo-Fagenion
Luzula luzuloides
C
.
.
.
.
1
1
+
1
+
.
+
+
.
+
1
3
2
.
1
3
Hieracium murorum
.
.
.
.
+
.
.
+
.
.
.
.
.
+
.
1
.
.
1
1
Luzula pilosa
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
1
.
1
Solidago virgaurea
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
.
.
1
Maianthemum bifolium
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
.
Hieracium racemosum
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
1
Melampyrum sylvaticum
.
.
.
.
1
Aremonio-Fagion
Daphne laureola
B
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Cyclamen purpurascens
C
1
1
1
.
.
.
+
.
+
+
.
+
+
.
.
3
2
.
1
1
Cardamine waldsteinii
.
+
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
1
1
.
.
1
Omphalodes verna
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
+
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Vicia oroboides
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
1
Aremonia agrimonoides
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
1
Isopyrum thalictroides
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
1
Euphorbia carniolica
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Lamium orvala
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
2
.
Cardamine trifolia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
Cardamine enneaphyllos
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Epimedium alpinum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Cardamine kitaibelii
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Cardamine chelidonia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Calamintha grandiflora
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Fagion sylvaticae, Fagetalia
Sambucus nigra
B
+
+
.
+
.
+
+
.
+
+
.
+
+
.
+
4
4
2
3
2
Daphne mezereum
.
+
+
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
2
1
1
1
1
Fraxinus excelsior
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
+
.
1
1
.
.
1
Carex pilosa
C
4
5
5
3
+
2
2
+
2
4
3
2
.
.
.
4
2
5
5
4
Viola reichenbachiana
+
+
+
+
+
.
+
+
+
+
+
+
+
+
.
5
3
5
3
4
Dryopteris filix-mas
+
+
+
+
+
+
+
+
+
.
+
+
+
+
.
5
5
3
2
3
Pulmonaria officinalis
1
+
+
.
+
.
+
.
+
1
+
+
+
.
.
4
3
4
3
2
Lamium galeobdolon
1
1
.
+
.
.
+
.
+
.
.
.
+
.
+
3
4
4
3
2
Circaea lutetiana
+
+
+
.
+
.
+
.
.
.
.
+
.
.
+
3
4
3
2
2
Mycelis muralis
.
.
.
.
.
+
+
.
+
+
+
+
.
+
.
3
3
3
2
3
Carex sylvatica
+
+
.
+
+
.
.
.
.
+
.
.
1
+
+
3
4
3
1
2
Symphytum tuberosum
+
.
.
.
+
.
+
.
+
1
1
+
+
.
+
3
2
3
1
3
Polygonatum multiflorum
+
+
+
+
.
+
.
.
.
.
+
.
+
+
+
3
2
3
2
1
Euphorbia dulcis
+
+
1
.
.
+
.
.
+
.
1
+
.
.
.
3
1
2
2
1
449
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
Broj snimka – Nr. of relevé
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
Oznaka stupca – Column tag
A
B
C
D
E
Asarum europaeum
+
+
+
.
.
.
+
.
+
+
+
+
.
.
+
3
1
2
1
1
Platanthera bifolia
+
.
+
.
+
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
1
.
1
1
Lathyrus vernus
+
.
+
.
+
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
2
2
3
2
3
Sanicula europaea
.
+
+
+
1
.
.
.
.
+
.
.
.
+
.
2
1
2
1
1
Stachys sylvatica
.
.
.
+
+
.
.
.
.
+
.
+
.
.
+
2
1
1
.
1
Mercurialis perennis
.
.
.
+
.
+
.
.
+
+
.
.
.
.
.
2
1
1
1
1
Salvia glutinosa
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
+
+
.
1
2
2
1
1
Scrophularia nodosa
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
+
.
+
.
1
2
1
.
2
Dryopteris carthusiana
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
1
1
.
.
.
Allium ursinum
.
.
.
+
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
1
Sambucus nigra
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
+
.
.
.
1
.
.
.
.
Veronica montana
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
1
Melica nutans
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
1
.
.
.
Carex brizoides
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
1
1
.
.
.
Actaea spicata
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
3
1
1
1
Campanula trachelium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
2
1
1
Carex pendula
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
.
1
1
Cephalanthera damasonium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
Paris quadrifolia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
.
Lilium martagon
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
1
Carex remota
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Asplenium scolopendrium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Brachypodium sylvaticum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Epipactis helleborine
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Cardamine impatiens
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Chrysosplenium alternifolium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Listera ovata
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Petasites albus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Daphne mezereum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Gagea lutea
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Fraxinus excelsior
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Epilobium montanum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Tilio-Acerion
Acer pseudoplatanus
A
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
2
1
Ulmus glabra
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
Acer platanoides
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
Tilia platyphyllos
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Acer platanoides
B
+
+
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
2
1
2
3
2
Acer pseudoplatanus
.
.
+
+
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
+
2
2
3
4
2
Euonymus latifolius
.
.
+
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
1
Ulmus glabra
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
2
2
2
1
Staphylea pinnata
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Arum maculatum
C
+
.
+
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
2
1
1
Acer platanoides
1
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
1
Ulmus glabra
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
.
Adoxa moschatelina
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Geranium robertianum
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
1
2
1
1
1
Polystichum aculeatum agg.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
Acer pseudoplatanus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
2
.
Aruncus dioicus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Lunaria rediviva
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Asperula taurina
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Carpinion, Erythronio-Carpinion
Carpinus betulus
A
1
1
+
.
.
.
.
.
.
.
1
+
2
.
.
2
2
2
3
2
Prunus avium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
2
1
1
Acer campestre
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Prunus avium
B
.
+
+
.
+
.
.
.
+
+
+
.
.
+
.
3
1
4
3
3
Carpinus betulus
.
.
.
.
+
.
+
.
.
+
+
+
+
+
+
3
2
4
2
2
Acer campestre
+
+
+
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
2
1
3
2
1
Tilia cordata
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
2
1
.
Stellaria holostea
C
+
1
+
.
.
.
.
.
+
.
1
+
.
.
.
2
.
4
2
2
Carpinus betulus
.
.
.
.
.
.
+
.
+
.
.
+
.
.
.
1
.
.
1
1
Erythronium dens-canis
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
2
.
1
Prunus avium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
Primula vulgaris
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Knautia drymeia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Galanthus nivalis
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Vinca minor
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Acer campestre
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Helleborus odorus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Quercetalia pubescentis
Quercus cerris
A
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
Sorbus torminalis
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Fraxinus ornus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Fraxinus ornus
B
.
.
.
.
+
.
.
+
1
+
+
.
.
.
.
2
1
1
1
2
Sorbus torminalis
.
.
.
.
.
.
+
.
+
.
.
.
.
.
.
1
1
.
1
1
Acer tataricum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Quercus cerris
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
450
Broj snimka – Nr. of relevé
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
Oznaka stupca – Column tag
A
B
C
D
E
Tamus communis
C
+
.
+
.
+
+
.
.
.
+
.
.
.
.
+
2
2
2
1
1
Melitis melissophyllum
.
+
.
.
+
+
.
.
+
.
.
.
.
+
+
2
1
1
.
2
Convallaria majalis
.
.
.
.
.
.
.
+
1
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Fraxinus ornus
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
1
Hypericum montanum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
1
.
.
1
Sorbus torminalis
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Viola hirta
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
1
2
.
.
1
Campanula persicifolia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Lathyrus niger
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Lathyrus venetus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
Viola alba
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
Tanacetum corymbosum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Polygonatum odoratum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Euphorbia angulata
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Quercus cerris
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Querco-Fagetea
Quercus petraea
A
.
1
+
+
+
.
1
2
2
+
2
+
.
.
.
4
3
3
5
4
Quercus robur
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Quercus petraea
B
.
+
+
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
+
.
2
1
1
1
2
Corylus avellana
.
+
.
.
+
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
1
2
1
1
Ligustrum vulgare
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
.
Ilex aquifolium
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
1
Pyrus pyraster
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
1
1
Genista tinctoria
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
1
Crataegus monogyna
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
Cornus sanguinea
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
Viburnum opulus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
Euonymus europaea
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
Cornus mas
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Rosa canina
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Anemone nemorosa
C
3
2
3
+
+
2
+
.
+
+
1
+
2
.
.
4
2
5
2
2
Hedera helix
2
+
+
.
.
.
+
+
+
1
1
+
+
.
.
4
1
2
4
2
Melica uniflora
.
1
.
2
1
1
+
.
+
+
1
1
.
1
1
4
1
3
1
3
Carex digitata
+
.
.
.
+
.
+
.
+
+
+
+
+
.
.
3
2
1
1
1
Quercus petraea
.
.
+
.
.
.
+
+
+
+
+
+
.
.
.
3
1
.
2
2
Ranunculus ficaria
.
+
+
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
.
Cruciata glabra
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
2
1
1
Galium sylvaticum
.
.
.
.
+
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
1
Rosa arvensis
.
.
.
.
+
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
1
.
.
1
.
Moehringia trinervia
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
2
2
1
1
Hepatica nobilis
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
1
Vincetoxicum hirundinaria
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Clematis vitalba
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
Glechoma hirsuta
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
2
1
1
Rosa arvensis
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
.
1
Platanthera chlorantha
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
.
.
Cephalanthera rubra
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Aegopodium podagraria
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Quercetalia robori-petraeae
Castanea sativa
A
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
.
1
.
Castanea sativa
B
.
.
+
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
1
Pteridium aquilinum
C
.
.
+
.
+
.
+
+
1
1
.
1
.
+
+
3
3
2
2
3
Castanea sativa
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
1
1
.
.
.
Festuca heterophylla
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
1
.
1
Luzula forsteri
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
1
.
.
.
Veronica officinalis
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Melampyrum pratense
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Lathyrus linifolius
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Vaccinio-Piceetea
Abies alba
A
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Picea abies
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Larix decidua
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Abies alba
B
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
.
.
1
Picea abies
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Aposeris foetida
C
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
+
+
.
.
1
1
1
1
1
Oxalis acetosella
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
1
1
1
1
1
Gentiana asclepiadea
.
.
.
.
+
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
1
1
1
Vaccinium myrtillus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
Luzula luzulina
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Dryopteris dilatata
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Adenostyletea
Athyrium filix-femina
C
+
+
+
+
+
+
.
+
.
+
.
+
+
.
+
4
5
1
3
2
Milium effusum
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
.
1
1
.
Senecio ovatus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
+
1
1
1
.
1
Doronicum austriacum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
1
1
.
.
.
451
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
bukovim zajednicama pojedinačno zabilježene vrste Epi-
medium alpinum, Lamium orvala, Erythronium dens-canis
i vrste roda Cardamine. Udio i pokrovnost vrsta ilirskoga
fl
 ornoga geoelementa uvelike zaostaje za zajednicama iz
sjeverozapadne Hrvatske koje pripadaju svezi Aremonio-
Fagion (asocijacije Hacquetio-Fagetum Košir 1962, Lamio
orvalae-Fagetum /Horvat 1938/ Borhidi 1963, Vicio orobo-
Broj snimka – Nr. of relevé
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
15
Oznaka stupca – Column tag
A
B
C
D
E
Urtica dioica
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
1
1
.
Myosotis sylvatica
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Phyteuma ovatum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Rhamno-Prunetea
Crataegus laevigata
B
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Rubus fruticosus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Erico-Pinetea
Pinus sylvestris
A
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Pinus nigra
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Chamaecytisus hirsutus
C
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
1
.
.
.
1
Calamagrostis varia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
Ostale vrste - Other species
Robinia pseudoacacia
B
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
Ajuga reptans
C
.
+
.
+
+
.
.
.
+
.
+
+
.
.
+
3
1
3
1
1
Alliaria petiolata
.
.
.
+
.
.
.
.
+
.
.
.
+
+
.
2
2
1
1
1
Fragaria vesca
+
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
1
1
2
1
1
Stellaria media
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
+
1
2
.
.
.
Dactylis glomerata
.
.
.
.
1
.
.
.
+
.
.
.
.
+
.
1
.
.
.
1
Digitalis grandiflora
.
.
.
.
.
.
+
.
+
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
1
Galium aparine
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
1
.
1
.
.
Veronica chamaedrys
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
+
.
1
1
1
.
1
Rubus idaeus
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
1
Rumex sanguineus
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Hypericum androsaemum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
1
1
.
.
.
Galeopsis tetrahit
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
1
2
1
.
.
Geum urbanum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
Galeopsis speciosa
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
1
Eupatorium cannabinum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Carex flacca
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
Calystegia sepium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Atropa bella donna
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
1
Ranunculus acris
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Verbascum nigrum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
1
Polypodium vulgare
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Hypericum hirsutum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
Carex divulsa
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Glechoma hederacea
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Prunella vulgaris
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Alnus glutinosa
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Cyclamen repandum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
Arctium lappa
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Campanula patula
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Chelidonium majus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Cirsium sp.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Erigeron annuus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Helleborus sp.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Vicia species
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Bryophyta
x
x
x
Hypnum cupressiforme
D
.
+
+
+
.
.
+
1
+
.
+
+
+
+
.
4
1
Atrychum undulatum
+
.
.
+
.
.
+
+
+
+
.
1
.
.
+
3
2
.
.
.
Polytrichum formosum
.
.
.
.
.
+
1
1
+
.
.
.
.
.
+
2
3
.
.
.
Homalothecium sericeum
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
1
.
.
.
.
Isothecium alopecuroides
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
Leucobryum glaucum
.
.
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
.
.
.
1
1
.
.
.
Brachythecium rutabulum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
+
1
1
.
.
.
Dicranella heteromalla
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
2
.
.
.
Brachythecium velutinum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Dicranum scoparium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Brachythecium rivulare
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Rhizomnium punctatum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
Plagiothecium laetum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
1
.
.
.
idi-Fagetum /Horvat 1938/ Pocs et Borhidi in Borhidi 1960).
Iz tablice 2 vidljivo je da tek Ruscus hypoglossum pridolazi
u 36 % snimaka, Cyclamen purpurascens u 19 %, a sve ostale
u manje od 5 % snimaka. S druge strane, čak 19 vrsta iz reda
Fagetalia i nižih jedinica koje ne pripadaju ilirskomu fl
 or-
nomu geoelementu zastupljeno je u više od 30 % analizira-
nih snimaka.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
452
U razmatranju unutrašnje građe ovih bukovih sastojina uo-
čena je naizmjenična prevlast vrsta Carex pilosa i Festuca
drymeia. Razdvajati takve facijese na čvrste sinsistematske
kategorije nema opravdanja. Naime, u tablici 1 (stupci A do
E) od 152 snimka Carex pilosa pridolazi u 104 snimka (68 %),
Festuca drymeia u 126 (83 %), a zajedno su zabilježene u
preko 60 % slučajeva. Uz njih je u dijagnostičkom smislu
vrlo važna Cephalanthera longifolia po kojoj je asocijacija
imenovana. To je toploljubna vrsta umjereno kiselih do ba-
zičnih, pretežno suhih staništa, najčešće rasprostranjena u
kolinskom do montanskom vegetacijskom pojasu. Većina
fi
 tocenologa svrstava ju kao submediteransko-euroazijsku
vrstu, a u sociološkom smislu pripada razredu Querco-Fa-
getea s blagom tendencijom prema zajednicama reda Qu-
ercetalia pubescentis. Zanimljivo je da su ju za svojstvene
vrste subpanonskih submontanskih bukovih šuma izdvojili
najprije Trinajstić i Franjić (1999) u asocijaciji Carici pilo-
sae-Fagetum u Hrvatskoj, a zatim Zupančič, Žagar i Surina
(2000) u asocijaciji Polysticho setiferi-Fagetum u sjeveroi-
stočnoj Sloveniji. Prva je uvrštena u istraženu asocijaciju
Cephalanthero longifoliae-Fagetum, a druga s njom poka-
zuje velike sličnosti. Cephalanthera longifolia dobro je uoč-
ljiva u bukovoj sastojini na slici 2.
Naziv Cephalanthero longifoliae-Fagetum već je upotrije-
bljen u opisu bitno različitih bukovih šuma južnoga dijela
središnje Francuske u pokrajini Auvergne (Billy 1997).
Autor je naglasio da je riječ o provizornom imenovanju za-
jednice, što znači da je njegov naziv nevažeći.
Preciznu raščlanjenost asocijacije pokazat će buduća istra-
živanja. Ipak prilikom fi
 tocenološkoga snimanja na višim
grebenima, gornjim padinama, nešto sušim i kiselijim te-
renima uočava se siromašniji fl
 orni sastav i veća brojnost
acidofi
 lnijih vrsta, a u nižim predjelima (posebno Bilogore)
s vlažnijim i humoznijim tlima veći je udio dlakavoga šaša
(Carex pilosa) i vrsta iz kolinskoga pojasa kitnjakovo-gra-
bovih šuma.
Za nomenklaturni tip asocijacije određujemo snimak br. 6
u tablici 1.
Sintaksonomski položaj i usporedba sa srodnim
asocijacijama – Syntaxonomic position and comparison
with the related associations
Sinhorološka raščlamba istraživane asocijacije (prema Pol-
diniju 1992) daje uglavnom očekivane rezultate. Od 206
vrsta njih 77 % pripada široko rasprostranjenomu fl
 ornom
geoelementu koji ničim posebno ne karakterizira južni rub
Panonske nizine (kozmopolitski, cirkumborealni, euroazij-
ski, eurosibirski, europski, mediteransko-atlantski i drugi),
a 23 % pripada fl
 ornomu geoelementu koji može biti zna-
čajan za karakterizaciju ovoga dijela Europe (ilirski, jugoi-
stočnoeuropski, eurimediteranski, mediteransko-montan-
ski, pontski, subendemični, endemični). Međutim, od 48
vrsta koje pripadaju takvim fl
 ornim geoelementima samo
njih 16 pridolazi u više od 10 % snimaka, a među njima su
vrste koje ne mogu ničim obilježavati istraživane sastojine i
svezu Aremonio-Fagion, primjerice Cardamine bulbifera, Sa-
nicula europaea, Euonymus latifolius, Prunus avium, Glec-
homa hirsuta, Veronica chamaedrys, pa i Symphytum tubero-
sum. Iz tih podataka i iz raščlambe priloženih fi
 tocenoloških
tablica izlazi da ove sastojine treba svrstati u srednjoeuropsku
svezu Fagion sylvaticae.
U odnosu na bukove šume na Dinaridima u istraživanim
sastojinama potpuno izostaju ilirske i jugoistočnoeuropske
vrste značajne za svezu Aremonio-Fagion: Rhamnus alpinus
ssp. fallax, Geranium nodosum, Stellaria nemorum ssp. glo-
chidiosperma, Scopolia carniolica, Euphorbia carniolica, Ca-
lamintha grandifl
 ora, Omphalodes verna, Hacquetia epipa-
cis, a druge su vrste, kao što je već istaknuto, rijetke. U
cijelom arealu istraživane asocijacije stalnije su samo Rus-
cus hypoglossum i Cyclamen purpurascens. Iz mnogih pri-
jašnjih radova, posebno iz pregleda međunarodnoga tima
fi
 tocenologa (Marinček i dr. 1993) može se zaključiti da u
zajednici Cephalanthero longifoliae-Fagetum izostaju dija-
gnostičke vrste ilirske sveze Aremonio-Fagion i njezinih
podsveza na temelju kojih bi im se mogla podrediti.
O posebnosti sintaksonomskoga položaja istraživanih sa-
stojina donekle govori i posljednji prijedlog slovenskih fi
 -
tocenologa o svrstavanju bukovih šuma južnoga dijela Pa-
nonske nizine u svezu Fagion moesiacae Blečić et Lakušić
1970 i njezinu podsvezu Tilio tomentosae-Fagenion sylvati-
cae (Marinšek A., Šilc i Čarni 2012). Taj prijedlog za sada
ne možemo prihvatiti jer sveza Fagion moesiacae nije jasno
defi
 nirana (problematičan je i status vrste Fagus moesiaca)
i razgraničena od sveza Aremonio-Fagion i Symphyto cor-
dati-Fagion Vida 1959 u karpatskom području. No, prijed-
log nove podsveze za bukove šume sjeverozapadnoga ruba
ilirske fl
 orne provincije ima opravdanja i o njemu smo ne-
davno i mi iznijeli načelno mišljenje (Vukelić i Baričević
2007). Smatramo da je opravdanije izdvajanje rubnoga pa-
nonskoga prostora sjeverozapadnoga dijela ilirske fl
 orne
provincije, odnosno submontanskih bukovih šuma Bosne,
Hrvatske, Slovenije, eventualno pojedinih humidnijih po-
dručja južne Mađarske i jugoistočne Austrije u jednu za-
sebnu podsvezu. Tu mogućnost navode i Marinšek, Šilc i
Čarni u svojoj analizi, no na temelju obrade asocijacije Cep-
halanthero longifoliae-Fagetum, koja bi u toj podsvezi imala
veoma važno mjesto, ta bi podsveza bila najbliža svrstava-
nju u svezu Fagion sylvaticae. Ako bi se u panonskom pro-
storu Hrvatske prihvatila sveza Fagion moesiacae, dobila bi
se apsurdna situacija: na jednom malom području, kao što
je gorje Papuk u Slavoniji, postojale bi čak četiri sveze bu-
kovih šuma (Aremonio-Fagion, Fagion moesiacae, Fagion
sylvaticae i Luzulo-Fagion), a do prije pedesetak godina bile
su obuhvaćene jednom asocijacijom. Na kraju dodajmo da
su slovenski fi
 tocenolozi trebali uzeti u razmatranje i kar-
453
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
patske bukove šume zapadne Rumunjske. Kao što se vidi i
iz ovoga rada, u njima je iznimno velik udio najvažnijih di-
jagnostičkih vrsta njihove podsveze Tilio tomentosae-Fage-
nion sylvaticae, koje rumunjski fi
 tocenolozi čak uzimaju za
dijagnostičke vrste drugih sinsistematskih kategorija.
Zbog geobotaničkoga položaja i prijelaznoga karaktera
istraživane bukove šume sjeverne Hrvatske fl
 orno su slične
bukovim šumama u rubnim dijelovima Panonske nizine i
središnje Italije. Sastojine obične bukve u kojima prevlada-
vaju vrste Festuca drymeia i Carex pilosa nalaze se od sub-
panonskoga područja istočne Austrije (Hübl i Holzner
1977), južne Mađarske (Borhidi 1963, 1965, A. O. Horvat
1972), južne Slovačke (Magic 1968), Fruške gore u Srbiji
(Janković i Mišić 1980), Bosne i Hercegovine (Fabijanić i
dr. 1967, Stefanović 1996), Slovenije (Cimperšek 1988, Zu-
pančič, Žagar i Surina 2000), srednje Italije (Ubaldi 1988,
De Domincis i dr. 1992, Di Pietro 2007, 2009) i konačno do
Rumunjske (Morariu i dr. 1968, Ularu 1970, Coldea 1991,
Donita i dr. 2005). U tablici 2 i na slici 3 istraživana asoci-
jacija Cephalanthero longifoliae-Fagetum uspoređena je s
fl
 oristički i ekološki srodnim zajednicama. U tablici su ista-
knute samo međusobne razlikovne vrste prema srednjoe-
uropskoj asocijaciji Galio odorati-Fagetum. One su svrstane
unutar istih sintaksona (podsveza Galio odorati-Fagenion,
sveza Fagion sylvaticae), a analiza ostalih bukovih šuma i
njihova odnosa nije cilj ovoga rada pa će se samo ukratko
navesti najvažnije sintaksonomsko-fl
 orističke razlike. Prije
toga istaknimo posebnost i dobro razvrstavanje svih sasto-
jina koje smo ubrojili u asocijaciju Cephalanthero longifo-
liae-Fagetum, a koje potvrđuje i brojčana analiza prikazana
na ordinatnom dijagramu na slici 3 (sastojine 5/A do 5/E).
Veća odstupanja pokazuju se prema zajednicama geograf-
ski udaljenijih područja srednje Europe i Karpata, a bliže
su sintaksoni sveze Aremonio-Fagion na rubovima istraži-
vanoga područja. To je potpuno razumljivo jer se te sasto-
jine, bez obzira na to što pripadaju različitim sintaksonima,
nalaze na maloj udaljenosti u istom biogeografskom po-
dručju (sjeverozapadni rub ilirske fl
 orne provincije) i imaju
velik broj zajedničkih vrsta koje nemaju dijagnostičku važ-
nost i sasvim su nevažne za sinsistematski položaj istraži-
vanih bukovih šuma.
Usporedba istraživanih sastojina sa srodnim bukovim šu-
mama slovačkoga Rudogorja (Magic 1968) pokazuje da u
Slovačkoj ne raste čitav niz vrsta iz bukovih šuma sjeverne
Hrvatske, primjerice Ruscus hypoglossum, Carex pilosa,
Knautia drymeia, Stellaria holostea, Euphorbia dulcis, Arum
maculatum, Glechoma hirsuta, Circaea lutetiana i druge,
dok su u Magicovoj asocijaciji bitno zastupljenije ponajprije
Luzula luizuloides, Poa nemoralis i Prenenthes purpurea.
Na Apeninskom poluotoku već spomenuta asocijacija Poly-
sticho setiferi-Fagetum Ubaldi 1988 uspijeva na laporovito-
pjeskovitom fl
 išu bez ključnih vrsta asocijacije Cephalanthero
longifoliae-Fagetum osim Polystichum setiferum (Ubaldi
1988, De Dominicis i dr. 1992). U sastavu asocijacije Dac-
tylorhizo fuchsii-Fagetum (Biondi et al. 1989) Izco & Biondi
1992 rastu i vrste mješovitih bukovo-hrastovih šume te
termofi
 lnih bukovih šuma. Sličnosti sa submontanskim
bukovim šumama Hrvatske vidljive su u pridolasku vrsta
Polystichum setiferum, Cephalanthera longifolia, Potentilla
micrantha, Rubus hirtus, Fraxinus ornus, no temeljne vrste
Festuca drymeia, Carex pilosa i Tilia tomentosa izostaju. Ta-
kođer se u talijanskim šumama nalaze brojne jugoistočno-
europske vrste, primjerice Quercus cerris, Ostrya carpinifo-
lia, Acer obtusatum, Sesleria autmnalis, pa se bitno razlikuju
od sastojina iz Hrvatske. Zbog značajnije prisutnosti vrsta
Aremonia agrimonoides, Cardamine eneaphyllos, Cardamine
kitaibelii i drugih ilirskih vrsta priključene su svezi Aremo-
nio-Fagion u okviru posebne podsveze Veronico urticifoliae-
Fagenion (Di Pietro 2007).
Rumunjski su fi
 tocenolozi opisali na Karpatima sličnu aso-
cijaciju Festuco drymeiae-Fagetum Morariu et al. 1967, koja
se rasprostire od 500 do 1150 m visine i u kojoj prevlada-
vaju vrste Carex pilosa, Festuca drymeia i Rubus hirtus, što
ju čini uvelike sličnom s istraživanim sastojinama iz sje-
verne Hrvatske. Međutim, od dijagnostičkih vrsta asocija-
cije Cephalanthero longifoliae-Fagetum izostaju Ruscus hy-
poglossum, Polystichum setiferum, Tilia tomentosa i više
termofi
 lnih vrsta reda Quercetalia pubescentis. Rumunjski
su fi
 tocenolozi svoju asocijaciju uvrstili u svezu Symphyto
cordati-Fagion čije dijagnostičke vrste Symphytum corda-
tum, Cardamine pentaphyllos, Hepatica transsilvanica, Pul-
monaria rubra, Leucanthemum waldsteinii, Silene heufelii i
druge diferenciraju karpatske bukove šume od ostaloga di-
jela Europe. Tek je jedna od triju podsveza (Symphyto cor-
dati-Fagenion /Vida 1959/ Soó 1964) nekima od svojih ra-
zlikovnih vrsta (Festuca drymeia, Euphorbia carniolica i
Aremonia agrimonoides) povezana s bukovim šumama za-
padnoga dijela Balkanskoga poluotoka.
U opisu i reviziji šumskih zajednica u Srbiji (Tomić 2004,
2006, Tomić i Rakonjac 2011) navodi se glavna asocijacija
Festuco drymeiae-Fagetum moesiacae Mišić 1972 kao šuma
mezijske bukve na toplijim stranama, većim nagibima i plit-
kim do srednje dubokim, skeletnim i često acidofi
 lnim sme-
đim tlima. Festuca drymeia gradi veće facijese, a od ostalih
vrsta česti su acidofi
 li Luzula luzuloides, Hieracium muro-
rum, Deschampsia fl
 exuosa, Vaccinium myrtillus i druge. U
okvir te asocijacije Tomić smješta i veće površine bukovih
šuma Fruške gore bogatijega fl
 ornoga sastava na neutrofi
 l-
nijim tlima i blažim padinama od grebena na kojima pre-
vladava hrast kitnjak. U ekološkom i fl
 orističkom smislu
fruškogorskim bukovim šumama vrlo su slične šume južne
Mađarske, posebno na gorju Mecsek (Borhidi 1963, A. O.
Horvat 1972, Kevey 2008).

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
454
Tablica 2. Usporedba asocijacije Cephalanthero longifoliae-Fagetum (kolona 5) sa srodnim bukovim šumama
Table 2 Comparsion of association Cephalanthero longifoliae-Fagetum (column 5) with related beech associations
Aremonio-Fagion
1.
NW Croatia – Lamio orvalae-Fagetum, Hacquetio-Fagetum. Festuco drymeiae-Fagetum, (Horvat 1938, Regula-Bevilacqua 1978, Vukelić et al. 2003,
Trinajstić et Cerovečki 2009, Vukelić et al. 2011)
2. NE Slovenia, Polysticho setiferi-Fagetum (Zupančič et al. 2000)
3. NE Slovenia – Maclj, Festuco drymeiae-Fagetum (Cimperšek 1988)
4. NW Bosnia, Rusco hypoglossi-Fagetum dinaricum, Fagetum subpannonicum (Stefanović 1996, Fabijanić et al. 1964)
Fagion sylvaticae
5. N Croatia, Cephalanthero longifoliae-Fagetum (Trinajstić et Franjić 1999, Škvorc et al. 2011, G. Horvat 2011, Šapić 2012, Vukelić et al. hoc loco)
6. Austria (Galio odorati-Fagetum typicum, Willner 2007)
7. Austria (Galio odorati-Fagetum, Willner 2007)
8.
S Germany (Galio odoratri-Fagetum, Carex pilosa, colline-submontane form, Oberdorfer 1992)
Symphyto cordati-Fagion
 9. Romania, Carpathians, Festuco (drymeiae)-Fagetum carpaticum (Ularu 1970)
10. Romania, Carpathians, Festuco drymeae-Fagetum (Morariu et al. 1968)
11. Romania, Carici pilosae-Fagetum (Ularu 1970)
Broj stupca –
No. of column
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
Broj snimaka –
No. of relevés
85
16
39
20
152 105 233 361 21
18
19
CD ass.
Tilia tomentosa
A
.
.
.
35
14
.
.
.
.
.
.
Tilia tomentosa
.
.
.
.
.
28
.
.
.
.
.
.
Rubus hirtus
.
45
69
41
20
7
.
.
.
38
83
47
Festuca drymeia
C
26 100 100
60
83
7
10
100 100 89
Polystichum setiferum
.
.
37
41
15
39
.
.
.
.
.
.
Rubus hirtus
.
28
.
.
30
63
.
.
.
.
.
.
Cephalanthera longifolia
.
16
56
44
28
.
2
.
29
.
.
Potentilla micrantha
.
7
.
.
.
20
.
.
.
.
.
.
Ostale D sp. – Other diff. sp.
Castanea sativa
A
4
6
28
.
19
.
+
.
.
.
.
Castanea sativa
B
4
31
36
.
17
.
3
.
.
.
.
Tamus communis
C
46
25
13
20
20
.
.
.
.
.
.
Symphytum tuberosum
.
24
12
41
25
37
.
10
1
62
11
37
Castanea sativa
.
7
.
26
.
6
.
.
.
.
.
.
Pteridium aquilinum
.
24
.
28
40
43
.
+
1
5
.
5
Circaea lutetiana
.
7
31
28
60
49
6
17
15
.
6
.
Melica uniflora
.
16
25
49
30
34
7
5
1
5
6
.
Lathyrus vernus
.
55
12
.
45
42
20
17
1
48
22
42
Abies alba
A
1
25
10
.
3
13
25
10
5
.
.
Fraxinus excelsior
.
.
.
.
.
.
.
5
9
.
.
.
Abies alba
B
1
62
15
.
3
.
.
2
.
17
.
Fraxinus excelsior
.
5
31
.
.
3
.
5
.
.
17
.
Fraxinus excelsior
C
.
.
.
.
2
41
43
28
.
.
.
Abies alba
.
5
.
13
.
.
15
30
6
.
.
.
Poa nemoralis
.
1
.
.
5
.
19
26
35
10
17
32
Prenanthes purpurea
.
36
56
54
.
16
38
45
3
.
.
.
Luzula luzuloides
.
34
62
67
15
32
37
59
60
48
39
68
Galium sylvaticum
.
65
25
21
15
9
21
26
20
.
.
.
Rubus idaeus
.
.
37
31
.
3
7
13
26
.
6
5
Dactylis glomerata
.
.
.
.
.
4
13
13
6
.
11
.
Impatiens noli-tangere
.
.
.
.
.
.
5
16
17
.
.
.
Oxalis acetosella
.
8
31
31
20
9
39
48
75
14
17
.
Solidago virgaurea
.
31
19
.
.
2
14
22
5
43
.
26
Hieracium murorum
.
36
25
.
25
8
30
40
30
.
.
.
Luzula pilosa
.
6
6
.
25
3
4
12
30
.
.
.
Brachypodium
sylvaticum
.
29
6
.
10
1
6
14
35
.
6
11
Phyteuma spicatum
.
26
.
5
.
1
7
8
26
.
.
.
Fagion sylvaticae
Fagus sylvatica
A
100 100 100 100 100 100 100 99 100 100 100
Fagus sylvatica
B
84 100 64
30
95
.
.
48
.
100
.
Galium odoratum
C
77
81
74
90
80
81
79
76
67
72
89
Fagus sylvatica
.
44
12
23
30
25
82
88
54 100
100
Cardamine bulbifera
.
64
31
82
30
74
32
24
.
71
67
84
Euphorbia amygdaloides
.
34
19
18
55
16
.
9
.
33
28
32
Neottia nidus-avis
.
9
6
.
.
13
.
5
4
24
17
.
Aremonio-Fagion
Daphne laureola
B
19
19
15
.
1
.
3
.
.
.
.
Staphylea pinnata
.
29
.
.
.
3
.
.
.
.
.
.
Cyclamen purpurascens
C
79
31
33
.
19
35
30
.
.
.
.
Vicia oroboides
.
38
31
33
20
5
.
+
.
.
.
.
Broj stupca –
No. of column
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
Cardamine trifolia
.
7
12
5
.
1
3
3
.
.
.
.
Knautia drymeia
.
13
.
10
10
2
.
1
.
.
.
.
Euphorbia carniolica
.
.
12
.
15
.
.
.
.
10
17
21
Isopyrum thalictroides
.
6
.
.
5
1
.
.
.
14
28
Cardamine waldsteinii
.
14
12
13
.
8
.
.
.
.
.
.
Helleborus dumetorum
.
5
6
.
10
6
.
.
.
.
.
.
Cardamine enneaphyllos
.
32
.
21
.
5
.
2
.
.
.
.
Hacquetia epipactis
.
47
6
5
.
.
.
.
.
.
.
.
Lamium orvala
.
51
.
15
.
5
.
.
.
.
.
.
Epimedium alpinum
.
5
.
.
80
3
.
.
.
.
.
.
Helleborus purpurascens
.
.
.
.
.
.
.
.
.
38
22
21
Cardamine pentaphyllos
.
.
.
.
.
.
.
.
.
10
11
5
Aremonia agrimonoides
.
16
.
.
.
9
.
.
.
.
.
.
Calamintha grandiflora
.
1
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Staphylea pinnata
.
12
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Cardamine kitaibelii
.
.
.
.
.
6
.
.
.
.
.
.
Symphyto cordatae-Fagion
Hepatica transsilvanica
C
.
.
.
.
.
.
.
.
10
6
5
Ranunculus cassubicus
.
.
.
.
.
.
.
.
.
5
6
.
Lathyrus hallersteinii
.
.
.
.
.
.
.
.
.
24
.
37
Pulmonaria rubra
.
.
.
.
.
.
.
.
.
19
.
16
Carpinion, Erythronio-Carpinion
Carpinus betulus
A
21
69
56
40
35
26
22
16
33
39
26
Prunus avium
.
9
19
18
.
20
3
2
4
.
.
.
Acer campestre
.
5
.
.
.
1
.
2
.
.
.
.
Tilia cordata
.
.
12
.
30
.
.
.
.
.
.
.
Carpinus betulus
B
18
56
23
25
32
.
.
6
.
28
.
Prunus avium
.
16
44
5
.
36
.
.
2
.
17
.
Acer campestre
.
31
.
.
10
20
.
.
1
.
22
.
Tilia cordata
.
.
56
.
.
4
.
.
.
.
.
.
Lonicera caprifolium
.
12
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Carpinus betulus
C
4
12
36
25
6
22
28
12
38
26
Stellaria holostea
.
8
.
.
25
24
16
.
3
10
22
47
Prunus avium
.
.
6
41
.
7
21
18
2
.
.
.
Primula vulgaris
.
21
.
15
30
3
.
3
.
.
.
.
Erythronium dens-canis
.
11
.
.
.
3
.
.
.
5
11
.
Vinca minor
.
.
.
.
.
1
.
.
3
.
17
.
Galanthus nivalis
.
16
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Helleborus odorus
.
5
.
.
.
2
.
.
.
.
.
.
Acer campestre
.
.
.
.
.
3
.
12
.
.
.
.
Melampyrum nemorosum
.
8
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Tilia cordata
.
.
6
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Fagetalia
Sambucus nigra
B
8
31
31
15
57
24
24
7
.
6
5
Daphne mezereum
.
52
25
23
.
8
8
9
8
5
.
21
Sambucus racemosa
.
9
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Lonicera alpigena
.
9
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Carex pilosa
C
27
37
8
15
68
56
43
37
81
67 100
Dryopteris filix-mas
.
64
69
62
80
66
30
34
39
29
44
21
Lamium galeobdolon agg.
.
32
12
15
45
55
39
33
32
29
83
53
Mycelis muralis
.
46
31
46
60
47
42
52
24
5
28
11
Carex sylvatica
.
36
31
54
50
40
28
32
55
14
17
11
Pulmonaria officinalis
.
68
6
23
40
49
20
16
3
38
44
32
Sanicula europaea
.
67
69
49
95
18
20
22
5
24
17
11
Mercurialis perennis
.
66
75
54
20
7
18
12
1
33
33
63
455
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
Broj stupca –
No. of column
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
Salvia glutinosa
.
28
69
49
45
15
13
17
.
24
17
21
Viola reichenbachiana
.
45
62
28
30
60
50
50
69
.
61
47
Epilobium montanum
.
4
19
10
40
4
6
9
9
.
6
.
Scrophularia nodosa
.
5
56
33
25
24
.
14
13
.
11
11
Paris quadrifolia
.
27
6
5
.
2
3
3
5
5
17
.
Polygonatum multiflorum
.
42
6
26
5
26
12
10
19
.
.
.
Platanthera bifolia
.
24
6
10
10
12
.
1
.
19
.
21
Asarum europaeum
.
54
6
15
55
14
13
12
.
5
.
.
Campanula trachelium
.
24
25
8
5
5
.
5
4
5
.
.
Stachys sylvatica
.
5
.
.
20
9
1
6
12
5
.
16
Actaea spicata
.
39
.
.
.
18
3
4
1
.
11
.
Petasites albus
.
4
37
28
.
1
9
8
.
.
.
.
Euphorbia dulcis
.
38
44
38
.
1
.
4
+
.
.
.
Epipactis helleborine
.
11
12
.
.
1
.
3
5
.
.
5
Lilium martagon
.
38
.
15
.
5
.
+
.
5
6
.
Cephalanthera
damasonium
.
13
19
.
15
7
.
+
.
.
.
.
Festuca altissima
.
7
6
.
5
.
6
4
.
.
.
.
Phylittis scolopendrium
.
9
6
.
20
4
.
.
.
.
17
.
Veronica montana
.
1
.
.
.
5
2
7
.
.
.
5
Melica nutans
.
6
.
.
.
1
.
8
11
.
17
.
Dryopteris carthusiana
.
6
.
.
3
.
6
29
5
.
.
Heracleum sphondylium
.
27
.
8
.
.
.
+
.
.
6
.
Allium ursinum
.
1
.
.
.
3
.
7
+
.
.
.
Anemone ranunculoides
C
.
.
.
.
.
.
.
.
57
67
58
Hordelymus europaeus
.
.
.
.
.
.
.
6
1
.
.
.
Primula elatior
.
.
.
.
.
.
.
2
6
.
.
.
Ranunculus lanuginosus
.
9
.
.
.
.
.
+
.
.
.
.
Corydalis bulbosa
.
.
.
.
5
.
.
.
.
.
6
.
Tilio-Acerion
Acer pseudoplatanus
A
14
56
41
10
18
11
9
7
5
17
.
Acer platanoides
.
5
25
15
25
7
.
3
1
5
11
5
Ulmus glabra
.
12
25
18
15
16
.
2
1
.
17
21
Tilia platyphyllos
.
1
.
18
.
1
.
+
1
.
.
.
Acer pseudoplatanus
B
54
81
26
10
35
.
.
4
.
28
.
Acer platanoides
.
40
56
13
5
24
.
.
1
.
44
.
Ulmus glabra
.
38
37
13
5
4
.
.
1
.
.
.
Tilia platyphyllos
.
8
.
28
.
.
.
3
1
.
.
.
Euonymus latifolius
.
26
.
3
.
7
.
.
.
.
.
.
Acer platanoides
C
20
19
38
10
7
14
11
1
.
.
21
Acer pseudoplatanus
.
42
25
87
.
6
34
42
16
.
.
.
Geranium robertianum
.
7
.
10
50
13
10
14
28
.
.
.
Ulmus glabra
.
.
.
15
5
2
11
8
2
.
6
.
Polystichum aculeatum agg. .
28
19
.
10
3
.
2
.
.
28
.
Arum maculatum
.
15
.
5
10
7
.
.
1
.
6
.
Adoxa moschatelina
.
2
.
.
.
1
.
+
+
.
.
.
Aruncus dioicus
.
15
.
.
5
1
.
.
.
.
.
.
Polystihum braunii
.
.
6
3
.
.
.
.
.
.
.
.
Lunaria rediviva
.
.
6
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Tilia platyphyllos
.
.
.
33
.
.
.
.
.
.
.
.
Thalictrum aquilegifolium
.
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
.
Alnion incanae
Viburnum opulus
B
2
.
.
.
1
.
.
2
.
.
.
Festuca gigantea
C
1
.
.
.
.
.
8
14
.
.
.
Carex pendula
.
.
.
.
10
14
.
.
2
.
.
.
Carex remota
.
.
.
.
10
3
.
.
5
.
.
.
Listera ovata
.
8
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Carex brizoides
.
.
.
.
.
1
.
.
22
.
.
.
Quercetalia pubescentis
Quercus cerris
A
1
.
.
.
3
.
.
.
.
.
.
Fraxinus ornus
.
1
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Sorbus aria
.
4
.
.
.
.
.
2
.
.
.
.
Sorbus torminalis
.
.
.
.
.
3
.
2
.
.
.
.
Acer obtusatum
.
12
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Ostrya carpinifolia
.
5
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Sorbus torminalis
B
14
.
3
15
5
.
2
+
5
Viburnum lantana
.
20
.
.
.
.
.
+
2
10
6
5
Fraxinus ornus
.
33
25
38
.
21
.
.
.
.
.
.
Cornus mas
.
15
.
.
.
1
.
1
.
.
.
.
Euonymus verrucosa
.
6
.
.
.
.
.
.
.
5
6
.
Sorbus aria
.
22
6
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Acer obtusatum
.
4
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Quercus cerris
.
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Campanula persicifolia
C
5
.
.
10
6
8
16
.
29
6
32
Melitis melissophyllum
.
29
.
3
25
18
.
3
.
5
.
11
Convallaria majalis
.
27
6
8
.
2
.
9
7
.
.
.
Lathyrus niger
.
1
12
18
.
2
.
.
.
10
.
.
Tanacetum corymbosum
.
16
.
.
.
3
.
5
.
19
.
16
Hypericum montanum
.
6
13
5
4
.
.
.
.
.
.
Broj stupca –
No. of column
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
Fraxinus ornus
.
21
6
.
.
3
.
.
.
.
.
.
Ruscus aculeatus
.
4
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
Euphorbia angulata
.
7
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Viola hirta
.
.
.
3
.
14
.
.
.
.
.
.
Quercus cerris
.
.
.
.
.
1
.
.
.
.
.
.
Querco-Fagetea
Quercus petraea
A
29
37
41
15
63
29
26
10
10
17
32
Quercus robur
.
.
.
.
.
.
.
5
27
.
.
.
Malus sylvestris
.
1
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Quecus daleschampii
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
.
Corylus avellana
B
27
8
15
12
.
11
8
5
11
5
Quercus petraea
.
4
25
8
10
15
.
2
.
17
.
Rosa arvensis
.
47
.
.
15
5
.
2
5
.
.
.
Lonicera xylosteum
.
2
.
.
.
.
.
3
19
.
17
.
Ilex aquifolium
.
4
.
.
15
6
.
.
.
.
.
.
Malus sylvestris
.
5
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Hedera helix
C
93
81
79
25
37
20
19
24
5
17
.
Quercus petraea
.
18
12
23
10
23
23
22
11
5
.
.
Carex digitata
.
38
12
.
15
20
16
14
18
5
6
.
Anemone nemorosa
.
33
.
10
15
36
.
13
32
10
17
37
Moehringia trinervia
.
5
6
.
.
13
10
16
11
.
6
11
Cruciata glabra
.
7
19
3
40
9
.
.
.
.
.
21
Cephalanthera rubra
.
5
19
.
.
1
.
.
.
24
.
5
Glechoma hirsuta
.
8
6
.
70
7
.
.
.
.
.
.
Hepatica nobilis
.
22
.
.
.
5
16
16
.
.
.
.
Ranunculus ficaria
.
2
.
.
.
4
.
.
1
.
.
.
Scila bifolia
.
5
.
.
.
.
.
.
.
5
11
.
Galium schultezii
.
.
.
.
.
.
.
.
.
57
22
47
Carex montana
.
.
.
.
.
.
.
2
2
.
.
.
Dryopteris x tavelii
.
.
6
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Quercetalia robori-petraeae
Betula pendula
A
.
.
.
.
.
.
.
9
.
.
.
Veronica officinalis
C
.
.
.
.
4
3
13
9
19
22
16
Festuca heterophylla
.
9
.
.
5
5
.
.
1
.
.
.
Melampyrum pratense
.
5
.
.
.
1
.
3
7
.
.
.
Deschampsia flexuosa
.
.
.
.
10
.
3
12
6
.
.
.
Hieracium racemosum
.
6
6
.
.
5
.
.
.
.
.
.
Lathyrus linifolius
.
1
.
.
.
1
.
.
1
.
.
.
Serratula tinctoria
.
11
.
3
.
.
.
.
.
.
.
.
Hieracium sabaudum
.
.
.
15
.
.
.
.
.
.
.
Vaccinio-Piceetea
Larix decidua
A
.
6
.
.
1
2
7
12
.
.
.
Picea abies
.
.
.
.
.
1
.
.
.
5
11
.
Sorbus aucuparia
.
.
.
.
.
.
6
.
.
.
.
.
Picea abies
B
1
12
.
.
2
.
.
.
.
22
.
Gentiana asclepiadea
C
39
31
41
5
7
4
4
.
14
11
16
Vaccinium myrtillus
.
1
.
8
.
1
2
11
5
5
6
.
Aposeris foetida
.
49
19
21
15
11
.
1
4
.
.
.
Dryopteris dilatata
.
1
.
.
.
1
7
16
2
.
.
.
Sorbus aucuparia
.
1
.
.
.
.
.
14
16
5
11
.
Maianthemum bifolium
.
.
.
.
.
2
.
12
20
5
.
11
Picea abies
.
1
.
.
.
.
11
22
21
.
.
.
Veronica urticifolia
.
1
.
.
.
.
3
3
.
.
.
.
Galium rotundifolium
.
.
.
.
5
.
.
12
14
.
.
.
Calamagrostis arundinacea
.
.
.
.
.
.
6
12
2
.
.
.
Gymnocarpium dryopteris
.
.
.
.
.
.
.
1
4
.
11
.
Phegopteris connectilis
.
11
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
Polystichum lonchytis
.
.
6
.
5
.
.
.
.
.
.
.
Luzula sylvatica
.
.
.
.
.
.
.
+
1
.
.
.
Orthilia secunda
.
.
.
.
.
.
.
.
.
10
17
.
Dryopteris expansa
.
.
19
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Monotropa hypopitys
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
.
Adenostyletea
Athyrium filix-femina
C
15
81
64
64
51
29
36
33
5
.
11
Senecio fuchsii
.
24
19
56
25
5
8
24
1
.
.
.
Urtica dioica
.
22
12
.
10
9
5
8
5
.
.
.
Milium effusum
.
6
.
3
.
3
.
8
60
5
.
.
Doronicum austriacum
.
16
12
26
.
4
.
.
.
.
.
.
Myosotis sylvatica
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
6
5
Aconitum vulparia
.
18
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Valeriana sambucifolia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
.
Rhamno-Prunetea
Clematis vitalba
B
26
31
13
.
2
.
7
1
.
.
.
Cornus sanguinea
.
34
.
.
.
2
.
+
2
5
6
.
Crataegus monogyna
.
20
.
.
.
4
.
3
2
.
11
5
Crataegus laevigata
.
4
.
.
15
1
.
1
4
.
.
.
Ligustrum vulgare
.
12
.
.
20
1
.
+
.
.
.
.
Prunus spinosa
.
1
.
3
.
.
.
.
2
.
.
.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
456
U istočnoj Sloveniji u dva su navrata istraživane vrlo slične
bukove šume koje su svrstane u svezu Aremonio-Fagion. Sa-
stojine na Maclju Cimperšek je (1988) svrstao u asocijaciju
Festuco drymeiae-Fagetum Magic 1968, premda se fl
 oristički
i sintaksonomski razlikuju od bukovih šuma iz Slovačke.
Druga asocijacija Polysticho setiferi-Fagetum Zupančič, Žagar
et Surina 2000, koju su Zupančič, Žagar i Surina (2000) opi-
sali sa 16 snimaka iz subpanonskoga područja Slovenije,
slična je istraživanim bukovim šumama iz Hrvatske, pa smo
ih u prethodnim istraživanjima submontanskih bukovih
šuma Zrinske gore svrstali u asocijaciju koju su opisali slo-
venski fi
 tocenolozi (usp. Baričević, Vukelić i Šapić 2009). Di-
jagnostičke su vrste bile dobro zastupljene, posebno Polysti-
chum setiferum i Festuca drymeia. Međutim, naknadno smo
utvrdili dvojbenost naziva Polysticho setiferi-Fagetum za bu-
kove šume iz Slovenije, ali i druge razlike prema istraživanim
bukovim sastojinama u Hrvatskoj, pa smo ih sinsistematski
odvojili od slovenskih subpanonskih bukovih šuma.
U slovenskim submontanskim bukovim šumama nešto više
ima ilirskih vrsta Vicia oroboides, Daphne laureola, Cycla-
men purpurascens, na Maclju još Cardamine enneaphyllos i
Lamium orvala. Od ostalih vrsta u tim šumama veći udio
imaju vrste viših i mezofi
 lnijih staništa, primjerice Prenen-
thes purpurea, Mercurialis perennis, Salvia glutinosa, Peta-
sites albus, Euphorbia dulcis, Abies alba, Gentiana asclepia-
dea, Oxalis acetosella, Senecio ovatus, Doronicum austriacum,
Rubus idaeus i plemenite listače Acer pseudoplatanus i Acer
platanoides. S duge strane, asocijacija Cephalanthero longi-
foliae-Fagetum bogatija je udjelom vrsta Ruscus hypoglo-
ssum, Stellaria holostea, Lathyrus vernus, Lamium galeob-
dolon, facijesima vrste Carex pilosa i termofi
 lnijim vrstama
reda Quercetalia pubescentis (Tilia tomentosa, Potentilla mi-
crantha, Melittis melissophyllum).
Submontanske bukove šume sjeverne Bosne slabije su istra-
žene i za usporedbu je poslužilo 20 snimaka (Fabijanić i dr.
1967, Stefanović 1996). Osim toga, opisane su pod dva ne-
važeća naziva (Fagetum subpanonicum Fabijanić et al. 1967
i Rusco hypoglossi-Fagetum submontanum Stefanović 1996),
a ova istraživanja ne traže da se bez dodatnih analiza te sa-
stojine svrstaju u asocijaciju Cephalanthero longifoliae-Fa-
getum. U sastojinama iz Bosne veći je udio ilirskih vrsta
Vicia oroboides, Primula vulgaris i osobito Epimedium alpi-
num, a od ostalih znatnije su rasprostranjene Luzula pilosa,
Hieracium murorum, Sanicula europaea, Salvia glutinosa,
Asarum europaeum, Asplenium scolopendrium, Glechoma
hirsuta, Senecio ovatus i Veronica chamaedrys. U bukovim
šumama u Hrvatskoj vrlo je malo vrsta koje nisu prisutne
u sastojinama sjeverne Bosne, no tamo su znatno rjeđe
Broj stupca –
No. of column
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
Pyrus pyraster
.
7
.
.
.
4
.
.
.
.
.
.
Berberis vulgaris
.
9
.
.
.
.
.
3
.
.
.
.
Euonymus europaea
.
.
.
.
.
2
.
.
1
.
.
.
Erico-Pinetea
Pinus nigra
A
.
.
.
.
1
2
7
12
.
.
.
Pinus sylvestris
.
.
.
.
.
1
.
8
19
.
.
.
Calamagrostis varia
C
.
6
.
.
1
.
2
.
.
.
.
Epipactis atrorubens
.
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
.
Ostale vrste – Other species
Populus tremula
A
.
.
.
.
.
.
.
.
10
6
5
Genista tinctoria
B
1
.
5
.
5
.
.
.
5
.
.
Rubus fruticosus
.
.
.
.
.
3
18
26
.
.
.
.
Juniperus communis
.
.
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
Veronica chamaedrys
C
12
6
3
55
12
.
5
4
.
17
5
Ajuga reptans
.
11
12
8
30
18
14
6
6
.
.
.
Fragaria vesca
.
26
.
8
25
9
5
1
25
5
.
.
Aegopodium podagraria
.
8
.
.
10
1
.
3
6
10
6
21
Eupatorium cannabinum
.
6
25
23
5
3
.
+
.
.
.
.
Polypodium vulgare
.
21
.
3
15
1
.
7
.
.
17
.
Atropa bella-donna
.
.
12
21
15
.
.
.
.
.
6
5
Carex flacca
.
8
6
.
.
1
.
.
4
.
.
.
Vicia sepium
.
2
.
.
.
.
.
2
11
5
.
.
Glechoma hederacea
.
2
.
18
.
1
.
.
.
.
.
.
Vincetoxicum hirundinaria
.
1
.
.
.
1
.
2
.
.
.
.
Galeopsis tetrahit
.
1
.
.
.
9
.
.
10
.
.
.
Geum urbanum
.
1
.
.
.
2
.
.
2
.
.
.
Alliaria petiolata
.
5
.
.
.
14
.
.
.
.
.
11
Deschampsia cespitosa
.
.
.
.
.
.
2
7
17
.
.
.
Silene dioica
.
7
.
10
.
.
.
.
.
.
.
.
Astragalus glycyphyllos
.
6
.
.
.
.
.
.
.
10
.
.
Populus tremula
.
.
6
.
.
.
.
.
.
.
6
.
Digitalis grandiflora
.
.
.
3
.
.
.
.
.
.
.
5
Hypericum androsaemum
.
.
.
.
5
6
.
.
.
.
.
.
Asplenium trichomanes
.
.
.
.
15
.
.
.
.
.
11
.
Hypericum hirsutum
.
.
.
.
.
1
.
3
.
.
.
.
Galium aparine
.
.
.
.
.
2
.
.
1
.
.
.
Lysimachia nemorum
.
.
.
.
.
.
.
3
4
.
.
.
Bromus benekenii
.
.
.
.
.
.
.
2
3
.
.
.
Broj stupca –
No. of column
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
Campanula rapunculoides
.
.
.
.
.
.
.
.
.
10
.
26
Hieracium sp.
.
.
.
46
.
.
.
.
.
.
.
.
Lysimachia nummularia
.
.
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
Prunella vulgaris
.
.
.
.
10
.
.
.
.
.
.
.
Stellaria media
.
.
.
.
.
11
.
.
.
.
.
.
Galeopsis speciosa
.
.
.
.
.
11
.
.
.
.
.
.
Rubus glandulosi
.
.
.
.
.
.
.
.
29
.
.
.
Galium verum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
10
.
.
Phyteuma tetramerum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
10
.
.
Cystopteris fragilis
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
17
.
Galeopsis pubescens
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
.
Gymnadenia conopea
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
.
Polygonatum latifolium
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
.
Hieracium transsilvanicum
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
16
Veronica serpyllifolia
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
.
11
Bryophyta
Polytrichum formosum
D
1
31
21
10
18
9
26
50
.
.
.
Hypnum cupressiforme
.
.
6
.
.
13
7
20
5
.
.
.
Dicranum scoparium
.
.
.
8
.
3
3
6
5
.
.
.
Atrychum undulatum
.
.
6
.
.
16
5
.
27
.
.
.
Plagiochila asplenioides
.
.
19
.
.
.
.
3
1
.
.
.
Leucobryum glaucum
.
.
6
13
.
.
.
.
.
.
.
.
Eurhynchium striatum
.
.
.
.
.
.
.
3
47
.
.
.
Isothecium myurum
.
.
12
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Metscergia furcata
.
.
12
.
.
.
.
.
.
.
.
.
Dicranela heteromalla
.
.
.
.
.
7
.
.
.
.
.
.
Mnium undulatum
.
.
.
.
.
.
.
.
17
.
.
.
Pleurozium schreberi
.
.
.
.
.
.
.
.
15
.
.
.
Rhytidiadelphus triquetrus
.
.
.
.
.
.
.
.
12
.
.
.
A – sloj drveća – Tree layer
B – sloj grmlja – Shrub layer
C – sloj prizemnoga rašća – Herb layer
D – sloj mahovina – Moss layer
x – mahovine nisu utvrđivane – Mosses were not identified
Izostavljene su vrste koje dolaze samo u jednoj koloni s udjelom ispod 10 %
The table excludes species that are represented in only one column with presence under 10 %
457
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
važne vrste Cephalanthera longifolia, Fraxinus ornus, Carex
pilosa, Cyclamen purpurascens i Quercus petraea. Unatoč
razlikama sigurno je da će nakon detaljnijega istraživanja
barem dio sastojina sjeverne Bosne, poglavito iz graničnoga
područja sa Zrinskom gorom, trebati uključiti u asocijaciju
Cephalanthero longifoliae-Fagetum.
Budući da je novoustanovljena asocijacija svrstana u svezu
Fagion sylvaticae, važan je njezin odnos prema ostalim aso-
cijacijama te sveze, u prvom redu prema asocijaciji Galio
odorati-Fagetum. Ta makroasocijacija u svojim nižim po-
ložajima (kolinsko-submontanska forma) sadrži velik broj
vrsta reda Fagetalia koje su prisutne u Cephalanthero lon-
gifoliae-Fagetum. Međutim, iz usporedbe u tablici 2 vidljivo
je da u asocijaciji Galio odorati-Fagetum izostaju ili su sa
znatno smanjenim udjelom važne dijagnostičke vrste iz bu-
kovih šuma sjeverne Hrvatske, ponajprije Festuca drymeia,
Polystichum setiferum, Rubus hirtus, Cephalanthera longifo-
lia, Ruscus hypoglossum, zatim vrste suših i toplijih staništa
Tilia tomentosa i Potentilla micrantha. One su vrlo važne za
građu zajednice, njezinu sinsistematsku pripadnost, ali uz
bukvu i vrstu Carex pilosa određuju i fi
 ziognomiju zajed-
nice. Asocijacija Galio odorati-Fagetum inače je negativno
diferencirana prema ostalim zajednicama istoga sintaksona,
no s većim udjelom u odnosu na asocijaciju Cephalanthero
longifoliae-Fagetum u njoj su zastupljene vrste Abies alba,
Fraxinus excelsior, Prenanthes purpurea, Poa nemoralis,
Oxalis acetosella, Rubus idaeus, Luzula luzuloides, Hiera-
cium murorum, Solidago virgaurea, Dactylis glomerata, Bra-
chypodium sylvaticum i nešto manje i druge.
Austrijski fi
 tocenolog W
. Willner (2002) pretpostavio je mo-
gućnost da jugoistočno od alpskoga prostora i areala bukove
šume s lazarkinjom započinje jedna nova, nedovoljno jasno
istražena asocijacija, srodna asocijaciji Galio odorati-Fagetum
na njezinim donjim položajima. Prema rezultatima ove ana-
lize to je upravo asocijacija Cephalanthero longifoliae-Fage-
tum. Ona se prostire na prilično širokom prostoru jugoza-
padnoga i južnoga ruba Panonske nizine koji prelazi prema
dinarskomu, odnosno središnjemu balkanskomu području.
Istodobno, to ne isključuje mogućnost rasprostranjenosti
asocijacije Galio odorati-Fagetum u tom području (usp. Ce-
star i dr. 1979, Trinajstić, Franjić i Škvorc 2004).
Zaključci
Conclusions
Submontanske, subpanonske bukove šume sjeverne Hrvat-
ske na osrednje acidofi
 lnim ilimeriziranim tlima od 200 do
700 m opisane su kao Cephalanthero longifoliae-Fagetum
sylvaticae. Njezine su osnovne značajke: relativno siroma-
šan fl
 orni sastav, izostanak ili slab udio ilirskih vrsta, pre-
vlast srednjoeuropskih vrsta iz reda Fagetalia i umjerena
prisutnost vrsta toplijih i suših staništa.
Razlikovne su vrste prema asocijaciji Galio odorati-Fagetum
i ostalim srednjoeuropskim asocijacijama podsveze Galio
odorati-Fagenion: Festuca drymeia, Polysichum setiferum,
Cephalanthera longifolia, Ruscus hypoglossum, Rubus hirtus,
Tilia tomentosa, Fraxinus ornus, Potentilla micrantha. Od
vrsta sveze Aremonio-Fagion u 36 % sastojina prisutna je
Ruscus hypoglossum, u 19 % Cyclamen purpurascens, ostale
su vrlo rijetke i nemaju značenje za sintaksonomski položaj
istraženih sastojina. S druge strane, čak 19 vrsta iz reda Fa-
getalia i nižih jedinica koje ne pripadaju ilirskomu fl
 ornomu
geoelementu zastupljeno je u više od 30 % analiziranih sni-
maka. To su glavni razlozi da smo se opredijelili za sljedeći
sinsistematski položaj opisane asocijacije:
 Querco-Fagetea Br.-Bl. Et Vlieger 1937
  Fagetalia sylvaticae Pawl. 1928 in Pawl. et al. 1928
   Fagion sylvaticae Laquet 1926

Galio odorati-Fagenion (Tx. 1955) Th
 . Müller 1959

Cephalanthero longifoliae-Fagetum Vukelić, Bari-
čević et Šapić ass. nova. hoc. loco.
Nomenklaturni je tip asocijacije snimak br. 6 u tablici 1, a
konačni areal, unutrašnja raščlanjenost i druge značajke de-
fi
 nirat će se u istraživanjima koja su u tijeku.
Zahvala
Acknowledgments
Za pomoć u ustupanju potrebne literature zahvaljujemo
doktorima Romeu Di Pietru i Davideu Ubaldiju iz Italije,
Andražu Čarniju iz Slovenije i Adrianu Indreici iz Rumunj-
ske. Za pomoć pri terenskim istraživanjima zahvaljujemo
djelatnicima šumarija Hrvatska Kostajnica, Popovača, Ve-
liki Grđevac, Bjelovar i Velika.
Slika 3. Ordinatni prikaz odnosa asocijacije Cephalanthero longifoliae-
Fagetum i srodnih sintaksona. Objašnjenja u tablici 1 i tablici 2.
Figure 3 Ordinate illustration of relationship of association Cephalanthero
longifoliae-Fagetum with related syntaxa. Explanations are in Table 1 and
Table 2.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
458
Literatura
References
• Bakšić, D., 2006: Pedofi
 ziografski odnosi u šumskim zajedni-
cama hrasta kitnjaka (Quercus petraea /Matt./ Liebl.) i obične
bukve (Fagus sylvatica L.) na Bilogori. Disertacija, Šumarski
fakultet Sveučilišta u Zagrebu, 124 str.
• Baričević, D., 2002: Sinekološko-fi
 tocenološke značajke šumske
vegetacije Požeške i Babje gore. Disertacija, Šumarski fakultet
Sveučilišta u Zagrebu, 175 str.
• Baričević, D., J. Vukelić, I. Šapić, 2009: Ass. Polysticho setiferi-
Fagetum Zupančič et al. 2000 in forest vegetation of Zrinska
gora (Croatia). Hladnikia 23: 81–91.
• Billy, F., 1997: Les forêts et leurs lisières en Basse-Auvergne. Bull.
Soc. Bot. Centre-Ouest, N° special 15, 329 str.
• Borhidi, A., 1963: Die Zönologie des Verbandes Fagion illyri-
cum. 1. Allg. Teil. Acta Bot. Acad. Sci. Hung. 9: 259–297.
• Borhidi, A., 1965: Die Zönologie des Verbandes Fagion illyri-
cum, 2. Systematischer Teil. Ebenda 11: 53–102.
• Braun-Blanquet, J., 1964: Pfl
 anzensoziologie. Grundzüge der
Vegetationskunde. Springer, Wien – New York.
• Cestar, D., V
. Hren, Z. Kovačević, J. Martinović, Z. Pelcer, 1979:
Tipološke značajke šuma slavonskog gorja. Radovi 39, Šumarski
institut Jastrebarsko, 212 str.
• Cestar, D., V
. Hren, Z. Kovačević, J. Martinović, Z. Pelcer, 1983:
Ekološko-gospodarski tipovi šuma područja Bilogore. Radovi
57, Šumarski institut Jastrebarsko, 96 str.
• Cimperšek, M., 1988: Ekologija naravne obnove v subpanon-
skom bukovju. Zborn. gozd. lesar. 31: 121–184.
• Clarke, K., R. N. Gorley, 2001: PRIMER v5. User manual/Tuto-
rial. Primer-E Ltd, Playmouth.
• Coldea, G., 1991: Prodrome des associations végétales des Car-
pates du sud-est (Carpates Roumaines). Documents Phytoso-
ciologiques 13: 317–359, Camerino.
• De Domincis, V., S. Loppi, A. Chiarucci, M. G. Mariotti, C.
Perini, C. Angiolini, 1992: Woods with Abies alba Miller of Mt.
Amiata (Central Italy). Documents Phytosociologiques XIV:
177–194.
• Di Pietro, R., 2007: Coenological and syntaxonomical analysis
of the beech woodlands of the Laga Mountains. Biogeographia
28: 45–118.
• Di Pietro, R., 2009: Observations on the beech woodlands of
the Apennines (peninsular Italy): an intricate biogeographical
and syntaxonomical issue. Lazaroa 30: 89–97.
• Doniţă, N., A. Popescu, M. Paucă-Comănescu, S. Mihăilescu,
I. A. Biriş, 2005: Habitatele din România. Editura Tehnica Sil-
vica, Bukurešt, 496 str.
• Fabijanić, B., Č. Burlica, I. Vukorep, N. Živanovov, 1967: Tipovi
šuma na eocenskom fl
 išu sjeverne Bosne. Šum. fak i Ins. za šum.
u Sarajevu, Radovi, knjiga 12, sv. 1, Sarajevo.
• Hennekens, S. M., J. H. J. Schaminée, 2001: TURBOVEG, a
comprehensive data base management system for vegetation
data. J. Veg. Sci., 12: 589–591.
• Horvat, A. O., 1972: Die Vegetation des Mecsekgebirges und
seiner Umgebung. Akadémiai Kiadó, Budimpešta, 376 str.
• Horvat, G., 2011: Sukcesija vegetacije nakon sječe kultura če-
injača na Kalniku. Disertacija, Šumarski fakultet Sveučilišta u
Zagrebu, 171 str.
• Horvat, I., 1938: Biljnosociološka istraživanja šuma u Hrvatskoj.
Glas. šum. pokuse 6: 127–279.
• Hübl, E., W
. Holzner, 1977: Vegetationsskizzen aus der Wachau
in Niederösterreich. Mitt. Florist. Soziol. Arbeitsgem. N. F. 19–
20: 399–417.
• Janković, M. M., V
. Mišić, 1980: Šumska vegetacija i fi
 tocenoze
Fruške gore. Matica srpska, Novi Sad.
• Kevey, B., 2008: Magyarország erdőtársulásai. Tilia XIV
, Sopron,
489 str.
• Magic, D., 1968: Waldgesellschaft
 en der Eichen-Hainbuchen-
und Buchenwälder mit Festuca drymeia Mert. et Koch im Slow-
akischen Erzgebirge. Biologicke prace, 14/4: 73–106, Bratislava.
• Marinček, L., 1995: Submontane Buchenwälder Illyriens. Acta
Bot. Croat. 54: 131–140.
• Marinček, L., L. Mucina, M. Zupančič, L. Poldini, I. Dakskobler,
M. Accetto, 1993: Nomenklatorische revision der illyrischen
Buchenwälder (Verband Aremonio-Fagion). Studia Geobotanica
12: 121–135.
• Marinšek, A., U. Šilc, A. Čarni, 2012: Geographical and eko-
logical diff
 erentiation of Fagus forest vegetation in SE Europa.
Aplied Vegetation science, Doi: 1111/j.1654-109x.2012.01203.x
• Martinčić, A., 2003: Seznam listnatih mahov (Bryopsida) Slov-
enije. Hacquetia 2/1: 91–166.
• Morariu, I., P. Ularu, M. Danciu, E. Lungescu, 1968: Făgetale de
pe Măgura Codlei. Bul. Ins. Politehnic 10: 43–47, Braşov.
• Nikolić, T. (ur.), 2010: Flora Croatica, baza podataka. On-line
(http:/hirc.botanic.hr/fcd), Botanički zavod, Prirodoslovno-
matematički fakultet, Sveučilište u Zagrebu. (Pristupljeno u
prosincu 2011.)
• Oberdorfer, E., 1957: Süddeutsche Pfl
 anzengesellschaft
 ten.
Pfl
 anzensoziologie 10, Jena, 564 str.
• Oberdorfer, E., 1992: Süddeutsche Pfl
 anzengessellschaft
 en IV
.
Wälder und Gebüsche. 2. Stark bearbeitwete Aufl
 age. Textband.
Gustav Fischer. Jena – Stuttgart – New York, 238 str.
• Pernar, N., D. Bakšić, 2003: Tla bukovih šuma. U: S. Matić (ur.),
Obična bukva u Hrvatskoj, Akademija šumarskih znanosti, Za-
greb, str. 57–65.
• Poldini, L., 1991: Atlante chorologico delle pinate vascolari nel
Friuli-Venezia Giulia. Universita degli studi di Trieste diparti-
mento di Biologia, Udine, 899 str.
• Rauš, Đ., I. Trinajstić, J. Vukelić, J. Medvedović, 1992: Biljni svi-
jet hrvatskih šuma. U: Đ. Rauš (ur.), Šume u Hrvatskoj, Šumarski
fakultet Sveučilišta u Zagrebu i "Hrvatske šume", p. o. Zagreb,
str. 33–77.
• Regula-Bevilacqua, Lj., 1978: Biljni pokrov Strahinščice u Hrv-
at
skom zagorju. Disertacija, Prirodoslovno-matematički Sve-
učilišta u Zagrebu, 261 str.
• Seletković, Z., I. Tikvić, 2003: Klimatske prilike u šumskim eko-
sustavima obične bukve u Hrvatskoj. U: S. Matić (ur.), Obična
bukva u Hrvatskoj, Akademija šumarskih znanosti, Zagreb, str.
72–82.
• Stefanović, V
., 1996: Fitocenoza bukve s veprinom mekolisnom
sjeverne Bosne (ass. Rusco hypoglossi-Fagetum submontanum
V
. Stefanović 1990). Glasnik Zemaljskoga muzeja Bosne i Her-
cegovine u Sarajevu N. S., sv. 31 (1992–1995): 311–322.
• Šapić, I., 2012: Šumska vegetacija Zrinske gore. Šumarski fakul-
tet. Rukopis, 180 str.
• Škvorc, Ž., 2006: Florističke i vegetacijske značajke Dilja. Dis-
ertacija, Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, 221 str.
• Škvorc, Ž., J. Franjić, D. Krstonošić, K. Sever, I. Alešković, 2011:
Vegetacijska obilježja bukovih šuma Psunja, Papuka i Krndije.
Croatian Journal of Forest Engineering 23 (1): 157–177.
459
VUKELIĆ, J. et al.: SUBMONTANSKO-SUBPANONSKE BUKOVE ŠUME SJEVERNE HRVATSKE
• Tichý, L., 2002: JUICE, soft
 ware for vegetation classifi
 cation.
Journal of Vegetation Science 13: 451–453.
• Tomić, Z., 2004: Šumarska fi
 tocenologija. Šumarski fakultet
Univerziteta u Beogradu, Beograd, 261 str.
• Tomić, Z., 2006: Revizija i preimenovanje fi
 tocenoza mezijske
bukve u Srbiji. Glasnik Šumarskog fakulteta Beograd 94: 29–82.
• Tomić, Z., Lj. Rakonjac, 2011: Pregled sintaksonov gozdne i
grmiščne vegetacije Srbije. Folia biologica et geologica 52 (1–2):
111–140.
• Török, K., J. Podani, A. Borhidi, 1989: Numerical revision of the
Fagion illyricum alliance. Vegetatio 81: 169–180.
• Trinajstić, I., 2004: Fitocenološko-sintaksonomska analiza aso-
cijacije Hacquetio-Fagetum Košir (1962) 1979 (Aremonio-Fa-
gion) u vegetaciji Hrvatske. Šum. list 128 (1–2): 3–11.
• Trinajstić, I., 2008: Biljne zajednice Republike Hrvatske. Aka-
demija šumarskih znanosti Zagreb, Zagreb, 179 str.
• Trinajstić, I., J. Franjić, 1999: Šume bukve s dlakavim šašom
(Carici pilosae-Fagetum Oberdorfer 1957) u vegetaciji Hrvatske.
Šum. list 123 (7–8): 311–321.
• Trinajstić, I., J. Franjić, Ž. Škvorc, 2003: Sintaksonomska analiza
bukovih šuma Međimurja (Hrvatska). Šum. list 127 (1–2): 3–9.
• Trinajstić, I., Z. Cerovečki, 2009: Asocijacija Festuco drymeiae-
Fagetum Magic 1978 (Aremonio-Fagion) u vegetaciji sjeveroza-
padne Hrvatske. Šum. list 133 (5–6): 249–256.
• Ubaldi, D., 1988: La vegetazione boschiva della provincia di Pe-
saro e Urbino. Esercitazioni dell’
Accademia Agraria in Pesaro,
Serie 3, 20: 99–192.
• Ularu P., 1970: Contribuţii la cunoaşterea făgetelor din Munţii
Perşani. Lucr. Şt.Inst. Ped. Braşov 2: 125–135.
• Vukelić, J., D. Baričević, 2002: Novije fi
 tocenološke spoznaje o
bukovim šumama u Hrvatskoj. Šum. list 126 (9–10): 439–457.
• Vukelić, J., D. Baričević, 2007: Nomenklaturno-sintaksonomsko
određenje panonskih bukovo-jelovih šuma (Abieti-Fagetum
"pannonicum") u Hrvatskoj. Šum. list 131: 407–429.
• Vukelić, J., D. Baričević, D. Drvenkar, 2003: Fitocenološke ka-
rakteristike bukovih šuma u Samoborskom gorju. Šum. list 127
(11–12): 531–544.
• Vukelić, J., D. Baričević, I. Šapić, S. Kuzmanić, 2011: Phytocoe-
nological characteristics of beech forests on the southern slopes
of Medvednica mt. Glas. šum. pokuse 43: 49–60.
• Vukelić, J., S. Mikac, D, Baričević, D. Bakšić, R. Rosavec, 2008:
Šumske zajednice i šumska staništa Hrvatske. Državni zavod za
zaštitu prirode Republike Hrvatske, Zagreb, 263 str.
• Weber, H. E., J. Moravec, J.-P. Th
 eurillat, 2000: International
Code of Phytosociological Nomenclature 3th Ed. J. Veget. Sci.
11: 739–768.
• Willner, W
., 2002: Syntaxonomische Revision der südmitteleu-
ropäischen Buchenwälder. Phytocoenologia 32: 337–453.
• Willner, W
., G. Grabherr, 2007: Die Wälder und Gebüsche Os-
terreich (1 Textband, 2 Tabellenband). ELSEVIER, Spektrum
Akademischer Verlag.
• Zupančič, M., V
. Žagar, B. Surina, 2000: Predpanonski bukovi
asociaciji v severovhodni Sloveniji. Razprave IV
. razreda SAZU
41–2 (4): 179–248.
Summary
A new association of beech forest with Sword-leaved Helleborine – Cephalanthero longifoliae-Fagetum ass. nova
was described in the colline-submontane belt of northern Croatia, on the south-western edge of the Pannonian
Plain. Th
 e method of the Central European Phytocoenological School (Braun-Blanquet 1964) was used in the
research. Statistical comparison was performed by using programs TURBOVEG (Hennekens & Schaminée 2001)
and PRIMER 6 (Clarke & Gorley 2001). MDA and UPGMA methods were made by use of Bray-Curtis similar-
ity index. Th
 e association was presented on the basis of 15 new and 132 already published phytocoenological
relevés (Table 1). In Table 2 and Figure 3 the association Cephalanthero longifoliae-Fagetum was compared with
the related beech forests of the Illyrian fl
 oristic province (north-western Croatia, eastern Slovenia, northern Bos-
nia), then with the Central European association Galio odorati-Fagetum from the colline-submontane positions
of Austria and southern Germany, and fi
 nally with beech forests of the Carpathian part of Romania.
Th
 e association Cephalanthero longifoliae-Fagetum is distributed at altitudes from 200 to 700 m, with terrain in-
clinations usually ranging between 10 and 20 degrees. It grows in the temperate climate with average tempera-
tures from 9.5 to 10.7 °C and average rainfall from 800 to 1,100 mm. Th
 e parent bedrock is made up of loess and
rhomboid layers generally overlaid with luvisol in a humus-accumulative horizon of medium acidity (pH about
5). Th
 e association is characterized by a relatively poor and homogeneous fl
 oristic composition, the absence of
numerous species of the Illyrian alliance Aremonio-Fagion (the associations Hacquetio-Fagetum, Lamio orvalae-
Fagetum, Vicio oroboidi-Fagetum), the distinct prevalence of the species Festuca drymeia, Carex pilosa and Rubus
hirtus, and the constancy of the species of Central European beech forests from the alliance Fagion sylvaticae and
the order Fagetalia (Figure 2). Species of warmer and drier sites occur in moderate quantities.
A synhorological analysis of the investigated association (according to Poldini 1992) gave the relatively ex-
pected results. Of the 206 species, 77 % belong to the widely distributed fl
 oral geoelement which does not
characterize the southern edge of the Pannonian Plain in any particulars (cosmopolitan, circumboreal, Eura-
sian, Euro-Siberian, European, Mediterranean-Atlantic and others). In relation to beech forests of the Dinaric
region, the studied stands completely lack the Illyrian and south-eastern European species that are important
for the alliance Aremonio-Fagion, such as Rhamnus alpinus ssp. fallax, Geranium nodosum, Stellaria nemorum

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 445–460
460
ssp. glochidiosperma, Scopolia carniolica, Euphorbia carniolica, Calamintha grandifl
 ora, Omphalodes verna, and
Hacquetia epipacis. Th
 e species Cardamine trifolia, Cardamine enneaphyllos, Cardamine kitaibelii, Cardamine
chelidonia, Lamium orvala, Vicia oroboides, Aposeris foetida, Aremonia agrimonoides, Epimedium alpinum and
Helleborus odorus were recorded individually and sporadically only on the edges of the range and in the bound-
ary region with the communities of the Illyrian character. Only Ruscus hypoglossum and Cyclamen purpuras-
cens are more constant in the entire range of the studied association. A large number of earlier works, espe-
cially those taken from the overview composed by an international team of phytocoenologists (Marinček et
al. 1993), allow for the conclusion that the community Cephalanthero longifoliae-Fagetum lacks the diagnostic
species of the Illyrian alliance Aremonio-Fagion and its sub-alliances, on the basis of which it could be subor-
dinated to them.
According to these data and the analysis in Tables 1 and 2, these stands should be classifi
 ed into the Central
European alliance Fagion sylvaticae. Th
 e diff
 erentiating species towards the association Galio odorati-Fagetum
and other Central European associations of the sub-alliance Galio odorati-Fagenion include Festuca drymeia,
Polysichum setiferum, Cephalanthera longifolia, Ruscus hypoglossum, Rubus hirtus, Tilia tomentosa, Fraxinus
ornus, and Potentilla micrantha.
Investigations into the internal structure of these beech stands revealed the local dominance of the facieses of
the species Carex pilosa and Festuca drymeia, but in over 60% of the cases they were recorded together. In ad-
dition to these two, another very important species in the diagnostic sense is Cephalanthera longifolia, which
gave the association its name. Th
 is is a warmth-loving species of moderately acid to basic, predominantly dry
sites, generally distributed in the colline and montane vegetation belt. Most phytocoenologists classify it into
the sub-Mediterranean – Euro-Asian species. Sociologically, it belongs to the class Querco-Fagetea with a mild
tendency towards the communities of the order Quercetalia pubescentis. Th
 e diff
 erentiating species Tilia to-
mentosa and Potentilla micrantha, with the centre of their distribution lying in the south-eastern part of Eu-
rope, are particularly important for the association. Th
 is stresses the transitional character of the association
(see Figure 1).
Th
 ese investigations greatly contribute to the knowledge of the forest vegetation of Croatia and the boundary
region of the Illyrian fl
 oristic province. Th
 e studied beech forests cover about forty thousand ha in Croatia.
Th
 ey have been described under the following names: Carici pilosae-Fagetum (Pelcer in: Cestar et al. 1983,
Rauš et al. 1992, Trinajstić and Franjić 1999, Vukelić and Baričević 2002, 2003, Trinajstić 2007, Vukelić et al.
2007), partly under the name of Festuco drymeiae-Fagetum (Baričević 2002, Škvorc 2006, Škvorc et al. 2011,
G. Horvat 2011, non Trinajstić and Cerovečki 2009), then as Polysticho setiferi-Fagetum (Baričević, Vukelić
and Šapić 2009), while Marinček (1995) comprised them in the association Vicio oroboidi-Fagetum. Th
 e fi
 rst
three names were used earlier to describe the communities in other European areas (Germany, Romania, Slo-
vakia, Italy), to which the stands from Croatia do not belong (compare Moriariu et al. 1968, Magic 1968, Ubaldi
1988, Coldea 1991, Oberdorfer 1992, Zupančič, Žagar and Surina 2000, and others), whereas the fourth com-
munity, Vicio oroboidi-Fagetum, diff
 ers from the former three by its composition and synsystematic affi
  liation.
On the other hand, this confi
 rms the assumption by Willner (2002) that a new, insuffi
  ciently investigated as-
sociation which is related to the association Galio odorati-Fagetum in its lower positions begins southeast of
the Alpine area and the range of the association Galio odorati-Fagetum. Analogously to the understanding of
the scope of the association Galio odorati-Fagetum, the newly established association Cephalanthero longifo-
liae-Fagetum would be relatively widely distributed on the south-western and southern edge of the Pannonian
Plain and the transition to the Dinaric and Central Balkan area.
Naturally, this does not exclude the establishment of the association Galio odorati-Fagetum southeast of its
clearly identifi
 ed range in the southeast of Austria. In fact, according to the research currently under way, it
can be assumed that its south-eastern boundary (which Willner considers unclear) lies precisely in the fresh
sites well supplied with nutrients on dystric brown soils above moderately acid substrates of the submontane
– montane belt of the Croatian Pannonian mountains (Papuk, Psunj, Krndija).
Th
 e synsystematic affi
  liation of association is:

Querco-Fagetea Br.-Bl. et Vlieger 1937

Fagetalia sylvaticae Pawl. 1928 in Pawl. et al. 1928

Fagion sylvaticae Laquet 1926

Galio odorati-Fagenion (Tx. 1955) Th
 . Müller 1959

Cephalanthero longifoliae-Fagetum Vukelić, Baričević et Šapić ass. nova. hoc.loco.
Nomenclature type is relevé 6 in Table 1.
KEY WORDS: beech forests, Cephalanthero longifoliae-Fagetum, northern Croatia, Fagion sylvaticae
sjeveru, da bi 1998. godine odumiranje jasena bilo zabilje-
ženo u čitavoj zemlji. Tijekom 2002. godine bolest je zapa-
žena lokalno u sjeveroistočnom dijelu Njemačke i na jugu
Švedske, da bi već u ljeto 2004. godine bila masovno raspro-
stranjena po čitavoj Švedskoj. U to vrijeme, odumiranje ja-
sena počelo je i u Danskoj, s epidemiološkim razmjerima
u razdoblju od 2005–2007. (Bakys i dr. 2009b). Od tada do
danas, prisustvo gljive C. fraxinea utvrđeno je u sljedećim
europskim zemljama: Poljska (Kowalski 2006), Litva (Lygis
i dr. 2005), Austrija (Halmschlager i Kirisits 2008), Nje-
UVOD
Introduction
Chalara fraxinea (Kowalski, 2006) je nova gljivična bolest,
opisana prvi puta 2006. godine (Kowalski 2006), koja je u
posljednjih desetak godina uzrokovala masovno odumira-
nje običnoga jasena (Fraxinus excelsior L.) diljem Europe.
Simptomi bolesti prvi su put uočeni tijekom ranih 1990.-ih
u Poljskoj i Litvi. U Poljskoj se bolest počela pojavljivati u
istočnim dijelovima zemlje, šireći se prema jugu, zapadu i
UDK 630*443 (001)
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
Šumarski list, 9–10 (2012): 461–469
1
Lea Barić, znanstvena novakinja (baric@sumfak.hr), Prof. dr. sc. Danko Diminić (ddiminic@sumfak.hr), Sveučilište u Zagrebu Šumarski fakultet, Svetošimunska 25, Zagreb
2
Mr. sc. Miljenko Županić (zupanicm@sumins.hr), Dr. sc. Milan Pernek, znanstveni savjetnik (milanp@sumins.hr), Hrvatski šumarski institut, Cvjetno naselje 41,
Jastrebarsko

PRVI NALAZI PATOGENE GLJIVE Chalara
fraxinea U HRVATSKOJ – NOVOG UZROČNIKA
ODUMIRANJA JASENA (Fraxinus spp.)
FIRST RECORDS OF Chalara fraxinea IN CROATIA – A NEW AGENT
OF ASH DIEBACK (Fraxinus spp.)
Lea BARIĆ1, Miljenko ŽUPANIĆ2, Milan PERNEK2, Danko DIMINIĆ1
Sažetak:
Odumiranje običnog jasena (Fraxinus excelsior) uzrokovano gljivom C. fraxinea, u posljednjih je 10 godina zah-
vatilo velik broj europskih zemalja. Osim na običnom jasenu, vrsta je utvrđena u Europi na poljskom jasenu (F.
angustifolia), te na američkim i azijskim vrstama jasena. Odumiranje je izraženo u krošnji stabala i obuhvaća ve-
lik broj simptoma, od sušenja i prijevremenog opadanja lišća, do nekroze i diskoloracije kore i drva. Izolacijom
gljive na umjetnoj hranjivoj podlozi dolazi do razvoja tipičnih morfoloških obilježja kultura. Askomicetni telem-
orf, gljiva Hymenoscyphus pseudoalbidus, stvara svoja plodišta (apotecije) na otpalim prošlogodišnjim lisnim pe-
teljkama. Askospore savršenog stadija prenose se vjetrom i odgovorne su za širenje zaraze. U Hrvatskoj je patogena
gljiva Chalara fraxinea prvi put uočena u Gorskom kotaru 2009. godine na stablima običnog jasena različite dobi
na lokaciji Zalesina. Tijekom 2010. i 2011. godine istraživanjem prisutnosti simptoma utvrđena je nova bolest na
običnom jasenu u Lici i Međimurju, te na poljskom jasenu u Međimurju i Slavoniji. U svibnju 2011. na području
Gorskog kotara postavljene su četiri pokusne plohe običnog jasena na kojima se prate promjene stanja bolesnih
stabala. Na označenim plohama obavljena je procjena osutosti krošanja stabala i sakupljene su prošlogodišnje
lisne peteljke s razvijenim apotecijima savršenog stadija H. pseudoalbidus.
KLJUČNE RIJEČI: obični jasen, poljski jasen, odumiranje stabala, C. fraxinea, H. pseudoalbidus, nekroza, diskoloracija

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 461–469
462
mačka (Schumacher i dr. 2007), Švedska (Bakys i dr. 2009b),
Finska (Rytkönen i dr. 2010), Norveška (Talgø i dr. 2009),
Danska (Th
 omsen i dr. 2007), Češka (Jankovsky i dr. 2009),
Slovačka (EPPO 2010), Slovenija (Ogris i dr. 2009), Švicar-
ska (Engesser i dr. 2009), Francuska (Chandelier i dr. 2009,
Ioos i dr. 2009), Mađarska (Szabó 2008) i Italija (Ogris i dr.
2010). U Hrvatskoj je nova bolest prvi put potvrđena 2009.
godine na stablima običnog jasena u Gorskom kotaru (Ba-
rić i Diminić 2010).
C. fraxinea je osim na običnom jasenu pronađena i izolirana
iz poljskog jasena (F. angustifolia Vahl.) (Kirisits i dr. 2009a),
američkih vrsta F. nigra Marsh., F. pennsylvanica Marsh., F.
americana L., te azijske vrste F. mandschurica Rupr. (Dren-
khan i Hanso 2010). Do sada nije zabilježena na F. ornus L.,
iako se vrsta pokazala osjetljivom u pokusima inokulacije
(EPPO 2010).
Kako C. fraxinea predstavlja značajnu ekološku i ekonom-
sku prijetnju za jasenova stabla, uvrštena je na EPPO Alert
List-u 2007. godine, kao i u NAPPO-ov Phytosanitary Alert
System 2010. godine (Wojciech i dr. 2010).
Odumiranjem i propadanjem zahvaćena su stabla različite
starosti, u šumskim sastojinama, rasadnicima i urbanim
sredinama, neovisno o uvjetima staništa ili metodama gos-
podarenja (Bakys i dr. 2009a; Kowalski 2006; Schumacher
i dr. 2010). Odumiranje je izraženo u krošnjama stabala i
obuhvaća velik broj simptoma: venuće i prijevremeno opa-
danje lišća (Schumacher i dr. 2010), nekroze lišća, pupova,
lisnih peteljki i kore, odumiranje izbojaka i grana (Bakys i
dr. 2009a), rakaste tvorevine na izbojcima, granama i deblu
(Skovsgaard i dr. 2009), te diskoloraciju drva smeđe do sive
boje (Slika 1) (Halmschlager i Kirisits 2008). Nekrotizirani
dijelovi kore variraju u boji i veličini, te se uvijek pojavljuju
bez sluzastih izlučevina na granama i deblu (Kowalski 2006).
Na bolesnim stablima često dolazi do obilnog stvaranja za-
mjenskih izbojaka na granama i deblu (Slika 2) (Halmsc-
hlager i Kirisits 2008). Simptomi propadanja stabala izra-
ženiji su na stablima ispod prosječne veličine, na jedinkama
slabijeg rasta u šumskim sastojinama gustoga sklopa te mla-
dim sadnicama (Bakys i dr. 2009b; Halmschlager i Kirisits
2008). Mlađa zaražena stabla odumiru kroz nekoliko go-
dina, dok kod starijih bolest poprima kronični karakter
(Schumacher i dr. 2010).
Gljivu C. fraxinea, kao glavnog uzročnika odumiranja sta-
bala običnog jasena, opisao je poljski znanstvenik Tadeusz
Kowalski 2006. godine (Kowalski 2006). Sluzaste konidije
C. fraxinea u prirodi se pojavljuju vrlo rijetko (Kowalski i
Holdenrieder 2009b), pa se u početnim fazama istraživanja
identifi
 kacija vrste vršila na osnovu izolata dobivenih iz di-
jelova biljke sa simptomima zaraženosti (rub nekrotizirane
kore, diskolorirano drvo, nekrotizirane lisne peteljke) (Ogris
i dr. 2009). Uzgojem na umjetnoj podlozi gljiva razvija di-
fuzno raširene, spororastuće, morfološki jedinstvene kolo-
nije prljavobijele do žućkastosmeđe boje (Kowalski 2006).
Vrlo brzo nakon otkrića ove gljive razvijene su i moleku-
larne metode identifi
 kacije C. fraxinea izravno iz tkiva obič-
nog jasena, pri čemu se značajno smanjuje vrijeme potrebno
za identifi
 kaciju (
Chandelier i dr. 2009, I
oos i dr. 2009, Jo-
hansson i dr. 2009).
Savršeni stadij patogena Hymenoscyphus pseudoalbidus Qu-
eloz, Grünig, Berndt, T. Kowalski, T.N. Sieber & Holdenr.
2011 otkrili su Kowalski i Holdenrieder tijekom kolovoza i
rujna 2008. godine, u rasadnicima i sastojinama zahvaće-
Slika 1. Simptomi odumiranja u krošnji
stabla (D. Diminić, 28.5.2009., obični jasen
– Zalesina)
Figure 1 Dieback symptoms in tree crown
463
BARIĆ, L. et al.: PRVI NALAZ NOVE FITOPATOGENE GLJIVE CHALARA FRAXINEA...
nim ovom bolesti. Plodišta ovoga stadija, apoteciji, razvijaju
se ponajprije na prošlogodišnjim lisnim peteljkama u li-
stincu, rjeđe na izbojcima odumrlih jasenovih sadnica.
Apoteciji nastaju od srpnja do rujna na površini pocrnjelih
dijelova supstrata (pseudosklerocij) (Kowalski i Holdenri-
eder 2009b), ali mogu se pojaviti i ranije, tijekom svibnja i
lipnja (Kirisits i dr. 2009b). Mladi apoteciji su bijele do krem
boje, dok stariji i osušeni poprimaju smećkaste nijanse.
Biologija vrste nije još u potpunosti razjašnjena. U odnosu
na sluzave, ljepljive konidije C. fraxinea, askospore H. pse-
udoalbidus se rasprostranjuju vjetrom, čime se može obja-
sniti brzo širenje ovog patogena (Kowalski i Holdenrieder
2009b). Askospore se oslobađaju od lipnja ili srpnja, sve do
rujna. Velika količina oborina i visoka zračna vlaga pogo-
duju oslobađanju askospora i povećavaju uspješnost infek-
cije (Kirisits i dr. 2009b).
Dosadašnjim istraživanjima, koja su predmetom ovoga rada,
provedenim na području Hrvatske utvrđena je prisutnost
C. fraxinea kao uzročnika ponajprije odumiranja običnog
jasena. Pokusne plohe u Gorskom kotaru postavljene su s
ciljem praćenja razvoja simptoma bolesti, biologije vrste C.
fraxinea, te mogućeg utjecaja drugih abiotičkih i biotičkih
čimbenika na zdravstveno stanje stabala.
Metode i područje rada
Materials and research area
Simptomi odumiranja stabala običnog jasena uzrokovanih
gljivom C. fraxinea, u Hrvatskoj su prvi put zabilježeni u
svibnju 2009. godine u Gorskom kotaru – uzorci za analizu
bili su sakupljeni iste godine u gospodarskoj jedinici Bele-
vine, Zalesina. Sa nekoliko mladih stabala visine 2,5–4 m i
promjera 3–5 cm sakupljene su grane dužine 1–1,5 m koje
su izgubile list, s izraženom diskoloracijom i nekrozom kore.
Analiza uzoraka obavljena je početkom lipnja u Laborato-
riju za patologiju drveća Šumarskog fakulteta Sveučilišta u
Zagrebu. Sa grana s vidljivim simptomima diskoloracije
kore rezani su uzorci duljine 5 cm radi izolacije gljive C.
fraxinea. Uzorci grana su površinski sterilizirani u bespraš-
noj komori uranjanjem u 70 % etanol 10 sekundi, te isprani
sterilnom destiliranom vodom. Sa uzoraka je skinut povr-
šinski sloj kore, te su sa rubova i iz središta nekroza rezani
uzorci tkiva (veličine cca 3x3 mm). Sa drugih uzoraka istih
grana, dijelovi s vidljivom nekrozom kore rezani su u cilju
izolacije gljive iz tkiva diskoloriranog drva. Svi uzorci tkiva
stavljeni su u petrijeve posude na hranjivu podlogu malt
extract agar (MEA 2 %, 20g/l Biolife), te ostavljeni u klima
komoru na temperaturu od 22 °C u cilju stimulacije rasta
micelija, odnosno izolacije i determinacije gljive.
U listopadu 2010. godini istraživanje je prošireno na po-
dručje Gorskog kotara (šumarije Vrbovsko, Ravna Gora,
Delnice i Mrkopalj), dok je 2011. godine prošireno i na sje-
verni dio Hrvatske, s ciljem utvrđivanja rasprostranjenosti
gljive, odnosno simptoma odumiranja. Na svim pregleda-
nim plohama sakupljani su uzorci sa stabala koja su poka-
zivala znakove slabljenja ili odumiranja. Uz obični jasen,
uzorkovane su simptomatične grane poljskog jasena, radi
utvrđivanja prisutnosti nove bolesti. Svi sakupljeni uzorci
analizirani su na opisani način.
U svibnju 2011. određene su četiri trajne plohe običnog ja-
sena na područjima gospodarskih jedinica Goranska Dobra
(odsjek 23a), Ravna Gora (odjel 136 i odsjek 41a) i Belevine
Slika 2. Novi izbojci na jako zaraženom
stablu (D. Diminić, 31.5.2011., obični jasen
– Zalesina)
Figure 2 Newly developed shoots on heavily
affected tree

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 461–469
464
(odsjek 10a). Na svakoj plohi obilježeno je 20 stabala s izra-
ženim simptomima odumiranja, na kojima se tijekom slje-
dećih vegetacija planira kontinuirano praćenje promjena.
S obzirom da su simptomi odumiranja najizraže
ni u krošnji
(Bakys i dr. 2009a; Halmschlager i Kirisits 2008; Schuma-
cher i dr. 2010; Skovsgaard i dr. 2009), stabla su obilježena
u lipnju kada je jasen na tom području u potpunosti proli-
stao. Procjena osutosti krošanja stabala na svakoj plohi
obavljena je prema ICP Forest standardima (ICP Forests
2010). Zabilježena su mehanička oštećenja, kao i pojava
šteta uzrokovanih nekim biotičkim (gljive truležnice, kukci)
ili abiotičkim (mraz, snjegolom, vjetrolom) čimbenicima.
Sa tla ispod stabala sakupljene su prošlogodišnje lisne pe-
teljke na kojima se razvijaju apoteciji savršenog stadija H.
pseudoalbidus (Kowalski i Holdenrieder 2009b, Queloz i dr.
2010). Opisi ploha prikazani su u tablici 1.
Tablica 1. Opisi pokusnih ploha na području Gorskog kotara
Table 1 Description of sample plots in Gorski Kotar region
Gospodarska jedinica
Forest management unit
Belevine
Goranska Dobra
Ravna Gora
Ravna Gora
Lokalitet / Locality
Belevine
Luke
Malo Duboko
Javorje
Odjel,odsjek
Compartment,
Sub-Compartment
10 a
23 a
136
41 a
Ekspozicija
Exposition
JI–J–JZ
SE–S–SW
Zaravan
Flat
S–SZ
N–NW
SI–S
NE–N
Tlo
Soil
Distrično smeđe tlo, podzol,
brunipodzol
Dystric brown soil, Podzol,
Brunipodzol
Distrični kambisol na
klastičnim stijenama
Dystric cambisol on clastic
rocks
Smeđe tlo na dolomitu i
vapnencu
Brown soil on dolomite and
limestone
Smeđe tlo na vapnencu i
rendzina na dolomitu
Brown soil on limestone
and rendzina on dolomite
Fitocenoza
Phytocoenoses
Šuma jele s rebračom i
okruglolisnom bročikom
Blechno – Abietetum
galietosum rotundifoliae
Dinarska bukovo – jelova
šuma
Omphalodo – Fagetum
Dinarska bukovo – jelova šuma
Omphalodo – Fagetum
Predplaninska bukova
šuma s urezicom
Homogino sylvestris–
Fagetum sylvaticae
Površina (ha)
Area (ha)
17,02
10,95
37,61
20,52
Nagib (°)
Inclination (°)
5–13
0–0
5–18
–15
Obrast
Density
Normalan
Normal
0,46
0,93
0,87
Sklop
Canopy
Nepotpun
Partial
Potpun
Full
Potpun
Full
Rijedak
Discontinued
Nadmorska visina (m)
Altitude (m)
785–850
400
850–970
1130–1192
GPS kordinate
GPS Coordinates
 45° 23’ 03’’ N
14° 52’ 39’’ E
 45° 23’ 47’’ N
15° 03’ 04’’ E
45° 17’ 52’’ N
14° 57’ 47’’ E
45° 19’ 38’’ N
15° 00’ 02’’ E
Starost stabala (godina)
Age of trees (years)
10–20
20–30
15–25
10–40
Oštećenja (abiotički/
biotički čimbenici,
mehanička oštećenja)
Damage (abiotic/biotic
factors, mechanical
damage)
Štete od kasnog proljetnog
mraza na mladim listovima
(venuće)
Spring frost damage on young
leafs (wilting)
Štete od kasnog proljetnog
mraza na mladim listovima
(venuće)
Spring frost damage on young
leafs (wilting)
Štete od kasnog proljetnog mraza
na mladim listovima (venuće)
Spring frost damage on young leafs
(wilting)
Mehanička oštećenja od
izvlačenja stabala na deblima
Mechanical damage on stems
from timber exstraction
Nema oštećenja
No damage
Osutost krošanja (%)
Foliage transparency (%)
5–80
5–55
5–50
5–35
Apoteciji H. pseudoalbidus
H. Pseudoalbidus
apothecia (+/–)
+
+
+
+
465
BARIĆ, L. et al.: PRVI NALAZ NOVE FITOPATOGENE GLJIVE CHALARA FRAXINEA...
Rezultati rada
Results
U krošnjama pregledanih i uzorkovanih jasenovih stabala
zabilježeno je odumiranje izbojaka i grana, pri čemu su se
pojedine grane u potpunosti osušile i ostale bez lišća (Slika
3). Na oboljelim izbojcima i granama zabilježena je disko-
loracija kore žuto-smeđe do tamnije smeđe boje. U kori su
utvrđeni jasni prijelazi između zdravih i oboljelih tkiva, a
ispod kore jasno je bila izražena diskoloracija drva (Slika
4). Simptomi su uočeni u krošnjama stabala različite dobi.
Svi zabilježeni simptomi odgovaraju opisima simptoma C.
fraxinea literaturi (Kowalski 2006, Bakys i dr. 2009b).
Prisutnost patogena C. fraxinea u Gorskom kotaru potvr-
đena je 2009. godine analizom prvih sakupljenih uzoraka
iz Zalesine. Gljiva je na hranjivoj podlozi nakon 3 tjedna
razvila micelij promjera oko 2 cm, što pokazuje da gljiva na
umjetnom mediju raste vrlo sporo. Miceliji su varirali u boji
i veličini, od prljavobijele do žućkastosmeđe sa bijelim uzor-
cima (Slika 5). Izolati su precijepljeni na nove hranjive pod-
loge radi dobivanja čistih kultura vrste. S obzirom da na
temperaturi od 22 °C nije došlo do sporulacije, petrijeve
posude sa čistim kulturama gljive omotane su parafi
 lmom
i stavljene u hladnjak na temperaturu od 4 °C.
Nakon 12 dana na temperaturi od 4 °C, na micelijima je
došlo do sporulacije, odnosno do razvoja fi
 alida i fi
 aloko-
nidija. U zonama sporulacije micelij je poprimio tamnosivu
do crnu boju. Fialide su utvrđene maslinastosmeđe boje,
cilindričnog oblika do oblika boce, dimenzija 16–25 (20)
μm. Fialokonidije su utvrđene bezbojne i jednostanične,
dimenzija 2–4 (3) x 2–3 (2) μm (n= 100), cilindričnog
oblika, s jednom do dvije kapljice ulja unutar spore (Slika
6). Izlučene su na vrhu fi
 alida u obliku sluzastih kapljica,
rjeđe lanaca. Prva formirana konidija razlikovala se od osta-
lih u obliku i veličini, nešto duža i sužena pri vrhu, veličine
5–8 (6) x 2–3 (2) μm.
Slika 3. Odumiranje grana (L. Barić, 30.6.2011., obični jasen – Zalesina)
Figure 3 Dieback of branches
Slika 4. Diskoloracija kore i drva (D. Diminić, 28.5.2009., obični jasen
– Zalesina)
Figure 4 Bark and wood discoloration
Slika 5. Kultura C. fraxinea na MEA (D. Diminić, 10.09.2009.)
Figure 5 C. fraxinea culture on MEA

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 461–469
466
Morfološka obilježja izolata gljive dobivenih iz oboljelih grana,
kao i izgled i veličina fi
 alida i fi
 alokonidija (spora), odgovaraju
opisima Kowalskog (2006). Opisanim simptomima bolesti na sta-
blima uz navedena obilježja izolata gljive potvrđen je nalaz nove
fi
 topatogene gljive C. fraxinea na običnom jasenu u Hrvatskoj.
Iz kore i grana uzorkovanih tijekom 2010. i 2011. godine sa pre-
gledanih lokaliteta u Hrvatskoj, C. fraxinea je uspješno izolirana
iz većeg broja uzoraka. Potvrđen je i nalaz patogena na poljskom
jasenu, pri čemu se morfološka obilježja izolata, te izgled i veličina
fi
 alida i fi
 alokonidija podudaraju s rezultatima nalaza na običnom
jasenu. Lokaliteti na kojima je do sada potvrđen nalaz gljive C.
fraxinea prikazani su u tablici 2.
Slika 6. Fialide i fialokonidije C. fraxinea (L. Barić, 15.12.2009.)
Figure 6 C. fraxinea phyalides and phyaloconidia
Tablica 2. Potvrda nalaza C. fraxinea na pregledanim lokalitetima
Table 2 Confirmation of C. fraxinea presence on examined localities
Lokalitet – gospodarska jedinica; odjel,odsjek
Locality – Forest management unit; Compartment, Sub-Compartment
Datum uzorkovanja
Date of sampling
Vrsta
Species
Nalaz C. fraxinea
C. fraxinea presence (+/–)
Zalesina
g.j. / m.u. Belevine; 10a
27.05.2009.
15.10.2010.
obični jasen
common ash
+
Vrbovsko
g.j. / m.u. Goranska Dobra; 23a
14.10.2010.
obični jasen
common ash
+
Ravna Gora
g.j. / m.u. Ravna Gora; 18a, 41a, 111, 132, 136
14.10.2010.
obični jasen
common ash
+
Kotoriba
g.j. / m.u. Donje Međimurje; 69c, 70c
26.5.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
+
Đurđevac
g.j. / m.u. Đurđevačke nizinske šume; 89c
15.6.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
+
Ivanec
g.j. / m.u. Ravna gora; 7g
4.7.2011.
obični jasen
common ash
+
Ivanec
g.j. / m.u. Sjeverna Ivančica; 12c
4.7.2011.
obični jasen
common ash
+
Krapina
g.j. / m.u. Macelj; 20a
5.7.2011.
obični jasen
common ash
–
Krapina
g.j. / m.u. Strahinjčica-Trnovec; 1b, 1c
5.7.2011.
obični jasen
common ash
+
Jasenak
privatne šume / private forests – Vrelo
24.8.2011.
obični jasen
common ash
+
Ozalj
g.j. / m.u. Sušica; 20b
25.8.2011.
obični jasen
common ash
–
Samobor
g.j. / m.u. Žumberak – Novoselska gora; 14b
30.08.2011.
obični jasen
common ash
+
Korenica
g.j. / m.u. Laudonov gaj; 3b
1.9.2011.
obični jasen
common ash
+
Osijek
g.j. / m.u. Osječke nizinske šume; 35a
7.9.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
–
Sunja
g.j. / m.u. Lonja; 61a
9.9.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
–
Đurđevac
g.j. / m.u. Đurđevačka Bilogora; 44d
13.9.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
+
Pisarovina
g.j. / m.u. Pisarovinski lugovi; 6a
14.9.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
+
Risnjak
NP Risnjak; 90, 50
22.9.2011.
obični jasen
common ash
+
Jastrebarsko
g.j. / m.u. Jastrebarski lugovi
23.9.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
+
Čakovec
g.j. / m.u. Gornje Međimurje; 9d
28.9.2011.
poljski jasen
narrow-leafed ash
–
467
BARIĆ, L. et al.: PRVI NALAZ NOVE FITOPATOGENE GLJIVE CHALARA FRAXINEA...
Osutost krošanja najizraženija je na plohama Belevine i
Luke. Prošlogodišnje postrane grane i izbojci izrazito su za-
hvaćene sušenjem, pri čemu su pojedini izbojci u potpuno-
sti ogoljeli već krajem 6. mjeseca. Visoki postotak osutosti
krošanja izražen je na mladim stablima, čak 50–80 % osu-
tosti, dok se kod starijih stabala kreće od 5–20 %. Venuće i
opadanje mladog, zaraženog lišća zabilježeno je krajem lip-
nja na svim trajnim plohama. Krajem svibnja 2011. godine
na otpalim prošlogodišnjim lisnim peteljkama uočen je na-
stanak inicijalnih stapki apotecija savršenog stadija H. pse-
udoalbidus. Potpuno razvijeni apoteciji sa zrelim sporama
spremnim za zarazu sakupljeni su na trajnim plohama kra-
jem lipnja (Slika 7). Pojava plodišta na peteljkama zabilje-
žena je do kraja rujna, pri čemu je njihova brojnost i vitali-
tet na pojedinim lokacijama ovisila o količini vlage dostupne
za razvoj. Od srpnja do rujna bilo je iznimno sušno razdo-
blje s temperaturama natprosječnim za područje Gorskog
kotara. Na plohama koje su na nižim nadmorskim visinama
(Belevine i Luke), u uvjetima niske zračne vlage i visokih
temperatura, početkom rujna na peteljkama su pronađeni
samo malobrojni, već stari i odumrli apoteciji. Na lokalite-
tima Malo Duboko i Javorje, u zasjeni stabala i u listincu
gdje se zadržala vlaga, manji broj živih i zrelih apotecija pro-
nalažen je do kraja rujna.
Rasprava
Discussion
Novo utvrđena fi
 topatogena gljiva C. fraxinea ima značajan
negativan utjecaj na ekološku i ekonomsku vrijednost obič-
nog i poljskog jasena. S obzirom da još uvijek postoje mnoge
nejasnoće vezane za biologiju vrste i patogenost, potrebno
je izvršiti daljnja istraživanja da bi se mogle primijeniti neke
od mjera zaštite i suzbijanja ovog patogena (EPPO 2010).
Moguće je da je pojava bolesti uvjetovana genetskim obi-
lježjima F. excelsior, uvjetima staništa i načinima gospoda-
renja (Skovsgaard i dr. 2009). U skladu s navedenim, u prvim
fazama daljnjih istraživanja pojave i štetnosti u Hrvatskoj, u
cilju rasvjetljavanja okolnosti (uvjeta), pozornost je usmje-
rena na mogući utjecaj temperature i vlage na razvoj i šire-
nje patogena.
Zbog svoje agresivnosti, brzine širenja i visoke stope mor-
taliteta jasenovih stabala, smatralo se da je riječ o invaziv-
nom organizmu (Halmschlager i Kirisits 2008, Bakys i dr.
2009a, Ogris i dr. 2009). S druge strane, postojala je moguć-
nost da se radi o do sada neotkrivenoj, autohtonoj vrsti, en-
dofi
 tu F. excelsior, koji je postao patogen promjenama uvjeta
okoliša (Bakys i dr. 2009a).
U područjima pogođenim bolešću mogu se uočiti još uvi-
jek zdrava ili neznatno zaražena stabla. Istraživanja prove-
dena u sjemenskim plantažama u Danskoj sugeriraju da
među klonovima postoji značajna razlika u razini otporno-
sti prema C. fraxinea (McKinney i dr. 2011). Isti rezultati
dobiveni su u početnim istraživanjima provednim u klon-
skim sjemenskim plantažama u Austriji (Kirisits i dr. 2009b).
U budućnosti pozornost treba posvetiti očuvanju potenci-
jalno otpornih ili tolerantnih jedinki unutar zaraženih po-
dručja, koje bi sačinjavale bazu za stvaranje nove populacije
jasena, te na taj način podržavati prirodnu regeneraciju
(EPPO 2010, Kirisits i dr. 2009).
Do sada nema pouzdanih informacija o načinu gospoda-
renja običnim jasenom u zaraženim sastojinama. Preporuča
se sječa isključivo odumrlih ili jako oboljelih stabala. C.
fraxinea urokuje fi
 ziološko slabljenje stabala jasena, otva-
rajući na taj način put sekundarnim štetnicima kao što su
potkornjaci i truležnice (Skovsgaard i dr. 2009). Ukoliko je
moguće, pojedinačnim stablima se mogu odrezati zaraženi
izbojci i grane, da bi se spasili stabljika i korijen koji proi-
zvode nove postrane izbojke (Kirisits i dr. 2009b).
U urbanim sredinama i u rasadnicima, daljni napredak bo-
lesti može se usporiti sanitarnim mjerama, uklanjanjem ot-
palog lišća i lisnih peteljki sa tla u jesen, prije pojave apote-
cija savršenog stadija, radi manje produkcije askospora
(EPPO 2010, Kirisits i dr. 2009b).
Zaključak
Conclusion
C. fraxinea je izolacijom iz kore i drva oboljelih grana u raz-
doblju od 2009. do 2011. godine potvrđena na običnom i
poljskom jasenu na širem području Hrvatske. Simptomi odu-
miranja s visokim postotkom osutosti krošanja zabilježeni su
na mladim stablima, i to na plohama na nižim nadmorskim
visinama (Belevine i Luke). Na istim lokacijama zreli apote-
ciji telemorfa H. pseudoalbidus pojavljivali su se od kraja lip-
nja do kraja kolovoza, dok su na višim nadmorskim visinama
(Javorje i Malo Duboko) pronalaženi sve do kraja rujna.
Slika 7. Apoteciji H. pseudoalbidus na prošlogodišnjim peteljkama (L.
Barić, 7.7.2011., obični jasen – Javorje)
Figure 7 H. pseudoalbidus apothecia on leaf petioles from previous year

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 461–469
468
U daljnjim istraživanjima treba nastaviti pratiti utjecaj C.
fraxinea i na odumiranje poljskog jasena, te istražiti varija-
bilnost hrvatskih izolata ovog patogena. Uz praćenje biolo-
gije vrste, potrebno je pratiti utjecaj biotskih i abiotiskih
čimbenika (promjene u temperaturi i količini oborina,
sušna razdoblja) na pojavu i širenje nove bolesti.
Literatura
References
• Bakys, R.,
R. Vasaitis, P. Barklund, K. Ihrmark, J. Stenlid, 2009a:
Investigations concerning the role of Chalara fraxinea in declin-
ing Fraxinus excelsior. Plant pathology, 58 (2): 284–292.
• Bakys, R., R. Vasaitis, P. Barklund, I. M. Th
 omsen, J. Stenlid,
2009b: Occurence and pathogenicity of fungi in necrotic and
non-symptomatic shoots of declining common ash (Fraxinus
excelsior) in Sweden. Eur. J. Forest Res., 128 (1): 51–60.
• Barić, L., D. Diminić, 2010: Prvi nalaz patogene gljive Chalara
fraxinea Kowalski na bijelom jasenu (Fraxinus excelsior L.) u
Gorskom kotaru, u: B. Cvjetković (ur.), 54. seminar biljne za-
štite, Hrvatsko društvo biljne zaštite, 33, Zagreb.
• Chandelier, A., F. André, F. Laurent, 2009: Detection of Chalara
fraxinea in common ash (Fraxinus excelsior) using real time
PCR. For. Path., 40 (2): 87–95.
• Drenkhan, R., M. Hanso, 2010: New host species for Chalara
fraxinea. New disease reports, 22: 16. [doi: 10.5197/j.2044-
0588.2010.022.016]
• Engesser, R., V
. Queloz, F. Meier, T. Kowalski, O. Holdenrieder,
2009: Das Triebsterben der Esche in der Schweiz. Wald und
Holz, 6: 24–27.
• EPPO, 2010: http://archives.eppo.org/MEETINGS/2010_con-
ferences/chalara_oslo.htm
• Halmschlager, E., T. Kirisits, 2008: First report of the ash die-
back pathogen Chalara fraxinea on Fraxinus excelsior in Austria.
Plant Pathology, 57 (6): 1177.
• ICP Forests, 2010: http://www.icp-forests.org/pdf/FINAL_
Crown.pdf
• Ioos, R., T. Kowalski, C. Husson, O. Holdenrieder, 2009: Rapid
in planta detection of Chalara fraxinea by a real-time PCR as-
say using a dual-labelled probe. Eur. J. Plant. Pathol., 125 (2):
329–335.
• Jankovsky, L., O. Holdenrieder, 2009: Chalara fraxinea – Ash
dieback in the Chech Republic. Plant Protect. Sci., 45: 74–78.
• Kirisits, T., M. Matlakova, S. Mottinger-Kroupa, E. Halm-
schlager, F. Lakatos, 2009a: Chalara fraxinea associated with
dieback of narrow-leafed ash (Fraxinus angustifolia). Plant Pa-
thology, 59 (2): 411.
• Kirisits, T., M. Matlakova, S. Mottinger-Kroupa, T. L. Cech, E.
Halmschlager, 2009b: Th
 e current situation of ash dieback
caused by Chalara fraxinea in Austria, U: H. T. Doğmus-Leh
ti-
järvi (ur), Foliage, Shoot and Stem Diseases of Forest Trees, Pro-
ceedings of the conference of IUFRO working party 7.02.02.,
Eğirdir, Turkey, May 11–16, 2009, SDU Faculty of Forestry Jour-
nal, Isparta, 97–119.
• Kowalski, T., 2006: Chalara frxinea sp. nov. associated with die-
back of ash (Fraxinus excelsior) in Poland. For. Path., 36 (4):
264–270. Berlin.
• Kowalski, T., O. Holdenrieder, 2009a: Pathogenicity of Chalara
fraxinea. For. Path., 39 (1): 1–7.
• Kowalski, T., O. Holdenrieder, 2009b: Th
 e telemorph of Chalara
fraxinea, the causal agent of ash dieback. For. Path., 39 (5): 304–308.
• Lygis, V
., R. Vasiliauskas, K. H. Larsson, J. Stenlid, 2005: Wood
inhabiting fungi in stems of Fraxinus excelsior in declining ash
stands of northern Lithuania, with particular refrence to popu-
lation of Armillaria cepistipes. Scand. J. For. Res, 20 (4): 337–346.
• McKinney, L.V
., L. R. Nielsen, J. K. Hansen, E. D. Kjaer, 2011:
Presence of natural genetic resistance in Fraxinus excelsior (Ol-
eraceae) to Chalara fraxinea (Ascomycota): an emerging infec-
tious disease. Heredity, 106: 788–797.
• Ogris, N., T. Hauptman, D. Jurc, 2009: Chalara fraxinea causing
common ash dieback newly reported in Slovenia. Plant Pathol-
ogy, 58 (6): 1173.
• Ogris, N., T. Hauptman, D. Jurc, 2010: First report of Chalara
fraxinea on Common ash in Italy. Plant Disease, 94 (1): 133.
• Queloz, V
., C. R. Grünig, R. Berndt, T. Kowalski, T. N. Sieber,
O. Holdenrieder, 2010: Cryptic speciation in Hymenoscyphus
albidus. For. Path., DOI: 10.1111/j.1439-0329.2010.00645.x
• Rytkönen, A., A. Lilja, R. Drenkhan, T. Gaitnieks, J. Hantula,
2010: First record of Chalara fraxinea in Finland and genetic
variation among isolates sampled from Ǻland, mainland Fin-
land, Estonia and Latvia. For. Path. DOI: 10.1111/ j.1439-
0329.2010.00647.x
• Schumacher, J., A. Wulf., S. Leonhard, 2007: Erster Nachweis
von Chalara fraxinea T. Kowalski sp. nov. in Deutschland – ein
Verursacher neuartiger Schäden an Eschen. Nachrichtenbl.
Deut. Pfl
 anzenschutzd., 59 (6): 121–123.
• Schumacher, J., R. Kehr, S. Leonard, 2010: Mycological and his-
tological investigations of Fraxinus excelsior nursery saplings nat-
urally infected by Chalara fraxinea. For. Path., 40 (5): 419–429.
• Skovsgaard, J.P., I. M. Th
 omsen, I. M: Skovsgaard, T. Martinus-
sen, 2009: Associations amongst symptoms of dieback in even-
aged stands of ash (Fraxinus excelsior L.). For.Path., 40 (1): 7–18.
• Szabó, I, 2008: First report of Chalara fraxinea aff
 ecting com-
mon ash in Hungary. Plant Pathology, 58 (4): 797.
• Talgø, V
., A. Sletten, M. B. Brurberg, H. Solheim, A. Stensvand,
2009: Chalara fraxinea isolated from diseased ash in Norway.
Plant Disease, 93 (5): 548.
• Th
 omsen, I.M., J. P.Skovsgaard, P. Barklund, R.Vasaitis, 2007.
Svampesygdom er årsag til toptørre i ask [A fungal disease is
the cause of ash dieback]. Skoven, 05/2007: 234–236.
• Wojciech, K., M. Zarek, T. Kowalski, 2010: Genetic variability of
Chalara fraxinea, dieback cause of European ash (Fraxinus excel-
sior L.). Mycol. Progress: 1–9. DOI: 10.1007/s11557-010-0724-z
469
BARIĆ, L. et al.: PRVI NALAZ NOVE FITOPATOGENE GLJIVE CHALARA FRAXINEA...
Summary:
Chalara fraxinea is a novel disease responsible for common ash (F. excelsior) dieback during last 10 years in
many European countries. Th
 e disease was also confi
 rmed on narrow-leafed ash (F. angustifolia), and on Amer-
ican and Asian ash species.
Th
 e symptoms of dieback are especially visible in tree crowns, including wilting and premature leaf shedding,
necrosis of bark and wood discoloration. Isolation of C. fraxinea from infected bark and wood on artifi
 cial
media resulted in growth of morphologically specifi
 c colonies. Th
 e telemorph of C. fraxinea, Hymenoscyphus
pseudoalbidus apothecia, are developed on leaf petioles from previous year in the litter. Ascospores of telem-
orph are wind-dispersed, and are responsible for the rapid spread of this disease.
Presence of C. fraxinea on common ash trees in Croatia was fi
 rst recorded in Gorski Kotar region in 2009, af-
fecting trees of diff
 erent ages. In the same year, pathogen was successfully isolated from necrotic bark and
wood tissues. In 2010 and 2011, research was expanded on larger territory of Croatia in order to determine
distribution of the pathogen. Th
 e shoots and branches with developed symptoms were collected from com-
mon and narrow-leafed ash. In May 2011, four sample plots of common ash were marked in Gorski Kotar re-
gion. On each plot, 20 ash trees aff
 ected with C. fraxinea were selected for monitoring of health condition
changes. Th
 e assessment of crown condition (foliage transparency) was made on selected trees on plots, also
registering the other biotic (wood decay fungi, insects damage) and abiotic (frost, windthrow, snow damage)
factors that could additionally have infl
 uence on ash dieback. Leaf rachises with mature H. pseudoalbidus
apothecia were sampled from litter for further analyses.
Th
 e biology of C. fraxinea species is still unknown, so it is necessary to continue and make further research,
to provide disease management and control measures.
KEY WORDS: common ash, narrow-leafed ash, dieback, C. fraxinea, necrosis, discoloration, telemorph
UDK 630*302+384 (001)
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
Šumarski list, 9–10 (2012): 471–478
1 Prof. dr. sc. dr. h. c. Vlado Goglia, doc. dr. sc. Igor Đukić, Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Svetošimunska 25, pp.422, HR-10000 Zagreb
2 Doc. Ph. D. Jozef Suchomel, Technical University in Zvolen, T. G. Masaryka 24, 960 53 Zvolen, Slovakia
3 Mr. sp. Josip Žgela, Hrvatske šume d.o.o., Lj. Vukotinovića, HR-10000 Zagreb
UČINKOVITOST UZGOJNIH RADOVA U
SVJETLU DIRECTIVE 2002/44/EC
THE EFFECTIVENESS OF FOREST PRE-COMMERCIAL
THINNING IN THE CONTEXT OF DIRECTIVE 2002/44/EC
Vlado GOGLIA1, Jozef SUCHOMEL2, Josip ŽGELA3, Igor ĐUKIĆ1
Sažetak:
Da bi se moglo pristupiti određivanju mjera zaštite na radu za radnika izloženog previsokim dozama vibracija,
potrebno je najprije odrediti razinu tzv. energetskog ekvivalenta vibracija A(8). Sama razina energetskog ekviva-
lenta nije dovoljna. Uz nju je potrebno ustanoviti njegovu strukturu te razinu vibracija svake pojedine kompo-
nente, kao i njihovu vremensku zastupljenost tijekom uobičajenog radnog dana. Za poduzimanje posebnih mjera
trebat će odrediti i frekvencijske karakteristike ubrzanja vibracija po pojedinim osima za sve sastavnice. Poduzetim
mjerama zaštite, dnevnu dozu izloženosti treba svesti u granice koje postavlja “Directive 2002/44/EC" te slijedom
iste i nacionalni “Pravilnik o zaštiti radnika od rizika zbog izloženosti vibracijama na radu". Za većinu radnih
mjesta postoje i jasno određeni dnevni učinci koji se očekuju od zaposlenika. To vrijedi i za većinu proizvodnih
radnih mjesta u šumarstvu. Na sadašnjem stupnju poznavanja problema nije moguće odrediti jesu li postojeće
norme uopće primjenjive, ili će se morati korigirati u skladu s dopuštenim razinama izlaganja vibracijama. Stoga
je u poduzeću Hrvatske šume d.o.o. pokrenut istraživačko-znanstveni projekt kojemu je cilj ustanoviti povezanost
dnevnih normi s razinom izloženosti vibracijama. Početna su istraživanja obavljena na području Uprave šuma
Koprivnica na uzgojnim radovima. Rezultati istraživanja posebno su važni zbog činjenice da se na te radove
upućuju radnici ograničene radne sposobnosti. U radu se iznose rezultati provedenih istraživanja.
KLJUČNE RIJEČI: ergonomija, vibracije, izloženost, granične vrijednosti
Uvod
Introduction
Mjerenje i vrednovanje vibracija koje se prenose na rukova-
telja dlanovima i prstima te na temelju toga procjena rizika,
problem je s kojim je naša stručna javnost bila upoznata (Go-
glia 1997, Bogadi-Šare & Goglia 2002). Utvrđivanje stvarne
izloženosti radnika vibracijama na određenim poslovima i
zadacima te u uvjetima propisanih dnevnih normi, zahtje-
van je i dugotrajan postupak. Postupak je tim složeniji ako
su svakodnevni radni zadaci sastavljeni od većeg broja ak-
tivnosti različitog trajanja, tijekom kojih dolazi do izlaganju
vibracijama različitih razina (McGeoch et al. 2005). Kako
je poznato, izloženost vibracijama koje se sustavom šaka-
ruka prenose na rukovatelje vibrirajućim alatima ili vibri-
rajućim predmetima rada iskazuje vrijednošću energetskog
ekvivalenta A(8). Dobivene se vrijednosti uspoređuju s do-
puštenim razinama izlaganja određenim nacionalnim pra-
vilnicima, a u skladu s Directive 2002/44/EC, nakon čega se
pristupa odabiru zaštitnih mjera ukoliko se to pokaže po-
trebnim. Postupak utvrđivanja vrijednosti energetskog
ekvivalenta vibracija propisan je međunarodnom i nacio-

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 471–478
472
Slika 1. Karte odsjeka i osnovne karakteristike sastojina
Figure 1 Working area maps with basic characteristics
Odjel 87 a: Šumski odjel Sesvečka
Forest area 87a: Sesvećka
Odjel 68 c: Šumski odjel Molve
Forest area 68c: Molve
Odjel 43 a: Šumski predjel Lešće
Forest area 43a: Lešće
Odjel 21 b: Šumski predjel Ljevaća
Forest area 21b: Ljevaća
473
GOGLIA, V. et al.: UČINKOVITOST UZGOJNIH RADOVA U SVJETLU DIRECTIVE 2002/44/EC
nalnom normom HRN ISO 5449-1-2001. Da bi se postupak
pojednostavio i približio mjeriteljima, pripremljen je pri-
ručnik pod naslovom Guide to good practice on Hand-Arm
Vibration, Non-binding guide to good practice with a view to
implementation of Directive 2002/44/EC on the minimum
health and safety requirements regarding the exposure of wor-
kers to the risks (isti je pravilnik preveden na hrvatski jezik).
Kako je poznato, odredbe Pravilnika o zaštiti radnika od ri-
zika zbog izloženosti vibracijama na radu, postaju obvezu-
juće za šumarstvo i poljoprivredu od 2012. godine. Na po-
slovima sječe i izrade drvnih sortimenata radnici su izloženi
vibracijam budući da koriste mehanizirana sredstva rada
različite namjene, raznih proizvođača, različitih masa i
snaga pogonskih motora, a da se pritom od njih očekuje da
zadovolje propisane radne normative. Nadalje, učinkovitost
u procesu njege i iskorištavanja šuma stalna je briga šumar-
ske struke (Stankić et al. 2011). Stoga je potpuno jasno da
predstoji dugotrajan posao oko utvrđivanja stvarnih vrijed-
nosti energetskih ekvivalenata A(8), na poslovima i zada-
cima na kojima dolazi do izlaganja vibracijama te određi-
vanju dnevih radnih normi u skladu s ograničenjima. U
tom smislu je pokrenut i istraživački zadatak na području
Uprave šuma Koprivnica. Istraživanja su započela na uz-
gojnim radovima, da bi se potom nastavila i na radovima
sječe i izrade u proredama i u glavnom prihodu. Stručna je
javnost prethodnim priopćenjima upoznata o spomenutim
istraživačkim naporima (Goglia et al. 2011).
Metode i upotrjebljeni mjerni lanci
Method and measuring chains
Kako je ranije spomenuto, sva su mjerenja obavljena na po-
dručju Uprave šuma Koprivnica. Tijekom obavljanja uzgoj-
nih radova na poslovima čišćenja gustiša te njege mladika
u spomenutoj Upravi, radnici uglavnom koriste motornu
lančanu pilu, tip STIHL MS260. Isti je tip pile pripremjen
radnicima i za provedena mjerenja. Osnovne tehničke ka-
rakteristike pile STIHL MS260 su:

– snaga motora, kW
2,6

– masa (bez vodilice i lanca), kg
4,8

– jedinična snaga, kW/kg
0,54

– tip lanca – Oilmatic, Rapid Micro Comfort

– korak lanca
0,325"

– duljina vodilice, cm
37

– pila je bila opremljena sa:
• antivibracijskim sustavom
• Elast-Start sustavom
• Quick-Stop kočnicom
• dekompresijskim ventilom
Da bi se objektivno utvrdila izloženost radnika vibracijama
tijekom obavljanja uzgojnih radova snimana je video ka-
merom njegova cjelodnevna radna aktivnost tzv. slika rad-
noga dana. Snimanje rada radnika na uzgojnim radovima
odvijalo se na području šumarija Repaš i Križevci, UŠP Ko-
privnica. Na području svake šumarije snimalo se u dva
odjela – u jednom odjelu kod njege mladika, a u drugom
kod čišćenja guštika. U svakom odjelu snimalo se po 4 dana
video kamerom (Sony mini DV) te zapornim satom (Q&Q
HS44). Po završetku snimanja na terenu, snimljeni su po-
daci i video zapisi prebacivani na računalo te potom anali-
zirani.
Karte odsjeka te osnovne karakteristike sastojina u kojima
su obavljena snimanja pokazuje sl.1. U Šumariji Križevci
na radilištu su radila dva radnika u tandemu. Oba su prije
radila kao sjekači, ali im zbog narušenog zdravlja nije do-
pušten rad pod punim opterećenjem. Obojica su koristila
motornu pilu STIHL MS260. U Šumariji Repaš izmjenji-
vala su se tri radnika na radilištu. Prva dvojica su prije bili
sjekači, koji zbog narušenog zdravlja ne mogu raditi pod
punim opterećenjem, dok je treći bio povremeni radnik.
Kada se ekipa sastoji od dva radnika tada jedan ima malu
Tablica 1. Osnovna obilježja odjela u kojima su vršena istraživanja
Table 1 Basic characteristics of the areas in which the research was car-
ried out
Osnovna obilježja /
Basic characteristics
Odjel / Area
Lešće
Sesvećka
Molve
Ljevača
Dominantna vrsta /
Dominant species
Hrast /
oak
Hrast /
oak
Hrast /
oak
Hrast /
oak
Prosječna dob, god. /
Average ages, years
11
18
10
14
Površina, ha /
Size, ha
12.94
23.66
20.33
25.55
Nagib, o /
Evolution, o
0–5
5–30
0
0
Nadmorska visina, m /
Altitude, m
140–155
170–220
118
117
Slika 2. Shematski prikaz snimaka radova po šumarijama i odjelima
Figure 2 Shematic representation of works in forest departments

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 471–478
474
motornu pilu, a drugi kosijer. Jedan radnik motornom pi-
lom reže stabalca, a drugi ih spušta na tlo. Radnici su se iz-
mjenjivali u radu tako da je svaki radio približno pola rad-
nog vremena motornom pilom.
Radovi koji su obavljani u pojedinim šumarijama te pripad-
nim odjelima shematski prikazuje sl. 2, a osnovna obilježja
odjela u kojima su istraživanja vršena sadržana su u tablici 1.
Svi radni zahvati tijekom kojih dolazi do izlaganja radnika
vibracijama te pripadajuća vremena tijekom jednog radnog
dana, dobivena su analizom snimaka napravljenih video
kamerom.
A) Šumarija Križevci
a)
Na njezi mladika je snimano 3 dana. Jedan je radnik utro-
šio ukupno 12,5 rezervoara goriva. Prosječno vrijeme po-
trebno da se utroši 1 rezervoar goriva je 53 min. Mjerenja
su pokazala da je ukupno vrijeme rada pile u sva tri dana
iznosilo 11 h 4 min 21 s. Prosječno je vrijeme rada pile u
jednom danu iznosilo 3 h 41 min 27 s, odnosno 13287 s.
b)
Pri čiščenju gustiša je u 3 dana snimanja jedan radnik
potrošio ukupno 14,5 rezervoara goriva. Prosječno vri-
jeme potrebno da potroši 1 rezervoar goriva je 38 min.
Prema podacima dobivenima analizom snimaka ukupno
vrijeme rada pile u sva tri dana bilo je 9 h 14 min 40 s.
Prosječno vrijeme rada pile u jednom danu 3 h 04min
53s, odnosno 11 093 s.
B) Šumarija Repaš
a)
Na njezi mladika snimalo se 4 radna dana tijekom kojih
je utrošeno 18 rezervoara goriva. Vrijeme potrebno da se
potroši 1 rezervoar goriva u prosjeku je iznosilo 46 min.
Ukupno je vrijeme rada pile u sva tri dana bilo 13 h 40 min
5 s, iz čega proizlazi da je prosječno vrijeme rada pile u
jednom danu bilo 3 h 25 min 1 s, odnosno 12 301s.
b)
Video snimke čišćenje guštika napravljene su za četiri
radna dana tijekom kojih je utrošeno 20 rezervoara go-
riva. Prosječno vrijeme potrebno da se potroši jedan re-
zervoar je 44 min. Tijekom snimanja ustanovljeno je
ukupno vrijeme rada pile u trajanju 14 h 52 min 20 s.
Prosječno vrijeme rada pile u jednom danu iznosilo je 3 h
43 min 5 s, odnosno 13 385s.
Pregledom video snimaka utvrđeni su svi radni zahvati ti-
jekom kojih dolazi do izloženosti vibracijama:

– prenošenje pile lijevom rukom – prihvat na prednjoj ručki

– prenošenje pile desnom rukom – prihvat na stražnjoj ručki

– prenošenje pile s obje ruke

– najveći broj okretaja – prije zahvata

– rezanje
Na poligonu šumarske mehanizacije u simuliranim uvje-
tima obavljena su mjerenja razine vibracija za sve radne za-
hvate. Za svaki je radni zahvat mjerenjima snimljeno pet
uzoraka na temelju kojih je određivana srednja vrijednost
vrednovanih ubrzanja vibracija. Mjerenjima su ustanovljene
sljedeće razine ukupne vrijednosti vrednovanih ubrzanja
vibracija za sve radne zahvate:
a)
Prednja ručka:
–prazni hod
5,43–5,85 m/s2
–rezanje
4,30–5,05 m/s2
b)
Stražnja ručka:
– prazni hod
7,61–10,38 m/s2
–rezanje
4,83–5,06 m/s2
c)
Prenošenje pile desnom rukom – prihvat na stražnjoj
ručki:
–u praznom hodu
7,61 m/s2
d)
Prenošenje pile lijevom rukom – prihvat na prednjoj
ručki:
–u praznome hodu 5,44m/s2
Za mjerenja ukupne vrijednosti razine vrednovanih ubrzanja
vibracija korišten je mjerni lanac prikazan na sl. 3. Upotrje-
bljeni mjerni lanac u skladu je sa zahtjevima određenima
međunarodnom normom ISO 8041 za tu vrstu mjerenja.
Mjerni lanac je prije i poslije mjerenja umjeravan.
Slika 3. Shematski prikaz mjernog lanca
Figure 3. Representation of the measuring chain
Analiza rezultata mjerenja
Measurements results analysis
Nakom prebacivanja svih video snimki na osobno računalo
sljedila je analiza istih. Snimke su analizirane u programu
Windows Media Player 9. Ukupno je obrađeno 200 inter-
vala snimljenog materijala. Trajanje intervala iznosilo je 3
ili 5 min. Podaci su grupirani u 5 različitih načina prihvata
motorne pile te polaganje pile na tlo prilikom spuštanja sta-
balaca na tlo, sukladno mjerenjima obavljenima u simuli-
ranim uvjetima. Podaci dobiveni analizom sadržani su u
tablicama 2 i 3. Sukladno preporukama međunarodne
475
GOGLIA, V. et al.: UČINKOVITOST UZGOJNIH RADOVA U SVJETLU DIRECTIVE 2002/44/EC
Tablica 2. Rezultati analize video snimaka – Šumarija Križevci
Table 2 The results of the video tape analysis obtained in the area of the Forest Administration Križevci
čišćenje gustiša – odjel Sesvećka 87a: /
pre-commercial thinning – area Sesvećka 87a
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
1. radnik
25 video zapisa
Ukupno 5340 s
1st operator
25 time intervals
Total: 5340 s
Lijeva ruka /
Left hand
500
9,36
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
117
2,19
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
118
2,21
Rezanje / Cutting
1545
28,93
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
2969
55,60
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
91
1,70
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
2. radnik
25 video zapisa
Ukupno 5340 s
2nd operator
25 time intervals
Total: 5340 s
Lijeva ruka /
Left hand
907
16,99
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
195
3,65
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
30
0,56
Rezanje / Cutting
1631
30,54
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
2410
45,13
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
167
3,13
ukupno oba radnika: / both operators together:
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
Oba radnika
50 video zapisa
Ukupno 10680 s
Both operators
50 time intervals
Total: 10 680 s
Lijeva ruka /
Left hand
1407
13,17
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
312
2,92
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
148
1,39
Rezanje / Cutting
3176
29,74
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
5379
50,37
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
258
2,42
Prosječno ekvivalentno opterećenje radnika pri čišćenju gustiša: /
Average equivalen toperator’s exposure at pre-commercial thinning
prosječno vrijeme rada s pilom: 11093 s / average effective working time
11093 s
Operacija
Operation
 Lijeva ruka / Left hand
 Desna ruka / Right hand
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
Prenošenje
Transport
13,17
1461
5,43
Prenošenje
Transport
2,92
324
7,61
Prenošenje
Transport
1,39
154
5,43
Rezanje
Cutting
29,76
3301
5,05
29,76
3301
5,06
Prazni hod
Idling
50,37
5588
5,85
50,37
5588
9,00
A(8), m/s2
3,3
4,5
njega mladika – odjel Lešće 43a: /
tending of young growth – area Lešće 43a
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
1. radnik
25 video zapisa
Ukupno 5340 s
1st operator
25 time intervals
Total: 5340 s
Lijeva ruka /
Left hand
449
8,41
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
181
3,39
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
–
–
Rezanje / Cutting
1061
19,87
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
2329
43,61
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
1320
24,72
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
2. radnik
25 video zapisa
Ukupno 5340 s
2nd operator
25 time intervals
Total: 5340 s
Lijeva ruka /
Left hand
421
7,88
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
326
6,10
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
–
–
Rezanje / Cutting
889
16,65
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
1959
36,69
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
1745
32,68
ukupno oba radnika: / both operators together:
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
Oba radnika
50 video zapisa
Ukupno 10680 s
Both operators
50 time intervals
Total: 10 680 s
Lijeva ruka /
Left hand
870
8,15
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
507
4,75
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
–
–
Rezanje / Cutting
1950
18,25
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
4288
40,15
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
3065
28,70
Prosječno ekvivalentno opterećenje radnika pri njezi mladika: /
Average equivalen toperator’s exposure at tending of young growth
prosječno vrijeme rada s pilom: 13287 s / average effective working time
13287 s
Operacija
Operation
 Lijeva ruka / Left hand
 Desna ruka / Right hand
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
Prenošenje
Transport
8,15
1083
5,43
Prenošenje
Transport
4,75
631
7,61
Rezanje
Cutting
18,25
2425
5,05
18,25
2425
5,06
Prazni hod
Idling
40,15
5334
5,85
40,15
5334
9,00
A(8), m/s2
3,1
4,3

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 471–478
476
Tablica 3. Rezultati analize video snimaka – Šumarija Repaš
Table 3 The results of the video tape analysis obtained in the area of the Forest Administration Repaš
njega mladika – odjel Molve 68c: /
tending of young growth – area Molve 68c
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
1. radnik
17 video zapisa
Ukupno 3300 s
1st operator
17 time intervals
Total: 3300 s
Lijeva ruka /
Left hand
921
27,91
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
12
0,36
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
3
0,09
Rezanje / Cutting
840
25,45
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
1510
45,76
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
14
0,42
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
2. radnik
17 video zapisa
Ukupno 3300 s
2nd operator
17 time intervals
Total: 3300 s
Lijeva ruka /
Left hand
283
8,58
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
198
6,00
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
77
2,33
Rezanje / Cutting
911
27,61
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
1814
54,97
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
17
0,52
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
3. radnik
17 video zapisa
Ukupno 3300 s
3rd operator
17 time intervals
Total: 3300 s
Lijeva ruka /
Left hand
127
3,85
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
430
13,03
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
–
–
Rezanje / Cutting
756
22,91
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
1949
59,06
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
38
1,15
ukupno sva tri radnika: / all operators together:
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
Sva tri radnika
51 video zapis
Ukupno 9900 s
Three operators
51 time intervals
Total: 9900 s
Lijeva ruka /
Left hand
1331
13,44
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
640
6,46
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
80
0,81
Rezanje / Cutting
2507
25,32
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
5273
53,26
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
69
0,70
Prosječno ekvivalentno opterećenje radnika pri njezi mladika: /
Average equivalen toperator’s exposure at tending of young growth
prosječno vrijeme rada s pilom: 6150 s / average effective working time 6150 s
Operacija
Operation
 Lijeva ruka / Left hand
 Desna ruka / Right hand
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
Prenošenje
Transport
13,44
827
5,43
Prenošenje
Transport
6,46
397
7,61
Rezanje
Cutting
25,32
1557
5,05
25,32
1557
5,06
Prazni hod
Idling
53,26
3275
5,85
53,26
3275
9,00
A(8), m/s2
2,47
3,36
čišćenje gustiša – odjel Ljevačka 21 b: /
pre-commercial thinning – area Ljevača 21b
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
1. radnik
25 video zapisa
Ukupno 4740 s
1st operator
25 time intervals
Total: 4740 s
Lijeva ruka /
Left hand
1785
37,66
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
76
1.06
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
44
0,93
Rezanje / Cutting
1098
23.16
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
1737
36,65
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
–
–
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
2. radnik
25 video zapisa
Ukupno 4860 s
2nd operator
25 time intervals
Total: 4860 s
Lijeva ruka /
Left hand
366
7,53
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
464
9,55
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
19
0,39
Rezanje / Cutting
1243
25,58
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
2768
56,95
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
–
–
ukupno oba radnika: / both operators together:
Prihvat motorne pile
Handling the chain saw
Trajanje, s
Duration, s
%
Oba radnika
50 segmenata
analize
Ukupno 9600 s
Both operators
50 time intervals
Total:9600 s
Lijeva ruka /
Left hand
2151
22,41
Desna ruka, stražnja ručka /
Right hand, rear handle
550
5,73
Desna ruka, prednja ručka /
Right hand, front handle
63
0,66
Rezanje / Cutting
2341
24,39
Obje ruke – prazni hod /
Both hands – idling
4505
46,93
Motorna pila odložena /
Chain saw on the groung
–
–
477
GOGLIA, V. et al.: UČINKOVITOST UZGOJNIH RADOVA U SVJETLU DIRECTIVE 2002/44/EC
norme ISO 5349-1-2001 iz točke 5.3, ekvivalentna se izlo-
ženost vibracijama na poslovima koji se sastoje od više ope-
racija s promjenjivim intenzitetom izračunava prema rela-
ciji:
gdje je: T0 puno dnevno radno vrijeme u trajanju od 28 800
s, ahvi vrednovana razina ubrzanja vibracija (WAS-vrijed-
nost) za i–tu operaciju, Ti trajanje i–te operacije
Zaključak
Conclusion
Mjerenja su omogućila dokumentirano izračunavanje
stvarne izloženosti vibracijama radnika na uzgojnim rado-
vima. Još jednom treba naglasiti da se radi o radnicima kod
kojih su već ustanovljene posljedice izlaganja vibracijama
previsoke razine te im je zabranjeno puno opterećenje.
Treba istaći da su svi radnici uključeni u istraživanja bili
izloženi utjecaju vibracija ekvivalentnih razina iznad vri-
jednosti A(8) od 2,5 m/s2 koja se u Directive 2002/44/EC te
slijedom iste i u nacionalnom Pravilniku o zaštiti radnika
od rizika zbog izloženosti vibracijama na radu postavlja kao
granica upozoravajućih vrijednosti. Izloženost radnika na
svakodnevnim radnim aktivnostima takvoj razini vibracija
nalažu poslodavcu obvezu pronalaženja mjera za njihovo
smanjenje. Posebno zabrinjava činjenica da su neki radnici
bili izloženi vibracijama vrijednosti A(8) od 4,3 odnosno
4,5 m/s2, što se već približava granično dopustivim vrijed-
nostima. Uzme li se u obzir činjenica da se radi o radnicima
s ograničenom radnom sposobnošću, svaki je komentar su-
višan. Istraživanja su nastavljena na poslovima sječe i izrade
drvnih sortimenata u proredama i na glavnom prihodu, na
nagnutim terenima i u ravnici. U tijeku je analiza rezultata
mjerenja.
Literatura
References
• Bogadi-Šare, A., Goglia, V., 2002– Vibracije, Medicina rada i
okoliša, Sveučilišni udžbenik, Medicinska naklada, p. 654–660,
Zagreb
• Directive 2002/44/EC Of the European Parliament and of the
Council: Th
 e mimimum health requirement regarding the ex-
posure of workers to the risks arising from physical agents (vi-
bration). Offi
  cial Journal of the European Communities, 177.
p. 13–19, Luxembourg
• Goglia, V
., 1997. Ergonomic parameters of forest mechanization
– measuring and evaluation problems, Mehanizacija šumarstva,
22, p. 209–217, Zagreb
• Goglia, V
., Žgela, J., Suchomel, J., Đukić, I., 2011. Exposure to
hang-arm Transmitted vibration at forest nursery and thinning.
Human Resources Management and Ergonomics V(1), p. 45–
55, Zvolen
• Guide to good practice on Hand-ArmVibration – 2005: Non-
binding guide to good practice with a view to implementation
of Directive 2002/44/EC on the minimum health and safety re-
quirements regarding the exposure of workers to the risks aris-
ing from physical agents (vibrations). HAV Good practice Guide
V5.3, p. 59
• ISO 5349-1-2001. Mechanical vibration – Measurement and
evaluation of human exposure to hand transmitted vibration.
Part 1: General requirements. International Standard Organiza-
tion, p. 25, Geneva.
• ISO 7505-1986. Forestry machinery – Chain saws – Measure-
ment of hand-transmitted vibration. International Standard Or-
ganization, p. 8, Geneva.
• ISO 8041-2005. Human response to vibration – Measuring in-
strumentation. International Standard Organization, p. 92, Ge-
neva.
• McGeoch, K.,L., Lawson, I.,J., Burke, F., Proud, G., Miles, J.,
2005. Diagnostic criteria and staging of hand-arm vibration syn-
drome in the United Kingdom. Industrial Health 43(3), p. 527–
534
• Pravilnik o zaštiti od rizika izloženosti vibracijama na radu.
Ministarstvo gospodarstva rada i poduzetništva Republike Hr-
vatske. (NN 155/2008), p. 9, Zagreb
• Stankić, I., Poršinsky, T., Tomašić, Ž., Tonković, I., Frntić, M.,
2012. Productivity models for operational planning of timber
forwarding in croatia. Croatian Journal of Forest Engineering.
Vol. 33(1), p. 61–78, Zagreb
Tablica 3. nastavak
Table 3 continued
Prosječno ekvivalentno opterećenje radnika pri čišćenju gustiša: /
Average equivalen toperator’s exposure at pre-commercial thinning
prosječno vrijeme rada s pilom: 6692,5 s / average effective working time
6692,5 s
Operacija
Operation
 Lijeva ruka / Left hand
 Desna ruka / Right hand
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
%
Vrijeme, s
Time, s
ahvi,
m/s2
Prenošenje
Transport
22,41
1500
5,43
Prenošenje
Transport
5,73
383
7,61
Prenošenje
Transport
1,39
154
5,43
0,66
44
7,61
Rezanje
Cutting
29,76
3301
5,05
24,39
1632
5,06
Prazni hod
Idling
50,37
5588
5,85
46,93
3141
9,00
A(8), m/s2
3,3
3,34

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 471–478
478
Abstract
Th
 e fi
 rst step in developing safety at work measures for protection of vibration-exposed workers is to deter-
mine the level of the so called energy equivalent A(8), but it is not the only value needed. Th
 e structure of the
energy equivalent and the vibration level as well as the duration of each of its components during the usual
working day have to be calculated, too. To develop special safety measures frequency-weighted acceleration
value at each axe and for all components should be determined, too. Th
 e resulting safety measures should re-
duce the daily vibration exposure to limits set by the "Directive 2002/44/EC", i.e. the corresponding national
"Regulations on protection of vibration exposure risks at work". Generally, for vast majority of workplaces
daily productivity quotas have been defi
 ned which workers are expected to meet and this goes for the forest
industry and most of its productive workplaces, too. At the present level of our knowledge of the subject it is
not possible to determine if the quotas presently in eff
 ect are applicable at all, or will they have to be corrected
in accordance with the permitted levels of vibration exposure. Th
 erefore the state-owned company Croatian
Forests Ltd. has started the scientifi
 c research project with the main goal to determine the interrelatedness of
the daily qutoas and the level of vibration exposure. Th
 e initial research has been carried out at pre-commer-
cial thinning and tending young growth in the area of the Forest Administration Koprivnica. Th
 e research re-
sults given in the paper are particulary important due to the fact that these operations are performed by work-
ers with a limited fi
 tness for work.
KEY WORDS: ergonomics, vibration, exposure, limit values
UDK 630*164 (Castanea sativa Mill.) (001)
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
Šumarski list, 9–10 (2012): 479–489
1
Igor Poljak, dipl. ing. šum., Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zavod za šumarsku genetiku, dendrologiju i botaniku, Svetošimunska 25, 10000 Zagreb,
e-mail: ipoljak@sumfak.hr
2
Prof. dr. sc. Marilena Idžojtić, Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zavod za šumarsku genetiku, dendrologiju i botaniku, Svetošimunska 25, 10000 Zagreb,
e-mail: idzojtic@sumfak.hr
3
Doc. dr. sc. Marko Zebec, Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zavod za šumarsku genetiku, dendrologiju i botaniku, Svetošimunska 25, 10000 Zagreb,
e-mail: mzebec@sumfak.hr
4 Nikola Perković, univ. bacc. ing. silv., student diplomskog studija Šumarskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu
VARIJABILNOST EUROPSKOG PITOMOG
KESTENA (Castanea sativa Mill.) NA PODRUČJU
SJEVEROZAPADNE HRVATSKE PREMA
MORFOLOŠKIM OBILJEŽJIMA PLODOVA
THE VARIABILITY OF EUROPEAN SWEET CHESTNUT
(Castanea sativa Mill.) IN THE REGION OF NORTHWEST
CROATIA ACCORDING TO MORPHOLOGY OF FRUITS
Igor Poljak1, Marilena Idžojtić2, Marko Zebec3, Nikola Perković4
Sažetak:
U radu je prikazana varijabilnost pet populacija europskog pitomog kestena (Castanea sativa Mill.) na području
sjeverozapadne Hrvatske: Ivanščica, Kalnik, Macelj, Markuševačka gora i Samoborsko gorje. Unutarpopulacijska
i međupopulacijska varijabilnost utvrđena je na osnovi deset morfoloških značajki plodova te osam izvedenih
omjera, pri čemu su korištene deskriptivne i multivarijatne statističke metode. Navedenim istraživanjem najmanje
varijabilnim značajkama pokazale su se varijable koje opisuju oblik ploda i hiluma te odnos duljine i širine hiluma
sa širinom i debljinom ploda, dok su visoki koefi
 cijenti varijabilnosti svojstveni za masu ploda te za broj i duljinu
ureza endokarpa u sjemenku i njihov odnos s debljinom ploda. Unutarpopulacijska varijabilnost veća je nego
međupopulacijska. Stabla unutar populacija signifi
 kantno se razlikuju za sva analizirana svojstva, dok je razliko-
vanje između populacija značajno za većinu značajki. Klasterskom i diskriminantnom analizom utvrđeno je da
su međusobno najsličnije populacije Samoborsko gorje i Markuševačka gora na koje se nadovezuje populacija
Ivanščica. Zatim slijedi populacija Macelj koja se odlikuje najkrupnijim plodovima te populacija Kalnik koja se
najviše razlikuje u odnosu na ostale istraživane populacije.
KLJUČNE RIJEČI: Castanea sativa Mill., varijabilnost, plodovi, sjeverozapadna Hrvatska

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 479–489
480
Uvod
Introduction
Rod Castanea Mill. pripada porodici Fagaceae, a obuhvaća
sedam ekonomski i ekološki značajnih vrsta drveća koje su
široko rasprostranjene u umjerenom šumskom pojasu sje-
verne hemisfere (Johnson 1988, Dane i dr. 2003, Lang i dr.
2006, Wang i dr. 2008).
Europski pitomi kesten (Castanea sativa Mill.) plemenita
je listača od koje imamo višestruku gospodarsku korist
(kvalitetno drvo, jestivi plodovi, med, ogrijev, listinac i dr.).
Rasprostranjen je u mediteranskom području, od Kaspij-
skog jezera do Atlantskog oceana, gdje kestenove šume za-
uzimaju površinu od 2.530.000 ha (Fernández-López i Alía
2003, Conedera i dr. 2004a, 2004b). Kod nas raste u šumama
brežuljkasto-brdskog područja kontinentalnog dijela Hr-
vatske, u Istri te na otocima Krku i Cresu. Veći dio areala
pitomog kestena pruža se kroz središnju Hrvatsku, od slo-
venske granice do granice s BiH, gdje se najveće i najljepše
sastojine nalaze na Zrinskoj i Petrovoj gori te na Medved-
nici (Medak i dr. 2009, Idžojtić i dr. 2010). Ukupno šumskih
površina na kojima pitomi kesten dolazi u Hrvatskoj ima
oko 136.000 ha (Novak-Agbaba i dr. 2000).
Kesten je vrsta koja traži toplije položaje te dublja i umjereno
svježa tla, a izbjegava suha te hladna i maglovita staništa
(Anić 1940, 1942). U kontinentalnom dijelu Hrvatske raste
na nadmorskim visinama od 200 do 600 (700) m gdje uspi-
jeva na različitim ekspozicijama i različitim tipovima tala.
Tvori čiste ili mješovite sastojine u pojasu kitnjakovih i bu-
kovih šuma, gdje na sjevernim i istočnim ekspozicijama te
na više ili manje strmim nagibima i zasjenjenim položajima
pridolaze mezofi
 lne, a na suhim južnim i zapadnim padi-
nama acidofi
 lne kestenove šume (Medak 2004, 2009, Medak
i Perić 2007). U submediteranskom području kestenove šume
se isključivo razvijaju na sjevernim i istočnim ekspozicijama
te na dubokim i ispranim tlima povrh vapnenastih podloga
(Anić 1945, 1953, Medak 2009). Prema Medak (2009, 2011)
i Vukeliću (2012), na području Hrvatske pitomi kesten sa
značajnim udjelom raste u četiri šumske zajednice: šumi pi-
tomog kestena s hrastom kitnjakom (Querco-Castanetum sa-
tivae Horvat 1938), šumi pitomog kestena s prasećim zeljem
(Aposeri foetidae-Castanetum sativae Medak 2011), šumi bu-
kve s pitomim kestenom (Castaneo sativae-Fagetum Marin-
ček et Zupančić /1979/ 1995) te u submediteranskoj šumi
pitomog kestena s krškim kukurijekom (Helleboro multifi
 di-
Castanetum sativae /Anić 1953/ Medak 2009).
U posljednjih nekoliko desetljeća pitomi kesten je znatno
ugrožena vrsta koja stradava od raka kestenove kore (Cryp-
honectria parasitica /Murr./ Barr.) koji uzrokuje sušenje i
propadanje stabala. U Europi je bolest prvi puta zabilježena
1938. godine u Italiji, dok se kod nas po prvi puta pojavljuje
1955. godine na lovranskom području u blizini Opatije, od
kuda se ubrzo proširila na cjelokupno područje rasprostra-
njenosti ove vrste u Hrvatskoj (Halambek 1988). Kestenova
osa šiškarica (Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu) zadnjih
desetak godina predstavlja sve veći problem u Europi. Ovaj
karantenski štetnik, prenesen iz Kine u Italiju 2002. godine,
uzrokuje stvaranje šiški na izbojcima i listovima, s poslje-
dicom smanjenja uroda plodova. Od 2010. godine nađen
je i na nekoliko lokaliteta u Hrvatskoj (Matošević i dr. 2010).
Osim toga, pitomi kesten je u pogledu gospodarenja pod
znatnim čovjekovim utjecajem, što može dovesti do gubitka
genetske raznolikosti. Iz tih je razloga u europskim i medi-
teranskim zemljama pokrenut niz multilateralnih projekta
kojima je svrha zaštita genetskih resursa ove vrste.
Genetska raznolikost jedan je od najvažnijih preduvjeta za
adaptivni potencijal šumskih vrsta drveća u promjenjivim
uvjetima okoline. Da bi mjere za očuvanje genofonda neke
vrste bile uspješne, potrebne su spoznaje o njenoj postoje-
ćoj varijabilnosti, kao i o postojanju ili nepostojanju konti-
nuiteta u navedenom variranju. Mjere očuvanja šumskog
drveća trebaju se zasnivati na evolucijskom pristupu i biti
usredotočene na očuvanje unutarvrsne genetske varijabil-
nosti (Eriksson 2001, 2004, Villani i Eriksson 2006).
Prilikom određivanja varijabilnosti europskog pitomog ke-
stena u prirodnim populacijama, šumskim sastojinama i
voćnjacima, s ciljem očuvanja genetskih resursa ove vrste,
koriste se molekularno-biološke i morfometrijske metode.
Od molekularno-bioloških metoda neki autori koriste izo-
enzime (Villani i dr. 1991, Fernández-López i Monteagudo
2010), ISSR markere (Mattioni i dr. 2008), RAPD markere
(Solar i dr. 2005), zatim RAPD, ISSR i izoenzime (Casasoli
i dr. 2001), dok u novije vrijeme sve veću primjenu prona-
laze mikrosatelitni biljezi (Hozova i dr. 2009, Martin i dr.
2010, Cutino i dr. 2010, Mattioni i dr. 2010, 2011). Morfo-
metrijske metode najvećim dijelom pronalaze primjenu u
istraživanjima koja se odnose na dobivanje spoznaja o va-
rijabilnosti različitih sorti pitomog kestena (Borghetti i dr.
1986, Álvarez-Álvarez i dr. 2006, Ramos-Cabrer i Pereira-
Lorenzo 2005, Ertan 2007). Osim toga, neki autori koriste
klasične morfometrijske metode u svrhu dobivanja spo-
znaja o međupopulacijskoj i unutarpopulacijskoj varijabil-
nosti unutar šumskih sastojina i prirodnih populacija. Tako
Villani i dr. (1992), Aravanopoulos i dr. (2001), Bolvanský
i Užík (2005) te Idžojtić i dr. (2009) uspješno primjenjuju
multivarijatne statističke metode za razlikovanje populacija
na osnovi morfoloških obilježja plodova, dok Podjavoršek
i dr. (1999) te Solar i dr. (2001, 2005) navedene metode ko-
riste za proučavanje varijabilnosti i predselekciju novih ge-
notipova superiornih svojstava.
O propadanju kestenovih sastojina na području sjeveroza-
padne Hrvatske te smanjenju površina pod kestenovim šu-
mama pisalo je više autora. Tako Anić (1940) navodi da su
uslijed prekomjernog i intenzivnog gospodarenja kestenove
šume na području Medvednice znatno degradirane. Tako-
481
POLJAK, I. et al.: VARIJABILNOST EUROPSKOG PITOMOG KESTENA (Castanea sativa Mill.) NA PODRUČJU SJEVEROZAPADNE HRVATSKE
đer ističe kako je u starim kestenicima tlo degradirano i za-
kiseljeno te da je sve veći broj starih panjeva s oštećenim i
suhim stablima. Nakon toga ubrzo je uslijedilo i propada-
nje kestenovih šuma uzrokovano rakom kestenove kore, za
koje Vukelić (1991) i Medak (2004) navode da je uvelike
izmijenilo fi
 zionomiju i strukturu tih sastojina. Vukelić
(1991) ističe kako su površine pod kestenovim šumama na
području Medvednice znatno smanjene u odnosu na stanje
koje je prikazao Anić 1940. godine, dok Medak (2004) utvr-
đuje smanjenje areala pitomog kestena na području sjeve-
rozapadne Hrvatske u odnosu na prijašnja istraživanja, ali
isto tako i pozitivne utjecaje prestanka snažnog i intenziv-
nog oblika gospodarenja u posljednjih nekoliko desetljeća.
S obzirom na to da se pitomi kesten kao jedna od naših naj-
ugroženijih vrsta plemenitih listača nalazi na listi prioriteta
za očuvanje genofonda, potrebno je istražiti njegovu posto-
jeću varijabilnost koja je negativno utjecana od raka keste-
nove kore i negativnih antropogenih čimbenika. U tu svrhu
pristupilo se istraživanju varijabilnosti plodova pitomog ke-
stena na području sjeverozapadne Hrvatske pomoću mor-
fometrijske analize.
Materijal i metode
Material and Methods
Plodovi za morfometrijsku analizu skupljeni su tijekom li-
stopada 2010. godine iz pet populacija pitomog kestena na
području sjeverozapadne Hrvatske: Ivanščica, Kalnik, Ma-
celj, Markuševačka gora i Samoborsko gorje (slika 1). U
svakoj populaciji izabrano je po 20 stabala koja su među-
sobno bila udaljena najmanje 50 m, a sa svakog stabla sku-
pljeno je po 10 zdravih plodova koji su se nalazili postrano
u kupuli.
Odmah nakon skupljanja, pristupilo se vaganju plodova (m-
masa) te su zatim mjerena sljedeća morfološka svojstva
(slika 2.): visina ploda (h), širina ploda (w), debljina ploda
(t), udaljenost od osnove do najšireg dijela ploda (dfb
 ), du-
ljina hiluma (sl) i širina hiluma (sw). Nakon toga plodovi
su prerezani na najširem dijelu te je utvrđen broj sjemenki
po plodu (ns), broj ureza endokarpa u sjemenku (ni) i du-
ljina najdužeg ureza endokarpa u sjemenku (li). Ukupno je
analizirano 1000 plodova.
Iz mjerenih značajki izvedeni su sljedeći omjeri: visina
ploda/širina ploda (h/w), udaljenost od osnove ploda do
najšireg dijela ploda/visina ploda (dfb
 /h), debljina ploda/
visina ploda (t/h), debljina ploda/širina ploda (t/w), duljina
hiluma/širina ploda (sl/w), širina hiluma/debljina ploda
(sw/t), širina hiluma/duljina hiluma (sw/sl) i duljina najdu-
žeg ureza endokarpa u sjemenku/debljina ploda (li/t).
Mjerene morfološke značajke prikazane su deskriptivnim
statističkim parametrima, pri čemu su korišteni standardni
algoritmi deskriptivne statističke analize (Sokal i Rohlf
1989). Podaci su prikazani sljedećim univarijatnim stati-
stičkim parametrima: aritmetička sredina (x), standardna
devijacija (SD) i koefi
 cijent varijabilnosti (CV).
Slika 1. Uzorkovane populacije.
Figure 1 Sampled populations.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 479–489
482
Za utvrđivanje unutarpopulacijske i međupopulacijske var-
ijabilnosti korištena je univarijatna analiza varijance
(ANOVA). Analizirani faktori varijabilnosti bili su popula-
cija i stablo, na način da je faktor stablo ugniježđen unutar
faktora populacija. Da bi se dobio uvid u zastupljenost po-
jedinih istraživanih izvora varijabilnosti u ukupnoj varijanci
(između populacija, između stabala unutar populacije, un-
utar stabla) korištena je REML metoda (Restricted Maxi-
mum Likelihood Method).
K
a
ko bi se utvrdilo koje se točno populacije međusobno
signifi
 kantno razlikuju za pojedina mjerena svojstva (za
koja su prethodno provedenom analizom varijance dobi-
vene vrijednosti signifi
 kantnosti iznosile 0,01) provedeno
je i post hoc testiranje Fisherovim multiplim testovima
(LSD) za sve parove populacija.
Za utvrđivanje sličnosti, odnosno različitosti analiziranih
populacija na osnovi mjerenih morfoloških obilježja plo-
dova, korištene su multivarijatne statističke metode – kla-
sterska i diskriminantna analiza (McGarigal i dr. 2000). Pro-
vedenom klasterskom analizom dobiveno je horizontalno
hijerarhijsko stablo, pri čemu je za udruživanje clustera ko-
rištena UPGMA metoda (Unweighted Pair Group Average
Method), a za defi
 niranje udaljenosti između istraživanih
objekata Euklidska udaljenost. Ka
k
o bi se odredilo koje zna-
čajke najbolje diskriminiraju grupe koje su dobivene kla-
sterskom analizom, korištena je diskriminantna analiza.
Navedene statističke analize provedene su pomoću stati-
stičkog programa STATISTICA 8.0 (StatSoft
 , Inc. 2001).
Rezultati
Results
Rezultati provedene deskriptivne statističke analize prika-
zani su u tablici 1, po populacijama (N = 200) te ukupno za
sve populacije zajedno (N = 1000). Prosječna masa plodova
za pet istraživanih populacija je 8,27 g. Koefi
 cijenti varija-
bilnosti za masu plodova kreću se od 26,29 % za populaciju
Samoborsko gorje do 40,13 % za populaciju Kalnik. Od
istraživanih populacija prosječno najveću masu plodova
ima populacija Macelj (9,39 g), zatim slijede Ivanščica (8,91
g), Samoborsko gorje (8,69 g), Markuševačka gora (8,28 g)
te populacija Kalnik (6,07 g) s prosječno najmanjom ma-
som plodova. Populacija Kalnik je ujedno i populacija s
prosječno najmanjim izmjerenim vrijednostima za sljedeće
značajke: visina ploda (h), širina ploda (w), debljina ploda
(t), udaljenost od osnove do najšireg dijela ploda (dfb
 ), du-
ljina hiluma (sl) i širina hiluma (sw). Prosječno najveće vri-
jednosti za širinu (w) i debljinu ploda (t) te za duljinu (sl) i
širinu hiluma (sw) imala je populacija Macelj.
Prosječno se u jednom plodu za sve populacije zajedno na-
lazi po jedna sjemenka (ns = 1,02). Koefi
 cijenti varijabilno-
sti za ovo svojstvo kreću se od 9,88 % za populacije Kalnik
i Macelj do 28,36 % za populaciju Markuševačka gora. Pro-
sječan broj ureza endokarpa u sjemenku na najširem dijelu
ploda kreće se od 2,04 za populaciju Kalnik do 4,34 za po-
pulaciju Ivanščica. Prosječna duljina tih ureza za sve popu-
lacije iznosi 23–35 % od prosječne debljine ploda (li/t =
0,23–0,35).
Kako bi se kvantifi
 cirao oblik ploda, mjerene značajke stav-
ljene su međusobne odnose iz kojih se na osnovi dobivenih
indeksa može defi
 nirati oblik ploda. Analizom izvedenih
varijabli možemo zaključiti da populacija Kalnik ima pri-
bližno jednako široke i visoke plodove (h/w = 0,98), dok
ostale populacije imaju prosječno šire plodove nego što je
njihova visina te se izvedeni omjeri kreću od 0,96 za popu-
laciju Markuševačka gora do 0,88 za populaciju Macelj. Iz
omjera visine od osnove do najšireg dijela ploda (dfb
 ) i vi-
sine ploda (h) možemo zaključiti da su plodovi kod svih
istraživanih populacija najširi na 45 % njihove visine. Omjer
debljine i visine ploda (t/h), u prosjeku za sve populacije
iznosi 0,68, dok je omjer debljine i širine ploda 0,63.
Varijable duljina i širina hiluma uspoređene su sa širinom
i debljinom ploda (sl/w, odnosno sw/t). Za sve istraživane
populacije zajedno omjer sl/w je 0,75, a omjer sw/t je 0,61.
Varijable duljina i širina hiluma stavljene su i u međusobni
odnos (sw/sl), iz kojega je vidljivo da plodovi svih popula-
cija imaju hilum koji je u prosjeku dvostruko dulji od svoje
širine (sw/sl = 0,51).
Slika 2. Mjerene značajke plodova: visina ploda (h), širina ploda (w),
debljina ploda (t), udaljenost od osnove do najšireg dijela ploda (dfb),
duljina hiluma (sl), širina hiluma (sw), duljina najdužeg ureza endokarpa
u sjemenku (li).
Figure 2 Measured fruit traits: height (h), width (w), thickness (t), distance
from the base to the largest section of the fruit (dfb), scar length (sl), scar
width (sw), length of intrusions (li).
483
POLJAK, I. et al.: VARIJABILNOST EUROPSKOG PITOMOG KESTENA (Castanea sativa Mill.) NA PODRUČJU SJEVEROZAPADNE HRVATSKE
Tablica 1. Parametri deskriptivne statistike za mjerene morfološke značajke.
Table 1 Descriptive statistical parameters for measured morphological traits.
Značajka
Trait
Parametar
Statistical parameters
Ivanščica
Kalnik
Macelj
Markušev.
gora
Samoborsko
gorje
Ukupno
Total
m
 x (g)
8,91
6,07
9,39
8,28
8,69
8,27
SD (g)
2,99
2,44
2,96
3,28
2,28
3,04
CV (%)
33,59
40,13
31,53
39,57
26,29
36,74
h
x (mm)
26,53
23,56
26,17
26,60
25,83
25,74
SD (mm)
3,02
2,99
2,7
3,59
2,47
3,18
CV (%)
11,38
12,70
10,32
13,48
9,57
12,34
w
x (mm)
29,27
24,34
29,79
28,04
28,42
27,97
SD (mm)
3,95
4,09
3,72
4,18
2,79
4,23
CV (%)
13,48
16,81
12,48
14,91
9,81
15,12
dfb
x (mm)
12,22
10,30
12,19
11,87
11,72
11,66
SD (mm)
1,85
1,66
1,54
1,87
1,45
1,82
CV (%)
15,13
16,14
12,64
15,77
12,39
15,62
t
x (mm)
18,21
15,11
18,93
17,24
17,71
17,44
SD (mm)
2,65
2,89
2,79
3,05
2,14
3,01
CV (%)
14,56
19,15
14,73
17,72
12,08
17,26
sl
x (mm)
22,30
18,02
23,55
21,09
20,31
21,05
SD (mm)
4,33
3,55
3,53
4,16
3,05
4,19
CV (%)
19,41
19,70
15,00
19,73
14,99
19,89
sw
x (mm)
11,48
8,96
11,74
10,97
10,07
10,64
SD (mm)
2,20
1,71
2,08
2,38
1,51
2,24
CV (%)
19,14
19,04
17,74
21,74
15,02
21,06
ns
x
1,02
1,01
1,01
1,06
1,01
1,02
SD
0,16
0,10
0,10
0,30
0,12
0,17
CV (%)
15,27
9,88
9,88
28,36
12,01
17,01
ni
x
4,34
2,04
3,33
2,96
2,75
3,08
SD
1,91
1,63
1,96
1,72
1,87
1,97
CV (%)
44,00
79,82
58,93
58,10
68,08
63,89
li
x (mm)
6,43
3,53
5,68
4,95
5,05
5,13
SD (mm)
2,66
2,19
2,73
2,29
2,62
2,68
CV (%)
41,35
62,15
47,97
46,19
51,84
52,24
h/w
x
0,91
0,98
0,88
0,96
0,91
0,93
SD
0,10
0,11
0,08
0,11
0,09
0,10
CV (%)
10,60
10,85
8,60
11,15
10,20
10,98
dfb/h
x
0,46
0,44
0,47
0,45
0,45
0,45
SD
0,05
0,04
0,04
0,04
0,04
0,04
CV (%)
9,80
8,97
8,63
8,69
9,53
9,40
t/h
x
0,69
0,64
0,73
0,65
0,69
0,68
SD
0,09
0,09
0,09
0,09
0,09
0,09
CV (%)
12,76
14,25
12,43
13,24
13,08
13,85
t/w
x
0,63
0,62
0,64
0,61
0,63
0,63
SD
0,08
0,07
0,08
0,06
0,07
0,07
CV (%)
12,32
12,03
12,49
9,55
10,70
11,54
sl/w
x
0,76
0,74
0,79
0,75
0,71
0,75
SD
0,07
0,07
0,06
0,08
0,07
0,07
CV (%)
9,37
9,21
8,03
10,08
9,82
9,86
sw/t
x
0,63
0,60
0,62
0,64
0,57
0,61
SD
0,08
0,07
0,10
0,08
0,08
0,09
CV (%)
13,27
11,99
15,33
12,59
13,71
13,98
sw/sl
x
0,52
0,50
0,50
0,52
0,50
0,51
SD
0,07
0,07
0,07
0,06
0,07
0,07
CV (%)
12,58
14,10
13,60
12,07
13,32
13,23
li/t
x
0,35
0,23
0,30
0,28
0,28
0,29
SD
0,12
0,13
0,14
0,11
0,14
0,13
CV (%)
34,31
58,29
45,58
39,64
49,70
46,56

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 479–489
484
Rezultati univarijatne analize varijance (ANOVA) prikazani
su u tablici 2. Stabla unutar populacija signifi
 kantno se ra-
zlikuju za sva analizirana svojstva. Populacije se na razini
signifi
 kantosti 0,01 razlikuju univarijatno za sljedeća svoj-
stva: masa (m), visina ploda (h), širina ploda (w), debljina
ploda (t), udaljenost od osnove do najšireg dijela ploda (dfb
 ),
duljina hiluma (sl), širina hiluma (sw), broj ureza endokarpa
u sjemenku (ns), duljina najdužeg ureza endokarpa u sje-
menku (li), visina ploda/širina ploda (h/w), udaljenost od
osnove ploda do najšireg dijela ploda/visina ploda (dfb
 /h),
debljina ploda/visina ploda (t/h), duljina hiluma/širina
ploda (sl/w), širina hiluma/debljina ploda (sw/t), duljina naj-
dužeg ureza endokarpa u sjemenku/debljina ploda (li/t). Ra-
zlikovanje populacija na osnovi broja sjemenki (ns) te izve-
denih varijabli debljina ploda/visina ploda (t/h) i širina
hiluma/duljina hiluma (sw/sl) nije bilo statistički značajno.
Metodom najveće vjerodostojnosti (REML) dobiven je uvid
u zastupljenost pojedinih izvora varijabilnosti u ukupnoj
varijanci za sve istraživane varijable (tablica 3). Iz navede-
nih rezultata vidljivo je da je varijabilnost između stabala
unutar svake populacije znatno veća nego između samih
populacija. Za većinu mjerenih značajki pokazalo se da je
najveći dio varijabilnosti od ukupne varijance uvjetovan va-
rijabilnošću stabala unutar populacije (46,76–69,76 %). Kao
iznimka javlja se debljina ploda, gdje je varijabilnost između
stabala unutar populacija nešto malo manja od varijabilno-
sti plodova unutar stabla te varijable ns, ni i li gdje kompo-
nenta varijance ostatka zauzima najveći udio varijabilnosti.
S obzirom na to da su rezultati provedene analize varijance
pokazali da se populacije međusobno signifi
 kantno razli-
kuju za većinu istraživanih značajki, provedeno je i post hoc
testiranje Fisherovim multiplim testovima (LSD) za sve pa-
rove populacija kako bi se utvrdilo koje se točno populacije
međusobno signifi
 kantno razlikuju za pojedina mjerena
svojstva (tablica 4). Prema dobivenim rezultatima može se
zaključiti da se populacija Kalnik za sva mjerena svojstva
razlikuje od ostale četiri populacije na razini signifi
 kantno-
sti od 0,01. Međusobno najsličnije populacije su Samobor-
sko gorje i Markuševačka gora, koje se razlikuju za širinu
ploda i širinu hiluma.
Iz dendograma (slika 3) se može vidjeti da su prema istra-
živanim svojstvima plodova najsličnije populacije Marku-
ševačka gora i Samoborsko gorje, na koje se nadovezuje
populacija Ivanščica. Ove tri populacije formiraju cluster na
koji se nadovezuje populacija Macelj. Na najvećoj udalje-
nosti spaja se populacija Kalnik, koja se najviše razlikuje od
ostalih analiziranih populacija.
Tablica 2. Rezultati univarijatne analize varijance (ANOVA).
Table 2 Results of univariate analysis of variance (ANOVA).
Varijabla
Variable
Populacija
Population
Stablo/populacija
Tree/Population
ANOVA
df = 4
df = 95
F
p
F
p
m
5,65
< 0,01
23,32
< 0,01
h
4,23
< 0,01
38,78
< 0,01
w
8,32
< 0,01
26,65
< 0,01
dfb
7,06
< 0,01
13,77
< 0,01
t
9,78
< 0,01
11,54
< 0,01
sl
8,10
< 0,01
26,54
< 0,01
sw
9,78
< 0,01
15,92
< 0,01
ns
1,64
0,17
2,5
< 0,01
ni
11,69
< 0,01
5,16
< 0,01
li
8,75
< 0,01
6,35
< 0,01
h/w
3,88
< 0,01
29,57
< 0,01
dfb/h
4,77
< 0,01
4,27
< 0,01
t/h
5,95
< 0,01
8,33
< 0,01
t/w
0,70
0,59
6,10
< 0,01
sl/w
4,48
< 0,01
20,25
< 0,01
sw/t
4,08
< 0,01
9,36
< 0,01
sw/sl
1,25
0,29
5,76
< 0,01
li/t
6,55
< 0,01
4,72
< 0,01
Tablica 3. Komponente varijance.
Table 3 Variance components.
Značajka
Trait
Efekt – Effect %
Populacija
Population
Stablo (populacija)
Tree (population)
Ostatak
Residual
m
14,38
59,13
26,49
h
11,57
69,76
18,67
w
21,49
56,49
22,02
dfb
15,49
47,39
37,12
t
19,80
39,04
41,16
sl
20,91
56,67
22,42
sw
21,91
46,76
31,34
ns
0,68
12,93
86,39
ni
3,49
25,35
71,17
li
13,40
30,38
56,22
h/w
9,94
66,71
23,35
dfb/h
5,72
23,25
71,03
t/h
10,63
37,79
51,58
sl/w
10,24
56,11
33,65
sw/t
7,28
42,21
50,51
sw/sl
0,00
18,52
81,48
li/t
8,25
27,34
64,41
485
POLJAK, I. et al.: VARIJABILNOST EUROPSKOG PITOMOG KESTENA (Castanea sativa Mill.) NA PODRUČJU SJEVEROZAPADNE HRVATSKE
Kako bi se utvrdilo koje značajke najbolje diskriminiraju
prethodno navedene grupe, te kako bi se dodatno pojasnio
trend njihove diferencijacije, provedena je diskriminantna
analiza. Za devet varijabli i tri grupe kanonskom analizom
dobivene su dvije diskriminacijske funkcije. Iz sredina i
standardiziranih koefi
 cijenata kanonskih varijabli (tablice
5 i 6) možemo zaključiti da diskriminantna funkcija 1 naj-
bolje razlikuje cluster 3 (populacija Kalnik) od clustera 2
(populacija Macelj) i clustera 1 (populacija Markuševačka
gora, Samoborsko gorje i Ivanščica). Varijable po kojima se
populacija Kalnik najbolje razlikuje u odnosu na ostale četiri
populacije su: masa, širina i debljina ploda. Diskriminantna
funkcija 2, koja objašnjava preostalih 23 % varijabilnosti, naj-
bolje razlikuje cluster 2 od clustera 1 i 3. Razlikovanje popu-
lacije Macelj od ostalih populacija najviše je uvjetovano širi-
nom hiluma i širinom ploda te nešto malo manje debljinom
ploda (populacija Macelj odlikuje se najvećim izmjerenim
prosječnim vrijednostima za širinu hiluma, širinu ploda i
debljinu ploda).
Tablica 4. Rezultati komparacije parova populacija za 9 značajki, korištenjem Fisherovog LSD testa.
A – Ivanščica, B – Kalnik, C – Macelj, D – Markuševačka gora, E – Samoborsko gorje
Table 4 Results of populations pairwise comparisons for 9 traits by using Fisher LSD testing procedure.
A – Ivanščica, B – Kalnik, C – Macelj, D – Markuševačka gora, E – Samoborsko gorje
Značajka
Trait
Komparacija populacija
Comparasion of populations
A-B
A-C
A-D
A-E
B-C
B-D
B-E
C-D
C-E
D-E
m
p<0,01
0,09
0,02
0,43
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,01
0,14
h
p<0,01
0,23
0,80
0,02
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,14
0,26
p<0,01
w
p<0,01
0,17
p<0,01
0,03
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,32
dfb
p<0,01
0,82
0,04
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,07
p<0,01
0,35
t
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,07
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,09
sl
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,04
sw
p<0,01
0,19
0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
ni
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,04
p<0,01
0,26
li
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
p<0,01
0,01
0,68
Slika 3. UPGMA dendrogram istraživanih populacija.
Figure 3 UPGMA tree diagram of researched populations.
Tablica 5. Sredine kanonskih varijabli.
Table 5 Means of canonical variables.
Grupa
Group
Disk. funkcija 1
Root 1
Disk. funkcija 2
Root 2
Cluster 1
 0,20289
–0,256702
Cluster 2

 0,61167
 0,598268
Cluster 3
–1,22033
 0,171837
Tablica 6. Standardizirani koeficijenti kanonskih varijabli.
Table 6 Standardized coefficients for the canonical variables.
Varijabla
Variable
Diskr. funkcija 1
Root 1
Diskr. funkcija 2
Root 2
m
–2,07680
 0,29075
h
 0,30238
–0,46695
w
 1,53495
–1,53440
dfb
 0,16443
–0,05522
t
 0,94966
 0,76009
sl
–0,11444
 1,99461
sw
 0,27811
–0,64800
ni
 0,09612
–0,19259
li
 0,03132
–0,23502
Svojstvena vrijednost
Eigenvalue
 0,39856
 0,11738
Kumulativna proporcija
Cumul. Prop.
 0,77249
 1,00000

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 479–489
486
Rasprava i zaključci
Discussion and Conclusions
Provedenim istraživanjem najmanje varijabilnim značaj-
kama pokazale su se varijable koje opisuju oblik ploda (h/w,
dfb
 /h, t/h, t/w) i hiluma (sw/sl) te odnos duljine i širine hi-
luma prema širini i debljini ploda (sl/w, sw/t). Isto tako, niži
koefi
 cijenti varijabilnosti svojstveni su za visinu i širinu
ploda, dok se srednje varijabilnom značajkom pokazala de-
bljina ploda. S obzirom na to da je debljina ploda ovisna o
broju plodova u kupuli, samim time su i koefi
 cijenti varija-
bilnosti viši u odnosu na vrijednosti koje su dobivene za
visinu i širinu ploda. Visoki koefi
 cijenti varijabilnosti, od
26,29 % za populaciju Samoborsko gorje do 40,13 % za po-
pulaciju Kalnik, dobiveni su za masu ploda. Najvarijabilnim
značajkama pokazale su se varijable koje se odnose na broj
(ni) i duljinu (li) ureza endokarpa u sjemenku te njihov od-
nos s debljinom ploda (li/t).
Provedenom univarijatnom analizom varijance pokazalo
se da se stabla unutar populacija signifi
 kantno razlikuju za
sva analizirana svojstva, dok se populacije međusobno si-
gnifi
 kantno razlikuju za većinu istraživanih značajki osim
za broj sjemenki po plodu (ns) te za izvedene varijable t/h
i sw/sl. Za većinu mjerenih značajki pokazalo se da je naj-
veći udio varijabilnosti od ukupne varijance uvjetovan va-
rijabilnošću stabala unutar populacije. Odstupanje od tog
pravila pokazuju varijable ns, ni i li, gdje komponenta vari-
jance ostatka zauzima najveći udio varijabilnosti te debljina
ploda s približno podjednakim učešćem varijance u uku-
pnoj varijabilnosti. Iste rezultate dobivaju i Bolvanský i Užík
(2005) te Idžojtić i dr. (2009) istražujući morfološku varija-
bilnost plodova europskog pitomog kestena. Iz navedenog
možemo zaključiti da je unutarpopulacijska varijabilnost
veća od međupopulacijske varijabilnosti, što je svojstveno
za većinu drvenastih vrsta (Franjić 1996, Kajba 1996, Škvorc
2003, Idžojtić i dr. 2006, Zebec 2009). U odnosu na istraži-
vanja varijabilnosti lista drvenastih vrsta za koju je svoj-
stveno da najveće učešće varijabilnosti od ukupne varijance
otpada na listove unutar stabla (Idžojtić i dr. 2006, Zebec i
dr. 2010), za varijabilnost ploda pokazalo se da najveći udio
čini varijabilnost stabala unutar populacije.
Rezultati multivarijatnih metoda te deskriptivnih statistič-
kih pokazatelja upućuju na to da se populacija Kalnik naj-
više razlikuje u odnosu na ostale istraživane populacije. Po-
pulacija Kalnik odlikuje se prosječno najmanjim mjerenim
vrijednostima za: masu ploda (m), visinu ploda (h), širinu
ploda (w), debljinu ploda (t), udaljenost od osnove do naj-
šireg dijela ploda (dfb
 ) te za duljinu (sl) i širinu hiluma (sw).
Isto tako, odlikuje se višim koefi
 cijentima varijabilnosti za
većinu istraživanih značajki, što upućuje na njenu hetero-
genost. Iako se projekcije kanonskih vrijednosti istraživanih
populacija u prostoru (slika 4) djelomično međusobno pre-
klapaju, odnosno čine kontinuirani oblak podataka, jasno
se nazire razdvajanje clustera 3 (populacija Kalnik) od clu-
stera 2 (populacija Macelj) i clustera 1 (populacije Marku-
ševačka gora, Samoborsko gorje i Ivanščica). Posebnost po-
pulacije Kalnik možemo protumačiti različitim ekološkim
uvjetima njezina pridolaska. Za razliku od ostalih popula-
cija, ona je jedina koja pridolazi u šumi pitomog kestena s
hrastom kitnjakom (Querco-Castanetum sativae Horvat
1938) te pripada skupini acidofi
 lno termofi
 lih šuma. Osim
toga, Vukelić (1991) navodi da je kesten na to područje une-
sen u novije vrijeme te sa sigurnošću možemo ustvrditi da
na tom području kesten nije autohton.
Drugu veliku skupinu čine četiri populacije koje pridolaze
na mezofi
 lnim staništima, a sastoji se od populacije Marku-
ševačka gora, Samoborsko gorje i Ivanščica koje formiraju
cluster 1 te od populacije Macelj koja čini zaseban cluster (clu-
ster 2). Međusobno najsličnije populacije su Markuševačka
gora i Samoborsko gorje na koje se nadovezuje populacija
Ivanščica. U odnosu na populaciju Samoborsko gorje, po-
pulacija Markuševačka gora odlikuje se većom heterogeno-
šću istraživanih morfoloških značajki, a osim toga svoj-
stvene su joj najveće vrijednosti za varijable visina ploda i
broj sjemenki po plodu. Stabla unutar populacije Markuše-
vačka gora uzorkovana su na području privatnih šuma, na
dubokim i kvalitetnim tlima, za koje Medak (2009) ističe
da su bolje strukture zbog prestanka intezivnog gospoda-
renja. Uniformnost deskriptivnih statističkih pokazatelja
unutar populacije Samoborsko gorje može se protumačiti
negativnim antropogenim utjecajem te štetama koje su na-
stale uslijed sušenja od raka kestenove kore.
Populacija Macelj odlikuje se najvećim vrijednostima za ši-
rinu (w) i debljinu ploda (t) te za duljinu (sl) i širinu hiluma
(sw), a u odnosu na ostale populacije mezofi
 lnog karaktera
izdvaja se po tome što raste zajedno s običnom jelom, gdje
tvori šumsku zajednicu Castaneo sativae-Fagetum Marin-
ček et Zupančić (1979) 1995 subass. abietetosum Medak
Slika 4. Projekcija kanonskih vrijednosti istraživanih populacija u prostoru.
Figure 4 Scatterplot of the canonical scores of researched populations.
487
POLJAK, I. et al.: VARIJABILNOST EUROPSKOG PITOMOG KESTENA (Castanea sativa Mill.) NA PODRUČJU SJEVEROZAPADNE HRVATSKE
2009. Medak (2004) za sastojine ovakvog tipa navodi da su
pod velikim antropogenim utjecajem te da ih odlikuje ra-
znodobnost, odnosno gospodarenje prebiranjem.
Usporedimo li rezultate ovog istraživanja s rezultatima koje
dobivaju Idžojtić i dr. (2009), gdje prosječna masa plodova
za 10 populacija iznosi 7,1 g, vidljivo je da su plodovi na
području sjeverozapadne Hrvatske u prosjeku krupniji u
odnosu na istraživane populacije u ostalom dijelu Hrvatske.
Prema rezultatima deskriptivne statističke analize za četiri
populacije u sjeverozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine
koje dobivaju Mujić i dr. (2010), prosječna masa plodova
iznosi od 4,4 g do 6,3 g, dok Solar i dr. (2005) za središnji
dio Slovenije dobivaju prosječnu masu plodova od 8,1 g s
koefi
 cijentom varijabilnosti od 28,7 %. Rezultati za pro-
sječnu masu plodova za populaciju Kalnik sličniji su rezul-
tatima koje dobivaju Mujić i dr. (2010) za populacije pito-
mog kestena u Bosni i Hercegovini, dok su prosječne
vrijednosti za ostale četiri populacije u sjeverozapadnom
dijelu Hrvatske sličnije vrijednostima koje dobivaju Solar i
dr. (2005) za slovenske populacije pitomog kestena.
Genetska raznolikost jedan je od osnovnih preduvjeta za
adaptabilnost određene vrste na određene stanišne uvjete.
Provedenim istraživanjem dobivene su spoznaje o unutar-
populacijskoj i međupopulacijskoj varijabilnosti pitomog
kestena na području sjeverozapadne Hrvatske, što je osnova
za daljnja istraživanja koja je potrebno provesti kako bi se
dobile smjernice za očuvanje genetskih resursa ove vrste u
Hrvatskoj.
Zahvala
Acknowledgement
Zahvaljujemo djelatnicima šumarija Samobor, Krapina, Iva-
nec i Križevci na pomoći pri skupljanju plodova. Rad je
izrađen u okviru projekta Ministarstva znanosti, obrazova-
nja i športa Republike Hrvatske pod naslovom "Varijabil-
nost i očuvanje genofonda plemenitih listača u Hrvatskoj".
Literatura
References
• Álvarez-Álvarez P., M. Barrio-Anta, U. Diéguez-Aranda, 2006:
Diff
 erentiation of sweet chestnut (Castanea sativa Mill.) culti-
vars by leaf, nut and burr dimensions, Forestry, 79 (2): 149–158.
• Anić, M., 1940: Pitomi kesten u Zagrebačkoj gori, Glas. šum.
pokuse, 7: 103–312.
• Anić, M., 1942: O rasprostranjenosti evropskog pitomog kes-
tena s osobitim obzirom na nezavisnu državu Hrvatsku i sus-
jedne zemlje, Tiskara C. Albrecht (P. Acinger), 142 str., Zagreb.
• Anić, M., 1945: Pogledi na šumsku vegetaciju Istre i susjednih
zemalja, Šum. list, 69 (1–12): 13–23.
• Anić, M., 1953: Pitomi kesten na Cresu, Glas. šum. pokuse, 11:
321–356.
• Aravanopoulos, F. A., A. D. Drouzas, P. G. Alizoti, 2001: Elec-
trophoretic and quantitative variation in chestnut (Castanea
sativa Mill.) in Hellenic populations in old-growth natural and
coppice stands, For. Snow Landsc. Res., 76 (3): 429–434.
• Bolvanský, M., M. Užík, 2005: Morphometric variation and dif-
ferentiation of European chestnut (Castanea sativa) in Slovakia,
Biologia (Bratislava), 60 (4): 423–429.
• Borghetti, M., P. Menozzi, G. G. Vendramin, R. Giannini, 1986:
Morphological Variation in Chestnut Fruits (Castanea sativa
Mill.) in Tuscany (Italy), Silvae Genetica, 35 (2–3): 124–128.
• Casasoli, M., C. Mattioni, M. Cherubini, F. Villani, 2001: A ge-
netic linkage map of European chestnut (Castanea sativa Mill.)
based on RAPD, ISSR and isozyme markers, Th
 eoretical and
Applied Genetics, 102 (8): 1190–1199.
• Conedera, M., P. Krebs, W. Tinner, M. Pradella, D. Torriani,
2004a: Th
 e cultivation of Castanea sativa Mill. in Europe, from
its origin to its diff
 usion on a continental scale, Veget Hist Ar-
chaeobot, 13: 161–179.
• Conedera, M., M. C. Manetti, F. Giudici, E. Amorini, 2004b:
Distribution and economic potential of the Sweet chestnut (Cas-
tanea sativa Mill.) in Europe, Ecol. Med., 30: 179–193.
• Cutino, I., A. Marchese, F. P. Marra, T. Caruso, 2010: Genetic
improvement of sweet chestnut in Sicily (Castanea sativa Mill.)
by the selection of superior autochthonous genotypes, Acta
Hortic., 866: 175–180.
• Dane, F., P. Lang, H. Huang, Y. Fu, 2003: Intercontinental ge-
netic divergence of Castanea species in eastern Asia and eastern
North America, Heredity, 91: 314–321.
• Eriksson, G., 2001: Conservation of noble hardwoods in Europe,
Can. Jour. For. Res., 31 (4): 577–587.
• Eriksson, G., 2004: Evolution and evolutionary factors, adapta-
tion and adaptability. U: T. Geburek, J. Turok (ur.): Conserva-
tion and Management of Forest Genetic Resources in Europe,
Arbora Publishers, 199–211 str., Zvolen.
• Ertan, E., 2007: Variability in leaf and fruit morphology and in
fruit composition of chestnuts (Castanea sativa Mill.) in the Na-
zilli region of Turkey, Genet Resour Crop Evol, 54: 691–699.
• Fernández-López, J., R. Alía, 2003: Technical Guidelines for ge-
netic conservation and use for chestnut (Castanea sativa Mill.),
EUFORGEN International Plant Genetic Resources Institute, 6
str., Rome.
• Fernández-López, J., A. B. Monteagudo, 2010: Genetic structure
of wild Spanish populations of Castanea sativa as revealed by
isozyme analysis, Forest Systems, 19 (2): 156–169.
• Franjić, J., 1996: Morfometrijska analiza varijabilnosti lista
posavskih i podravskih populacija hrasta lužnjaka (Quercus
robur L., Fagaceae) u Hrvatskoj, Disertacija, Prirodoslovno-
matematički fakultet, Zagreb.
• Halambek, M., 1988: Istraživanje virulentnosti gljive Endothia
parasitica (Murr.) And. uzročnika raka kore pitomog kestena
(Castanea sativa Mill.), Disertacija, Šumarski fakultet Zagreb.
• Hozova, L., L. Jankovsky, A. Akkak, D. Torello Marioni, R. Botta,
J. Šmerda, 2009: Preliminary study of the genetic structure of a
chestnut population in the Czech Republic based on SSR anal-
ysis, Acta Hortic., 815: 43–50.
• Idžojtić, M., M. Zebec, D. Drvodelić, 2006: Varijabilnost popu-
lacija brekinje u kontinentalnom dijelu Hrvatske prema
morfološkim obilježjima lišća i plodova, Glas. šum. pokuse, pos.
izd. 5: 305–314.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 479–489
488
• Idžojtić, M., M. Zebec, I. Poljak, J. Medak, 2009: Variation of
sweet chestnut (Castanea sativa Mill.) populations in Croatia
according to the morphology of fruits, Sauteria, 18: 232–333.
• Idžojtić, M., J. Medak, I. Poljak, M. Zebec, B. Tutić, 2010:
Slijedeći tragove pitomog kestena (Castanea spp.) – Uzgoj i kul-
tura, folklor i povijest, tradicija i korištenje, Šum. list, 134 (5–6):
294–300.
• Johnson, G. P
., 1988: Revision of Castanea sect. Balanocastanon
(Fagaceae), J Arnold Arboretum, 69: 25–49.
• Kajba, D., 1996: Međupopulacijska i unutarpopulacijska varijabil-
nost breze (Betula pendula Roth.) u dijelu prirodne rasprostra-
njenosti u Republici Hrvatskoj, Glas. Šum. pokuse 33: 53–108.
• Lang, P., F. Dane, T. L. Kubisiak, 2006: Phylogeny of Castanea
(Fagaceae) based on chloroplast trnT-L-F sequence data, Tree
Genet. Genom., 2 (3): 132–139.
• Martin, M. A., C. Mattioni, M. Cherubini, D. Taurchini, F. Vil-
lani, 2010: Genetic diversity in European chestnut populations
by means of genomic and genic microsatellite markers, Tree
Genet. Genom., 6: 735–744.
• Matošević, D., M. Pernek, B. Hrašovec, 2010: Prvi nalaz kesten-
ove ose šiškarice (Dryocosmus kuriphilus) u Hrvatskoj, Šum. list,
134 (9–10): 497–502.
• Mattioni, C., M. Cherubini, E. Micheli, F. Villani, G. Bucci, 2008:
Role of domestication in shaping Castanea sativa genetic vari-
ation in Europe, Tree Genet. Genom., 4 (3): 563–574.
• Mattioni, C., M. Cherubini, D. Taurchini, F. Villani, M. A. Mar-
tin, 2010: Genetic diversity in european chestnut populations,
Acta Hort., 866: 163–167.
• Mattioni C., I. Lusini, M. Cherubini, P. Pollegioni, F. Villani,
2011: Genetic analysis performed on samples of Castanea sativa
from Belasitsa and Slavyanka mountains. State and prospects
of the Castanea sativa population in Belasitsa mountain: climate
change adaptation; maintenance of biodiversity and sustainable
ecosystem management. Project BG 0031 EEA report.
• McGarigal, K., S. Cushman, S. Staff
 ord, 2000: Multivariate sta-
tistics for wildlife and ecology research, Springer Verlag, 283 str,
New York.
• Medak, J., 2004: Fitocenološke značajke šuma pitomog kestena
u sjeverozapadnoj Hrvatskoj, Magistarski rad, Šumarski fakultet
Zagreb.
• Medak, J., 2009: Šumske zajednice i staništa pitomog kestena
(Castanea sativa Mill.) u Hrvatskoj, Disertacija, Šumarski fakul-
tet Zagreb.
• Medak, J., 2011: Šume pitomog kestena s prasećim zeljem (Apo-
seri foetidae-Castanetum sativae ass. nova) u Hrvatskoj, Šum.
list 135 (Posebni broj): 5–24.
• Medak, J., S. Perić, 2007: Šume pitomog kestena u Hrvatskoj –
fi
 tocenološke, ekološke i gospodarske karakteristike, Zbornik
2. botaničkog kongresa, Zagreb.
• Medak, J., M. Idžojtić, S. Novak-Agbaba, M. Ćurković-Perica,
I. Mujić, I. Poljak, D. Juretić, Ž. Prgomet, 2009: Croatia, U: D.
Avanzato (ur.): Following chestnut footprints (Castanea spp.)
– Cultivation and culture, folklore and history, traditions and
use, Scripta Horticulture, 9: 40–43.
• Mujić, I., V
. Alibabić, J. Živković, S. Jahić, S. Jokić, Ž. Prgomet,
Z. Tuzlak, 2010: Morphological Characteristics of Chestnut Cas-
tanea sativa From the Area of Una-Sana Canton, JCEA, 11 (2):
185–190.
• Novak-Agbaba, S., B. Liović, M. Pernek, 2000: Prikaz sastojina
pitomog kestena (Castanea sativa Mill.) u Hrvatskoj i zastu-
pljenost hipovirulentnih sojeva gljive Cryphonectria parasitica
(Murr.) Barr., Radovi Šumarskog instituta, 35 (1): 91–110.
• Podjavoršek, A., F. Štampar, A. Solar, F. Batič, 1999: Morpho-
logical variation in chestnut (Castanea sativa Mill.) fruits in
Slovenia, Acta Hortic., 494: 129–132.
• Ramos-Cabrer, A. M., S. Pereira-Lorenzo, 2005: Genetic rela-
tionship between Castanea sativa Mill. trees from north-western
to south Spain based on morphological traits and isoenzymes,
Genetic Resources and Crop Evolution, 52: 879–890.
• Sokal, R. R., F. J. Rohlf, 1989: Biometry, Freeman and Co., 887
str., San Francisco.
• Solar, A., A. Podjavoršek, G. Osterc, F. Štampar, 2001: Evalua-
tion and comparison of domestic chestnut (Castanea sativa
Mill.) populations in Slovenia, For. Snow Landsc. Res., 76 (3):
455–459.
• Solar, A., A. Podjavoršek, F. Štampar, 2005: Fenotypic and gen-
otypic diversity of European chestnut (Castanea sativa Mill.) in
Slovenia – opportunity for genetic improvement, Genetic Re-
sources and Crop Evolution, 52: 391–394.
• StatSoft
 , Inc. 2001: STATISTICA (data analysis soft
 ware sys-
tem), version 8.0.
• Škvorc, Ž., 2003: Morfološka i genetička varijabilnost hrastova
medunca (Quercus pubescens Wild.) i duba (Q. virgiliana /Ten./
Ten.) u Hrvatskoj, Magistarski rad, PMF, Zagreb.
• Villani, F., M. Pigliucci, S. Benedettelli, M. Cherubini, 1991: Ge-
netic diff
 erentiation among Turkish chestnut (Castanea sativa
Mill.) populations, Heredity, 66: 131–136.
• Villani, F., M. Pigliucci, M. Lauteri, M. Cherubini, 1992: Con-
gruence between genetic, morphometric, and physiological data
on diff
 erentiation of Turkish chestnut (Castanea sativa), Ge-
nome, 35: 251 256.
• Villani, F., G. Eriksson, 2006: Conservation and management
of European chestnut (Castanea sativa L.) genetic resources:
outputs of the CASCADE project. EUFORGEN Noble Hard-
woods Network, Report of the sixth (9–11 June 2002, Alter do
Chăo, Portugal) and seventh meetings (22–24 April 2004, Arezzo
– Italy). International Plant Genetic Resources Institute, Rome,
Italy.
• Vukelić, J., 1991: Šumske zajednice i staništa hrasta kitnjaka,
Glas. šum. pokuse, 27:1–82.
• Vukelić, J., 2012: Šumska vegetacija Hrvatske, Sveučilište u Za-
grebu Šumarski fakultet i Državni zavod za zaštitu prirode, 403
str., Zagreb.
• Wang, Y., M. Kang, H. Huang, 2008: Microsatellite Loci Trans-
f
erability in Chestnut, J. Amer. Soc. Hort. Sci., 133 (5): 692–700.
• Zebec, M., 2009: Morfologija i varijabilnost nizinskog brijesta
(Ulmus minor Mill. sensu latissimo) u Hrvatskoj, Disertacija,
Šumarski fakultet Zagreb.
• Zebec, M., M. Idžojtić, I. Poljak, I. Mihaldinec, 2010: Varijabil-
nost nizinskog brijesta (Ulmus minor Mill. sensu latissimo) na
području hrvatske Podravine prema morfološkim svojstvima
listova, Šum. list, 134 (11–12): 569–580.
489
POLJAK, I. et al.: VARIJABILNOST EUROPSKOG PITOMOG KESTENA (Castanea sativa Mill.) NA PODRUČJU SJEVEROZAPADNE HRVATSKE
SUMMARY
Th
 e sweet chestnut (Castanea sativa Mill.) is an indigenous noble hardwood growing in the forests of the hilly
area of continental Croatia, in Istria, and on the islands of Krk and Cres. As it grows in diff
 erent ecological
conditions, particularly edaphic and climate, and in diff
 erent forest communities, one can assume there is a
diff
 erence in the variability of populations. In the last few decades, chestnut blight (Cryphonectria parasitica /
Murr./ Barr.) has been causing the drying and decay of sweet chestnut trees, while its management is signifi
 -
cantly infl
 uenced by man, which could lead to the loss of genetic diversity. For that reason, the sweet chestnut
is on the list of priority species for the conservation of genetic resources. Success of the measures for the con-
servation of genetic resources requires insights into the existing variability. For that purpose, the variability of
sweet chestnut fruits was investigated in the region of Northwest Croatia using a morphometric analysis.
Th
 e fruits were collected from fi
 ve populations (Figure 1), during October of 2010. Th
 e populations were rep-
resented with 20 trees each, and each tree with 10 fruits. In total, 1000 fruits and 10 morphological character-
istics (Figure 2) were analysed and their ratios calculated.
Th
 e results of the descriptive statistical analysis are presented in Table 1, by population (N = 200) and overall,
for all populations together (N = 1000). Th
 e average weight of fruits for the 5 investigated populations was 8.3
g. Th
 e research conducted proved the variables describing the shape of the fruit and the hilum, and the ratio
between the length and width of the hilum and the length and width of the fruit to be the least variable char-
acteristics. Furthermore, lower variability coeffi
  cients are proper to the height and width of the fruit, while the
thickness of the fruit was proven to be a characteristic of medium variability. High variability coeffi
  cients, from
26.3 % for the Samobor Mountains population to 40.1 % for the Kalnik population, were obtained for fruit
weight. Th
 e most variable characteristics proved to be the variables pertaining to the number and length of
intrusions and their ratio to the fruit thickness.
Th
 e trees within populations diff
 er signifi
 cantly in all analysed properties, while the diff
 erences between pop-
ulations are signfi
 cant for the majority of investigated characteristics (Tables 2 and 4). For the majority of
measured characteristics it was found that the largest share of variability is dependent on the variability of trees
within the population (Table 3). Diff
 erences between populations account for the smallest share of variability.
A cluster and discriminant analysis (Tables 5 and 6, Figures 3 and 4) established that mutually most similar
populations are Samobor Mountains and Markuševac Mountain, followed by the Ivanščica population. Next
is the Macelj population characterised by largest fruits, and the Kalnik population that diff
 ers the most from
the other investigated populations. Th
 e Kalnik population is the only one present in a sweet chestnut forest
with sessile oak (Querco-Castanetum sativae Horvat 1938) and belongs to the group of acidophilic and ther-
mophilic forests, while the remaining four analysed populations belong to sweet chestnut forests of mesophilic
character.
KEY WORDS: Castanea sativa Mill., variability, fruits, Northwestern Croatia
UDK 630*569 (001)
Izvorni znanstveni članci – Original scientific papers
Šumarski list, 9–10 (2012): 491–500
1 Mr. sc. Mile Radočaj, Mile.Radocaj@hrsume.hr, UŠP Karlovac, Hrvatske šume d.o.o., Put Davorina Trstenjaka 1, Karlovac
2
Izv. prof. dr. sc. Mario Božić, bozic@sumfak.hr, dr. sc. Mislav Vedriš, mvedris@sumfak.hr, Zavod za izmjeru i uređivanje šuma, Šumarski fakultet,
Svetošimunska 25, Zagreb
UPORABLJIVOST VERTEXA PRI IZMJERI
STRUKTURE BRDSKE BUKOVE SASTOJINE
PRIMJENOM UZORAKA PROMJENJIVE
VJEROJATNOSTI SELEKCIJE
APPLICABILITY OF VERTEX TELEMETER IN MEASURING
THE STRUCTURE OF MONTANE BEECH STAND USING
VARIABLE PROBABILITY SAMPLING
Mile RADOČAJ1, Mario BOŽIĆ2, Mislav VEDRIŠ2
Sažetak
Uporabljivost ultrazvučnog visinomjera/daljinomjera Vertex pri izmjeri strukture brdske bukove sastojine
primjenom uzoraka promjenjive vjerojatnosti selekcije ocijenjena je na temelju rezultata procjene strukturnih el-
emenata i vremena, odnosno novčanih sredstava utrošenih za izmjeru. Istraživanje je provedeno u čistoj bukovoj
sastojini na području Uprave šuma Podružnice Karlovac, Šumariji Slunj u gospodarskoj jedinici Mašvina. Na
kvadratnoj mreži 100x100 metara postavljeno je 25 stajališta na kojima je provedena izmjera prsnih promjera Bit-
terlichovom metodom (PPS). Za odabir stabala korišten je Bitterlichov štapić (faktor temeljnice 1) i Bitterlichov
zrcalni relaskop (faktori temeljnice 1, 2 i 4). Provjera udaljenosti rubnih stabala provodila se Vertexom, a uz fak-
tore temeljnice 2 i 4 i mjernom vrpcom. Kao referentna metoda postavljena je kružna ploha radijusa 20 m.
Na temelju izmjera različitim metodama izračunate su vrijednosti strukturnih elemenata (broj stabala, temeljnica
i volumen) za pojedine plohe i sastojinu u cjelini. Analizom varijance ponovljenih mjerenja nije utvrđena statistički
značajna razlika u prosječnim vrijednostima strukturnih elemenata između različitih metoda izmjere uz razinu
značajnosti 0,05.
Za odabrane PPS metode provedena je studija vremena i procjena troškova inventure. Uz veće faktore temeljnice
znatno se smanjuje vrijeme i trošak inventure (i do 71 %). Ukupno vrijeme i troškovi inventure primjenom faktora
temeljnice 2 uz korištenje Vertexa su 20 % manji, a kod faktora temeljnice 4 su 12 % manji nego kada se udaljenost
rubnih stabala provjerava mjernom vrpcom.
Ovim istraživanjem potvrđeno je da se troškovi izmjere PPS metodama mogu smanjiti primjenom Vertexa, a jed-
nako tako i primjenom odgovarajućih faktora temeljnice, kao i organizacijom rada (prijevoz ekipa).
KLJUČNE RIJEČI: daljinomjer Vertex, Bitterlichova metoda uzorkovanja, troškovi, izmjera šuma, primjerne plohe

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 491–500
492
Uvod
Introduction
Izmjera šuma neophodna je osnova za racionalno gospo-
darenje šumom, te se tijekom vremena trajno usavršava po-
boljšanjem postojećih i uvođenjem novih metoda. Podaci
o strukturi šuma redovito se dobivaju na temelju uzoraka,
a u uređajnoj inventuri prevladava izmjera na primjernim
plohama. Jedna od metoda terenskog prikupljanja podataka
su uzorci promjenljive vjerojatnosti selekcije (Variable pro-
bability sampling) koji su kod nas poznati i kao PPS uzorci
(Probability Proportional to Size), a osmislio ih je W
. Bitter-
lich (1947, 1948). Temelj ove metode jest relativna izmjera
(kutovi, duljine) iz koje se naknadno preračunavaju željene
stvarne veličine (promjer, temeljnica, volumen) čime se
sama izmjera olakšava i ubrzava (Iles 2003).
Bitterlichove PPS metode u svijetu se primjenjuju već
mnogo godina, a do sada su našle najširu primjenu u SAD
(Bitterlich 1984), gdje je provedeno i najviše istraživanja o
pouzdanosti i učinkovitosti ovih metoda inventure šuma
(Grosenbaugh 1952, Kulow 1966, Oderwald 1981, Gambill
i dr. 1985). Učinkovitost ove metode očituje se u činjenici
da je za istu pouzdanost procjene temeljnice Bitterlichovom
metodom potrebno mjeriti manje stabala negoli metodom
kružnih ploha (Matern 1972). PPS metode, njihova prila-
godba radi bolje učinkovitosti te usporedba s metodama
primjernih ploha i dalje su predmet istraživanja (Brooks i
McGill 2004, Marshall i dr. 2004, Lindemuth 2007).
Objave vezane za uzorke promjenjive vjerojatnosti selekcije
u Hrvatskoj su dosta rijetke. Lukić (1984) uspoređuje struk-
turu sastojina u nizinskim lužnjakovim šumama izmjerenu
metodom totalne klupaže i metodama izmjere na prugama
s
PPS metodama (stajališta, linije). Slično istraživanje u ni-
zinskim lužnjakovim šumama provodi Indir (2005) koji us-
poređuje strukture sastojina dobivene izmjerom na krugo-
vima fi
 ksne površine s PPS metodama (stajališta). Vedriš
(2010) u prebornim šumama bukve i jele uspoređuje pro-
cjenu strukturnih elemenata dobivenu pomoću kružnih
primjernih ploha različite veličine s Bitterlichovom meto-
dom promjenjive vjerojatnosti selekcije. Pranjić (1993)
predlaže Bitterlichovu PPS metodu za kontrolu podataka
dobivenih pri izmjeri nekim drugim metodama.
Dobar dio objava vezanih uz uzorke promjenjive vjerojat-
nosti selekcije tiče se izbora faktora temeljnice kojim će se
izmjera provesti. Manjim faktorima mjeri se više stabala i
postiže bolja pouzdanost procjene, a veći faktori iziskuju
manji utrošak vremena. Odabir faktora temeljnice određuje
se unaprijed te ga autori vežu uz željeni prosječan broj mje-
renih stabala po stajalištu (plohi). Prema Bitterlichu (1984)
isti se treba nalaziti u rasponu 7 do 14 stabala, prema Schre-
uderu i dr. (1993) 6 do 12, van Laaru i Akçi (2007) 6 do 16,
Kangas i Maltamu (2006) 6 do 10, a prema Bankoviću i Pan-
tiću (2006) čak 15 do 25 stabala. Iles (2003) preporučuje
svega 4 do 8 stabala po plohi za procjenu volumena, radi
učinkovitosti izmjere te izbjegavanja pogrešaka izostavlja-
nja (udaljenih) stabala.
Prema Todoroviću (1984) i Ilesu (2003) nije poželjno pri-
mijeniti (premali) faktor temeljnice koji uključuje udaljena
stabla koja se ne mogu sigurno procijeniti. Lukić (1984) i
Indir (2005) koriste faktore temeljnice 1, 2 i 4 za izmjeru
starih lužnjakovih sastojina. Vedriš (2010) koristi faktore
temeljnice 3, 5 i 7 za izmjeru prebornih bukovo-jelovih sa-
stojina.
Kao i kod ostalih terestričkih metoda, poteškoću pri izmjeri
predstavljaju ‘rubna stabla’ čija se pripadnost uzorku (uda-
ljenost od središta) mora provjeravati (Bitterlich 1984, Iles
2003). Provjera udaljenosti udaljenih rubnih stabala mjer-
nom vrpcom iziskuje puno vremena, te se to smatralo jed-
nim od razloga neprimjenjivanja ove metode pri uređajnim
izmjerama u Hrvatskoj.
Budući da u Hrvatskoj ova metodologija do sada nije našla
širu primjenu, ovim se radom želi pridonijeti njenom pozna-
vanju i praktičnoj primjenjivosti. Razvojem tehnologije i u
šumarstvu se pojavljuju instrumenti koji olakšavaju i ubrza-
vaju izmjere. Jedan od njih je višenamjenski ultrazvučni ure-
đaj Vertex koji mjeri duljine, kutove (nagib) i visine. Budući
da se Vertex mnogo koristi u izmjeri šuma za provjeru uda-
ljenosti stabala kod svih terenskih izmjera, cilj je ovog rada
istražiti njegovu uporabljivost pri izmjeri strukture sastojina
primjenom uzoraka promjenjive vjerojatnosti selekcije.
2. Materijal i metode
Material and methods
2.1. Rad na terenu – Field work
Istraživanje je provedeno u odjelu 1, Gospodarska jedinica
(GJ) Mašvina, Šumarije Slunj, Uprava šuma Podružnica
(UŠP) Karlovac, u kojem je postavljen sistematski uzorak
sa 25 stajališta na sjecištima kvadratične mreže stranice kva-
drata od 100 m
Početna je izmjera provedena na krugovima radijusa 20 m
(K20) pri čemu su svakom stablu iznad taksacijske granice
(10 cm) izmjereni prsni promjer i visina te udaljenost od sre-
dišta plohe. Pri tomu su sva stabla unutar kruga označena
rednim brojevima koji su korišteni i pri izmjeri PPS meto-
dama. Podaci s ovih krugova korišteni su kao referentna vri-
jednost s pretpostavkom da zbog najveće površine uzorka i
broja mjerenih stabala najtočnije odražavaju stvarnu struk-
turu sastojine.
Za izmjeru PPS metodom odabrani su faktori temeljnice 1,
2 i 4 te je odabir stabala vršen iz središta ploha na temelju
tako odabranih kritičnih kutova koristeći Bitterlichov štapić
(Š) i Bitterlichov zrcalni relaskop (R). Pomoću PPS metoda
mjerena su sva stabla čiji je prsni promjer bio širi od zada-
493
RADOČAJ, M. et al.: UPORABLJIVOST VERTEXA PRI IZMJERI STRUKTURE BRDSKE BUKOVE SASTOJINE...
nog kritičnog kuta selekcije, a onima čiji je promjer izgledao
jednak kritičnom kutu provjeravana je horizontalna uda-
ljenost od središta plohe Vertexom (kod metoda Š1, R1, R2
i R4)) odnosno mjernom vrpcom (kod metoda R2MV i
R4MV) metodom "ravnjače-podravnjače".
Pri izmjeri prsnih promjera PPS metodama mjeritelj je pr-
sima ili leđima okrenut k središtu plohe, jer je to upravo
onaj promjer koji vidimo gledajući iz središta plohe preko
Bitterlichovog štapića ili kroz Bitterlichov zrcalni relaskop.
Bitterlichov zrcalni relaskop koristio se otkočen radi auto-
matske korekcije udaljenosti zbog nagiba.
Budući da je za utvrđivanje pripadnosti svakog rubnog sta-
bla uzorku provjera udaljenosti teoretski obvezna (Bitterlich
1984, Iles 2003), u dijelu ovoga rada odlučili smo istražiti
je li u ovom slučaju provjera praktično nužna. Stoga su osim
metoda Š1, R1, R2 i R4, kod kojih su rubna stabla provje-
ravana ("originalne metode"), naknadno primijenjene iste
metode, ali tako da je u uzorak uzeto svako drugo rubno
stablo ("izvedene metode"). Ove druge nose oznake Š1½,
R1½, R2½ i R4½.
Vertex je pri izmjeri korišten za mjerenje udaljenosti (pro-
vjera rubnih stabala) kako bi se ubrzalo vrijeme izmjere i
time smanjili troškovi, te za odabir stabala u uzorak (samo
kod metode V1). Primjena Vertexa za odabir stabala proi-
zašla je iz njegove mogućnosti postavljanja faktora temelj-
nice, iz kojega kod izmjere udaljenosti stabala izračunava i
prikazuje minimalni promjer stabla da bi ono bilo u uzorku
(slika 1).
Kod metode V1, uz korištenje Vertexa za odabir i provjeru
stabala radi jednostavnosti rada uzet je faktor temeljnice 1
kod kojega je odnos granične udaljenosti (R) u metrima i
promjera stabla (d) u centimetrima jednak Ri = di /2 (Bitter-
lich 1984, Vedriš 2010: 25) te je odnos granične udaljenosti i
promjera jednostavno preračunati. Ova metoda odabira ipak
zbog nepouzdanosti vizualne procjene omjera udaljenosti i
promjera očekivano obuhvaća velik broj rubnih stabala, pa
je izmjera provedena samo kao provjera na jednoj plohi.
Radi procjene troška izmjere snimano je vrijeme potrebno
za izmjeru na svakom stajalištu za svaku metodu. Vremena
izmjere snimana su štopericom. Ukupno vrijeme rada raz-
dijeljeno je na vrijeme izmjere na plohama i vrijeme hoda,
a obrađivano je kao:
1. Vrijeme izmjere na plohi (Tip) koje čini vrijeme od po-
četka do kraja izmjere na pojedinoj plohi određenom me-
todom;
2. Vrijeme izmjere ekipe (Tie) koje je dobiveno množenjem
vremena izmjere na plohi (Tip) s brojem članova ekipe –
predstavlja osnovu za izračun troškova cijele ekipe;
3. Vrijeme hoda obuhvaća hod između ploha kao i hod od
vozila do početne plohe te od završne plohe do vozila (jed-
nako za sve metode), pomnoženo s brojem članova ekipe;
4. Ukupno vrijeme (T
uke) koje je dobiveno tako da se vre-
menu izmjere ekipe (Tie) dodalo vrijeme hoda (za prosječan
iznos po plohi podijeljeno je s brojem ploha).
Na samo vrijeme izmjere na plohi utječu različiti čimbenici:
nagib terena, prohodnost, broj stabala koja se mjere (povr-
Tablica 1. Nazivi metoda izmjere, način odabira stabala, provjere udaljenosti i broj članova ekipe po metodama
Table 1. Measurement methods, way of sample tree selection, distance checking, and number of crew members
METODA IZMJERE
Measurement Method
Bitterlich
FK
V1
Š1
R1
R2
R2MV
R4
R4MV
K20
FAKTOR TEMELJNICE – BAF
1
2
4
20*
ODABIR STABALA – Selection of trees
OKO
Š
R
R
R
R
R
PROVJERA UDALJENOSTI – Distance check
V
V
V
V
MV
V
MV
V
BROJ ČLANOVA EKIPE – Number of crew members
4
4
4
2
2
2
2
3
Bitterlich – promjenjiva vjerojatnost selekcije; FK – fiksni krug; V – Vertex; Š – Bitterlichov štapić; R – Bitterlichov zrcalni relaskop; MV – mjerna vrpca; OKO – oko;
* 20 je radijus fiksnog kruga (m)
Bitterlich – Variable probability sampling; FK – Circular sample plot; V – Vertex; Š – Bitterlich stick; R – Bitterlich Spiegelrelaskop; MV – Measuring tape; OKO – eye; * 20
is plot radius (m)
Slika 1. Prikaz izračuna minimalnog promjera stabla (34,0 cm) koje je
od središta plohe udaljeno 16,99 m u horizontali, uz odabrani faktor
temeljnice 1
Figure 1 Display with calculated minimum diameter (34,0 cm) for horizon-
tal distance from center 16,99 m, with assigned BAF 1

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 491–500
494
šina plohe), broj rubnih stabala (koja se provjeravaju) te
broj članova terenske ekipe koji provode izmjeru. Broj čla-
nova koji provode izmjeru pri pojedinoj metodi određen je
unaprijed na temelju procjene optimalne učinkovitosti po-
jedinaca u ekipi i same terenske ekipe (tablica 1).
2.2. Obračun i analiza podataka – Data analysis
Prije samog obračuna izmjereni promjeri g
r
upirani su po
njemačkim debljinskim stupnjevima. Volumen (krupnog
drva) obračunat je pomoću dvoulaznih tablica za bukvu
(Špiranec 1975). Strukturni elementi (broj stabala (N/ha),
temeljnica (G/ha) i volumen (V/ha)) obračunati su za svaku
plohu te ukupno za cijelu sastojinu.
Odstupanje distribucija pojedinih metoda (Š1, R1, R2 i R4)
u odnosu na metodu K20, a također i izvedenih distribucija
(Š1½, R1½, R2½ i R4½) u odnosu na originalne (Š1, R1,
R2 i R4) testirano je hi-kvadrat testom.
Usporedba vrijednosti strukturnih elemenata (N, G i V)
dobivenih različitim metodama provedena je Analizom va-
rijance ponovljenih mjerenja u programu STATISTICA 7.1
(Statsoft
  2006).
Procjena troška izmjere dobivena je na temelju utrošenog
vremena za izmjeru i internog cjenika poduzeća Hrvatske
šume d.o.o., po kome je cijena rada pomoćnika taksatora
554 kn/dan, a pomoćnog radnika u šumarstvu 298 kn/dan.
Prema istom cjeniku trošak prijevoza vozilom Lada Niva
iznosi 172 kn/dan. Broj pomoćnih radnika ovisio je o me-
todama. Kako u radno vrijeme od 8 sati ulazi dolazak i od-
lazak s posla kao i vrijeme odmora, obračun je proveden za
efektivni rad od 6 sati.
3. Rezultati
Results
3.1. Distribucije broja stabala – Diameter distributions
Na slici 2 prikazane su distribucije broja stabala po debljin-
skim stupnjevima za odabrane metode izmjere.
Iz slike 2 vidljiv je nešto veći broj stabala u nižim debljin-
skim stupnjevima kod metoda R4 i R2 u odnosu na ostale.
Rezultati testiranja razlike distribucija broja stabla pojedine
metode u odnosu na referentnu metodu K20 prikazani su
u tablici 2, a razlika izvedenih distribucija u odnosu na ori-
ginalne u tablici 3.
Kao što se iz tablice 2 vidi distribucije metoda R2 i R4 sta-
tistički se značajno razlikuju od distribucije dobivene me-
todom K20, kao posljedica odstupanja broja tankih stabala
(slika 2).
Iz tablice 3 vidljivo je da razlika izvedene distribucije broja
stabala po debljinskim stupnjevima u odnosu na originalnu
distribuciju nije statistički značajna niti za jednu od četiri
uspoređene metode.
3.2. Elementi strukture sastojine – Stand structure
elements
Obračunom sa svih stajališta dobivene su vrijednosti broja
stabala, temeljnice i volumena cijele sastojine za svaku me-
todu. Njihovi iznosi po hektaru prikazani su u tablici 4.
Najveće vrijednosti broja stabala i temeljnice dobivene su
primjenom faktora temeljnice 4, a najmanje procjene broja
stabala, temeljnice i volumena po hektaru metodom Š1½.
Varijabilnost, a time i standardna pogreška procjene (sx)
strukturnih elemenata, uglavnom se povećava povećanjem
faktora temeljnice (osobito za broj stabala), što je djelo-
mično posljedica smanjenja broja stabala u uzorku. Anali-
Slika 2. Distribucija broja stabala po debljinskim stupnjevima po hek-
taru za odabrane metode izmjere
Figure 2. Diameter distribution per hectare by measurement methods
Tablica 2. Vrijednosti hi-kvadrat testa distribucija broja stabala za PPS
metode izmjere u odnosu na metodu K20
Table 2. Chi-square values for test of diameter distributions – PPS methods
in relation to referent method K20

Metoda izmjere – Measurement method
k
c2
Š1
R1
R2
R4
11
19,68
9,11
16,9
48,66*
81,85*
k – broj stupnjeva slobode; c2 – granična vrijednost hi-kvadrata za razinu
značajnosti 0,05; * statistički značajne vrijednosti
k – degrees of freedom; c2– marginal chi-square value for significance level 0,05;
* statistically significant
Tablica 3. Vrijednosti hi-kvadrat testa razlika distribucija broja stabala
izvedenih distribucija u odnosu na originalne distribucije
Table 3. Chi-square values for test of derived distributions in relation to
original distribution for methods
Metoda izmjere – Measurement method
k
c2
Š1˝–Š1
R1˝–R1
R2˝–R2
R4˝–R4
11
19,68
0,92
1,07
1,04
4,85
k – broj stupnjeva slobode; c2– granična vrijednost za razinu značajnosti od 0,05
k – degrees of freedomk; c2– marginal value for significance level 0,05
495
RADOČAJ, M. et al.: UPORABLJIVOST VERTEXA PRI IZMJERI STRUKTURE BRDSKE BUKOVE SASTOJINE...
zom varijance ponovljenih mjerenja testirana je statistička
značajnost razlika procjene između navedenih metoda za
sve četiri varijable. Rezultati testiranja su prikazani u zbir-
nom obliku u tablici 5.
Razlike broja stabala, temeljnice i volumena po hektaru iz-
među metoda nisu se pokazale statistički značajnima, s time
da je podudaranje rezultata između metoda najizraženije
kod temeljnice i volumena (tablica 4).
3.3. Vrijeme izmjere – Measurement time
Budući da smo željeli provjeriti mogućnost uporabe Ver-
texa i kao uređaja za odabir stabala, na slici 3 prikazana je
usporedba metoda V1 (odabir stabala Vertexom) i R1 (oda-
bir stabala zrcalnim relaskopom uz provjeru udaljenosti
rubnih stabala Vertexom) na plohi 17.
Utrošeno vrijeme izmjere na plohi 17 kod metode V1 izno-
silo je 10,3 minuta, što je gotovo trostruko više od vremena
izmjere metodom R1 (3,5 minuta) u kojoj se koristio Bitter-
lichov zrcalni relaskop (slika 3a). To je ponajprije posljedica
deseterostruko većeg broja stabala koja su tom metodom
provjeravana kao rubna (slika 3b). Upravo zbog potvrde
ovog očekivanoga odnosa izmjera metodom V1 provedena
je samo na jednoj plohi.
Na slici 4 prikazana su vremena izmjere na plohi, po ekipi
i ukupna vremena po metodama.
Prema slici 4 vrijeme izmjere na plohi je za 20 % manje pri-
mjenom Bitterlichovog zrcalnog relaskopa u odnosu na iz-
mjeru Bitterlichovim štapićem za faktor temeljnice 1. Kod
ukupnog vremena (T
uke) ta razlika iznosi 16 %, jer uključeno
vrijeme hoda nešto smanjuje razliku.
Ušteda vremena izmjere na plohi vidljiva je kod metoda
istih faktora temeljnice u kojima se udaljenost rubnih sta-
bala provjeravala Vertexom u odnosu na provjeru mjernom
vrpcom. Tako je kod metode R2 vrijeme izmjere na plohi
26 % kraće, a kod metode R4 21 % kraće, ako provjeru pri-
padnosti rubnih stabala provodimo Vertexom umjesto
mjernom vrpcom. Kod ukupnog vremena (T
uke) to skraće-
nje vremena izmjere iznosi 20 % kod metode R2 odnosno
12 % kod metode R4.
Vrijeme izmjere bitno ovisi o broju stabala koja sigurno pri-
padaju uzorku i broju rubnih stabala kojima se provjerava
pripadnost uzorku, stoga su navedene vrijednosti po me-
todama prikazane na slici 5.
Slika 3. Usporedba me-
toda V1 i R1: a) po vre
me-

nu izmjere na plohi b) po
broju rubnih stabala na
plo
hi 17
Figure 3. Comparison of
mea
surement methods V1
and R1: a) measurement
time per plot; b) number of
borderline trees
Tablica 4. Broj stabala (N/ha), temeljnica (G/ha) i volumen (V/ha) sas-
tojine po metodama; x – aritmetička sredina; sx – standardna pogreška
Table 4. Number of stems (N/ha), Basal area (G/ha) and stand Volume (V/
ha) by methods; x – arithmetic mean; sx – standard error
Metoda
Method
N/ha
G/ha
V/ha
x
sx , %
x, m2
sx , %
x, m3
sx , %
Š 1
316,7
9,8
27,8
4,5
334,5
5,4
Š 1˝
305,9
9,6
26,6
4,3
318,9
5,3
R 1
321,2
9,9
27,8
4,5
334,0
5,4
R 1˝
323,7
9,8
28,0
4,5
335,2
5,4
R 2
336,2
13,8
27,7
4,7
330,1
5,3
R 2˝
330,6
13,0
27,7
4,4
331,0
5,1
R 4
358,3
16,6
28,0
6,6
332,4
7,5
R 4˝
369,6
16,7
28,3
6,3
335,4
7,1
K 20
306,2
6,6
28,4
4,1
343,2
5,3
Tablica 5. Rezultati analize varijance ponovljenih mjerenja između me-
toda za broj stabala (N/ha), temeljnicu (G/ha) i volumen (V/ha); d.f. –
stupnjevi slobode, F – omjer varijanci, p – vjerojatnost
Table 5. Results of Repeated measures ANOVA between methods for Num-
ber of stems (N/ha), Basal area (G/ha) and Volume (V/ha); d.f. – degrees
of freedom, F – variance ratio, p – probability
Varijabla
Variable
d.f.
F
p
N/ha
8
1,045
0,404
G/ha (m2)
8
0,341
0,949
V/ha (m3)
8
0,377
0,932

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 491–500
496
Iz slike 5 uočljivo je smanjenje broja mjerenih stabala, kao
i broja rubnih stabala povećanjem faktora temeljnice, što je
razlog brže izmjere većim faktorima. Iako metode Š1 i R1
imaju jednak prosječan broj stabala u uzorku (27,8), kod
metode R1 bilo je manje rubnih (5,6) zbog samog načina
odabira stabala – Bitterlichov zrcalni relaskop radi korek-
cije udaljenosti na nagibu čime su stabla za provjeru pro-
mjera stabla i horizontalne udaljenosti "stvarno" rubna. Naj-
veći broj rubnih stabala je očekivano kod metode Š1 (9,0).
Uzrok tomu jest, osim maloga faktora temeljnice, također
i to što je na nagibu teško ocijeniti udaljenost, a Bitterlichov
štapić nema korekciju za nagib. Kod odabira stabala Bitter-
lichovim štapićem koji ne radi korekciju udaljenosti na na-
gibu, rubna stabla na nagibu provjerom promjera i horizon-
talne udaljenosti redovito ulaze u uzorak ("nisu rubna"). Iz
istog razloga kod većih nagiba znalo se dogoditi da u uzo-
rak ulaze udaljenija i deblja stabla koja imaju prsni promjer
čak malo uži od pločice Bitterlichovog štapića. Najmanji
broj rubnih stabala po plohi ima metoda R4 (1,4), što je
očekivano jer ista ima i najmanji broj stabala u uzorku (7,0).
3.4. Procjena troška izmjere – Estimated mensuration cost
Na temelju podataka prikupljenih ovim istraživanjem na
25 ploha napravljena je procjena troška izmjere na 25 ha
(jedna ploha predstavlja 1 ha) te na 1000 ha koliko se pro-
sječno mjeri po gospodarskoj jedinici (prema podacima
Odjela za uređivanje šuma UŠP Karlovac), uz kombinacije
da se u vozilu vozi jedna, odnosno dvije ekipe (kod metoda
kod kojih su izmjeru provodile ekipe s dva člana). Rezultati
procjene troška izmjere za odabrane metode prikazani su
u tablici 6.
Prema tablici 6 trošak kada bi se jednim vozilom vozila
jedna ekipa primjenom metode R4 je 68 % manji u odnosu
na metodu R1, 40 % prema metodi R2, odnosno 12 % ma-
nji od metode R4MV, bez obzira na površinu inventure.
Kada bi se jednim vozilom vozile dvije ekipe metoda R4 je
čak 71 % jeft
 inija od metode R1 (jedna ekipa u autu), što u
Tablica 6. Procjena troška izmjere na 25 ha i na 1000 ha po metodama
Table 6. Estimated cost of inventory on 25 ha and 1000 ha per methods
Metoda

Method
Broj radnika
Crew
members
Trošak (kn/dan)
Cost (kn/day)
25 ha
1000 ha
Dana
Days
Ukupni trošak (kn)
Total cost (kn)
Dana
Days
Ukupni trošak (kn)
Total cost (kn)
*
**
*
**
*
**
Š1
1+3
1620
–
1,08
1749,94
–
43,21
69 998
–
R1
1+3
1620
–
0,91
1477,58
–
36,48
59 103
–
R2
1+1
1024
938
0,76
776,68
711,45
30,34
31 067
28 458
R2MV
1+1
1024
938
0,95
971,36
889,78
37,94
38 855
35 591
R4
1+1
1024
938
0,46
466,60
427,41
18,23
18 664
17 096
R4MV
1+1
1024
938
0,52
531,11
486,51
20,75
21 245
19 460
* Trošak ako se u jednom vozilu vozi jedna ekipa – Cost when single crew uses one vehicle
** Trošak ako se u jednom vozilu voze dvije ekipe – Cost when two crews use one vehicle
Slika 4. Vrijeme izmjere na plohi (Tip), Vrijeme izmjere ekipe na plohi
(Tie) i Ukupno vrijeme po plohi (Tuke) po metodama
Figure 4. Measurement time on plot (Tip), Crew measurement time on plot
(Tie) and Total time per plot (Tuke) by methods
Slika 5. Broj stabala koja sigurno pripadaju plohi (n+), broj rubnih sta-
bala po plohi (r) i broj mjerenih stabala na plohi (u) po metodama
Figure 5. Number of trees certainly inside plot (n+), number of borderline
trees (r) and number of measured trees per plot (u) by methods
497
RADOČAJ, M. et al.: UPORABLJIVOST VERTEXA PRI IZMJERI STRUKTURE BRDSKE BUKOVE SASTOJINE...
apsolutnom iznosu na 1000 ha znači razliku 42 tisuće kn.
Metoda R1 je 16 % jeft
 inija od metode Š1, što bi na 1000 ha
značilo uštedu preko 10 000 kn.
Izmjera metodama istih faktora temeljnice u kojima se ko-
ristio Vertex u odnosu na mjernu vrpcu je jeft
 inija za 20 %
kod metode R2, odnosno 12 % kod metode R4.
4. Rasprava
Discussion
Bitterlichove metode nisu do sada značajnije korištene pri
uređivačkim izmjerama u RH iz uvjerenja da bi provjera-
vanje udaljenih rubnih stabala korištenjem mjerne vrpce
otežavalo i poskupljivalo samu izmjeru. Pojavom uređaja
koji rade na principu ultrazvučnih valova (Vertex), udalje-
nosti rubnih stabala mogu se provjeriti na jednostavniji i
brži način što svakako može doprinijeti učinkovitosti ovih
metoda. Pri postavljanju kruga na horizontalu Vertex može
registrirati i nagib, te automatski iz izmjerene udaljenosti
po nagibu i nagiba računa horizontalnu udaljenost do sta-
bla. Istraživanja Lukića i dr. (2005) pokazuju da Vertexom
(u odnosu na mjernu vrpcu) možemo precizno mjeriti uda-
ljenost, a Božića i dr. (2005) da je radi jednostavnosti i br-
zine određivanja udaljenosti pri izmjeri visine stabala pri
istom radu djelotvorniji od do tada korištenih visinomjera.
Slijedom navedenog poduzeća koja se bave uređivanjem
šuma danas ga intenzivno koriste u svom radu. Primjena
samo Vertexa kao uređaja za odabir stabla u uzorak (me-
toda V1) pokazala se u ovom istraživanju praktično nepri-
hvatljivom zbog višestruko većeg broja provjera rubnih sta-
bala (slika 3). U slučaju drugih faktora temeljnice metoda
bi bila dodatno usporena zbog sporijeg obračuna odnosa
granične udaljenosti i promjera stabla. Također je bitno pri-
mijetiti kako u slučaju malih faktora temeljnice (1) i stabala
većih promjera u uzorak potencijalno ulaze i vrlo udaljena
stabla. U tom slučaju osim mogućih grubih pogrešaka izo-
stavljanja takvih stabala zbog "nevidljivosti" (Iles 2003), do-
datnu teškoću predstavlja i domet Vertexa koji prema pro-
izvođačkim specifi
 kacijama iznosi "30 m i više u optimalnim
uvjetima", ali u težim sastojinskim uvjetima ne prelazi 30
m (Lukić i dr. 2005).
4.1. Struktura sastojine – Stand structure
Razlika u distribuciji broja stabala kod metoda R4 i R2, sta-
tistički je značajna u odnosu na metodu K20 (vidi tablicu
2), pri čemu su kao i kod Vedriša (2010) tanka stabla glavni
uzrok toj razlici. Slična odstupanja između distribucija za
faktore temeljnice 2 i 4 baš kod tankih stabala dobio je Lu-
kić (1984) u starim jednodobnim lužnjakovim sastojinama.
Izrazito veći broj tankih stabala po hektaru kod metoda R2
i R4 (slika 2) na prvi pogled je neočekivan ako uzmemo u
obzir relativno manji broj tankih stabala u uzorku (samo
ona blizu središta plohe). Ipak je to razumljivo ako znamo
da je kod Bitterlichove metode faktor stabla (koliko stabala
po hektaru predstavlja jedno mjereno stablo) proporciona-
lan faktoru temeljnice (raste većim faktorom) i obratno pro-
porcionalan promjeru (temeljnici) mjerenog stabla. Zato je
kod većih faktora temeljnice (veći faktor stabla) broj izmje-
renih tankih stabala u uzorku višestruko uvećan po hektaru,
što je dovelo do ovakvih odstupanja (slika 2 i tablica 2). Ra-
zlog tomu nije struktura sastojine niti raspored ploha, nego
sama metoda uzorkovanja. Iako je kod Bitterlichove metode
teoretski isključena pristranost u statističkom smislu (Ve-
driš 2010) i središta ploha postavljena su sistematskim uzor-
kom, zbog navedenog se razloga primjenom većih faktora
temeljnice uvijek može očekivati znatno odstupanje, odno-
sno nepreciznost u procjeni broja tanjih stabala. Pri tome
nije moguće unaprijed predvidjeti hoće li odstupanja biti
pozitivna ili negativna. Te se razlike svakako smanjuju kod
većeg broja ploha na što upućuje i Vedriš (2010, str. 161).
Usporedba distribucija broja stabala po debljinskim stup-
njevima hi-kvadrat testom, pri čemu su uspoređivane dis-
tribucije pojedine PPS metode (očekivane distribucije) s
distribucijama za iste metode kada rubna stabla ne bi bila
provjeravana, nego bi svako drugo uzeto u obračun (izve-
dene distribucije) pokazivalo da nema statistički značajne
razlike među njima (tablica 3).
Dobivene razlike srednjih vrijednosti broja stabala, temelj-
nice i volumena između metoda, nisu statistički značajne
(tablice 4 i 5) što je u skladu s teorijom uzoraka, a potvrđeno
je primjerice i istraživanjem Vedriša (2010 na str. 145). Pri
tome valja napomenuti da je metodom Š1½ očito podcije-
njena temeljnica i drvna zaliha (tablica 4) kao posljedica
sistematskog izbacivanja previše rubnih stabala, a istu po-
grešku moglo bi se očekivati i u drugim sastojinama. Stan-
dardna pogreška kao mjera pouzdanosti procjene je kod
PPS metoda samo za broj stabala znatno veća u odnosu na
inicijalni krug (K20). Iz navedenog slijedi da je izmjera PPS
metodama prihvatljiva za ovakve sastojine, uz preporuku ma-
njeg faktora temeljnice ako se želi dobiti bolja preciznost
broja stabala. Sveukupno gledajući rezultate procjene struk-
ture faktor temeljnice 2 bio bi prihvatljiv za ovakve sastojine.
Kako kod distribucije broja stabala (tablica 4) ni kod sred-
njih vrijednosti strukturnih elemenata (tablica 5) nije utvr-
đena statistički značajna razlika između metoda s provje-
rom svih rubnih stabala (Š1, R1, R2 i R4)) u odnosu na
mjerenje svakog drugog rubnog stabla (metode Š1½, R1½,
R2½ i R4½), slijedi da bi se izmjera u ovakvim uvjetima
radi praktičnosti mogla provoditi bez provjere udaljenosti
rubnih stabala, tako da u obračun strukture uzimamo svako
drugo rubno stablo. Tim više što je razlika pogreške pro-
cjene između tih metoda gotovo zanemariva (tablica 5).
Ipak, izmjera "svakog drugog rubnog stabla" u proturječju
je s teoretski obveznom provjerom (Bitterlich 1984), a

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 491–500
498
glavni je razlog potrebne provjere to što ta odstupanja uve-
like ovise o savjesnosti i procjeni (iskustvu) mjeritelja te se
ne mogu predvidjeti pa predstavljaju nepoznatu pogrešku.
Zato bi prije primjene tog načina u drukčijim sastojinama
za svakog mjeritelja trebalo napraviti istovjetnu provjeru
(Iles 2003).
Rezultati potvrđuju da je odabir stabala pri izmjeri bolje
provesti uređajima kojima je moguće provesti korekciju na-
giba terena (provjera pripadnosti uzorku pomoću otkoče-
nog Relaskopa), jer je primjenom Bitterlichovog štapića na
nagnutom terenu dobiveno više rubnih stabala (slika 5).
Tada su u slučaju provjere udaljenosti neka stabla nepo-
trebno provjeravana, što je povećalo utrošak vremena (slika
4), a u slučaju izbora "svakog drugog rubnog" sistematski
je iz uzorka pogrešno isključeno previše stabala, što je uzro-
kovalo podcjenjivanje strukturnih elemenata (tablica 4).
Vrijednost volumena najveća je u metodi K20 (tablica 4),
dok je po ostalima metodama za 2–7 % manji. Razlika se
ipak nije pokazala statistički značajnom, što znači da ne
možemo tvrditi da bi razlika kod drugog uzorka bila tolika
i istog predznaka. Ipak, valja imati na umu da stručnjak,
svjestan pogreške uzorka, mora odlučiti je li dobivena ra-
zlika praktično bitna ili nije. To je još važnije u slučaju kad
se razlika pokaže statistički značajnom.
4.2. Potrebno vrijeme i troškovi izmjere –
Measurement time and costs
Kao što se iz slike 4 vidi ukupno vrijeme izmjere ekipe u
PPS metodama se smanjuje povećanjem faktora temeljnice,
što je posljedica manjeg broja stabala koja su "sigurno u
uzorku": 25,1 (R1), 12,2 (R2) odnosno 6,4 (R4) kao i manje
rubnih stabala 5,6 (R1), 3,2 (R2) odnosno 1,4 (R4) (slika 5).
Ako promatramo odnos broja rubnih stabala prema broju
mjerenih stabala kod Bitterlichove metode, on je podjednak
kod sve tri metode, pa smatramo da bi mogao poslužiti kao
procjena i za druge faktore. Smanjenje ukupnog vremena
izmjere ekipe povećanjem faktora temeljnice je potpuno
očekivano, no upravo takav rezultat uz poznatu pouzdanost
procjene (tablica 4) daje mogućnost izbora najpovoljnije
metode prema omjeru pouzdanosti procjene i troškova.
Vremena potrebna za izmjeru metodama kod kojih se pro-
vjera rubnih stabala provodila Vertexom, očekivano su ma-
nja od vremena kada se provjera rubnih stabala provodila
mjernom vrpcom (slika 4), s time da je ušteda u relativnom
iznosu nešto veća kod manjeg faktora temeljnice (26 % kod
R2 i 21 % kod R4). Budući da je izmjera na plohi (Tip) kod
R2 dulja u apsolutnom iznosu nego kod R4, ako proma-
tramo ukupno vrijeme (T
uke) ta je razlika nešto izraženija
(ušteda zbog Vertexa kod metode R2 je 20 %, a kod R4 12
%). Ovi su rezultati očekivani, a razlika bi se, s obzirom da
se provjera udaljenosti mjernom vrpcom provodila meto-
dom ravnjače-podravnjače, zasigurno povećavala smanje-
njem faktora temeljnice (provjera udaljenosti udaljenijih
stabala) i povećanjem nagiba terena (izmjera udaljenosti u
više segmenata).
Prema tablici 6 najmanje novčanih sredstava za izmjeru po-
trebno je kod metode R4 te R4MV bilo da se u jednom au-
tomobilu vozila jedna ili dvije terenske ekipe. Budući da je
cijena izmjere dobivena množenjem vremena sa cijenom
rada, relativan odnos ušteda jednak je kao kod vremena
(slika 4 i tablica 6). Trošak izmjere metodom R4 manji je za
12 % u odnosu na metodu R4MV
, a metodom R2 manji je
za 20 % u odnosu na metodu R2MV
, neovisno o ukupnom
broju dana i načinu prijevoza. Ako promotrimo apsolutne
iznose, to bi na 1000 ha značilo uštedu od 2364 kn (kod R4
i dvije ekipe u vozilu) do 7788 kn (kod R2 i jedna ekipa u
vozilu).
Organizacijom izmjere na način da se kod metoda kod ko-
jih se izmjera provodi pomoću dva čovjeka jednim vozilom
prevoze dvije ekipe, dovodi do smanjenja novčanih sred-
stava u iznosu od 8,4 % kod obiju metoda, oba uređaja za
mjerenje udaljenosti i neovisno o ukupnom broju dana. Ove
se moguće uštede ne treba zanemariti, posebice ako se radi
inventura na većoj površini.
Malu poteškoću kod usporedbe metoda predstavlja različit
broj članova ekipe za izmjeru kod metoda Š1 i R1 u odnosu
na ostale. Trošak izmjere ovim metodama s dva člana ekipe
(1+1) po danu bio bi sigurno manji. Ipak, u tom slučaju,
zbog očekivano većeg utroška vremena za izmjeru po plohi,
smatramo da bi u konačnici trošak bio podjednak (više
dana), a sigurno ne bi bio manji nego kod metoda većih
faktora temeljnice. Osim toga faktor 1 jest odabran ponaj-
prije za usporedbu rezultata izmjere, a u ovakvim sastoji-
nama ni sa stajališta učinkovitosti ni točnosti pri izmjeri
nije opravdan jer ima (pre)velik broj stabala po stajalištu
(slika 5), veći broj rubnih, a također uključuje udaljena i
zaklonjena (potencijalno "nevidljiva") stabla.
5. Zaključci
Conclusions
1. U izmjeri PPS metodama za odabir stabala pri izmjeri na
nagnutom terenu preporuča se korištenje Bitterlichovog zr-
calnog relaskopa, jer zbog korekcije udaljenosti ima manje
rubnih stabala za provjeru nego korištenjem Bitterlichovog
štapića, čime se izmjera ubrzava.
2. Budući da pri procjeni strukturnih elemenata nije utvrđena
statistički značajna razlika, u ovakvim je sastojinama prak-
tično prihvatljiv način izmjere da se rubna stabla ne provje-
ravaju nego da se mjeri svako drugo rubno stablo. Ipak u tom
slučaju na nagnutom terenu može doći do podcjenjivanja te-
meljnice i volumena ako se koristi Bitterlichov štapić.
499
RADOČAJ, M. et al.: UPORABLJIVOST VERTEXA PRI IZMJERI STRUKTURE BRDSKE BUKOVE SASTOJINE...
3. Korištenje Vertexa kao uređaja za odabir stabala PPS me-
todom nije preporučljivo jer podrazumijeva provjeru veli-
kog broja rubnih stabala što iziskuje previše vremena.
4. Provjera udaljenosti rubnih stabala Vertexom poboljšava
učinkovitost terenske izmjere kod PPS metoda (manji utro-
šak vremena) u odnosu na provjeru udaljenosti rubnih sta-
bala mjernom vrpcom, osobito na nagnutom terenu.
5. Poboljšanje učinkovitosti izmjere uporabom Vertexa u
odnosu na mjernu vrpcu, kod PPS metoda više dolazi do
izražaja pri korištenju manjih faktora temeljnice (provjera
većeg broja rubnih stabala).
6. Zahvala
Acknowledgement
Zahvaljujemo poduzeću "Hrvatske šume" d.o.o. koje je
omogućilo terenski dio ovoga istraživanja, kao i djelatni-
cima Uprave šuma podružnica Karlovac i Šumarije Slunj
koji su sudjelovali u izmjeri. Također zahvaljujemo recen-
zentima na korisnim i dobronamjernim primjedbama za
poboljšanje rada.
7. Literatura
R
e
ferences
• Banković, S., D. Pantić, 2006: Dendrometrija, Šumarski fakultet
Univerziteta u Beogradu. 342–359.
• Bitterlich, W
., 1947: Die Winkelzählmessung. Allgemeine Forst-
und Holzwirtschaft
 liche Zeitung 58 (11–12): 94–96.
• Bitterlich, W., 1948: Die Winkelzählprobe. Allgemeine Forst-
und Holzwirtschaft
 liche Zeitung 59 (1–2): 4–5.
• Bitterlich, W
., 1984: Th
 e Relascope idea – relative measurements
in forestry. Commonwealth Agricultural Bureaux, Norfolk,
England, 242 str.
• Božić, M., J. Čavlović, N. Lukić, K. Teslak, N. Kos, 2005:
Djelotvornost ultrazvučnog visinomjera/daljinomjera Vertex III
u odnosu na najčešće korištene visinomjere u šumarstvu Hr-
vatske. Croatian Journal of Forest Engineering 26 (2): 91–99.
• Brooks, J.R, D. McGill, 2004: Evaluation of Multiple Fixed-Area
Plot Sizes and BAFs in Even-Aged Hardwood Stands. U: Yaussy,
D.A., D.M. Hix, R.P
. Long, P
.C. Goebel, (ur.). Proceedings of the
14th Central Hardwood Forest Conference, General Technical
Report GTR-NE-316, U.S. Department of Agriculture, Forest
Service, Northeastern Research Station. Newtown Square. 94–
100.
• Gambill, C.W., H.V. Wiant, Jr., D.O. Yandle, 1985: Optimum
plot size and BAF. Forest Science 31 (3): 587–594.
• Grosenbaugh, L.R., 1952: Plotless timber estimates — new, fast,
easy. Journal of Forestry 50: 32–37.
• Iles, K., 2003: A Sampler of Inventory Topics. A textbook on
forest inventory. Second edition. Kim Iles and Associates, Na-
naimo, B.C. Canada, 869 str.
• Indir, K., 2005: Izbor metoda izmjere taksacijskih elemenata u
inventuri šuma hrasta lužnjaka. Radovi šum. Instituta Jastrebar-
sko 40 (1): 73–78.
• Kangas, A., M. Maltamo, 2006: Forest inventory: Methodology
and applications. Springer, Dordrecht, NL, 362 str.
• Kulow, D.L., 1966: Comparison of forest sampling designs. Jour-
nal of Forestry 64 (7): 469–474.
• Lindemuth, R.M., 2007: A fi
 eld trial comparison of sampling
methods for estimating basal area and volume in partially har-
vested stands in Maine. Magistarski rad. University of Maine,
100 str.
• Lukić, N., 1984: Izmjera jednodobnih sastojina primjenom
uzoraka promjenljive vjerojatnosti selekcije. Glasnik za šumske
pokuse 22: 333–377.
• Lukić, N., M. Božić, J. Čavlović, K. Teslak, D. Novosel, 2005:
Istraživanje primjenjivosti ultrazvučnog visinomjera/dalji-
nomjera Vertex III u odnosu na najčešće korištene visinomjere
u šumarstvu Hrvatske. Šumarski list 129 (9–10): 481–488.
• Marshall, D.D., K. Iles, J.F. Bell, 2004: Using a large-angle gauge
to select trees for measurement in variable plot sampling. Ca-
nadian Journal of Forest Research 34: 840–845.
• Matern, B., 1972: Th
 e precision of basal area estimates. Forest
Science 18: 123–125.
• Oderwald, R.G., 1981: Comparison of point and plot sampling
basal area estimators. Forest science 27 (1): 42–48.
• Pranjić, A., 1993: Kontrola podataka inventure šuma. Glasnik
za šumske pokuse, posebno izdanje 4: 121–132.
• Schreuder, H.T., T.G. Gregoire, G.B. Wood, 1993: Sampling
Methods for Multiresource Forest Inventory. John Wiley & Sons,
New York, 446 str.
• StatSoft
 , Inc., 2006: STATISTICA (data analysis soft
 ware sys-
tem), version 7.1., Tulsa, OK, USA. www.statsoft
 .com.
• Špiranec, M., 1975: Drvnogromadne tablice za hrast, bukvu,
obični grab i pitomi kesten. Radovi Šumarskoga instituta, Jast-
rebarsko 22: 1–262.
• Todorović, D., 1984: Tačnost i ekonomičnost snimanja inventara
raznodobnih sastojina na osnovi uzoraka relaskopskih
koncentričnih krugova. Doktorski rad. Šumarski fakultet
Sveučilišta u Zagrebu, 262 str.
• van Laar, A., A. Akça, 2007: Forest mensuration. Springer, Dor-
drecht, 383 str.
• Vedriš, M., 2010: Utjecaj različitih metoda uzorkovanja na iz-
mjeru i procjenu strukturnih elemenata bukovo-jelovih sasto-
jina. Doktorski rad. Šumarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, 191
str.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 491–500
500
Summary
Applicability of ultrasonic telemeter Vertex in inventory of montane beech stand was estimated. Evaluation
was based on estimates of structure elements from Bitterlich variable plot sampling, time consumption and
costs.
Research was carried out in pure beech stand located near Slunj, in management unit "Mašvina", Forest ad-
ministration Karlovac, Croatia. Systematic sample of 25 plots was laid on a grid 100 x 100 m. Breast height
diameters (DBH) and heights of trees over 10 cm DBH were measured using Variable plot sampling with dif-
ferent metric basal area factors (BAF). Sample trees were selected by Bitterlich stick (BAF 1) and Spiegelre-
laskop (BAFs 1, 2 and 4). Distance of borderline trees was checked by Vertex telemeter and measurement tape
(BAF 2 and 4). In total, seven combinations of Bitterlich plots (methods) were carried out (Table 1), and cir-
cular 20 m radius plots on the same standpoints were set as a reference method.
Diameter distributions estimated from BAFs 1, 2, and 4 were compared to distribution from 20 m radius plots
by chi-square test, diff
 erence of 0.05 being considered statistically signifi
 cant. Distributions from BAF 2 and
4 were found to be statistically diff
 erent (Table 2), with diff
 erence mostly coming from number of trees DBHs
10 to 20 cm (Fig. 2).
Number of stems, basal area and volume were calculated for each method per each plot and whole stand (Ta-
ble 4). All estimates were compared by repeated measures ANOVA with signifi
 cance level 0,05. No statistically
signifi
 cant diff
 erences were found between estimates of N, G and V coming from diff
 erent methods (Table 5).
Time study and estimation of costs were carried out for measurement methods. Bigger BAFs were found to
considerably decrease time (Figure 4) and costs (Table 6), even up to 71 % (BAF 4 vs. BAF 1). Using Vertex
instead of measurement tape for checking borderline trees reduced time and costs by 12 % (BAF 4) and 20 %
(BAF 2). By economically organizing transport of fi
 eld crews (two crews using the same vehicle) time and costs
were reduced by 8 %.
Th
 is research confi
 rmed that cost of forest stand inventory using variable plot sampling can be reduced by use
of Vertex telemeter, as well as by choice of appropriate BAFs and economical transport of the fi
 eld crews.
KEY WORDS: Vertex telemeter, Bitterlich sampling, sample plots, costs, forest inventory
UDK 630*453
Prethodno priopćenje – Preliminary communication
Šumarski list, 9–10 (2012): 501–507
1 Prof. dr. sc. Maja Jurc, Biotehniška fakulteta, Univerza v Ljubljani, Jamnikarjeva 101, Ljubljana, Slovenija, maja.jurc@bf.uni-lj.si
2 Miloš Černý, Halenkovice 1, CZ-763 63, Czech Republic, cerny.milos@centrum.cz.
3 Prof. dr. sc. Dušan Jurc, Slovenian Forestry Institut, Večna pot 2, 1000 Ljubljnan, Slovenija, dusan.jurc@gozdis.si
PRVI NALAZ STRANOG ŠTETNIKA Ophiomyia
kwansonis (DIPTERA: AGROMYZIDAE) U EUROPI
I NJEGOVO FITOSANITARNO ZNAČENJE
FIRST RECORD OF ALIEN PEST Ophiomyia kwansonis
(DIPTERA: AGROMYZIDAE) IN EUROPE AND ITS
PHYTOSANITARY SIGNIFICANCE
Maja JURC1, Miloš ČERNÝ2, Dušan JURC3
Sažetak:
U jesen 2011. g. pronađene su mine na listovima graničice (Hemerocallis spp.) u Ljubljani, Slovenija. Mine su bile
zapažene na lišću više kultivara vrsta Hemerocallis fulva, H. lilioasphodellus i nekim drugim Hemerocallis vrstama.
Sakupljeni minirani listovi s ličinkama uzgajani su u laboratoriju i izašla imaga determinirana su kao Ophiomyia
kwansonis. Godine 2012. mine su nađene na lokaciji Veliko Trebeljevo (23 km zračne udaljenosti od Ljubljane),
Šmihel u blizini Pivke (50 km od Ljubljane), arboretum Volčji Potok – Radomlje (20 km od Ljubljane) i u Pod-
turnu kod Dolenjskih Toplica (54 km od Ljubljane). Imaga štetnika nađena su na domaćinu od svibnja nadalje.
Muha je autohtona na Tajvanu i u Japanu, odakle je unešena u Sjedinjene Američke Države i determinirana 2011.
godine. U novim staništima lisni miner graničice ponaša se kao strana vrsta, štetna za vrste roda Hemerocallis, pa
predviđamo njeno brzo širjenje u Europi. U radu se daje i osvrt na fi
 tosanitarni značaj O. kwansonis za ukrasne
vrste graničica, kao i za autohtone šumske zajednice u kojima se pojavljuje H. lilioasphodellus u Sloveniji i
mogućnosti za usporenje njezinog širenja. Ovo je prvo izvješće o pojavi O. kwansonis u Sloveniji i Europi.
KLJUČNE RIJEČI: Štetnik, Hemerocallis, graničice, Slovenija, šume, trgovina ukrasnim biljem
Uvod
Introduction
Graničice (Hemerocallis spp.) – Daylily (Hemerocallis spp.)
Graničice (Hemerocallis spp.) su omiljene ukrasne trajnice
koje uzgajaju u umjerenim klimatskim područjima širom
svijeta (Domac 1994). Prirodna staništa graničica je Daleki
Istok (Kina, Japan, Koreja, Ruski Daleki Istok), gdje je pri-
sutno oko 20 vrsta. Od strane uzgajivača selekcionirano je
mnogo kultivara koji se danas koriste za ukrasne svrhe. Ve-
lik interes za ukrasnu uporabu graničica uzrokovao je osni-
vanje brojnih društava, čiji je cilj promovirati ove biljke: u
Sjedinjenim Američkim Državama postoji Th
 e American
Hemerocallis society sa 7.769 članova iz 25 zemalja (poda-
tak iz 2011. g.), u Europi International European Daylily
society Hemerocallis Europa e.V
., British Hosta and Heme-
rocalllis Society i druge, u Australiji je aktivna Australian
Daylily Society, u Kanadi Canadian Hemerocallis Society,
a postoji još mnogo društava u različitim državama. Čla-
novi društava intenzivno izmjenjuju nove kultivare koji su
i predmet intenzivne međunarodne trgovine.

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 501–507
502
U Sloveniji je iz roda Hemerocallis raširena jedna autohtona
vrsta, žuta graničica (Hemerocallis lilioasphodelus L.) i ukra-
sna i alohtona vrsta, crvenožuta graničica (Hemerocallis
fulva (L.)). Žuta graničica se rjetko pojavljuje u svim fi
 to-
geografskim područjima, češće je prisutna u zapadnom,
središnjem i sjevernoistočnom djelu države (Jogan i sur.
2001). Njezina staništa su vlažne šume i vlažna staništa u
blizini vodotokova, od nizina do planinskog pojasa. U Po-
sočju žutu graničicu susrećemo u više biljnih zajednica. Po-
sebno na dolomitnoj podlozi označava umjereno vlažna
šumska staništa ekstremnih šumskih fi
 tocenoza, npr. aso-
ciacije Rhododendro hirsuti-Ostryetum Franz (1991) 2002
nom. prov., koja na nekim mjestima mogu biti slična sasto-
jinama zajednice Hemerocallido lilioasphodelo-Ostryetum
Poldini 1982.g. u Furlaniji (Dakskobler 2003). Žuta grani-
čica cvjeta tijekom lipnja i geofi
 t je (Martinčič i sur. 2010).
Vrsta je ugrožena i u Sloveniji je svrstana među zaštićene
biljke (MKGP 2004). H. lilioasphodelus je u Hrvatskoj ri-
jetka vrsta i po ugroženosti svrstana među osjetljive, odno-
sno ranjive vrste (Topić i Ilijanić 2004).
Druga vrsta, čiji su brojni kultivari često uzgajani i koja je
kao podivljala prisutna u Sloveniji, je crvenožuta graničica
(H. fulva). Pojavljuje se u Alpskom (Kobarid), Panonskom,
Submediteranskom i Subpanonskom fi
 togeografskom po-
dručju. Cvjeta u lipnju i srpnju i geofi
 t je (Martinčič i sur.
2010). To je ukrasna vrsta, njena domovina je Kina. U ne-
kim staništima u SAD-u je crvenožuta graničica pobjegla
iz uzgoja i poznata je kao invazivni korov.
Ukrasne vrste i kultivare roda Hemerocallis u Sloveniji nala-
zimo na primjer u Botaničkom vrtu Univerziteta u Ljubljani,
arboretumu Volčji Potok, rasadniku Semesadike d.o.o. Men-
geš, brojnim vrtnim centrima (Vrtnarstvo trajnice Carniola,
Vrtni center Kalia i dr.), privatnim vrtlarijama (Klančič, Go-
lob, i dr.), te parkovima i privatnim vrtovima.
Lisni miner graničice Ophiomyia kwansonis – Daylily
Leafminer Ophiomyia kwansonis
Ophiomyia kwansonis Sasakawa, 1961 (Diptera: Agromy-
zidae) je prirodno rasprostranjena u Japanu i Tajvanu (Sa-
sakawa 1961, Shiao i Wu 1999). Njenu prisutnost je najlakše
otkriti i prepoznati po dugim vijugavim i zmijolikim mi-
nama (ofi
 onomima), koji nastaju zbog hranjenja ličinki u
plojkama lista graničica (slika 1, 2). Mine su obično na gor-
Slika 1. Graničica (Hemerocallis sp.) sa ofionomima lisnog minera
graničice (Ophiomyia kwansonis)
Figure 1. Daylily (Hemerocallis sp.) with ophionoms of daylily leafminer
(Ophiomyia kwansonis)
Slika 2. Oštećen list graničice s minama
Figure 2. Leaf mine of daylily leafminer on daylily
503
JURC, M. et al.: PRVI NALAZ STRANOG ŠTETNIKA OPHIOMYIA KWANSONIS (DIPTERA: AGROMYZIDAE) U EUROPI I NJEGOVO FITOSANITARNO ZNAČENJE
njoj površini lista, ali kod jakog napada ili zbog ponovnog
pojavljivanja muhe u istom vegetacijskom periodu mogu
se naći i na donjoj površini lista. Na jednom listu može se
naći od jedne do nekoliko ličinki. Male, blijedo žute ličinke
(do 5 mm) izjedaju tunele, ostavljajući duge mine koje se
progresivno šire kako ličinke rastu (slika 3, 4). Ova ošteće-
nja mogu se primijetiti na lišću do njegovog odumiranja,
tijekom ljeta od suše ili u jesen poslije prvih mrazova. Li-
činke se mogu izolirati iz mina i uz 10x povećanje vide se
crni usni dijelovi ličinki kojima se ličinke koriste tijekom
ishrane biljnim tkivom. Kukuljenje se odvija u mini poslje-
dnjeg larvalnog stadija i kukuljica ima tipične spirakule (dio
dišnog sustava kukaca) koje vire kroz lisnu epidermu. Ku-
kuljice su svijetlo smeđe, dužine zrna riže (3–4 mm), u mini
ispod površine lista, najčešće u blizini lisne baze (slika 5,
6). Odrasle muhe su male (2–3 mm), potpuno crne, i pri-
lično zdepaste sa širokim trokutastim krilima (slika 7, 8),
a često ih možemo vidjeti na cvijetu graničica. O. kwanso-
nis može imati dvije ili više generacija godišnje, ovisno o
području gdje pridolazi. Prezimljuju kao ličinke ili kuku-
ljice u živom ili odumrlom lišću (Williams i Steck 2011,
Steck i Williams 2012). Miner uzrokuje slabljene domaćina
i umanjuje njihovu ukrasnu vrijednost. Znanstveno ime
"kwansonis" ova je muha miner dobila po ukrasnoj formi
graničice Hemerocallis fulva 'Kwanzo' (Kaempfer, 1712).
U Sjedinjenim Američkim Državama O. kwansonis pri-
sutna je najranije od 2006. godine, jer od tada postoje fo-
tografi
 je odrasle muhe amaterskog fotografa Vincenta J.
Hickeya, koje je snimio u državi Maine 4. 7. 2006. Muha
je bila identifi
 cirana 2011. godine i do tada se proširila na
Slika 3. Ličinka O. kwansonis u mini
ispod kutikule lista
Figure 3. Larva of O. kwansonis in the
leaf mine under the leaf cuticle
Slika 4. Ličinka dorzalno, kutikula
lista je odstranjena
Figure 4. Larva dorsally, leaf cuticle
removed

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 501–507
504
12 država SAD (Williams i Steck 2011; Steck i Williams
2012). U kolovozu 2012. g. već je nađena u 17 država SAD-
a (Weekly Report 2012).
U Sloveniji je identifi
 cirano šest vrsta roda Ophiomyia, ali
O. kwansonis do sada nije nađena (Maček 1999).
U ovome radu prvi se puta registirira prisutnost O. kwan-
sonis u Sloveniji i Europi.
Materijal i metode
Material and methods
Tijekom 2012. godine, nakon prvog nalaza simptoma O.
kwansonis u Ljubljani, za vrijeme vegetacijskog razdoblja tra-
ženi su simptomi napada minera na graničicama u Sloveniji.
U kontroliranim uvjetima u entomološkim kutijama u raz-
doblju od 19.10. 2011 do 14.4.2012. na posađenim biljkama
graničice uzgajane su ličinke i kukuljice muha roda Ophio-
myia. Sakupljena imaga determinirana su prema Saskawa
(1961), a materijal je na potvrdu poslan prof. dr. sc. Michaelu
von Tschirnhausu sa Fakulteta za biologiju, Sveučilišta Biele-
feld u Njemačkoj (2 primjerka). Na listovima graničica u Lju-
bljani sakupljena su imaga muha i to: 6.6. 2012 (9 primjeraka),
23.6. 2012 (3 primjerka), 9.7. 2012 (3 primjerka), 10.7. 2012
(3 primjerka), 14. 8. 2012 (7 primjeraka). Materijal je fotogra-
fi
 ran s povećalom OLYMPUS SZX 16, programom Analysis
i kamerom Nikon D200, objektiv Micro Nikkor 105 mm.
Imaga su pohranjena u tri zbirke (dr. Michaela von Tschir-
nhausa, Fakultaet Biologie, Universitaet Bielefeld, Nje-
mačka10 ženka i mužjak, napravljeni su genitalni preparati
mužjaka br. 3368; Biotehniška fakulteta, kolekcija BF– Lju-
bljana, 15 primjerka i Miloš Černy, Halenkovice, privatna
zbirka, 2 primjerka).
Slika 5. Kukuljica u proljeće na vriježama
Hemerocallis fulva
Figure 5. Pupa in the spring on Hemerocallis
fulva stolon
Slika 6. Kukuljica O. kwansonis
Figure 6. O. kwansonis pupa
505
JURC, M. et al.: PRVI NALAZ STRANOG ŠTETNIKA OPHIOMYIA KWANSONIS (DIPTERA: AGROMYZIDAE) U EUROPI I NJEGOVO FITOSANITARNO ZNAČENJE
Results
Rezultati
Ukupno je u sedamomjesečnom razdoblju sakupljeno 27
imaga O. kwansonis (uzgoj i sakupljanje u prirodi). Karak-
teristični ofi
 onomi muhe nađeni su na lišću u jesen 2011.
u Ljubljani na 4 lokaliteta (2 privatna vrta u Rožni dolini,
g. Gregorc, Večna pot 57; nasad vrta trgovine Maximarket;
javni park Tivoli i Botanički vrt Univerziteta u Ljubljani).
Godine 2012. mine su nađene još na dve lokacije u Ljubljani
(Rimska cesta i naselje Koseze), lokaciji Veliko Trebeljevo
(oko 23 km zračne udaljenosti od Ljubljane), u blizini sela
Šmihel kod Pivke (oko 50 km zračne udaljenosti od Lju-
bljane), arboretumu Volčji Potok – Radomlje (oko 20 km
od Ljubljane) i u Podturnu kod Dolenjskih Toplica (oko 54
km od Ljubljane) (slika 9).
Do kraja listopada 2012. pregledani su svi navedeni lokali-
teti i na svima su zabilježeni ofi
 onomi, ličinke, kukuljice ili
odrasle muhe O. kwansonis. Štete su registrirane samo na
Hemerocallis spp. Na svim lokalitetima muha se pojavila na
crvenožutoj graničici, u Botaničkom vrtu Univerziteta u
Ljubljani i na žutoj graničici, na H. fulva “Citrina" i drugim
svojtama graničica, na kojima je bio napad slabiji. Uvijek
su nalažena imaga koja se odmaraju na listu (na 5–15 cm
od vrha lista) u popodnevnim satima i u zasjeni.
U šumskim zajednicama u kojima pridolazi žuta graničica
vrsta O. kwansonis nije pronađena.
Rasprava i zaključci
Discussion and conclusions
Međukontinentalni promet sadnicama graničica potječe
uglavnom iz SAD-a i Europe, gdje se križanjima stvaraju
nove ukrasne kultivare, koje ljubitelji po svim kontinentima
žele dalje testirati i uzgajati (Drew i sur. 2010).
Lisni miner graničice je vjerojatno unesen u Sloveniju sa
sadnicama graničica iz SAD, manje je vjerojatno da je une-
sen iz Japana ili Tajvana, jer je trgovina s tim državama zna-
tno manja ili ne postoji. Kukuljice graničicine minerke se u
jesen nalaze uglavnom u donjim dijelovima listova, koji
zbog prvih zimskih mrazova odumiru i do proljeća se ra-
spadnu u trake. Kukuljice smo u proljeće prije vegetacijske
sezone našli i u raspadnutim listovima ispod površine ze-
mlje, u kojoj su rasle graničice. Zbog toga se ovaj lisni mi-
ner lako prenosi sa sadnicama graničica (vriježama) u sta-
nju mirovanja. To znači da su sadnice jedan od glavnih
vektora širenja O. kwansonis na veće udaljenosti. Trgovina
biljkama za hortikulturne svrhe najčešći je uzrok prenoše-
nja biljnih bolesti i štetočina, što potvrđuje i primjer prije-
nosa O. kwansonis (Drew i sur. 2010).
Prema iskustvima iz SAD O. kwansonis uzrokuje ekonom-
ske štete na različitim vrstama i ukrasnim sortama Hemero-
Slika 7. Imago O. kwansonis na listu Hemerocallis fulva, lateralno
Figure 7. Adult of O. kwansonis on the leaf of Hemerocallis fulva, lateral view
Slika 9. Karta rasprostranjenosti Ophyomyia kwansonis u Sloveniji
Figure 9. Distribution of Ophyomyia kwansonis in Slovenia
Slika 8. Imago O. kwansonis, dorzalno
Figure 8. Adult of O. kwansonis, dorsal view

Šumarski list, 9–10, CXXXVI (2012), 501–507
506
callis. Oštećenja zbog miniranja lisnog minera graničice ne
uzrokuje ugibanje domaćina, ali ga slabe i smanjuju ukrasnu
i fi
 nancijsku vrijednost biljaka graničice. Sasakawa (1961)
izvještava, da se u Japanu na jednom listu nalazi samo jedna
mina, ali smo kod naših promatranja zabilježili i do 6 mina
na jednom listu graničice. Veća brojnost mina na listu se
vjerojatno može tumačiti činjenicom da u novom staništu
(Europi i Sloveniji) još ne postoji kompleks parazitoida i pre-
datora ove vrste. U SAD na jednom listu graničice istovre-
meno su nađene tri ličinke i četiri kukuljice (Steck i Williams
2012). Oštećeni listovi u Sloveniji nađeni su prije cvjetanja
graničica krajem svibnja i miner je sukcesivno naseljavao
novo izrasle listove sve do kraja listopada, kada je promatra-
nje prekinuto. U Japanu lisni miner graničice ima tri gene-
racije godišnje: dvije u razdoblju od svibnja do srpnja i treću
od rujna do listopada (Sasakawa 1961). Na Floridi u SAD-u
zapažena je kontinuirana prisutnost imaga minera graničice
od ožujka do rujna, ali broj generacija nije utvrđen. U Ma-
rylandu su utvrđene dvije kulminacije brojnosti muha, u li-
pnju i kolovozu, pa se predviđaju najmanje dvije generacije
godišnje (Steck i Williams 2012). Naša zapažanja ne mogu
dati nikakve zaključke o broju generacija lisnog minera gra-
ničice u Sloveniji, jer njegova biologija nije praćena sustavno.
Zanimljivo je opažanje da se imaga minera graničice uvijek
zadržavaju na cvjetovima graničica (Steck i Williams 2012),
u našim promatranjima uvijek smo ih zapazili na nekoliko
centimetara od vrha lista i nikada na cvjetovima.
Budući da je vrsta karakterizirana kao štetna, bilo bi dobro
primijeniti mjere eradikacije i time spriječiti njeno širenje u
Europi. Lisni miner graničice nije na nijednoj listi štetočina,
koje obvezno treba iskorijeniti prema pravnoj regulativi, a na
liste bio bi svrstan ukoliko bi analiza rizika štetnog organizma
opravdala razloge za njegovo iskorjenjivanje. Analiza rizika
štetnog organizma nije napravljena i lisni miner graničice
možemo smatrati kao još jednog štetnika, čija mogućnost
prenošenja, razmnožavanja i štetnosti nije bila unaprijed
predviđena i zato nisu bile poduzete nikakve mjere za sprje-
čavanje njegovog unosa ili kasnije eradikacije. Nažalost ovi
naši preliminarni rezultati i nesistematična zapažanja upućuju
na to, da je štetnik široko raširen i zbog toga eradikacija više
nije moguća. U Sloveniji je zračna udaljenost dvaju krajnjih
nalazišta štetnika veća od 70 km i za eradikaciju ovog minera
trebalo bi iskorijeniti sve graničice na tom području. Zbog
uzgajanja graničica u privatnim vrtovima, fi
 tosanitarna in-
spekcija imala bi velike probleme sa suprotstavljanjem vla-
snika prilikom zahtjeva za eradikacijom. Iako miner nije
nađen u prirodnim nalazištima graničica, velika je vjeroja-
tnost da se štetnik i tamo raširio. Zbog toga smatramo da se
minera graničice ne može više suzbiti niti u Europi.
U Sloveniji je registriran velik broj rasadnika, arboretuma
i vrtnih centara gdje se mogu kupiti različite vrste i ukrasni
kultivari iz roda Hemerocallis. To su u Sloveniji, kao i u ci-
jeloj Europi, popularne ukrasne trajnice i predmet su inten-
zivne trgovine. Prisutnost minera graničice je vrlo lako uo-
čiti, pojavljuje se samo na vrstama iz roda graničica i ne
postoji nijedna druga vrsta kukaca koja bi na graničicama
bila uzrok sličnih simptoma ozljeda na listovima. Zato bi
nacionalna fi
 tosanitarna uprava i fi
 tosanitarna inspekcija
morale upozoriti uzgajivače i trgovce graničica o prisutno-
sti ovog novog štetnika u Europi, kako bi se zaustavila trgo-
vina kada se utvrdi prisutnost ovog štetnika. U situaciji
manjka pravne regulative samo savjesnim djelovanjem uz-
gajivača i trgovaca može se usporiti širenje i štete zbog ovog
minera. Time bi se usporilo širenje štetnika u Europi koji
bi se ipak širio, ali nešto sporije, prirodnim načinom, letom
imaga. Dodatno usporavanje širenja štetnika ostvarilo bi se
širokom akcijom informiranja stručne i opće javnosti o no-
voj opasnosti za graničice.
Primjer širenja lisnog minera graničice u Sjedinjenim Ame-
ričkim Državama negativan je primjer neučinkovitosti fi
 to-
sanitarne službe SAD-a kod brze determinacije štetnog or-
ganizama, što je temeljni preduvjet za njegovo uspješno
suzbijanje. Proteklo je pet godina od prve detekcije štetnika
2006. godine do prve determinacije 2011. godine (Williams
i Steck 2011, Steck i Williams 2012). Unos i širenje tog no-
vog štetnika za područje Europe nažalost potvrđuje i neu-
činkovitost europskog fi
 tosanitarnog sustava. Fitosanitarna
administracija republike Slovenije bila je obavještena o vje-
rojatnosti unosa O. kwansonis 14 dana poslije prvog nalaza
mina na lišću graničica 5. 10. 2011. O potvrdi identifi
 kacije
muhe od nezavisnog dipterologa obavješteno je isto tijelo
29. 6. 2012, i Fitosanitarna uprava RS je 9. 7. 2012. g. o na-
lazu obavijestila EPPO (European and Mediterranean Plant
Protection Organization) i SCPH (Standing Commitee on
Plant Health). Fitosanitarna uprava RS, EPPO i fi
 tosanitarni
organi EU do listopada 2012.g. po našem poznavanju nisu
informirali stručnu i javnost uopće o unosu nove štetne vr-
ste, nisu izradili Analizu rizika štetnog organizma, niti su
poduzeli ikakve zvanične mjere. Zbog toga zainteresirani
uzgajivači i ljubitelji nisu svjesni opasnosti kod trgovine sa
sadnicama graničica i zbog toga će se štetnik brzo raširiti
cijelom Europom. Fitosanitarna uprava RS označuje štetnika
kao: prolazan, nije podložan zakonskoj regulativi.
Djelot
vorne kemijske metode kontrole lisnog minera gra-
ničice još nisu poznate. Utjecaj kontaktnih insekticida na
ličinke i kukuljice nije učinkovit i vjerojatno bi s njihovom
uporabom negativno utjecali na moguće predatore i para-
zite. Za smanjenje šteta i sprječavanje širenja ovog štetnika
preporuča se uklanjanje i uništavanje listova grančica s mi-
nama. Posebno je važan pažljiv pregled nedavno kupljenih
sadnica graničica.
Zahvale
Acknowledgements
Zahvaljujemo se prof. dr. sc. Michaelu von Tschirnhausu sa
Fakulteta za biologiju, Sveučilišta Bielefeld u Njemačkoj, na
potvrdi determinacije vrste Ophiomyia kwansonis. Autori
507
JURC, M. et al.: PRVI NALAZ STRANOG ŠTETNIKA OPHIOMYIA KWANSONIS (DIPTERA: AGROMYZIDAE) U EUROPI I NJEGOVO FITOSANITARNO ZNAČENJE
se također zahvaljuju anonimnim recenzentima na kon-
struktivnim sugestijama, kojima je članak značajno unapri-
jeđen. Financijsku potporu ovom istraživanju pružila je Is-
traživačka Agencija Republike Slovenije (Programi P4-0107
i P40059).
Literatura
References
• Dakskobler, I., 2003: Floristične novosti iz Posočja in sosednjih
območij v zahodni Sloveniji – III. Hladnikia, 15–16: 43–73.
• Domac, R., 1994: Flora Hrvatske, priručnik za određivanje bilja.
Školska knjiga, Zagreb, 504 str., Zagreb.
• Drew, J., N. Anderson, D. Andow, 2010: Conundrums of a com-
plex vector for invasive species control: a detailed examination
of the horticultural industry. Biol Invasions 8: 2837–2851.
• Jogan, N., T. Bačič, B. Frajman, I. Leskovar, D. Naglič, A. Podo-
bnik, B. Rozman, S. Strgulc, Krajšek, B. Trčak, 2001: Gradivo za
Atlas fl
 ore Slovenije. CKFF, Miklavž na Dravskem polju, 443. str.
• Maček, J., 1999: Hiponomološka favna Slovenije. Slovenska
akademija znanosti in umetnosti, Razred za naravoslovne vede,
Ljubljana, Dela 37, 385 str., Ljubljana.
• Martinčič i sur., 2010: Mala fl
 ora Slovenije. Ključ za določanje
praprotnic in semenovk. Tahniška založba Slovenije, 976 str.,
Ljubljana.
• MKGP (Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano),
2004: Uredba o zavarovanih prosto živečih rastlinskih vrstah.
Uradni list Republike Slovenije, 46, 5933–5962, Ljubljana.
• Sasakawa, M., 1961: A study of the Japanese Agromyzidae (Dip-
tera), Part 2. Pacifi
 c Insects 3: 307–472.
• Shiao, S.F., W
.J. Wu, 1999: Supplements to the species of Agro-
myzinae (Diptera: Agromyzidae) from Taiwan, with notes on
three new records. Chinese Journal of Entomology 19: 343–364,
Taipei.
• Steck, G.J., G.L. Williams, 2012: Daylily Leafminer, Ophiomyia
kwansonis Sasakawa (Diptera: Agromyzidae), new to North
America, including Florida. Pest Alert, Florida Department of
Agriculture and Consumer Services, Division of Plant Industry,
6 str., Gainesville.
• Topić, J., L. Ilijanić, 2004: Hemerocallis lilioasphodelus L. u Hr-
vatskoj. 1. hrvatski botanički simpozij, 29.09.–02.10.2004, Mitić,
B.; Šoštarić, R. (ur.). – Zagreb, Hrvatsko Botaničko Društvo,
2004. 43.
• Williams, G.L., G.J. Steck, 2011: Daylily Leafminer, Ophiomyia
kwansonis Sasakawa, Newly Identifi
 ed in North America. NPDN
News 6, 9:2–3.
• Weekly Report, 2012: TPM/IPM Weekly Report for Arborists,
Landscape Managers & Nursery Managers. University of Mar-
yland extension, August 3, 2012: 3.
Summary
Th
 e daylily leafminer Ophiomyia kwansonis (Diptera: Agromyzidae) was found in autumn 2011 at 4 localities
in Ljubljana (2 private gardens, public park Tivoli and Botanical garden of University of Ljubljana) (locations:
X=101090, Y=459525; X=100891, Y=461620; X=101037, Y=461344; X=99737, Y=462774). In 2012 it was
found in the next six new locations: two in Ljubljana (Rimska road and Koseze), in the village Veliko Trebeljevo
approx. 25 km air distance from Ljubljana, near the village Šmihel by Pivka, approx. 50 km from Ljubljana,
Podturn near Dolenjske Toplice approx. 54 km from Ljubljana and arboretum Volčji Potok near Radomlje ap-
prox. 20 km from Ljubljana (locations: X=100496, Y=461632; X=103238, Y=459190; X=96365, Y=480155;
X=56886, Y=436145; X=117053, Y=469814; X=66391, Y=503581). Th
 e adults were found on the daylilly plants
from the end of May till October, when our observation ceased. Th
 is is the fi
 rst report of O. kwansonis in Slov-
enia and in Europe as a pest of Hemerocalis spp. Its larvae bore longitudinal, whitish, meandering tunnels in
the leaves of Hemerocallis plants (ophionoms), weakening them and reducing their ornamental value. Natural
distribution of the species is Japan and Taiwan and in 2006 it was noticed in the United States of America
where it is still spreading. Th
 e fl
 y was not identifi
 ed until 2011 and thus no legislative measures to prevent its
spread were put in place. According to the observations from the USA O. kwansonis is a pest that causes eco-
nomic damage in diff
 erent species and ornamental varieties of Hemerocallis. Our preliminary and unsystem-
atic observations show, that in Slovenia, due to the air distance spread of more than 70 km, the suppression of
O. kwansonis is not possible any more. Th
 e introduction and the spread of this new pest again confi
 rms the
ineffi
  ciency of the phytosanitary system of the USA and of the European Union. To the authors knowledge no
offi
  cial measures against the pest were put into force in the EPPO region nor in the European phytosanitary sys-
tem by the middle of October 2012, although the EPPO and SCPH were informed about the confi
 rmation of
the determination by the dipterologist dr. Michael von Tschirnhaus on 6th July 2012. Daylily trade is the prob-
able pathway of the pest since hibernation occurs mostly underground in the lower parts of withered leaves,
which are attached to dormant stolons in trade. Pest status of Ophiomyia kwansonis offi
  cially declared by the
NPPO of Slovenia is: Transient: non-actionable.
KEY WORDS: pest, Hemerocallis, daylilies, Slovenia, forests, ornamental plants trade
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
508
ZAŠTITA PRIRODE • Nature prot
 ect
 ion
oba roditelja oko dva tjedna kada napuštaju gnijezdo. S hra-
njenjem nastavljaju i nekoliko dana nakon napuštanja gni-
jezda. Hrane se uglavnom manjim insektima i puževima.
Vezan je za obalna močvarna staništa koja su obrasla vege-
tacijom, među kojom se vješto skriva. Životni vijek mu je
kratak, u prosjeku dvije godine.
Nastanjuje cijelu Europu osim na sjeveru srednje Skandi-
navije, sjevera Rusije i Islanda, te na jugu Portugala, Špa-
njolske, Grčke i sredozemnih otoka. U Hrvatskoj je brojna
gnjezdarica kontinentalnog dijela koja boravi kod nas u
razdoblju od travnja do rujna. U priobalju se pojavljuje kao
preletnica na putu prema zimovalištima u Africi.
Trstenjak rogožar je strogo zaštićena svojta u Republici Hr-
vatskoj.
ZAŠTITA PRIRODE • Nature prot
 ect
 ion
Naraste u dužinu oko 13 cm s rasponom krila 17–21 cm,
te do 13 g težine. Najčešći je od tri vrste ispruganih trste-
njaka koji naseljavaju Europu. Boja perja odozgo je smeđa
s prošaranim leđima i krilima. Odozdo je svjetliji s bjelka-
stim grlom i prsima, svijetlo smeđom trticom, te zaoblje-
nim repom. Na glavi je naglašena kremasto žuta očna pruga
i tamno smeđe tjeme koje je po sredini nešto svjetlije. Kod
mladih ptica očna pruga je žuto smeđe boje. Kljun je ravan,
tanak i šiljasti. Noge su sivo smeđe boje. Spolovi su slični.
Gnijezdi jedan puta, rijetko do dva puta tijekom godine od
travnja do srpnja. Gnijezdo je smješteno u močvarnoj ve-
getaciji blizu tla i u pravilu ga pravi ženka. Građeno je od
travnih vlakanaca, paukove mreže i lišća, a iznutra je oblo-
ženo perjem i travom. Nese 4–6 zeleno smeđih jaja proša-
ranih s tamnim pjegama, veličine oko 18 mm. Na jajima
sjedi ženka oko dva tjedna. Mlade ptiće u gnijezdu hrane
Odrasla i mlada jedinka u drugom planu (Krunoslav Arač)
Karakteristična ispruganost glave (Krunoslav Arač)

TRSTENJAK ROGOŽAR (ACROCEPHALUS
SCHOENOBAENUS L.)
Mr. sp. Krunoslav Arač
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
509
ZAŠTITA PRIRODE  • Nature prot
 ect
 ion
U povijesnom središtu grada, vrlo blizu Bazilike svetog An-
tuna, nalazi se Botanički vrt Sveučilišta u Padovi. Smatra
se najstarijim botaničkim vrtom na svijetu koji je ostao na
istome mjestu od svoga osnutka do danas. Vrt je osnovan
dekretom Senata Mletačke Republike, 29. lipnja 1545. go-
dine, na površini koja je pripadala Benediktincima. Nje-
gova izvorna namjena bila je uzgajanje i učenje prepozna-
vanja ljekovitih biljaka, od kojih su se pripravljali tzv.
jednostavni lijekovi, odnosno lijekovi dobiveni neposredno
iz prirode. Stoga je vrt nazvan Hortus Simplicium. To je raz-
mjerno mali vrt, koji se prostire na površini od 2,2 ha. Vrlo
je prepoznatljiv i jedinstven izvorni povijesni dio, ograđen
kružnim visokim zidom, čija je balustrada od istarskog
Središnji dio vrta.
Plan vrta za slijepe posjetitelje.
BOTANIČKI VRT SVEUČILIŠTA U PADOVI –
NAJSTARIJI BOTANIČKI VRT NA SVIJETU
Prof
 . dr. sc. Marilena Idžojtić
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
510
kamena. Taj središnji krug u sebi sadrži četiri kvadrata, raz-
dvojena dvjema glavnim okomitim osima, odnosno sta-
zama. Biljke su unutar kvadrata posađene u omeđena, mala
polja, a svaki je kvadrat okružen niskom željeznom ogra-
dom. Unutar toga povijesnog dijela vrta nalazi se zname-
nita “Goetheova palma", mala žumara (Chamaerops humi-
lis L.), koja je ujedno i najstarija biljka u vrtu, posađena
1585. godine i smještena u zasebnom, malom, osmerokut-
nom stakleniku. Johann Wolfgang von Goethe spomenuo
je tu palmu u djelu “Metamorfoza biljaka", iz 1790. godine.
Druga biljka koja se povezuje s Goehteom, također je iz
ovoga dijela vrta. To je ginko (Ginkgo biloba L.), jedan od
najstarijih primjeraka u Europi. Goehte je bio očaran ovom,
tada neobičnom i rijetkom biljkom, posađenom 1750. go-
dine, koju je vidio na svome putovanju Italijom 1786. go-
dine. Osim po svojoj starosti, taj je primjerak specifi
 čan i
po tome što je na mušku biljku cijepljena plemka sa žen-
skog primjerka, pa ta, sada već jako debela grana, redovito
Jedno od četiriju pravokutnih polja, s Goetheovom palmom u pozadini.
Azijska platana iz 1680. godine.
Pločica za ginko, s Bra-
jevim pismom i dodatna
oznaka za audio i multi-
medijsku točku.
Ginko iz 1750. godine.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
511
pirane mediteranske biljke, planinske biljke u alpinetumu,
slatkovodne biljke, sukulenti, orhideje i tropske biljke u sta-
kleniku, mesožderke, kao i biljke s prirodnih područja ne-
posredno blizu Padove.
donosi obilje sjemena. Tako ovaj ginko izgleda kao jedno-
domna, a ne dvodomna biljka. Znamo da je prvi ginko u
Europi posađen u Nizozemskoj, u Botaničkom vrtu Sveu-
čilišta u Utrechtu, 1730. godine, a najstariji primjerak u
Hrvatskoj nalazi se u Daruvaru i datira iz 1777. godine.
Okomite staze, koje su spomenute jer razdjeljuju povijesni
dio vrta na četiri dijela, završavaju reprezentativnim vra-
tima, kroz koja se izlazi u drugi, manje formalni dio vrta,
u kojem se kruži oko vanjskog dijela zida i gdje se također
nalaze neki vrlo stari primjerci stabala. Ako se nakon ulaza
krene lijevo, naići ćemo na impresivan primjerak azijske
platane (Platanus orientalis L.), posađen 1680. godine, s
potpuno šupljim unutrašnjim dijelom debla. Iz 1800. go-
dine su dva stabla velecvjetne magnolije (Magnolia grandi-
fl
 ora L.), koji se nalaze na ulazu u vrt, nasuprot kućici za
naplatu ulaznica. Blizu magnolija je i korzički crni bor (Pi-
nus nigra J. F. Arnold subsp. laricio /Poir./ Maire), posađen
1836. godine.
Tijekom povijesti vrt je imao značajnu ulogu u unošenju i
proučavanju egzotičnih biljaka iz različitih dijelova svijeta,
posebno onih s kojima je Venecija bila povezana. Danas se
u vrtu uzgaja oko 6.000 različitih biljnih svojti. One su po-
dijeljene prema uporabi te sistematskoj ili biljnogeografskoj
pripadnosti. Tako su osim ljekovitih i otrovnih biljaka gru-
Vrata i zid s balustradom koji omeđuje povijesni dio vrta.
Sunčani sat.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
512
Biljke su u vrtu označene s nekoliko tipova pločica. Ono
što je značajno, dio biljaka označen je pločicama koje uz
uobičajene podatke imaju i nazive na Brajevom pismu, za
slijepe i slabovidne posjetitelje. Za iste osobe često se u ar-
boretumu, u posudama postavljenima na stolove, izlažu
različite tematske zbirke, kako bi ih oni mogli opipom ili
mirisom upoznati. Vrt je moguće obići uz audio i multime-
dijsko vodstvo.
Osim biljaka, velika vrijednost u vrtu su arhitektonski ele-
menti. Tako nam pozornost privlače fontane napajane to-
plom vodom iz dubokog arteškog bunara, kipovi Teofrasta
i Solomona kod južnih, odnosno istočnih vrata, kao i tri
sunčana sata, različitih oblika. Već spomenuta balustrada
na kružnom zidu sadrži vaze i poprsja značajnih povijesnih
osoba. Zbog nedostatka prostora staklenici su premaleni,
uski i često prenatrpani biljkama te djeluju mračno.
Uz vrt se nalaze znanstvena knjižnica i herbarij. Za nas je
od posebnog povijesnog i znanstvenog značenja herbarij-
ska zbirka dalmatinske fl
 ore, koju je 1871. godine donirao
Robert Visiani. Ta zbirka sadrži oko 2.500 svojti, s oko
10.000 primjeraka, uključujući i mnoge tipske primjerke
koje je Visiani koristio pri pisanju djela “Flora Dalmatica"
(u tri sveska, 1842.–1852. godine). Rođen, a kasnije i po-
kopan u Šibeniku, Visiani je bio više od 40 godina ravnatelj
Botaničkog vrta u Padovi.
Botanički vrt je 1997. godine uvršten u popis svjetske ba-
štine UNESCO-a, uz obrazloženje da je upravo taj vrt is-
hodište ostalih botaničkih vrtova u svijetu, da predstavlja
rođenje znanosti, znanstvene razmjene i razumijevanja od-
nosa prirode i kulture te da je dao veliki doprinos razvoju
mnogih modernih znanstvenih disciplina, posebno bota-
nike, medicine, kemije, ekologije i farmacije. Danas ovaj
botanički vrt uz obrazovnu i znanstvenu ulogu ima i zada-
tak očuvanja rijetkih i ugroženih biljnih svojti.
Ako ste u Padovi, u posjeti Bazilici svetog Antuna, kapucin-
skoj samostanskoj crkvi svetoga Križa ili brojnim drugim
znamenitostima, svakako posjetite i ovaj lijepi, mali povije-
sni botanički vrt, uz prethodnu provjeru radnog vremena.
Velecvjetna magnolija izuzetnih dimenzija, u klaustru Bazilike svetog Antuna.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
513
spomenutog Ministarstva Uprave za zaštitu prirode Zrinke
Domazetović, sjednici su, uz članove Povjerenstva i stručne
vještake za procjenu šteta od strogo zaštićenih velikih zvi-
jeri, nazočili predstavnici obaju resornih ministarstava, Dr-
žavnog zavoda za zaštitu prirode, Hrvatskog lovačkog sa-
veza, županijskih lovačkih saveza, tvrtke Autocesta
Rijeka-Zagreb, znanstvenici koji se bave problematikom
velikih zvijeri, predstavnici zaštitarskih udruga i dr.
Vuk stalno prisutan na području devet županija
U ime sastavljača Izvješća (mr.sc. Jasna Jeremić, dr.sc. Josip
Kusak i Nikica Skroza) izvješće o štetama na domaćim ži-
votinjama i utjecaju na divljač, brojnosti i smrtnosti popu-
lacije vuka te o stanju populacije vuka u susjednoj nam Slo-
veniji i Bosni i Hercegovini podnijela je Jasna Jeremić.
Podsjetivši da je vuk u RH strogo zaštićena vrsta te kao sa-
stavni dio dinarsko-balkanske populacije stalno prisutan
na 18,2 tisuće četvornih kilometara (povremeno i na 6,0
tisuće!) odnosno na području 9 županija. Procjena brojno-
sti u minulih 7 godina (2005–2011) kretala se od 160 do
220 jedinki (prosječno 190), dozvoljavajući svakogodišnje
zahvate. Tako je u tom sedmogodišnjem razdoblju bio uku-
pno dopušten zahvat 95 jedinki, od čega je odstrijeljeno
njih 62 (65 %). Najveći broj zahvata odobren je na području
Dalmacije, gdje su zabilježene najveće štete na domaćim
životinjama. Najveći zahvati odobravani su 2010. (24 je-
dinke) i 2011.g. (22) i to pretežito na području Splitsko-
dalmatinske, Šibensko-kninske, Primorsko-goranske i
Ličko-senjske županije (po 5 odnosno 4 jedinke). Posljed-
nje 2011/12. godine od dopuštenog zahvata od 22 jedinke
u vremenu od 1.listopada 2011. do 29.veljače 2012. izvršen
je odstrjel 21 jedinke vuka. Nije izvršen dopušteni odstrjel
samo jednog vuka u Karlovačkoj županiji.
Koristeći različite metode u procjenjivanju brojnosti vu-
kova, od telemetrijskog praćenja do akcije praćenja prema
tragovima u snijegu, procijenjeno je da u Hrvatskoj živi
prosječno 201 jedinka vuka raspoređena u 50 čopora, od
kojih 24 granična. Evidentirana smrtnost u razdoblju iz-
među dva izvješća, rujan 2011– rujan 2012.godine, iznosi
35 jedinki vuka, što je za 17,41 % od procijenjene brojnosti
populacije. Dojave i dokazi o nezakonitom ubijanju vukova
ukazuje da se ono događa unatoč odobrenoj kvoti, a ne da
je zamijeni, što je bila namjera odredaba usvojenog Plana
upravljanja vukom u RH za razdoblje 2010–2015.g.
To su neki od zaključaka proširene sjednice Povjerenstva
za praćenje populacije velikih zvijeri u RH, koja je s temom
"Stanje populacije vuka u Republici Hrvatskoj u 2012.go-
dini i određivanju zahvata u populaciju" održana u četvrtak
27.rujna ove godine u Ministarstvu zaštite okoliša i prirode
u Zagrebu. Pod predsjedanjem predsjednika Povjerenstva
prof. dr.sc. Đure Hubera s Veterinarskog fakulteta Sveuči-
lišta u Zagrebu i voditeljice Službe za biološku raznolikost
Odobreni i realizirani zakoniti zahvati vuka u Hrvatskoj u razdoblju 2005–
2011. Izvor: Državni zavod za zaštitu prirode
2005. 2006. 2007. 2008. 2009. 2010. 2011. Ukupno
Odobren
zakoniti zahvat
4
7
7
10
21
24
22
95
Realiziran
zakoniti zahvat
0
2
4
9
7
19
21
62
Prema procijenjenoj brojnosti u Hrvatskoj je tijekom minulog sed
mo-
godišnjeg razdoblja (2005–2011) prosječno obitavalo 208 vukova u
pedeset čopora (Foto: Josip Kusak)
STANJE POPULACIJE ZAŠTIĆENOG VUKA
DOPUŠTA ODSTRJELNI ZAHVAT
Alojzije Frković, dipl. ing. šum.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
514
Najveće štete od vuka na ovcama u Dalmaciji
Što se tiče šteta na domaćim životinjama, odnosno utjecaju
na divljač, prema riječima Jasne Jeremić, potvrđena je isku-
stvena istina da su na području Dalmacije gdje je stočarstvo
pretežito ekstenzivnog karaktera štete najveće na stoci
(ovca, koza), dok u gorskim područjima (Gorski kotar,
Lika, Velebit) vuci se pretežito okomljuju na divljač (srna,
jelen, divlja svinja). Najzastupljenija stoka koja se uzgaja su
ovce, kojih je najveći broj registriran u Zadarskoj, Šiben-
sko-kninskoj i Ličko-senjskoj županiji s 207 tisuća jedinki
ili 60 % svih ovaca na području rasprostranjenosti vuka u
RH. Logičan je slijed da su ovce bile glavna žrtva vuka (63
% svih stradalih životinja).
Kako telemetrijska istraživanja ostaju i dalje vrlo važna za
određivanje stanja populacije vuka (utvrđivanje lokacija
praćenih jedinki i čopora, njihova prosječna veličina,
dnevna kretanja i sl.), djelatnici Veterinarskog fakulteta
Sveučilišta u Zagrebu te OIKON-institut i dalje uznastoje
obilježiti što veći broj vukova. Nažalost, to im nije pošlo za
rukom u 2011.godine, a za ranije obilježene vukove izgu-
bljeno praćenje, u prvoj polovici 2012.g. uhvaćena su tri
vuka, od kojih su dvije ženke obilježene radioodašiljačima.
Pomno se prate čopori "Risnjak" (5 vukova), "Snježnk" i
"Suho". Najduže praćeni vuk u čoporu "Snježnik" bila je
vućica "Hilda", koja je praćena gotovo punih 9 godina, toč-
nije 3.269 dana. Zadnji signal s njene ogrlice skinut je lipnja
2011. Što se čopora "Suho" tiče, utvrđeno je da je ovaj čo-
por tijekom 2010. imao mlade. Koliko interesantni mogu
biti rezultati telemetrijskih istraživanja, potvrđuje praćenje
vuka "Slavc" iz slovenskog čopora "Slavnik", koji dio svog
životnog prostora ima na području Učke i Ćićarije. Prema
podacima iz susjedne Slovenije taj je vuk u 2012.g. otišao
u disperziju te preko Slovenije i Austrije stigao u Italiju na
područje Trente, zauzevši novi teritorij. U nas se još kao
stalni čopori vode čopori "Krasno", "Vučevica" i "Kozjak",
ali i više graničnih čopora, koji dio godine provode u našoj
zemlji, a dio u "inozemstvu".
Odobren zahvat od 16 vukova u 2012/13. godini
Obradom svih prikupljenih podataka te korekcijom s ob-
zirom na rezultate telemetrijskih istraživanja, modela sta-
ništa i graničnih čopora, iz Izvješća proizlazi da se u RH
populacija vuka kreće od najmanje 162 jedinke do najviše
234 jedinke ili u prosjeku 201 jedinke raspoređene u 50 čo-
pora. Unutar granica RH nalazi se 26 čopora (24 čopora su
granična!), obitavajući na teritoriju 9 županija. Neki čopori
imaju životni prostor na području dvije, pa čak i tri župa-
nije. U odnosu na 2011.g. broj čopora, a i brojnost jedinki,
Najveći broj šteta od vukova na ovcama u 2011.g. registriran je u
Šibensko-kninskoj (759) i Splitsko-dalmatinskoj županiji (605), gdje je
ukupno zabilježeno 78 % svih šteta od vuka (Foto: Alojzije Frković)
Dinamika procijenjene brojnosti popu-
lacije vuka u RH u razdoblju od 2005.
do 2012. godine. Izvor: Državni zavod
za zaštitu prirode
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
515
ostao je nepromijenjen, odnosno nije se značajno mijenjao.
Što se smrtnosti vuka tiče u minuloj 2011/12.g. zabilježeno
je stradavanje 35 jedinki vuka, od čega je 21 (60 %) jedinka
U područjima gdje se mogu očekivati ili se učestalo pojavljuju vukovi,
domaće životinje mora čuvati pastir i pas čuvar (Foto: Alojzije Frković)
zakonito odstrijeljena, 11 (31 %) ih je stradalo u prometu,
dvije (6 %) su nezakonito odstrijeljene, a jedna je uginula
uslijed bolesti.
S obzirom na utvrđeno stanje populacije vuka, zabilježene
štete na stoci i utjecaju na divljač te neprovođenje uspješne
zaštite na terenu, što za posljedicu ima ilegalan odstrjel,
prijedlog prof. Hubera da se poštujući kriterije iz Plana
upravljanja vukom za 2012/13.g. odobri zahvat od 16 je-
dinki vuka izazvao je živu ali konstruktivnu raspravu, re-
zultirajući sljedećim zaključkom: Povjerenstvo predlaže
Ministartvu zaštite okoliša i prirode da dopusti izlučenje
po četiri jedinke vuka na području Primorsko-goranske,
Ličko-senjske, Šibensko-kninske i Splitsko-dalmatinske žu-
panije te po jedne jedinke vuka na području Sisačko-mo-
slavačke i Zadarske županije, točnije u općinama Poličnik,
Posedarje i Ražanac. U slučaju zaraznih bolesti (bjesnoće)
ili neuobičajenog (devijantnog) ponašanja pojedinih je-
dinki ili ugrožavanja ljudi, kako je pojasnila Zrinka Doma-
zetović, Povjerenstvo može predložiti, a Ministarstvo odo-
briti i interventni zahvat u svrhu izlučenja problematičnih
jedinki, kako je to već praksa kad je u pitanju medvjed.
WWF i nevladine organizacije pozivaju
ministra Zmajlovića da zaustavi štetne
projekte regulacije rijeka
Zagreb – Posljednje Izvješće Europske komisije (EK) o na-
pretku Hrvatske otkriva ozbiljne defi
 cite u provedbi politike
zaštite okoliša EU u Hrvatskoj. Posebno kritizira "nedo-
statnu kvalitetu studija procjena utjecaja na okoliš (PUO)"
na osnovu kojih je nadležno ministarstvo zaštite okoliša
odobrilo niz velikih i ekološki štetnih projekata regulacija
rijeka. Europska komisija zaključuje da se "kvaliteta i kon-
trola kvalitete studija PUO mora znatno poboljšati". Pred-
metno Izvješće predstavljeno je ovih dana Europskom par-
lamentu i Vijeću u Bruxellesu, kako bi se upoznali s
napretkom Hrvatske.
Prije objave Izvješća hrvatske i međunarodne nevladine or-
ganizacije, poput WWF-a, Zelene akcije, Hrvatskog društva

EU KRITIZIRA OKOLIŠNU POLITIKU
REPUBLIKE HRVATSKE
Pet
 ra Boić Pet
 rač
za zaštitu ptica i prirode te njemačkog EuroNatura, u više su
navrata upozoravale da je regulacijskim projektima na Du-
navu, Dravi, Muri, Savi, Neretvi i Ombli ugroženo više od
500 kilometara izuzetno vrijednih hrvatskih rijeka i njihovih
ekosustava. Nevladine organizacije također su podnijele pri-
tužbe na postupak izrade i zaključke dotičnih studija PUO
jer su projekte procijenile kao okolišno prihvatljive.
Izvješće EK potvrdilo je stav hrvatskih i međunarodnih ne-
vladinih organizacija koje već duže vrijeme upozoravaju na
štetnost projekta regulacije rijeka i katastrofalno stanje u
procesima donošenja odluka na području vodnog gospo-
darstva. "Kritike Europske komisije smatramo kao jasan
politički signal Mihaelu Zmajloviću, ministru za zaštitu
okoliša i prirode, da zaustavi svih sedam projekata kako bi
se pokazala ozbiljna spremnost na prihvaćanje EU legisla-
tive koja je preduvjet za pristupanje EU", komentirala je
izvješće Irma Popović Dujmović iz WWF-a.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
516
Organizacije za zaštitu okoliša najviše su kritizirale način
izrade studija PUO u kojima nedostaje odgovarajuća pro-
cjena utjecaja ovih projekata na okoliš i prirodu te tako nisu
u skladu s propisima EU. "Evidentno je da su studije PUO
svedene samo na formalni instrument za dobivanje sugla-
snosti za daljnju realizaciju projekta. Očigledno je da su
predloženi projekti zastarjeli, ekološki destruktivni i samim
time ekonomski neopravdani", dodaje Tibor Mikuška iz
Hrvatskog društva za zaštitu ptica i prirode.
"U slučaju hidroelektrane Ombla imamo primjer 157 mili-
juna eura skupe investicije koja se temelji na lošoj, 13 godina
staroj PUO. Prema najavama čelnika HEP-a za očekivati je
da na kraju ovih 157 milijuna eura neće biti iskorišteno u
svrhu proizvodnje električne energije, već u svrhu osigura-
vanja dovoljnih količina vode koja će se moći koristiti za
druge ekološki iznimno štetne projekte kao što su golf igra-
lišta. Nalazi ovog izvješća potvrđuju zaključke analize neza-
visnih hrvatskih stručnjaka da je hidroelektrana Ombla loš
projekt. Dakle, još jednom, pozivamo Vladu Republike Hr-
vatske da odustane od ovog ekološki štetnog projekta", za-
ključuje Enes Ćerimagić iz Zelene akcije.
Svako reguliranje i kanaliziranje prirodnih korita rijeka
može uništiti ranjivu biološku raznolikost i krajolike i do-
vesti do nepovratnih negativnih posljedica za okolno sta-
novništvo. U posljednjih nekoliko godina pet od sedam re-
gulacijskih projekta dobilo je odobrenje nadležnog
ministarstva: regulacije na Savi, donjoj Dravi i Neretvi, kao
i kanal Dunav-Sava te brana za podzemnu hidroelektranu
Ombla, a u tijeku je još donošenje odluke o regulaciji 53 km
dugog predjela Dunava, u području svjetski poznatog Parka
prirode Kopački rit, i regulaciji ušća Drave i Mure. Nevla-
dine udruge naglašavaju da je kroz ove projekte ugroženo
oko 370.000 hektara riječnog krajolika, ali i fi
 nancijska sred-
stva koja mogu biti utrošena za projekte održivog razvoja.
Ovoga ljeta tiskan je Zbornik radova s okruglog stola kojega je organizirala Hrvatska akademija
znanosti i umjetnosti, Znanstveno vijeće za poljoprivredu i šumarstvo i Znanstveno vijeće za zaštitu
prirode, na temu Šume, tla i vode – neprocjenjiva prirodna bogatstva Hrvatske. Zbornik radova
uredili su akademici Slavko Matić, Franjo Tomić i Igor Anić. U Šumarskom listu br. 5–6/2011., str.
309–315, prikazani su radovi izlagača i rasprava, na temelju čega je donesen zaključak kojega ovdje
objavljujemo, a koji je naznačen kao zvanični stav Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti kada
su u pitanju šume, tla i vode Republike Hrvatske. Napominjemo, kako su akademici Slavko Matić i
Igor Anić 3. listopada 2012., na sjednici Upravnog odbora Hrvatskoga šumarskog društva, čiji su
članovi, podijelili po desetak primjeraka Zbornika svakom predsjedniku ogranka HŠD-a, koji će ih
u svojim sredinama proslijediti šumarskoj stručnoj javnosti na uvid i korištenje.
ŠUME, TLA I VODE – NEPROCJENJIVA
PRIRODNA BOGATSTVA HRVATSKE
Uredništvo
AKTUALNO  • Curr
 ent news
Zaključak okruglog stola održanog 12. svibnja
2011. godine u Hrvatskoj akademiji znanosti i
umjetnosti
Život čovjeka, kao i svaki drugi oblik života na planetu Ze-
mlja ne bi bio moguć bez šume, tla i vode. Zato su to naj-
vrjednija bogatstva hrvatske prirodne riznice.
Šume su jedino obnovljivo prirodno bogatstvo hrvatskoga
naroda. Odlikuje ih iznimna raznolikost i prirodnost koje
su posljedica zemljopisnog položaja, raznolikih stanišnih
prilika i pravilnog načina gospodarenja. Gospodarenje šu-
mama u Hrvatskoj je prirodno i potrajno gospodarenje koje
održava i unapređuje gospodarske i općekorisne uloge
šume. U današnjim uvjetima općekorisne uloge šume imaju
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
517
veliko značenje. Radi se o hidrološkim, vodozaštitnim, kli-
matskim, protuimisijskim, zdravstvenim, rekreacijskim, tu-
rističkim i drugim ulogama, koje u nas poglavito pružaju
državne šume. Šume optimalno i trajno ispunjavaju gospo-
darske i općekorisne uloge uz uvjet pravilnog gospodare-
nja. Pravilno gospodarenje moguće je samo pod nadzorom
šumarskog stručnjaka. Dužnost je države preko nadležnih
tijela pronaći mehanizme djelotvornog nadzora struke nad
svim šumama, bez obzira na vlasništvo ili stupanj zaštite.
Privatizaciju šuma u javnom vlasništvu može se dopustiti
izuzetno i pod uvjetom da je osigurano pravilno gospoda-
renje. Treba spriječiti usitnjavanje velikih šumskih kom-
pleksa.
Kao nasljeđe baštinjeno od prethodnih naraštaja, tlo je
pravi dragulj nacionalne riznice. Značajka mu je da sporo
nastaje, brzo nestaje, pa se prema njemu valja odnositi s
osjećajem odgovornosti ne samo pred aktualnim, već i pred
naraštajima koji dolaze. Sva suvremena razvojna pitanja i
dvojbe koje se prelamaju na tlu kao središtu agroekosustava
i polaznoj točki na "putu hrane od tla do tanjura", u fokusu
su zanimanja znanstvene i šire javnosti i donositelja ključ-
nih razvojnih odluka diljem svijeta. Ocjenjujući kako je tlo
(pre)dugo "zapostavljen" resurs, Europsko povjerenstvo je
urgentnim označilo provedbu Th
 ematic Strategy for Soil
Protection i pokrenulo niz mjera zaštite tala Europe koje će
nas obvezati poslije pristupa europskoj zajednici naroda.
Polazište je da je tlo kao prirodni resurs "ravnopravni" član
"ekološke trijade"; tlo – voda – zrak pa mu valja posvetiti
jednaku pozornost kao vodi i zraku. Država treba osigurati
nazočnost i djelotvornu primjenu znanosti i struke u gos-
podarenju s tlom. Nesporna je potreba i pravo vrijeme pred
izazovima sutrašnjice promišljenije i rigoroznije pristupiti
privatizaciji i usitnjavanju poljoprivrednog zemljišta, kao
nacionalnom blagu i osnovi skladnog, održivog razvoja.
Jer, pred sutrašnjicom smo svi odgovorni.
Voda je nezamjenljivo prirodno bogatstvo, pa lokalni, re-
gionalni i globalni razvoj ovisi, i ovisit će u budućnosti, o
raspoloživosti voda i njihovoj kakvoći. Zbog posebnih hi-
droloških uvjeta hrvatski narod prati povijesna borba "pro-
tiv" i "za" vodu. Posebno značenje ima izvedba mjera zaštite
od poplava. Isto tako, u svrhu uzgoja poljoprivrednih kul-
tura potrebno je izvoditi mjere odvodnje, a na onim povr-
šinama gdje su sustavi izvedeni potrebno ih je održavati.
Navodnjavanje je obrnuta melioracijska mjera od obrane
od poplava i mjera odvodnje. Izvođenjem navodnjavanja
poljoprivrednici se bore "za" vodu i time čine velik dopri-
nos kroz proizvodnju hrane. Voda je temelj javne, lokalne
i privatne vodoopskrbe, a kako se sve više koriste konzu-
mne, tj. mineralne, izvorske i stolne vode u bocama, one
sve više postaju i komercijalno zanimljiva, pa i izvozna
"roba". Kako je voda posebno prirodno bogatstvo, na vodu
imaju pravo svi i ne može se dozvoliti privatno vlasništvo
voda.
Zbog urbanizacije, gospodarskog i općeg razvoja, šume, tla
i vode su sve više ugrožene. Hrvatska akademija znanosti i
umjetnosti zalaže se za jedinstven prihvatljiv stav svim op-
cijama (socijalnim, gospodarskim, ekološkim, vjerskim,
političkim) te da je održivo gospodarenje i djelotvorna za-
štita šumskog bogatsva, tla i voda preduvjet skladnom i po-
trebnom, gospodarski, okolišno i socijalno prihvatljivom
daljnjem razvoju Hrvatske.
AKTUALNO  • Curr
 ent news
Zadržavajući si pravo izmjene i dopune svog Programa
izdavanja prigodnih poštanskih maraka, Hrvatske su po-
šte u suradnji sa Svjetskim fondom za očuvanje prirode
(World Wildlife Fund – WWF) 18.rujna ove godine iz-
dale četiri prigodne poštanske marke s motivom hrvat-
ske golupke (Hemaris croatica Esper 1779), noćnog lep-
tira iz porodice ljiljaka (prndelji, Schingidae). Kako i
HRVATSKA GOLUPKA – KOLIBRIĆ MEĐU
NOĆNIM LEPTIRIMA
Alojzije Frković, dipl. ing. šum.
priliči na markama izdanih u zajedništvu sa Svjetskim
fondom otisnut je znak pande, što će reći logotip Fonda,
kakvog smo već susretali kod nekih ranijih izdanja u su-
radnji s WWF-om. Marke tiskane u arku od 16 maraka,
uz prigodnu omotnicu prvog dana (FDC), nominalne
su vrijednosti 4x4,60 kn. U tehnici višebojnog ofseta ti-
skala ih je Tiskara ZRINSKI d.d. Čakovec u nakladi od
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
518
200 tisuća primjeraka po motivu. Autorstvo motiva pot-
pisuje Zlatko Keser, akademski slikar iz Zagreba.
Sve ljiljke, pa tako i hrvatsku golupku, karakterizira čvr-
sto i oblo aerodinamično tijelo zašiljeno prema zatku, te
uska i duga prednja i široka i kratka stražnja krila. Ubra-
jaju se među najbrže leteće kukce, dostižući brzinu veću
od 50 kph. Odlika im je, također, relativno dugačko rilo,
pa u trenucima sisanja nektarom bogatih biljaka svojim
lepršanjem u nekoliko podsjećaju na kolibriće! Iako naj-
veći broj ovih leptira leti obično noću ili u prvi sumrak,
aktivnost hrvatske golupke vezano je uz danje razdoblje.
Prema Ivi Mihoci, autorici prigodnog informativnog
letka koji prati marke, hrvatska golupka je malena u od-
nosu na ostale vrste iz porodice ljljaka. Kako se to zorno
vidi na sličicama maraka, gornje strane prednjih krila
maslinasto su zelene boje, a prednje strane stražnjih krila
crvenkaste boje. Vrsta je opisana prije više od 230 godina
na području Karlovca. Njezino rasprostranjenje seže da-
leko izvan granica Lijepe Naše i vezano je uz pontsko-
mediteranski prostor od Italije, Švicarske, preko Balkan-
skog poluotoka do Izraela, Ukrajine i Rusije. Kao
interesantnost, bilježi Iva Mihoci, u novije doba hrvatska
golupka nije uočena na području svojeg prvog opisa, da-
kle u pokupskom bazenu u okolici Karlovca.
U potrazi za partnerom, što će reći u vrijeme razmno-
žavanja, prelaze velike udaljenosti. Preobrazba u ljiljaka,
kao i u ostalih leptira, je potpuna. Ličinke su gusjenice
produžena valjkastog tijela s ustima udešenima za gri-
zenje. Poznate su pod imenom rogati “crvi", jer imaju
nastavak u obliku trna na kraju zatka. Godišnje se razvi-
jaju dva naraštaja ovog leptira, prvi od kraja travnja do
lipnja te drugi u kolovozu i rujnu. Za razliku od nekih
drugih vrsta ljiljaka kao poznatih štetnika, poput mr-
tvačke glave (Acherontia atropos L.), koja je ime dobila
po oznakama u obliku lubanje na prsima, topolovog
ljiljka (Smerinthus populi L.), koji se hrane lišćem topola,
borova ljiljka (Hyloicus pinastri L.), brsti borove iglice,
gusjenice naše hrvatske golupke hrane se biljkama iz ro-
dova prženica, lazarkinja i glavatki. Zacijelo, ne bez ra-
zloga, h
rvatska golupka odabrana je za simbol Hrvatskog
entomološkog društva i krasi naslovnicu časopisa Ento-
mologia Croatica.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
519
ZNANSTVENI I STRUČNI SKUPOVI • Scientiﬁ
 c and prof
 ess
  ional meet
 ings
Na ovom Znanstveno-stručnom skupu sudjelovalo je preko
230 sudionika/izlagača iz područja politike, znanosti i gos-
podarstva, ali i banaka, lokalnih zajednica te javnog priop-
ćavanja i udruga (slika 1.).
Hrvatska udruga za biomasu sekcija HŠD-a, Hrvatske šume
d.o.o., Grupacija za biomasu, Grupacija za bioplin i Gru-
pacija za solarnu energiju ZOIE (Zajednica za obnovljive
izvore energije) HGK i Ogranak MH Našice, a u suradnji
sa AEBIOM (Europska udruga za biomasu) Bruxeles,
C.A.R.M.E.N. eV (Bavarski kompetencijski centar za ob-
novljive sirovine) Straubing, EEE (Europski centar za ob-
novljive izvore energije) Güssing, Hrvatska komora inže-
njera šumarstva i drvne tehnologije i NEXE Grupa d.d.
Našice, pod pokroviteljstvom Ministarstva poljoprivrede,
održala je 7. rujna 2012. godine 7. hrvatske dane biomase,
znanstveno-stručni skup "Mogućnosti regionalnog razvoja
kroz povećanje novostvorene vrijednosti energetskim ko-
rištenjem poljoprivredne i šumske biomase" u dvorani
Emaus, Franjevačkog samostana, Kralja Tomislava 1, Na-
šice.
7. HRVATSKI DANI BIOMASE
ZNANSTVENO-GOSPODARSKI SKUP “MOGUĆNOSTI REGIONALNOG RAZVOJA
KROZ POVEĆANJE NOVOSTVORENE VRIJEDNOSTI ENERGETSKIM KORIŠTENJEM
POLJOPRIVREDNE I ŠUMSKE BIOMASE", NAŠICE, 7. RUJNA 2012.
Mr. sc. Josip Dundović
2
1
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
520
Ugledne stručnjake i goste, kao i sve nazočne iz Austrije,
Slovenije, Srbije i Hrvatske, pozdravio je mr. sc. Josip Dun-
dović, predsjednik Hrvatske udruge za biomasu (slika 2.),
a posebno zastupnika Hrvatskog sabora Đuru Popijača, sr-
dačno se zahvalio predstavniku suorganizatora Hrvatskih
dana biomase Vlatku Podnaru, voditelju UŠP Našice, te
Goranu Rubinu, pomoćniku ministra u Upravi za šumar-
stvo, u ime našeg pokrovitelja Ministarstva poljoprivrede,
Kristini Čelić iz Ministarstva gospodarstva i Marinu Ku-
koču iz Ministarstva poljoprivrede. Potom je pozdravio
predstavnike javnog priopćavanja i udruga, Poljoprivred-
nog fakulteta u Osijeku, Strojarsko-brodograđevnog fakul-
teta i Šumarskog fakulteta u Zagrebu, Elektrotehničkog i
Ekonomskog fakulteta u Osijeku, Hrvatskog šumarskog in-
stituta u Jastrebarskom i Brodarskog instituta Zagreb, te sve
nazočne iz Hrvatskih šuma d.o.o. Zagreb, Hrvatske komore
inženjera šumarstva i drvne tehnologije kao i članove Hr-
vatskog šumarskog društva. Posebno je pozdravio i sve one
koji doprinose uspješnom održavanju ovog skupa: fra Dra-
gutina Bedeničića, gvardijana i ostale fratre samostana sv.
Antuna Padovanskog u Našicama, kao i domaćine, već petu
godinu zaredom, gospodina Roberta Rigu, moderatora
ovogodišnjih hrvatskih dana biomase i Udrugu informati-
čara "Info" Našice, koja pruža informatičku podršku cije-
lom skupu isto već već sedmu godinu zaredom; gospođu
Silviju Lučevnjak, predsjednicu Ogranka MH Našice kao
jedan od utemeljitelja cjelokupnog Festivala Dani Slavon-
ske šume i suorganizatora skupa; i na kraju predstavnike
NEXE Grupa d.d. koji također petu godinu zaredom po-
dupiru Hrvatske dane biomase i sudjeluju kao izlagači.
Težište ovogodišnjeg znanstveno-stručnog skupa je stvara-
nje 30-tak energetski autarkičnih (nezavisnih) regija u RH
(u Austriji ima danas 85 Klimatskih i energetskih modela
regija do 60.000 stanovnika, u kojoj je Güssing jedan od 6
predvodnika!), po modelu "Das Ökoenergieland", na pri-
mjeru Regionalnog energetskog koncepta "Ekoenergetski
našički kraj" (to je Grad Našice i susjednih pet općina) i to
"energijom iz biomase" i "sunčevom energijom" koji se
upravo izrađuje po metodologiji prema iskustvima struč-
njaka iz EEE Güssing. Velik broj nezaposle-
nih u Hrvatskoj (danas oko 301.000) je razlog
zajedničkog djelovanja ne samo politike, gos-
podarstva i znanosti, nego i banaka, lokalnih
zajednica, sindikata i civilnog društva.
Prema podacima UNDP-a (2010.) u RH do
2020. godine uporabom biomase potenci-
jali izravnih zelenih radnih mjesta (proi-
zvodnja opreme i održavanja postrojenja)
iznose 5,5 tisuća i 55 tisuća neizravnih ze-
lenih radnih mjesta (u popratnoj industriji).
Kako Hrvatska svoj gospodarski rast temelji
na načelima potrajnog gospodarenja šu-
mama i održivog razvoja poljoprivrede, ulaganjem u OIE,
nadam se da će se razmjenom iskustava s EEE Güssing stvo-
riti pretpostavke za izlazak RH iz nezavidne gospodarske
situacije – stvaranjem novih "zelenih radnih mjesta" u Hr-
vatskom gospodarstvu u vremenu kada Hrvatska ulazi 1.
srpnja 2013. kao 28. članica u EU!, podsjetio je mr. sc. Josip
Dundović.
U vrijeme globalne krize te rasta cijena fosilnih goriva i nji-
hovog negativnog utjecaja na promjenu klime, cilj 7. Hr-
vatskih dana biomase je ukazati na značajne potencijale
i mogućnosti energetske uporabe biomase i sunčeve ener-
gije, zakonsku regulativu, poticaje i sufi
 nanciranje proje-
kata, na području biomase, sunčeve energije i bioplina u
Hrvatskoj. Ove godine domaći izlagači upoznali su nas sa
nekoliko vrlo kvalitetnih domaćih postrojenja koja su već
u funkciji (bioplinska postrojenja, fotovoltaik i kogenera-
cijska postrojenja).
Naglasio je, kako je Vlada RH spoznala važnosti OIE i 2007.
i 2012. uredila "tarifnim sustavom" poticanje proizvodnje
električne energije iz vjetra, biomase, solarne i geotermalne
energije i vodene snage. Isto je rezultiralo (u vremenu od
1. srpnja 2007. do kolovoza 2012.) velikim interesom, pro-
jekti u tijeku – sklopljeni ugovori s HROTE, ali još nisu
priključeni na mrežu od 102 elektrane OIE sa 188,4 MWel
snage, te povlaštenih proizvođača 93 elektrane OIE koje is-
poručuju energiju u mrežu sa 157,8 MWel od čega su 7 za-
htjeva elektrana na bioplin električne snage 6,1 MW
, 3 za-
htjeva elektrana na biomasu električne snage 6,7 MW i 68
zahtjeva elektrana na sunčevu energiju električne snage 2,2
MW
. Veća uporaba OIE Strategijom energetskog razvitka
RH (140 MW u elektranama na biomasu i 45 MW u elek-
tranama na sunčevu energiju) do 2020. (NN 130/09) potiče
se sredstvima potrošača električne energije i zbog toga treba
biti u funkciji razvoja hrvatskog gospodarstva! Nada se, da
će do kraja 2012. donijeti sustav poticaja za proizvodnju
toplinske i rashladne energije iz biomase, sunčeve i geo-
termalne energije. Ovom prigodom posebno je pozdravio
Petra Vadasza, gradonačelnika Güssinga i predsjednika
3
4
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
521
Uprave EEE Güssing (slika
3.), kao i DI Franz Jandrisitsa,
člana Uprave EEE Güssing
(slika 4.), koji su na ovom
skupu upoznali sve prisutne o
Energetski autarkičnoj regiji
Güssing.
Zatim su se skupu obratili:
Vlatko Podnar, dipl. ing. vo-
ditelj HŠ d.o.o., UŠP Našice
(slika 5.), koji je nazočne pod-
sjetio na 260 dugu tradiciju
organiziranog gospodarenja
šumama, kao i na dosadašnje
manifestacije Festival "Dani
slavonske šume" (početkom
1970. godine) i održavanje
"Hrvatskih dana biomase" na
kojima se raspravljalo o ener-
getskom korištenju drva. Iako
je još 1980-tih u UŠP Našice
pokrenuta proizvodnja šum-
ske sječke, koja se nažalost i
danas izvozi u Republiku Ma-
đarsku, nada se da će se šum-
ska sječka koristiti ubuduće za
proizvodnju toplinske/ras-
hladne i električne energije,
uz razumijevanje Vlade RH,
Uprave HŠ d.o.o. i lokalne sa-
mouprave. Mr. sc. Krešimir Žagar, gradonačelnik Našica
naglasio je da na Hrvatskim danima biomase sudjeluju
osim predstavnika Hrvatskog sabora, Ministarstva poljo-
privrede i Ministarstva gospodarstva i predstavnici fakul-
teta, gospodarstva i udruga te vjeruje da će Grad Našice
izradom studije Regionalni energetski koncept "Ekoener-
getski našički kraj" (za Grad Našice i susjednih općina) po
metodologiji i prema iskustvima stručnjaka iz EEE Güssing
i NEXE Grupa d.d. Našice, koristiti energiju iz poljopri-
vredne i šumske biomase i sunčevu energiju. Mr. sc. Goran
Rubin, pomoćnik ministra u Ministarstvu poljoprivrede
(slika 6.) istaknuo je da se energetskim korištenjem šumske
i poljoprivredne biomase, kao jeft
 inih i ekološki prihvatlji-
vih OIE, ponajprije radi na smanjenju uvoza fosilnih goriva
i razvoju regija. Njihovo korištenje pretpostavlja osiguranje
sirovine, poticajne zakone i stvaranje tržišta. Strategijom
energetskog razvitka RH do 2020. predviđa se za 20 %
uštede energije, 20 % smanjenje emisije stakleničkih pli-
nova i za 20 % povećati udio OIE. Ovakav skup zasigurno
je najispravniji način razmjene znanja i iskustva i pridoni-
jet će bržem i uspješnijem ostvarivanju nacionalnih ciljeva
optimalnog korištenja obnovljivog energetskog potencijala.
Zatim je otvorio 7. Hrvatske dane biomase.
Nakon pozdravnih i uvodnih riječi, prešlo se na radni dio
znanstveno-stručnog skupa, koji je podijeljen u četiri dijela:
Politika poticanja i modeli financiranja u RH
• Razvoj projekata biomase i bioplina i politika potica-
nja u RH, gđa Kristina Čelić, Ministarstvo gospodarstva
RH
• Predpristupni fondovi EU : IPARD i osvrt na pristu-
pno razdoblje EU : kohezijski i strukturni fondovi,
gosp. Marin Kukoč, Ministarstvo poljoprivrede RH
• Šumska biomasa u proizvodnji električne energije,
gosp. Dražen Lončar, Fakultet strojarstva i brodogradnje,
Zagreb
Projekti u Hrvatskoj na poljoprivrednu biomasu i
sunčevu energiju
• Bioplinska postrojenja u RH, gosp. Davor Kralik, Po-
ljoprivredni fakultet Osijek i voditelj Grupacije za bioplin
ZOIE HGK
• Toplinski solarni kolektori u RH, gosp. Mladen Renato
Martinac, Centrometal d.o.o. i voditelj Grupacije za so-
larnu energiju ZOIE HGK
• Fotonaponski sustavi u RH, gosp. Ljubomir Majdan-
džić, predsjednik Hrvatske stručne udruge za sunčevu
energiju (HSUSE)
Projekti u Hrvatskoj na šumsku biomasu
• Razvojna politika HŠ d.o.o. u korištenju šumske bio-
mase u energetske svrhe, gosp. Ivan Hodić, HŠ d.o.o.
Zagreb i gosp. Danko Kuric, HŠ d.o.o. Zagreb
• Kogeneracijsko postrojenje na šumsku biomasu u Ud-
bini, gosp. Željko Lovrak, direktor Moderator d.o.o. Za-
greb
• Kogeneracijsko postrojenje na šumsku i drvnu bio-
masu ĐĐ-ENITEH-500, gđa Biljana Jelinić Lakušić,
Montažni inženjering d.o.o. Sl. Brod
• Parna turbina snage do 10 MWel u kogeneraciji na
šumsku biomasu, gosp. Ivan Mikšić, direktor Tvornice
turbina d.o.o. Karlovac
• Kotlovsko postrojenje na biomasu Projekt Brignoles,
Francuska, gosp. Z. Ungvari, ĐĐ, Termoenergetska po-
strojenja d.o.o. Sl. Brod
Suradnja Austrije i Hrvatske – Zusammenarbeit
Österreichs und Kroatiens)
auf dem Weg zu energieautarken Gemeinde am Beispiel
der Stadtgemeinde Güssing und der Marktgemeinde
Güttenbach/Pinkovac, gosp. Peter Vadasz, predsjednik
Uprave EEE Güssing i gradonačelnik Güssinga i DI Franz
Jandrisits, član Uprave EEE Güssing
Modell Güssing – nove tehnologije na području obnov-
ljivih izvora energije za enegetski autarkični grad Našice,
5
6
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
522
gosp. Josip Dundović, predsjednik Hrvatske udruge za bi-
omasu i voditelj Grupacije za biomasu ZOIE HGK i gosp.
Željko Zebić, EKONEX d.o.o. Našice
Rasprava i zaključak skupa
(Diskussion und Abshclussveranstaltun)
Na kraju skupa u polusatnoj raspravi sudjelovalo je 10-tak
sudionika/izlagača. Peter Vadasz naglasio je, da su OIE,
koja otvaraju nova radna mjesta i koriste općinama i da je
to naš put u budućnost, te poručio da RH ostane na tom
putu i poželio RH puno uspjeha u ostvarivanju Regional-
nih energetskih koncepata, koje mora podržati politika.
Franz Jandrisits govorio je da sirovina leži u šumama, a
RH ima bolje organizirano šumarstvo od Austrije. Potrebno
je imati menadžera za energiju koji će izraditi i provoditi
projekt i RH se treba povezati s Austrijom, no ne treba ku-
povati njihovu tehnologiju jer ima dobre stručnjake, koji
se moraju obrazovati, koristeći znanja EEE Güssing, kako
bi se što manje novca izdvajalo za inozemne usluge! Lju-
bomir Majdandžić upoznao je prisutne o dobivanju elek-
trične energije iz fotonaponskih sustava, iako smo po in-
staliranim fotonaponskim sustavima na zadnjem mjestu u
Europskoj uniji, ipak je uočljiv napredak, i tiha solarizacija
Republike Hrvatske. Prema izvješću Europskog udruženja
industrije fotonapona EPIA (engl. European Photovoltaic
Industry Association) u svijetu je 2011. godine instalirano
blizu 27,7 GW fotonaponskih sustava, što je 11 puta više
nego 2007. godine, kada je instalirano 2,4 GW
. Ovome do-
prinosi snažno razvijeno europsko tržište fotonaponske
tehnologije u kojem dominira Njemačka, koja je 2011. in-
stalirala 7,5 GW
. Njemačka s ukupno 24,7 GW
, ima 36 %
fotonaponskih sustava instaliranih u svijetu, odnosno 50 %
instaliranih fotonaponskih sustava u Europi.
Jedna od najbrže rastućih tehnologija u EU je upravo foto-
naponska pretvorba energije sunčeva zračenja u električnu
energiju. U svijetu je krajem 2011. godine udio proizvedene
električne energije iz fotonaponskih sustava u ukupnoj po-
trošnji električne energije iznosio 0,5 %. U zemljama EU
taj je udio 2 %, dok u RH udio električne energije iz foto-
naponskih sustava u ukupnoj potrošnji električne energije
iznosi svega 0,001 % (jedan promil!!!).
Držimo da bi prioriteti instaliranja fotonaponskih sustava
u RH trebali biti oni postavljeni na postojeće građevine, jer
Hrvatski operator tržišta energije (HROTE) može svaki
mjesec uredno isplatiti naknadu za isporučenu električnu
energiju, jer od istih tih građana Hrvatske, "uredno priku-
plja svaki mjesec naknadu za obnovljive izvore energije,
koju građani plaćaju na računima za potrošenu električnu
energiju. Tako bi taj novac ostao obitelji, gradu, županiji i
u konačnici u domovini RH, za bolji život i bolji standard
svih građana. Bio bi to dodatak na mirovinu, plaće, stipen-
dije itd. RH ima dovoljno građevina, tj. krovova koji bi mo-
gli postati izvori električne energije iz besplatne energije
sunca, a time zadovoljiti ne samo vlastite potrebe za elek-
tričnom energijom, nego bi mogla postati i izvoznik elek-
trične energije."
Isti dan, poslije podne stiglo je u Našice info vozilo, a u su-
botu, 8. rujna 2012. u velikom parku u sklopu festivala
"Dani slavonske šume" predstavila je tvrtka "CENTROME-
TAL" d.o.o. Macinec kotlove na ogrjevno drvo, šumsku
sječku i pelete!
Zaključak skupa: "Vlada RH treba do kraja 2012. godine
donijeti podzakonske akte:
• sustav poticaja za proizvodnju toplinske i rashladne ener-
gije iz biomase, sunčeve i geotermalne energije,
• obveza ugradnje solarnih toplinskih sustava na priobal-
nom području, bez čega se ne smije izdati građevinska
dozvola,
• prioriteti instaliranja fotonaponskih sustava u RH trebali
bi biti postavljeni na postojeće građevine i
• osnovati Klimatski i energetski fond (po uzoru na Au-
striju!) za sufi
 nanciranje izrade Regionalnih energetski
autarkičnih "Ekoenergetskih regija" do 60.000 stanov-
nika, kako bi mogla izraditi studije, koje će moći koristiti
sredstva u pristupnom razdoblju EU: kohezijskih i struk-
turnih fondova.
Sve prezentacije austrijskih i hrvatskih izlagača nalaze se
na web stranici Hrvatske udruge za biomasu sekcija HŠD:
www.sumari.hr/biomasa.
Na kraju se svim sudionicima/izlagačima na iskazanom in-
teresu i povjerenju zahvalio Josip Dundović, predsjednik
Hrvatske udruge za biomasu sekcije HŠD, što su svojim
sudjelovanjem i izlaganjem omogućili da ovogodišnji znan-
stveno-stručni skup bude uspješno realiziran. Ujedno je
pozvao na 8. Hrvatske dane biomase, koji će se održati u
Našicama, 6. rujna 2013. godine u dvorani Emaus s nadom
i vjerom, da će do 8. Hrvatskih dana biomase Regionalni
energetski koncept "Ekoenergetski našički kraj" biti gotov!!!
Fotografi
 je: Ivan Tomić,
novinar časopisa "Hrvatske šume"
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
523
skoj – 20 godina kasni- je. Izlaganja su podijeljena u grupe:
Biologija, Gospodarenje, Bioraznolikost, Povijest i raspro-
stranjenost Genetičke metode i Prezentacija postera.
Dabar
Dabar (Castor fi
 ber L.) je jedan od najvećih glodavaca ra-
sprostranjenih na sjevernoj Zemljinoj polukugli. Glodavci
(Rodentia) su najbrojniji red sisavaca s oko 2.800 vrsta. Da-
brovi se dijele na jednozube i dvozube. Uglavnom su biljo-
jedi. Rodu Castor pripadaju samo dvije vrste: europski da-
bar (C. fi
 ber L.) i sjevernoamerički dabar (C. canadiensis).
Obje vrste su morfološki slične, a ne mogu se međusobno
križati. U Hrvatskoj živi samo C. fi
 ber. Dabar postiže težinu
do 36 kg, dug je do 100 cm, dužina repa je 35 cm, prosječna
starost je 8 god. Monogaman je jer živi u obiteljskoj zajed-
nici. Aktivan je cijele godine, uglavnom noću. Prilagođen
je životu u vodi, a u zimi je u nastambama ispod leda gdje
se hrani granjem zabodenim u dno vodotoka (smočnica
hrane). Tijelo dabra je pokriveno vrlo gustom crnosmeđom
dlakom (23.000 dlačica na kvadratni cm), a rep mu je širok,
plosnat zaobljen na kraju poput biber crijepa (njemački da-
bar je Biber). Živi uz rijeke i jezera gdje gradi nastambe i
brane na tlu i u vodi od granja i stabala. Hrani se s oko 300
vrsta zeljastih i drvenastih biljaka i drveća, a u potrazi za
hranom jede vrtno i poljoprivredno bilje. Može oboriti i
hrastovo stablo promjera oko 50 cm. Dabar ima dobro ra-
zvijena osjetila vida (vidi noću), sluha (čuje hod čovjeka i
životinja) i mirisa.
Uvod
U Ivanić Gradu je od 17. do 20. rujna održan 6. međuna-
rodni simpozij o dabru u organizaciji Šumarskog fakulteta
u Zagrebu i Ivanić Grada. Pokrovitelji savjetovanja bili su:
Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa; Ministarstvo
poljoprivrede; Ministarstvo zaštite okoliša; Turistička za-
jednica Ivanić Grada; Hrvatske šume d.o.o. Zagreb; Hrvat-
ska komora inženjera šumarstva i drvne industrije; Zagre-
bačka županija; Agrokor; INA; Hrvatski lovački savez i
Bund Naturschutz in Bayern (Savez zaštite prirode u Ba-
varskoj).
Na otvorenju simpozija govorili su ministar zaštite okoliša
i prirode Mihael Zmajlović, prodekan Šumarskog fakulteta
prof. Josip Margaletić, glavni
urednik Šumarskog lista prof.
Boris Hrašovec, načelnik opći
ne
Ivanić Grada gosp. Boris Kova-
čević i drugi.
Simpoziju su nazočila 104 znan-
stvenika iz 25 zemalja Europe i
Sjeverne Amerike. Bilo je 40 iz-
laganja i skoro toliko postera o
dostignućima u istraživanju dab-

ra, njegovom staništu i načinu
gospodarenja. Predsjedavajući
konferencije bio je prof. dr. sc.
Marijan Grubešić. Prof. Grube-
šić održao je plenarno izlaganje
pod naslovom: Dabar u Hrvat-
6. MEĐUNARODNI SIMPOZIJ O DABRU
Dr. sc. Miroslav Harapin
Simpozij je otvorio ministar Mihael Zmajlović
Europski dabar (Castor Fiber L.)
Primjer obaranja stabla
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
524
Obara stabla od 8–20 cm, a može i veće promjere na vi-
sini od 30–40 cm od tla oglo
đe deblo u obliku dva konusa.
S mladim izbojcima i korom se hrani, a ostalo koristi za
izgrad
nju nastambi. Najintenzivnije ruši stabla od listo-
pada do prosinca.
Dabra ugrožavaju predatori vuk, lisica, psi i lovci (zbog sku-
pocjena krzna) i promet.
Povijest dabra u Hrvatskoj
Naseljavanje dabra u odgovarajuća staništa je najuspješniji
projekt ugroženih vrsta u Europi od Švedske 1922.godine
prema jugu, preko država srednje Europe do Hrvatske od
1996. do 1998. godine. Provedba projekata europskih ze-
malja bila je uspješna, jer su dabrovi prihvatili nova staništa
i nastavili osvajati nova područja.
Projekt povratka dabra u Hrvatsku kojega je idejni tvorac
i voditelj prof. Marijan Grubešić, uspješno je proveden u
suradnji Šumarkog fakulteta u Zagrebu i Instituta za bio-
logiju divljači (Wildbiologische Gesellschaft
 ) u Münchenu.
Uvezeni dabrovi prenijeti u Hrvatsku iz različitih su loka-
liteta u Bavarskoj. Navedeni projekt kojim je uspješno vra-
ćen dabar u Hrvatskoj je u fazi monitoringa.
Gospodarenje dabrom
Svaka životinjska vrsta u svom arealu traži najpovoljnije
uvjete za svoj razvoj i opstanak, ovdje je to dabar, a poželjno
je da ne ugrožava druge vrste i djelatnost čovjeka. Da se to
ne dogodi, neophodno je osigurati racionalno gospodarenje
s tri međusobno usklađena elementa: dabar, stanište i čovjek.
Dabar u prenamnoženju svojim aktivnostima može imati
negativan, odnosno štetan utjecaj na djelatnosti stanovništva
gdje obitava, kao što su velike štete na poljoprivrednim kul-
turama, voćnjacima i zbog podizanja brana na vodotocima.
Zbog navedenog i prekobrojnih populacija dabra, treba za-
početi treću fazu projekta, a to je zakonska regulativa, odno-
sno smjernice za gospodarenje dabrom. Treba zaštititi i dabra
i njegova staništa, a to je svezi s uređivanjem i regulacijom ri-
jeka i jezera. Sve intenzivniji promet ugrožava dabra. Intro-
dukcija dabra je značajan element faunističke bioraznolikosti
u Hrvatskoj, jer se je vratio u staništa u kojima je nekada bio.
Zaključak
Projekt Dabar u Hrvatskoj, kojega je autor prof. dr. sc. Ma-
rijan Grubešić sa svojim suradnicima, originalan je znan-
stveni i stručni poduhvat dobro planiran i još uspješnije
realiziran. To je timski rad u suradnji sa stručnjacima iz
hrvatske i bavarske šumarske operative.
Od rujna 1992. do prosinca 2006. godine objavljeni su u me-
dijima: dnevnom tisku, tjedniku ili mjesečniku, stručnim i
znanstvenim časopisima, radiju, televiziji i dr. 144 naslova o
dabru. Izrađeno je i obranjeno 12 diplomskih radova o da-
bru na Šumarskom, Prirodoslovnom i Učiteljskom fakultetu.
Tijekom 10 godina rada na projektu sudjelovala su 102 su-
radnika od sveučilišnih profesora do stručnog osoblja iz šu-
marske operative.
Voditelj projekta prof. dr. sc. Marijan Grubešić je u nakladi
Šumarskog fakulteta objavio 2008. godine knjigu Dabar u
Hrvatskoj, kao završno izvješće izuzetno dobro planiranog
i realiziranog projekta. U ime šumarskih znanstvenika,
stručnjaka, ekologa i ljubitelja prirode, čestitamo prof. Gru-
bešiću i izražavamo zahvalnost za provedena istraživanja
kao dragocjen doprinos za povratak dabra.
Prof. dr. sc. Marijan Grubešić
Grupa učenika – Mali dabrovi
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
525
Početkom mjeseca kolovoza ove godine tiskan je sveučilišni
udžbenik ŠUMSKA VEGETACIJA HRVATSKE, autora
prof. dr. sc. Jose Vukelića, u izdanju Šumarskog fakulteta
Sveučilišta u Zagrebu i Državnog zavoda za zaštitu prirode.
Ovo obimno djelo (knjiga ima 403 stranice) predstavlja
sintetski opis osebujne šumske vegetacije Hrvatske i znan-
stvenu sintezu istraživanja šumskih zajednica Hrvatske
dvadesetak vrsnih fi
 tocenologa u proteklih osamdeset go-
dina. Ovoj skupini znanstvenika pripada i autor prof. dr.
sc. Joso Vukelić, koji trideset godina istražuje šumsku ve-
getaciju Hrvatske, čiji su rezultati brojnih znanstvenih ra-
dova inkorporirani u ovo djelo.
Autor naglašava da je knjiga …"koncipirana kao spoj sveu-
čilišnoga udžbenika za studente šumarstva i srodnih fakul-
teta, ali i kao znanstvena sinteza istraživanja šumskih zajed-
nica Hrvatske u proteklih osamdeset godina. Taj ambiciozni
i vrlo složen zadatak obuhvaćao je temeljito proučavanje op-
sežne literature, njezinu sažetu interpretaciju, obradu preko
4000 fi
 tocenoloških snimaka, većinom njihovu statističku
analizu i interpretaciju"… Kao primarni cilj ovoga rada au-
tor ističe …" da se na znanstveno utemeljenim podacima
opišu, analiziraju i objektivno vrednuju rezultati fi
 tocenološ-
kih istraživanja šumskih zajednica Hrvatske"…
Prezentirani pregled šumske vegetacije Hrvatske dan je na
temelju 556 relevantnih literaturnih izvora i 3434 fi
 toceno-
loška snimka koji su objavljeni u razdoblju od 1938. do
2012. godine. Asocijacija, njezin fl
 orni sastav, ekološki
uvjeti, fi
 zionomija i druge značajke, osnovna je jedinica za
opis i analizu, a u pregledu su uvrštene gotovo sve opisane
šumske asocijacije Hrvatske.
Opisu šumskih zajednica Hrvatske prethodi prikaz njihove
sinsistematike, iz kojega se vidi raznovrsnost i bogatstvo
šumske vegetacije Hrvatske. Ona je svrstana u 6 razreda, 8
redova, 19 sveza i 102 asocijacije.. Popis ovih sintaksona
navedeni su u poglavlju: "Sinsistematika šumskih zajed-
nica" i u naslovima prilikom tekstnoga opisa u poglavlju:
"Opis šumskih zajednica", koje čini najveći dio ove knjige.
U ovom poglavlju za sintaksone višeg ranga (razred, red,
sveza) dane su karakteristike u pogledu obuhvata šumskih
zajednica i stanišnim uvjetima u kojima pridolaze, njihove
fi
 zionomije, sastav glavnih vrsta drveća i grmlja te vrsta
prizemne fl
 ore. Za šumske zajednice ranga asocijacije i su-
basocijacije dani su podaci o njihovoj rasprostranjenosti,
JOSO VUKELIĆ
ŠUMSKA VEGETACIJA HRVATSKE
Prof
 . em. dr. sc. Vladimir Beus
stanišnim prilikama, svojstvenim i razlikovnim vrstama,
unutrašnjoj raščlanjenosti i sindinamskom razvoju, te svoj-
stvene vrste sveze, reda i razreda prikazane tablično na
osnovi većeg ili manjeg broja fi
 tocenoloških snimaka za
određene asocijacije, odnosno subasocijacije.
Pregled šumske vegetacije Hrvatske sadrži 36 fi
 tocenološ-
kih tablica u kojima je fl
 orni sastav asocijacija, odnosno
subasocijacija prikazan sintetskim snimcima prema istra-
živanjima pojedinih autora ili pojedinih područja. Nazivi
sintaksona navedeni su na latinskom i hrvatskom jeziku, a
uz nazive za asocijacije navedeni su broj tablice i stupca u
kojima su prikazane.
KNJIGE I ČASOPISI • books and journals
Sa promocije nove knjige prof. Vukelića (već četvrte u posljednjih 15 godina),
održana 19. rujna 2012. god. u Hrvatskom šumarskom društvu
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
526
Izrada ovih tablica zahtijevala je ogroman trud, uz znanje
i iskustvo, i u ovoj knjizi se po prvi put uz opis šumskih za-
jednica Hrvatske donose i tablice s fi
 tocenološkim snim-
cima, što predstavlja izvanrednu vrijednost ovoga djela. U
ranijim pregledima šumske vegetacije Hrvatske samo u
djelu Vegetation Südosteuropas (Horvat, Glavač, Ellenberg,
1974) uz opis šumskih zajednica, predočene su i tablice s
fi
 tocenološkim snimcima za tridesetak asocijacija i isto to-
liko subascoijacija šumskih zajednica Hrvatske.
U poglavlju "Opis šumskih zajednica" priloženo je i šest
ordinatnih dijagrama za uspoređivanje sintaksona, kojima
je uspoređeno 47 asocijacija za čiju je identifi
 kaciju i razli-
kovanje bila važna statistička usporedba.
Kvaliteti ovoga djela doprinose i ilustracije šumskih zajed-
nica ili njihovih fl
 ornih elemenata izborom odličnih foto-
grafi
 ja visoke estetske i sadržajne vrijednosti.
Iza opisa šumskih zajednica predočeni su podaci o korište-
noj literaturi. U knjizi Šumska vegetacija Hrvatske citiran je
velik broj relevantnih literaturnih izvora, čak 556 jedinica,
čiji su podaci navedeni u popisu literature. Ove činjenice
ukazuju na širinu i studiozan pristup autora u obradi po-
dataka i pisanju ovoga djela.
Knjiga je opremljena i sažetkom "Šumske vegetacije Hrvat-
ske" na engleskom jeziku, čime je proširen krug korisnika
i olakšano korištenje ove vrijedne knjige.
Na kraju knjige navedeno je Kazalo s abecednim redoslije-
dom latinskih imena sinsistematskih kategorija koje su
obrađene ili navođene u tekstu.
Izradom ovog kapitalnog djela, autor prof. dr. sc. Joso Vuke-
lić u potpunosti uspio u želji da se na znanstveno utemelje-
nim podacima opišu, analiziraju i objektivno vrednuju re-
zultati fi
 tocenoloških istraživanja šumske vegetacije Hrvatske
u proteklih osamdesetak godina. Primijenjena metoda rada
omogućila je da je opisane sintaksone šumske vegetacije Hr-
vatske moguće međusobno uspoređivati, kao i uspoređivati
ih s već poznatim sintaksonima susjednih i sličnih regija.
Knjiga Šumska vegetacija Hrvatske namijenjena je širokom
krugu korisnika: studentima i postdiplomantima šumar-
stva i srodnih fakulteta, znanstvenicima koji proučavaju
šumsku vegetaciju, šumarskim stručnjacima, djelatnicima
u području očuvanja i zaštite prirode, poznavateljima i lju-
biteljima šume.
Čestitke autoru prof. dr. sc. Josi Vukeliću na jedinstvenom
djelu o šumskoj vegetaciji Hrvatske značajnom i za su-
sjedne, ali i šire oblasti Europe.
Ove godine objavljena je vrlo vrijedna knjiga, “Atlas rijet-
kih vrsta drveća i grmlja Mađarske" (“Magyarország ritka
fa- és cserjefajainak atlasza"), čiji je urednik dr. sc. Dénes
Bartha, profesor na Zapadnomađarskom sveučilištu u So-
pronu. U uvodnom dijelu prikazan je povijesni pregled den-
droloških istraživanja. Mađarska dendroﬂ
 ora razmjerno je
bogata, s mnogo speciﬁ
 čnosti. Osim široko rasprostranjenih,
cirkumborealnih, euroazijskih i europskih vrsta, značajan je
broj kontinentalnih i submediteranskih ﬂ
 ornih elemenata.
Subborealne i subatlantske vrste daju obilježje dendroﬂ
 ori
Mađarske. Neke se vrste spuštaju s Alpa ili Karpata, a neke
su endemske, kao npr. mađarska divlja kruška, Pyrus ma-
gyarica Terpó. Od ukupnog broja autohtonih drvenastih vr-
sta 94 rastu kao drveće (uključujući mikrovrste iz roda Sor-
bus), 86 je vrsta grmlja, 11 patuljastog grmlja, 37 polugrmova
(bez mikrovrsta iz roda Rubus), 4 penjačice i 2 vrste epiﬁ
 ta.
Osim navedenih, za 7 vrsta nije siguran status autohtonosti.
ATLAS RIJETKIH VRSTA DRVEĆA I
GRMLJA MAĐARSKE
Prof
 . dr. sc. Marilena Idžojtić
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
527
U ovoj knjizi opisane su rijetke svojte drveća i grmlja u Ma-
đarskoj, odabrane prema Rabinowitzevom kriteriju i one čija
je veličina areala ispod kritične razine. Obuhvaćeno je 50
svojti, za koje su navedeni: mađarski naziv, znanstveni na-
ziv, znanstveni sinonimi i mađarski sinonimi. Nadalje, objaš-
njeno je značenje znanstvenih i mađarskih naziva te su po-
bliže navedene okolnosti, autor, vrijeme i publikacija u kojoj
je svojta opisana, odnosno imenovana. Za navedene autore
posebno se na kraju knjige daje kratki prikaz, s punim ime-
nom, razdobljem života i znanstvenim doprinosom. U izla-
ganju taksonomske problematike u obzir su uzeti i rezultati
najnovijih molekularno-genetičkih istraživanja. Posebna po-
zornost posvećena je detaljnim dendrološkim opisima poje-
dinih vrsta, kakvi se za njih uglavnom ne mogu naći u dru-
goj literaturi. Prikazana je unutarvrsna varijabilnost, uz
navođenje nižih taksonomskih jedinica i podataka o moguć-
nosti križanja s drugim vrstama. Uz to, navedeni su podaci
o razmnožavanju i fenološkim obilježjima pojedinih vrsta,
kao i njihovoj rasprostranjenosti. Posebno su vrijedne karte
rasprostranjenosti, izrađene prema metodi mrežnog sustava
kartiranja ﬂ
 ore srednje Europe. Opisani su ekološki zahtjevi
vrsta, stanišni uvjeti u kojima u prirodi rastu, kao i proble-
matika njihove zaštite. Za svaku vrstu navedena je i najvaž-
nija literatura. Opisi vrsta upotpunjeni su brojnim, vrlo kva-
litetnim fotograﬁ
 jama. U prilogu na kraju knjige nalazi se
tablica s popisom svih drvenastih svojti u Mađarskoj. Osim
autohtonih navedene su i strane vrste koje su posađene u
kulturama, ali i invazivne, koje su se nekontrolirano proši-
rile iz uzgoja. Naglašeno je za koje svojte postoji opasnost
da postanu rijetke.
Knjiga je napisana na mađarskom jeziku, na 352 stranice,
bogato je graﬁ
 čki opremljena i tvrdo ukoričena. Nakladnik
je Kossuth Kiadó iz Budimpešte, ISBN 978-963-09-7252-5.
Opći pristup
Pod gornjim naslovom u 2012. godini tiskana je knjiga čiji
je nakladnik Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih od-
nosa, Uprava Bosne i Hercegovine za zaštitu zdravlja bilja.
Tisak Grafomark Laktaši. Autori knjige su prof. dr. Vojislav
Trkulja, doc., dr. sc. Nedžad Karić, prof. dr. sc. Ivan Ostojić,
prof. dr. Tarik Treštić, prof. dr. Mirza Dautbašić i doc. dr.
Osman Mujezinović. Knjigu su prema svojim specijalno-
stima recenzirali prof. dr. Jovo Stojčić, prof. dr. sc. Milan Gla-
vaš, dr. sc. Milan Pernek i prof. dr. sc. Mirjana Sabo. Obim
knjige je 668 stranica. Atlas karantenskih štetnih organizama
napisan je iz razloga što postoji velika međunarodna prijet-
nja povećanog širenja brojnih vrsta karantenskih štetnih or-
ganizama u udaljene dijelove svijeta. Sadržaj teksta, odnosno
odabir štetnih organizama napisan je prema bazama poda-
taka EPPO-a (PQR – EPPO, Plant quarantine information
retrival system). Od štetnih organizama u knjizi su opisani
kukci, grinje, nematode, bakterije, gljive, virusi, viroidi, fi
 to-
plazme, spiroplazme i parazitske cvjetnice. Tekst je raspodi-
jeljen prema BiH, EU i EPPO listama:
LISTA I u koju su uvršteni štetni organizmi čije se unoše-
nje i širenje zabranjuje, Dio A sa štetnim organizmima čije
ATLAS KARANTENSKIH ŠTETNIH
ORGANIZAMA
Prof
 . dr. sc. Milan Glavaš
se unošenje i širenje zabranjuje u Bosni i Hercegovini i
Odjeljak 1 u kojega spadaju organizmi za koje nije poznato
da su prisutni u BiH, Odjeljak 2 u kojega su uvršteni štetni
organizmi za koje je poznato da su prisutni u BiH, te Dio
B sa štetnim organizmima čije se unošenje zabranjuje u
određena područja i njihovo širenje unutar istih područja.
LISTA II obuhvaća štetne organizme čije se unošenje i ši-
renje zabranjuje ako se utvrde na određenom bilju ili bilj-
nim proizvodima, Dio A – isto vrijedi za Bosnu i Hercego-
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
528
vinu s time da Odjeljak 1 obuhvaća štetne organizme za
koje nije poznato da su prisutni u BiH, a Odjeljak 2 one za
koje je poznato da su prisutni u BiH, te Dio B u koji su uvr-
šteni štetni organizmi čije se unošenje i širenje zabranjuje
u zaštićenim područjima ako se utvrdi njihova prisutnost
na određenom bilju ili biljnim proizvodima.
Način pisanja
Na lijevoj (parnoj) stranici dat je znanstveni naziv organizma
sa sinonimima, domaći naziv i naziv na stranom jeziku (u
gotovo svim slučajevima na engleskom, kod mnogih na fran-
cuskom, njemačkom i španjolskom, a pojedinačno i na dru-
gim jezicima). Slijedi taksonomska pozicija, Bayer raču-
nalni kod i aktualni status organizma prema gore navedenim
listama. U daljnjem dijelu teksta navode se domaćini od-
nosnoga organizma, opisuje se rasprostranjenost, ekonom-
ski značaj, simptomi, morfologija, biologija, način njegovog
prenošenja, širenja i suzbijanja. Na završetku teksta upućuje
se na fi
 tosanitarni rizik i na fi
 tosanitarne mjere koje treba
poduzimati protiv navedenoga štetnoga organizma. Na de-
snoj (neparnoj) stranici isti štetni organizam prikazan je
fotografi
 jama (izgled organizma, simptomi, oštećenja, karta
geografske rasprostranjenosti i dr. U Atlasu se nalazi preko
1500 fotografi
 ja koje su uz tekst od velike pomoći.
Prikaz knjige
Gradivo napisano u ovom Atlasu ukratko ćemo prikazati
prema vrstama štetnih organizama s naglasom na one koji
dolaze na šumskim gospodarskim biljnim vrstama.
Štetni kukci. Od svih opisanih organizama u Atlasu kukci
su najbrojnija skupina. Ukupno je opisano 118 vrsta. Raz-
vrstani su u 6 redova, 34 porodice i 66 rodova. Najbrojniji
su kornjaši (Coleoptera) koji obuhvaćaju 7 porodica, 20
rodova i 37 vrsta. Neki od kukaca su specijalizirani za po-
jedine biljne vrste ili nekoliko vrsta, a neki su polifagni.
Ekonomski značaj im je vrlo različit, jer svojim domaći-
nima (šumskom, poljoprivrednom, ukrasnom bilju i
cvjeću) čine od neznatnih do vrlo velikih šteta. Jedna grupa
kukaca ima veće značenje po vektorskoj ulozi drugih štet-
nih organizama nego kao štetnici.
Na šumskim vrstama drveća, pretežito na četinjačama u
ovoj je knjizi opisano preko 30 vrsta kukaca. Najbrojnija
skupina pripada redovima Coleoptera (6 rodova i 20 vrsta)
i Lepidoptera (2 roda i 7 vrsta). Listi I/A1 pripada 14, I/A21,
II/A1 8 i II/B 8 vrsta šumskih štetnika. Ekonomska važnost
im je vrlo različita, na što se ukratko ukazuje. Acleris spp.
su ozbiljni štetnici pojedinačnih stabala Abies balsamea u
Kanadi, Anoplophora spp. su izuzetno štetne polifagne stri-
zibube na listačama (jedna vrsta je utvrđena i u Hrvatskoj),
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
529
Arrhenodes minutus nema većeg ekonomskog značaja, a
napada hrast, brijest, bukvu i topolu u S. Americi, Chori-
stoneura spp. često uzrokuju kalamitete na četinjačama u
S. Americi, Dendrolimus sibiricus je jedan od najznačajnijih
defolijatora četinjača u Rusiji, Monochamus spp. su vektori
borove nematode (Bursaphelenchus xylaphilus), Pseudopi-
tyophthorus spp. su vektori gljive Ceratocystis fagacearum.
Svi navedeni kukci pripadaju listi I/A1. Popillia japonica je
veoma značajan štetnik u SAD-u na mnogim listačama (Li-
sta I/A2). Na listi II/A1 nalazi se nekoliko značajnih šum-
skih štetnika. Agrilus planipenis je uzročnik sušenja jaseno-
vih i brijestovih stabala u Americi i Aziji. Aschistonyx eppoi
oštećuje Juniperus chinensis u Japanu. Pissodes spp. uzro-
kuju značajne štete u S. Americi i nekoliko drugih dijelova
svijeta na borovicama i smrekama. Dendroctonus spp. pe-
riodično uzrokuju značajne štete na borovicama u obje
Amerike. Ips spp. periodično uzrokuju značajne gubitke na
borovima u S. Americi. Nekoliko vrsta šumskih štetnika
nalazi se i na listi II/B. Cephalcia lariciphila oštećuje ariševe
iglice u Europi izvan njegovog prirodnog areala. Dendrocto-
nus micans je sekundarni štetnik na stablima jele, smreke i
bora u Europi. Gilpinia hercyniae je u Europi štetnik manjeg
značaja na smrekama, a u drugim dijelovima svijeta može
nanijeti velike štete. Ips spp. (5 vrsta) su opće poznati potkor-
njaci u Hrvatskoj na jelama, smrekama borovima i arišima.
Th
 aumetopoea pityocampa je jedan od najznačajnijih štet-
nika borova u Sredozemlju i dobro poznat u Htvatskoj.
Grinje. Opisane su samo 4 vrste grinja kao karantenskih or-
ganizama. Od njih jedna vrsta dolazi na četinjača
ma, a dvije
na listačama (ugrožene su Citrus spp.) i jedna na fuksijama.
Nematode. U većini slučajeva ne
ma
to
de naseljavaju ko-
rijen, ali ih se može naći i u plodovima, pa i u drvenastim
dijelovima. U Atlasu je opi
sano 17 vrsta nematoda. Među
njima samo vrsta Bursaphelenchus xylophilus – borova ne-
matoda dolazi na četinjačama (bor, jela, pačempres, cedar,
ariš i duglazija). Ostale su štetnici poljoprivrednih biljaka.
Bakterije. U ovoj knjizi opisane su 23 vrste bakterija raz-
vrstanih u 6 porodica i 8 rodova. Među njima ima nekoliko
vrsta koje dolaze i u našim krajevima. U većini slučajeva
bakterije uzrokuju bolesti lišća i plodova, a posljedice mogu
biti katastrofalne. Npr. Erwinia amylovora je uzročnik jedne
od ekonomski najštetnije bakterioze uzgajanih biljaka (ima
širok krug domaćina, a prisutna je i u Hrvatskoj).
Fitoplazme. Fitoplazme su specifi
 čni patogeni koji žive u
biljnim stanicama, a napadnutim biljkama nanose štetu u
smanjenju plodonošenja ili dovode do njihovog ugibanja.
Ovdje je opisano 12 fi
 toplazmi koje napadaju brijest, voćke,
vinovu lozu, povrtnice i druge biljke. Od opisanih u našim
je krajevima poznato 5 vrsta fi
 toplazmi.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
530
Spiroplazme. Navedena je samo jedna spiroplazma koja
limunima može značajno umanjiti kvalitetu i prinos plo-
dova. Rasprostranjena je širom svijeta, pa i u Europi.
Gljive. U knjizi je opisano 60 vrsta gljiva uzročnika bolesti
biljaka. Najviše vrsta (38) pripada askomicetima. Bazidio-
miceta je opisano 19 vrsta, a 3 vrste pripadaju nižim glji-
vama, odnosno pseudogljivama. Na listi I/A1 nalaze se 24,
na listi II/A1 14, na listi II/A2 14, a na listi II/B 4 vrste gljiva.
Od navedenoga broja šumskim gospodarskim vrstama pri-
pada gotovo polovica opisanih gljiva. Askomicetne gljive
su razvrstane u 8 redova, 17 porodica i 26 rodova, a bazi-
diomicetne u 4 reda, 7 porodica i 10 rodova, dok niže gljive
obuhvaćaju 3 reda, 3 porodice i 3 vrste. Dalje se osvrćemo
na patogene gljive na šumskom drveću. Ceratocystis spp.
su opasne traheomikoze hrastova, platana i javora u Europi,
Aziji i S. Americi. Vrste rodova Chrysomyxa, Cronartium i
Endocronartium dolaze u S. Americi na smrekama i boro-
vima, ali ne čine značajne štete, osim Cronartium fusiforme
koja spada među najznačajnije uzročnike bolesti borova na
jugu SAD-a. Guignardia laricina je najznačajniji uzročnik
bolesti ariša u Japanu. Inonotus weirii je ozbiljan uzročnik
truleži korijena mladih četinjača u S. Americi i Aziji. Me-
lampsora farlowii je najštetnija vrsta na čugama u S Ame-
rici, a M. medusae je patogen topolova lišća diljem svijeta.
Mycosphaerella spp. uzrokuju bolesti iglica borova, ariša i
topolova lišća u S. Americi, Aziji i Europi. Neke su opće-
poznati uzročnici osipanja borovih iglica i u Hrvatskoj.
Atropelis spp. je patogen borova u S. Americi. Cercospora
pini-desinfl
 orae je uzročnik bolesti borovih iglica diljem
svijeta (u Europi nije prisutna). Stegophora ulmea je bez ve-
ćeg značaja na brijestovima u Aziji i S. Americi. Crypho-
nectria parasitica je općepoznata gljiva na kestenima kao i
Gremmeniella abietina na četinjačama, te Hypoxylon ma-
matum na topolama. Što se tiče domaćina gljive, slično kao
i kukci, dolaze na specifi
 čnom domaćinu ili na mnogo do-
maćina. Kao primjer gljive na mnogo domaćina navodi se
vrsta Trechispora brinkmannii koja dolazi naviše od 200 di-
kotiledonskih biljaka, uključujući 31 ratarsku, 58 povrtlar-
skih, 18 voćnih, 35 šumskih, 7 ukrasnih i 20 vrsta korovskih
biljaka. Što se tiče poljoprivrednih biljaka postoje gljive koje
im nanose vrlo velike štete, a neke su manjeg značenja.
Virusi. Virusi su specifi
 čna grupa patogenih organizama.
Skloni su napadati mnogobrojne domaćine iz mnogih po-
rodica bez obzira koliko su srodno udaljene. Napadnutim
biljkama nanose od neznatnih do šteta katastrofalnih raz-
mjera. Naki mogu zaraziti određene vrste domaćina, ali
ima i takvih koji naseljavaju po nekoliko stotina različitih
vrsta biljaka. Neke vrste virusa mogu zaraziti određene
kukce, po čemu su ti isti kukci značajniji kao vektori virusa,
nego kao štetnici svojih biljaka domaćina. U ovoj knjizi
opisano je 60 vrsta virusa. Najbrojniji su Nepovirusi (11),
Potyvirusi (7) i Begomovirusi (6). Prema domaćinima naj-
više ih dolazi na krumpiru i srodnim vrstama (preko 30),
pa na agrumima. Slijede vrste iz rodova Prunus, Vitis, Ru-
bus, Fragaria i Phaseolus. Drugi su domaćini podložni ve-
likom broju vrsta virusa.
Viroidi. Viroidi su specifi
 čna grupa biljnih patogena koji
mogu nanijeti velike štete napadnutim biljkama. Ovdje su
opisana samo 3 viroida koji su štetni za krumpir, paradajz,
duhan, petuniju i krizantemu.
Parazitske cvjetnice. U knjizi je opisano 7 vrsta parazitskih
cvjetnica iz roda Arceuthobium na četinjačama u S. Americi.
Knjiga završava vrlo obimnim popisom literature na 29
stranica, a na kraju je indeks opisanih štetnih organizama.
Zaključak i preporuka
Atlas karantenskih štetnih organizama koncepcijski obu-
hvaća organizme u važećem Pravilniku o listama štetnih
organizama, listama bilja, biljnih proizvoda i reguliranih
objekata. Ukupno je opisano 307 karantenskih organizama.
Tekst je napisan logičnim rasporedom, sažeto i jasno, što
čitatelju daje mogućnost brzoga snalaženja. Opširnost je
određena prema namjeni i standardu EPPO-a.Vrlo je važno
da je tekst popraćen slikama i kartom rasprostranjenja, što
je velika pomoć za određivanje vrste određenoga štetnika.
Od velike je važnosti što se uz karakteristične značajke štet-
noga organizma jasno upućuje na način prenošenja istoga
u nova područja. Isto tako od izuzetnog je značenja što se
jasno upozorava kakav je fi
 tosanitarni rizik kod pojedinog
štetnog organizma s obzirom na patogena, biljku domaćina,
gospodarske i klimatske prilike koji mu odgovaraju za op-
stanak u novom području. Svi u Atlasu opisani organizmi
odnose se na Bosnu i Hercegovinu, ali gotovo istovjetno i
na Hrvatsku. Iz tog razloga Atlas je potpuno primjenjiv i u
Hrvatskoj.
Knjiga je ponajprije namijenjena fi
 tosanitarnim inspekto-
rima u Bosni i Hercegovini. S obzirom da obrađuje proble-
matiku od posebnog značenja za poljoprivredu i šumarstvo,
ista može biti od koristi nastavnim i znanstvenim radni-
cima, stručnjacima i gospodarstvenicima koji se bave uvo-
zom, izvozom, trgovinom i proizvodnjom biljaka, stručnja-
cima koji su na bilo koji način povezani sa zaštitom bilja i
zainteresiranim pojedincima. Sigurno je da će kao udžbe-
nik biti od velike koristi studentima šumarstva, agronomije
i srodnih struka za savladavanje materije koja je u vezi s
karantenskim štetnim biljnim organizmima. Ovakvo se
djelo prvi puta pojavljuje u širem okruženju, što mu daje
posebno značenje. Zato ga svima zainteresiranima prepo-
ručujem, a autori zaslužuju najveće pohvale za trud i kva-
litetno obavljen posao.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
531
Javna ustanova Nacionalni park Risnjak imala je krajem
ovoga ljeta razloga za slavlje. Petnaestog rujna preko pede-
set planinara i ljubitelja prirode, predvođenih ravnateljem
Parka Miroslavom Gašparcem, dipl.ing. šum. i suradni-
cima, proveli su dan na Risnjaku obilježavajući dva zna-
čajna jubileja: 80-godišnjicu izgradnje i otvorenja planinar-
skog doma i 130. godišnjicu smrti prvog predsjednika
Hrvatskog planinarskog društva (HPD), osnivača hrvatske
botanike i prirodoslovca Josipa Kalasancija Schlossera
(1808–1882), po kojemu je dom dobio ime. "Na gotovo vo-
doravnoj visoravni 100 m ispod samog vrha Risnjaka, s
otvorenim pogledom na istok i zapad, sagrađena je od ri-
snjačkog kamena vapnenca planinarska kuća. Sazidana po-
put susjednih stijena i litica, iste boje i iz istog materijala
čini se kao da je ovdje izrasla. Nije bilo lako graditi na tom
mjestu: moralo se utrošiti mnogo truda, muke i novaca, da
se oživotvori davno željena i snivana misao HPD-a, da ova
najljepša planina Gorskog kotara dobije dostojan planinar-
ski dom", zapisao je 1932. na stranicama Hrvatskog plani-
nara tajnik Društva i glavni projektant ing. Josip Neumann.
Zavjetna misao Hrvatskog planinarskog
društva postupno se ostvaruje
Potrebu za bilo kakvim "krovom nad glavom" u masivu Ri-
snjaka prvi je osjetio i o tome javno pisao prirodoslovac,
planinar i putopisac Dragutin Hirc (1853–1921), koji je kra-
jem 19.st. u više navrata sa svojim "učenim družtvom" ho-
dočastio toj planini. Za svog drugog pohoda Risnjaku 11.
kolovoza 1879. skrasio se u šumarskoj kolibi na Smrekovcu,
vlasništvo velikaške obitelji šumoposjednika Th
 urn-Taxisa,
koja je na zamolbu HPD-a bila spremna dati suglasnost da
se na tom ili kojem obližnjem lokalitetu podigne dom za
potrebe planinara i izletnika. Iako je Kotarsko poglavarstvo
Delnice na osnovi nacrta i troškovnika koje je izradio
"družtveni odbornik i graditelj" Stjepan Uršić, izdalo gra-
đevinsku dozvolu, Prvi svjetski rat i poraće, razlozi su da
do ostvarenja zamisli nije došlo.
Ne mireći se sudbom, petnaestak godina kasnije "zavjetna
misao" HPD-a da Risnjak konačno dobije reprezentativno
zdanje kakvo i zaslužuje, konačno se stala ostvarivati. Na pri-
jedlog sušačke podružnice Društva, izaslanici središnjeg Od-
bora za izgradnju doma, na čelu s predsjednikom Josipom
Pasarićem, podružnicom "Martinščak" iz Karlovca i "Jelen-
com" iz Gerova, za mjesto gradnje doma izabraše zaravanak
"prepun divnog alpskog cvieća" između Malog (južnog) i
Velikog Risnjaka, na sjecištu sviju prilaznih staza i putova što
vode na ovu planinu. Kao kuriozitet bilježim da je spome-
nutu livadu, zaravanak, HPD dobio od Ministarstva šuma i
rudnika u zakup na 90 godina uz cijenu od tadašnja 2 (slo-
vima: dva) dinara! Uz Savsku banovinu, koja doznačuje glav-
ninu potrebnih sredstava za gradnju, kao mecene u sjeni su-
djeluju već spomenuta Gospoštija Th
 urn-Taxis, podružnica
HPD-a "Sušak" i članovi svojim doprinosima.
Svečanost otvorenja doma pred 300 uzvanika
Kao dan početka radova bilježi se 13.rujna 1930., kad se
prišlo iskolčavanju terena i, zacijelo, najdelikatnijem za-
hvatu – iskopu jame za cisternu u gotovo živoj stijeni. Ra-
OBLJETNICE • Anniversaries

Petnaestog prosinca ove godine u domu na
Risnjaku obilježena je 80. obljetnica izgrad-
nje planinarske kuće. Pozdravnim riječima i
kratkim historijatom podizanja doma prisut-
nima se obratio ravnatelj Parka Miljenko
Gašparac.
Foto: Dragan Turk
ŠLOSEROV DOM NA RISNJAKU 1932–2012.
Alojzije Frković, dipl. ing. šum.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
532
dovi su prekidani samo tijekom zimskog razdoblja godine,
da bi svake iduće godine već od prvih dana svibnja bili na-
stavljeni. Izvođenje svih radova povjereno je iskusnom gra-
đevinskom poduzetniku Marku Vukeliću iz Mrzle Vodice,
koji je ispunio obećanje i dom sagradio u predviđenom
roku. Potrebnu radnu snagu regrutirao je iz najbližih okol-
nih mjesta, Crnog Luga, Mrzle Vodice, Gerova, Razloga.
Uz zidare, tesare, kamenoresce, stolare, kovače, sjekače bio
je zastupljen i ne mali broj nekvalifi
 ciranih radnika, kojima
je to bila izuzetna prilika za zaradu. "Kamen se lomio na
licu mjesta, vapno se palilo ispod samog vrha, a drvo sje-
klo, kako bi se prosušilo, ljeto ranije". Stolarija se izrađivala
u društvenoj kući na Gornjem Jelenju, koja je ujedno po-
služila kao centralno skladište za sav željeznicom dostav-
ljeni materijal. Iz Gornjeg Jelenja pa do Vilja materijal je
dopreman zaprežnim kolima, a odatle samaricom ili "na
leđima radnika" do gradilišta.
Svečanost otvorenja kuće upriličena je u nedjelju, 18. rujna
1932. točno u podne! Zahvaljujući lijepom i sunčanom vre-
menu, ovoj "rijetkoj planinarskoj slavi" nazočilo je oko 300
uzvanika, mahom planinara i izletnika, "kojeg mnoštva Ri-
snjak ni prije ni poslije nije doživio". Posebno brojni bili su
Mrzlovodičani i Crnolužani, u čijim se redovima našla
grupa veselih tamburaša. Kroničar će pripomenuti da se na
"svih ugodno dojmilo što je krasni spol na toj slavi bio od-
lično zastupljen", pa stoga i ne čudi da je dvoranom doma
i okolnim travnjakom "cijelu noć odjekivala vesela pjesma
i skladna svirka tamburaša". Po mnogo čemu bili su zapa-
ženi sušački planinari koji su "uspevši se noću sa svjetilj-
kama ispalili praskave rakete pred domom u znak po-
zdrava". Od planinarskih podružnica najzastupljeniji su bili
"Velebitaši" iz Sušaka, njih oko 50, delničkog "Risnjaka"
(10), Kupske doline (30), Lokava, Delnica, Fužina, Gerova,
Krasice, ali i iz udaljenijih mjesta poput: Duge Rese, Kar-
lovca, Križevaca, Petrinje, Ivanca, Siska, Samobora, Du-
brovnika, Splita, Gospića, Otočca, Osijeka, Varaždina, Ča-
kovca, Krapine, Koprivnice. Oni koji su bili spriječeni
uputiše pozdrave i čestitke telegramom "iz kojih izbija svi-
jest solidarne suradnje i stvaralački duh".
Runolist – najljepši ukras Risnjaka
Prigodnim besjedama prvi se obratio mnoštvu predsjednik
HPD-a J. Pasarić, potom tajnik ing. J. Neumann, bivši ban
dr. J.Šilović, dr. D. Vitezić u ime sušačke podružnice, kotar-
ski pristav Hranilović i sušački gradonačelnik Đ. Ružić. Pro-
glasivši dom na Risnjaku otvorenim, J. Pasarić je naglasio da
će njegova vrata biti kroz cijelu godinu otvorena, pozivajući
ljubitelje prirode da pri ljetnim mjesecima "pomno paze i
čuvaju planinsku fl
 oru, napose krasni runolist, najljepši ukras
Risnjaka". Imenovavši Risnjak "najčarobnijom planinom
Gorskog kotara", predsjednik Društva izrazio je radost da će
novo izgrađena planinarska kuća "služiti i kao visoko gorsko
lječilište i zimsko sunčalište, a ujedno dostojno prezentirati
hrvatsko planinarstvo na toj istaknutoj međi Gorskog kotara
i Hrvatskog primorja". Što se bivšeg bana J. Šilovića tiče, koji
se kao "pasionirani planinar" bez napora "došetao" na Ri-
snjak, treba istaći da je upravo on zaslužan da je 1930. HPD-
u za tu planinarsku kuću doznačena potpora od 85.000 di-
nara "poslužila kao temeljna glavnica za tu gradnju", ali i
gradonačelnika Sušaka Đure Ružića, koji je već 1914. kao
tajnik sušačke podružnice vodio pripremne radnje za grad-
nju planinarskog skloništa u Smrekovcu i koji je prvi 1930.
predložio sadašnje mjesto za gradilište ove kuće.
Novoizgrađena prva planinarska kuća na Risnjaku, dimen-
zija 12,45 x 10,35 m, sastojala se od prizemlja i potkrovlja. U
prizemlju se nalazila velika blagovaonica, kuhinja, smočnica,
Zaslugom hrvatskih planinara 1932.g. Risnjak je dobio toliko željenu
planinarsku kuću
Prinosnik: Miljenko Gašparac
Na izgradnji doma najbrojniji su bili radnici iz okolnih mjesta; grupa ma-
jstora i radnika iz Gerova na Risnjaku svibnja 1930.
Prinosnik: Cvetko Štanfelj
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
533
soba opskrbnika i sanitarni čvor. U potkrovlju, do kojega su
vodile drvene stepenice, bilo je pet soba, tri dvokrevetne i
dvije veće skupne spavaonice s odgovarajućim namještajem.,
pa je u kući moglo odjednom noćiti i do 50 osoba. Krov na
dvije vode bio je pokriven šindrom, a u blagovaonici pred
dolazeću zimu podignuta je velika peć od kaljeva. Za opskrbu
vodom poslužila je velika cisterna kapaciteta 25 m3 vode. Po
uzoru na Tomislavov dom na Sljemenu već od prvog dana
uvedene su takse za "ulaznice i noćarine". Za članove cijena
ulaznice iznosila je jedan dinar, a za nečlanove 2 dinara. No-
ćarine u zajedničkim sobama kretale su se od 10 do 15 di-
nara, a u "bračnima" od 15 do 25 dinara. Za opskrbnika doma
imenovan je Marko Vukelić, koji je na sam dan otvorenja
doma priredio svečani ručak za sve posjetitelje.
Stavljanjem doma na Risnjaku u funkciju stale su se osmi-
šljavati i izgrađivati nove planinarske staze k njegovu vrhu.
U tom pogledu prednjačila je podružnica HPD-a "Gorštak"
iz Mrzle Vodice koja je, zahvaljujući agilnom predsjedniku
ing. Zdanovskom i potpori Matice, izgradila planinarsku
stazu od Suhe Rječine do Medvjeđih vrata, a potom, rekon-
strukcijom postojeće, spušta stazu podnožjem južnog Ma-
log Risnjaka i produžuje sve do doma. To doprinosi sve to
većem posjetu Risnjaku. Tako je iste godine po otvorenju
doma registrirano 190 izletnika i planinara, godinu dana
kasnije 450, a 1936.godine 765.
Uz povremene godišnje intervencije na saniranju krovišta,
sitnim popravcima na prozorima i žaluzinama, izmjeni do-
trajalog pokućstva i slično, dom je bio u službi planinara
sve do početka Drugog svjetskog rata, kada ga u strogoj
ilegali od vremena do vremena koriste partizanski kuriri i
slučajni namjernici. U strahu da ne padne u ruke talijan-
skih okupatora pred "operaciju Risnjak", spališe ga partizani
u ožujku 1942.
Tipolozima trošna brvnara na Smrekovcu
Što je značio boravak na Risnjaku na kojemu nema nika-
kvog prikladnog objekta za sklanjanje i noćivanje najbolje
je osjetio tim prof. Ive Horvata koji je, počevši od srpnja
1948., otpočeo s radom na tipološkim istraživanjima i kar-
tiranju Risnjaka i Snježnika. Kako je dom na Risnjaku bio
devastiran, nije im ništa preostalo nego smjestiti se u staroj
Lugarska kućica na Smrekovcu (1204 m), omiljeno svratište i konačište
domaćih i stranih prirodoslovaca krajem 19.st.
Crtež: Vaclav L. Anderle
Izgled tabora terenske ekipe prof. Ive Horvata u bukovo-jelovoj šumi na
Smrekovcu ljeti 1949.
Foto: Zoltan Matan
Novo izgrađeni poslijeratni planinarski dom na Šloserovoj livadi, podi-
gnut na starim temeljima, predan je na korištenje 1957.g.
Foto: S. Gilić
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
534
i trošnoj lugarskoj kućici na Smrekovcu. U svojim "emotiv-
nim sjećanjima" jedan od sudionika tima istraživača prof.
S. Bertović zapisao je: "Naš prvi logor oko natrule barake
na Smrekovcu opskrbili smo vodopropusnim izblijedjelim
šatorima… kamo su nam Bjelovodičani Matija Gašparac i
sin mu Antun na konjiću požrtvovno dopremali vodu i
hranu". I dok su se kolovoza 1879. Hirc i njegovo društvo
na Smrekovcu sladilo lugarevim paprikašem i janjetinom
na ražnju, sedamdeset godina kasnije tipolozi i kartografi

bili su sretni da su imali "slanine iz salitre kao najkalorič-
nije punjenje u terenskim sendvičima – povlastice koju
nam je dala RŠ krata", prisjeća se Bertović.
Što se same lugarske kućice na Smrekovcu tiče, prema
Hircu, "bilo je to ugodno sklonište na ovoj visini i gluhoj
šumi" opskrbljeno kuhinjom, dvjema sobama, od kojih
jedna na tavanu, stolom s dvije klupe te sobom s dva kre-
veta. Za mirnih ljetnih večeri vatra se obično ložila "na či-
stini pred kolibom". Ne čudi da je ova kućica, uz privolu
obitelji Th
 urn-Taxis, bila krajem 19.g. kroz duži niz godina,
ako ne konačište, ono svratište brojnih botaničara i priro-
doslovaca poput: T. Pichlera, V
. Borbaša, J. Sadlera, A. Ne-
ilreicha, J. Torbara, Lj. Vukotinovića, J. Schlossera i drugih,
kao preteča planinarstva Gorskog kotara. HPD je 1921.g
kućicu unajmio na 15 godina, obnovivši je u više navrata,
ali i napustivši je odmah po otvorenju doma na Risnjaku.
Nova kuća na Šloserovoj livadi
Zahvaljujući poglavito Planinarskom društvu Delnice i snaž-
noj potpori središnjice iz Zagreba, koja iza Drugog svjetskog
rata djeluje pod imenom Planinarski savez Hrvatske, 1952.
otpočelo se s izgradnjom novog doma na Risnjaku. Kako bi
se izbjegli ili barem ublažili udari snažnih vjetrova, snježni
nanosi i drugi nepovoljni klimatski čimbenici, kojima je bila
izložena ranija kuća, ozbiljno se stalo razmišljati o novoj lo-
kaciji doma. Prvobitno izbor je pao na predio Tori, plato u
zavjetrini južnog Malog Risnjaka, ali iskop jame za novu ci-
sternu bila je nepremostiva prepreka. Nova zidana jednokat-
nica podignuta na starim temeljima u mnogome je promi-
jenila raniji izgled kuće. Glavna ulazna vrata sada su okrenuta
prema jugoistoku, a nešto razvedenije krovište, kao i vanjski
zidovi prekriveni su šindrom, što je objektu dalo poseban
planinski izgled. Nakon punih šest godina kuća je 1957. pre-
dana na korištenje, sada pod imenom Šloserov dom na Ri-
snjaku na visini od 1418 m.
Kako smo to u uvodu istakli, uz 80. obljetnicu izgradnje i
otvorenja doma na Risnjaku, JU Nacionalni park Risnjak
prisjeća se i 130. godišnjice smrti proslavljenog prirodo-
slovca Josipa Kalasancija Schlossera (Jindžihovo, ČSSR,
25.1.1808 – Zagreb, 27.4. 1882) prvog predsjednika Hrvat-
skog planinarskog društva, jednog od utemeljitelja Narod-
nog muzeja u Zagrebu i člana JAZU (od 1866). Počevši od
1836. kada je stigao u Hrvatsku, marno izučava fl
 oru naših
Po kome je planinarski dom na Risnjaku dobio ime? Prirodoslovac i
planinar Josip Schlosser Klekovski (1808–1882)
Izvor: Ž. Poljak 1974.
Nova temeljita rekonstrukcija kuće provedena je tijekom 1987. i
1988.g.; doprema građevinskog materijala helikopterom 9.8. 1987.g.
Foto: Alojzije Frković
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
535
čuvanje i opskrbu doma odvijaju kroz djelatnosti ove usta-
nove. Akcijskim planom osposobljavanja planinarskog
doma za kvalitetniji prihvat posjetitelja u sklopu unaprje-
đenja smještajnog kapaciteta, kao sastavnog dijela Plana
upravljanja NP-om Risnjak, predviđeno je tijekom idućeg
desetljeća više radnji i novina, od kojih izdvajamo: građe-
vinsko uređenje postojećih sanitarnih prostorija u objektu,
zbrinjavanje otpadnih voda i krutih otpada, zamjena vanj-
ske i unutarnje stolarije odgovarajućim suvremenim mate-
rijalima, uvođenje sustava centralnog grijanja na drva, po-
stavljanje minijaturne vjetroelektrane i dr. Kažimo na kraju
da će dom tijekom ljetnog razdoblja biti otvoren svaki dan
od 1.svibnja do 31. listopada, da će od 1.studenog do 30.
travnja biti na raspolaganju "zimska soba" s dva ležaja. Jer,
"na Risnjaku je uvijek lijepo, bilo ljeti bilo zimi", našli smo
zapisano u knjizi utisaka.
Korištena literatura
• Bertović, S. (1994). Vegetacijska istraživanja I. Horvata i surad-
nika u risnjačko-snježničkom gorju i njihov značaj za osnivanje
NP "Risnjak" U: Zbornik radova Četrdeset godina NP "Risnjak"
1953–1993. (ur. A. Frković), str. 32–34.
• Frković, A. (1966). Na Risnjaku je uvijek lijepo. Priroda
LIII(3):91.
• Hirc, D. (1993). Gorski kotar – slike, opisi i putopisi (reprint
izdanje). Tiskara Rijeka d.d. Rijeka
• Malnar, I. (1994). Četrdeset godina Nacionalnog parka Risnjak.
U: Zbornik radova NP Risnjak (ur. A. Frković), str. 13–16.
• Neumann, J. (1932). Planinarska kuća na Risnjaku. Hrvatske
planine XXVIII(9): 278–282.
• Pasarić, J. (1932). Otvaranje planinarskog doma HPD-a na Ris-
njaku. Hrvatski planinar XXVIII(10):305–310.
• Poljak, Ž. (1981). Planinarstvo (Gorskog kotara). U:Gorski ko-
tar (ur. J.Šafar), str. 476–481. Fond knjige Gorski kotar.
• X,x,x. (2007). Nacionalni park Risnjak – Plan upravljanja (ur.Z.
Šikić). Ministarstvo kulture Republike Hrvatske
krajeva, proputovavši mnoge krajeve, pa tako i Gorski kotar.
Zahvaljujući njegovu istraživačkom radu i publikacijama u
izdanju HAZU (primjerice Flora Croatica s Lj. Vukotino-
vićem), mnogi strani botaničari upoznali su bogatstva naše
fl
 ore. Za osobite zasluge dodijeljen mu je plemićki naslov
viteza s pridjevkom Klekovski. Na samom vrhu Risnjaka,
zaslugom delničkih planinara, stoji spomen obilježje ukle-
sano u stijenu s ovim zapisom: "Godine 1852. prirodoslovci
i planinari Josip Schlosser i Ljudevit Vukotinović poduzeli
prve pohode na planine Gorskog kotara".
Čuvar risnjačkih dragocjenosti njihova
je anonimnost
Iz knjige posjeta koja se nažalost redovito vodi tek od 1962.
kada je kuću preuzelo na upravljanje PD "Zanatlija" Zagreb,
saznajemo da je te godine dom posjetilo 577 planinara i
izletnika, 1963.g. – 431, a 1964. (do 20.8. kada sam i sam
boravio u kući i prelistavao knjigu utisaka) – 197. Iako Ri-
snjak kao nacionalni park prema plaćenim ulaznicama po-
sljednjih godina prosječno godišnje posjeti oko 20.000 ljudi,
tu brojku prema riječima ravnatelja valja podvostručiti. Na-
ime, od kada je 1997. prostor Nacionalnog parka Risnjak
proširen na područje Snježnika i gornji kanjonski dio Kupe
ukupne površine 6.350 ha, broj cestovnih ulaza u park vi-
šestruko se povećao (na gotovo 23) pa je kontrola posjeti-
telja praktički nemoguća. U usporedbi s nekim drugim na-
šim nacionalnim parkovima, poput NP Plitvička jezera ili
NP Krka, koje ustanove obično na kraju turističke sezone
nagrađuju milijunskog posjetitelja, Nacionalnom parku Ri-
snjak to nije cilj. "Područje parka treba zaštititi u cjelini kao
potpuni rezervat, da se sačuva budućim naraštajima u pu-
noj ljepoti i samoniklosti", riječi su prof. Ive Horvata pri
podnošenju prijedloga i obrazloženja Saboru da se risnjački
masiv proglasi narodnim parkom, a za našeg ponajboljeg
planinarskog pisca prof. dr. Željka Poljaka "najbolji čuvar
risnjačkih dragocjenosti upravo je njihova anonimnost".
Od kada je gorski masiv Risnjaka prije ravno 80 godina do-
bio svoj prvi dom, njegovi bajkoviti vrhunci postali su že-
ljeni cilj mnogih planinara i izletnika. Lošim održavanjem
kroz dugi niz godina iza njegove obnove 1957.g., dom je
znao dospjeti u takvo stanje da pod krov nije mogao pri-
miti ni udomiti nijednog planinara. Maksimalnom anga-
žiranošću Hrvatskog planinarskog saveza, planinarskih
društava i planinara, uprave Parka, brojnih gospodarskih
organizacija pa i pripadnika oružanih snaga tijekom 1987.i
1988.godine, uspjelo se sanirati postojeće stanje i vratiti
domu ulogu koja mu je namijenjena, istaknuto je na, kojoj
već po redu, svečanosti otvaranja obnovljenog doma na
Šloserovoj livadi 1.listopada 1988.
Počevši od 1990.g. pa sve do danas, planinarski dom "Josip
Šloser Klekovski" u zakupu je i pod kontrolom Javne usta-
nove Parka, tako da se sve aktivnosti vezane za održavanje,
Planinarski dom na Risnjaku – danas, u službi je hrvatskih planinara i
ljubitelja prirode. Foto: Dragan Turk
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
536
NOVI DOKTORI ZNANOSTI • New doct
 ors of
  science
U veljači 2004. godine imenovan je predsjednikom uprave
Hrvatskih šuma d.o.o.
Čitavo vrijeme aktivno se usavršavao i uključio u znantsve-
noistraživački rad, a znanstveni magistarski rad pod naslo-
vom “Istraživanje posljedica agresije na Republiku Hr-
vatsku u razdoblju 1991–1995. na lovno gospodarenje
Spačvanskog bazena i mjere sanacije" obranio 23. srpnja
2004. godine.
U veljači 2008. godine imenovan je članom uprave Hrvat-
skih šuma d.o.o. Nakon isteka mandata člana Uprave Hr-
vatskih šuma d.o.o., 26. siječnja 2012. prelazi na radno mje-
sto Stručnog suradnika za lovstvo u Direkciji Hrvatskih
šuma d.o.o.
Aktivno se služi njemačkim jezikom. Oženjen je i otac troje
djece.
Autor je izradio i predao na daljnji postupak doktorski rad
opsega 216 stranica, koji sadržajno obuhvaća 8 poglavlja.
Fakultetsko vijeće Šumarskog fakulteta Sveučilišta u zagrebu
imenovalo je stručno povjerenstvo za ocjenu izrađenog dok-
torskog rada mr. sc. Darka Beuka u sastavu:
Zvanje doktora znanosti nakon postupka ocjene i javne
obrane doktorskog rada stekao je još jedan dugogodišnji
praktičar, operativac i stručnjak u području biotehničkih
znanosti, polju šumarstva – mr. sc. Darko Beuk, dipl. ing.
šumartva.
Javna obrana doktorskog rada pod naslovom: "Lovstvo u
integralnom gospodarenju spačvanskim šumama" odr-
žana je na Šumarskom fakultetu Sveučilišta u Zagreb 19. 6.
2012. godine, pred imenovanim povjerenstvom i pred ve-
likm brojem slušatelja, među kojima su bili najvećim dije-
lom stručnjaci i osobe koje se profesionalno i operativno
bave lovstvom. To samo po sebi govori o interesu za teme
koju je mr. sc. Darko Beuk obradio u svom doktorskom
radu, kao i za smjernice lovnog gospodarenja koje su pro-
izašle kao rezultat dugogodišnjeg operativnog rada, ali i
provedenih istraživanja.
Darko Beuk rođen je 1. veljače 1957. godine u Vinkovcima.
Osnovnu školu završio je u Otoku, gimnaziju u Vinkovcima
i Šumarski fakultet u Zagrebu 1981. godine.
Po završetku studja, 4. svibnja 1981. zaposlio se u Šumskom
gospodarstvu "Hrast" Vinkovci, Šumarija Vukovar, kao pri-
pravnik. Nakon zaposlenja nastavio je s edukacijom i usavr-
šavanjem te upisao poslijediplomski specijalistički studij, da
bi već 1986. godine obranio specijalistički magistarski rad na
Šumarskome fakultetu Sveučilišta u Zagrebu pod naslovom
“Lovno-turistička valorizacija lovišta Spačva sjever".
Do 1990. godine radio je u Šumariji Lipovac na poslovima
inženjera u operativi i stručnoga suradnika za iskorištava-
nje šuma.
Godine 1990. imenovan je za direktora OOUR-a za iskori-
štavanje šuma Otok, a nakon gašenja OOUR-a postavljen je
za upravitelja Šumarije Otok. Na ovome mjestu radio je duži
period za vrijeme agresije na Hrvatsku, do 1995. godine. U
doba najžešćih ratnih zbivanja na ovome području bio je ak-
tivan branitelj – pripadnik 109. brigade Hrvatske vojske.
Godine 1995. postavljen je za rukovoditelja proizvodnoga
odjela u Upravi šuma Vinkovci. Nedugo zatim izabran je
za člana upravnoga odbora JP "Hrvatske šume", p.o. Zagreb.
U jesen 1996. imenovan je upraviteljem Uprave šuma Vin-
kovci. Nakon isteka mandata prelazi na rad u Službu interne
revizije i kontrole, gdje radi do veljače 2004. godine.
Dr. sc. DARKO BEUK
Prof
 . dr. sc. Marijan Grubeš
 ić
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
537
Izv. prof. dr. sc. Mario Božić – predsjednik – Šumarski
fakultet Sveučilišta u Zagrebu
Prof. dr. sc. Marijan Grubešić – član – Šumarski fakultet
Sveučilišta u Zagrebu
Prof. dr. sc. Zdravko Janicki – član – Veterinarski fakultet
Sveučilišta u Zagrebu
Imenovano povjerenstvo ocijenilo je dostavljeni rad te Fa-
kultetskom vijeću Šumarskog fakulteta Sveučilišta u Za-
grebu podnijelo pozitivno izvješće. Nakon prihvaćanja iz-
vješća Fakultetsko vijeće imenovalo je povjerenstvo za
javnu obranu (u istom sastavu kao i povjerenstvo za ocjenu)
te odredilo datum obrane.
Prikaz rada:
Autor je u Uvodu obrazložio razloge i ciljeve svog istraži-
vanja te shematski prikazao smjernice i zadaće rada. U Ma-
terijalima i metodama rada iznosi rezultate brojnih dosa-
dašnjih istraživanja u Spačvi kao šumskom kompleksu i u
lovištu, odnosno lovnom gospodarenju. U sklopu prikaza
rezultata tih istraživanja daje i povijesni pregled događanja
i razvoja šumarstva te lovstva spačvanskog područja. U
opisu Područja istraživanja daje detaljan opis područja Spa-
čve sa svim podacima vezanim uz geografski smještaj i sta-
nišne uvjete koji daju obilježje područja. U objekte istraži-
vanja autor ubraja stanište i divljač, a u metodama rada
detaljno obrazlaže primijenjeni način rada, odnosno istra-
živanja za svaku od 5 tematskih cjelina a to su:
Spačva kao ekosustav,
Spačva kao šumski kompleks,
Lovište Spačva,
Spačva kao ekonomsko – gospodarski subjekt i
Integralno gospodarenje u Spačvi.
Svi segmenti istraživanja analizirani su pomoću standar-
dnih statističkih metoda.
Kroz opsežno poglavlje Rezultati istraživanja, autor iznosi
rezultate svojih istraživanja, počevši od staništa i vegetacije
na mikrolokalitetima koja su imala težište na vegetaciji bara
i prijelaznih zona prema šumi, a koja pokazuju intenciju su-
šenja staništa i brzu sukcesiju vegetacije vlažnih staništa
prema šumi. Spačva kao šumski kompleks analiziran je kroz
uređajne i dobne razrede, gdje se ukazalo na dominaciju sa-
stojina hrasta lužnjaka. Lovište Spačva prikazano je kroz po-
vijesni razvoj, kao stanište divljači te strukturu i brojnost
divljači. Osobito se posvetila pozornost ekonomsko- gospo-
darskim gledištima gospodarenja, gdje se naglasila dominan-
tnost gospodarenja šumom u odnosu na lovno gospodarenje,
ali istraživanja ukazuju i na neiskorištene potencijale u do-
meni lovstva. Također je značajno da u pojedinim fazama
gospodarenja šumom, kada su uglavnom iskazani troškovi
vezani za obnovu sastojina, uzgoj i zaštitu, lovno gospodare-
nje može ostvarivati pozitivni fi
 nancijski rezultat. Unatoč
tomu, lovstvo ima i imat će u budućnosti sekundarnu ulogu
u gospodarenju, a to autor potkrepljuje povijesnim podacima
i usporedbom Spačve sa sličnim lovištima, gdje naglašava
kvalitetu Spačve, ali i činjenicu da ovaj prostor nikada nije
ušao u sam vrh i predstavljao elitno lovište.
U cijelome radu apostrofi
 ra se integralno gospodarenje, što
autor objektivno analizira, komentira i na temelju dobive-
nih rezultata donosi preporuke i zaključke. Integralno gos-
podarenje analizira kroz niz čimbenika, poput utjecaja sta-
ništa na divljač i divljači na stanište, potom u organizacijskom
smislu, gdje naglašava potrebe usklađivanja zahvata i ak-
tivnosti u prostoru, kako bi se izvršile obveze koje proizlaze
iz propisa gospodarenja sastojinama, kao i onih koji se pro-
vode u cilju uzgoja, zaštite i lovljenja divljači.
Na temelju provedenih istraživanja autor kao rezultat svoga
rada daje smjernice za integralno gospodarenje, između
kojih treba istaći tri ključne, a to su: proširenje određenih
prosjeka na upotrebljivu širinu za divljač od 20–25 metara,
na način da se time ne smanjuje šumsko-proizvodna povr-
šina, a da se osigura prostor za ishranu (ispašu) divljači,
zatim smjernica vezana za osnivanje “zona za divljač", a iste
bi se formirale na postojećim progalama i lokacijama za-
državanja divljači uz dodatno uređenje odabranih lokacija,
te treća smjernica vezana uz integralno gospodarenje, a od-
nosi se na zahvate čišćenja i prvih proreda kojima bi se osi-
guravala hrana za jelensku divljač (brst i guljenje), čime bi
se smanjio negativni utjecaj divljači na sastojine.
Kroz raspravu autor analizira dobivene rezultate istraživa-
nja, uspoređuje ih s drugim sličnim istraživanjima i daje
komentare i smjernice za buduće gospodarenje u složenim
uvjetima kakvi vladaju u Spačvi i u kontekstu integralnog
gospodarenja.
Autor cjelokupno istraživanje u svoge radu iznosi kroz 25
zaključaka.
Cjelokupni rad prožet je brojnim citatima i pozivanjem na
dosadašnja istraživanja, što je vidljivo i kroz 193 navoda
citirane literature.
Svi izvorni podaci pohranjeni su na CD romu koji je prilog
radu.
Autor je izradom disertacije kvalitetno i kroz više zadanih
cjelina sveobuhvatno obradio zacrtanu problematiku inte-
gralnog gospodarenja. Kroz rad se naglašava nekoliko
ključnih čimbenika u integralnom gospodarenju staništem,
šumom i divljači, ali i velik broj pratećih (latentnih) čim-
benika, koji ponekad mogu prerasti u dominantne, a koje
je autor prepoznao i naglasio. Time je otvorio i niz zani-
mljivih tema budućih istraživanja. Nizom pojedinačnih
znanstvenih spoznaja, omogućilo je autoru da iznese ne-
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
538
Životopis
Jadranko Vlahinja rođen je u Koprivnici 1964. godine. Go-
dine 1988. diplomirao je na šumarskom odjelu Šumarskog
fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Pripravnički staž odradio
je u šumariji Koprivnica, u sastavu tadašnjeg OOUR-a isko-
rišćivanje šuma. Od 1991. zaposlen je kao revirnik u istoj
šumariji, u sastavu javnog poduzeća “Hrvatske šume" p. o.
Zagreb. Od 1995. obavlja poslove stručnoga suradnika za
građevinarstvo i investicije. Na ovim poslovima radi i da-
nas. Magistarski rad naslova "Istraživanje kriterija raspo-
djele troškova i dobiti zajedničkih šumskih prometnica"
Dr. sc. Jadranko Vlahinja, dipl. inž. šum. obranio je 19. srp-
nja 2012. godine disertaciju pod naslovom “Istraživanje
investicijskog modela izgradnje i održavanja šumske
prometnice kao poduzetničkog projekta različitih inves-
titora", te time stekao akademski stupanj doktora znanosti,
znanstveno polje: šumarstvo, znanstvena grana: šumarske
tehnologije i menadžment.
Javna obrana disertacije održana je na Šumarskom fakul-
tetu Sveučilišta u Zagrebu 19. Srpnja 2012. godine, pred
povjerenstvom u sastavu:
Doc. dr. sc. Stjepan Posavec, Šumarski fakultet, Zagreb,
predsjednik;
Prof. dr. sc. Ivan Martinić (mentor), Šumarski fakultet, Za-
greb, član;
Prof. dr. sc. Igor Potočnik, Biotehniška fakulteta, Univerza
v Ljubljani, Slovenija, član.
Disertacija je opsega 182 stranice. Tekst je dopunjen sa 27
slikovnih i 32 tablična prikaza te 181 navodom korištene
literature. Strukturalno, rad je podijeljen u 8 osnovnih po-
glavlja: Uvod, Problematika istraživanja, Ciljevi i metode
istraživanja, Rezultati istraživanja, Rasprava, Zaključak, Li-
teratura i Prilozi. Uz navedena poglavlja, radu su priloženi
temeljna dokumentacijska kartica na hrvatskom i engle-
skom jeziku, popis kratica korištenih u radu, popis slika i
tablica te predgovor i životopis.
Dr. sc. JADRANKO VLAHINJA
Matija Landekić, univ. mag. silv.
koliko vrlo značajnih smjernica za buduće integralno gos-
podarenje, uz naglasak na potrebu jedinstvenog i stručnog
rada u ovako velikim cjelovitim ekosustavima kakav je Spa-
čva. Autor je značajno unaprijedio naše spoznaje o kom-
pleksnom gospodarenju šumom i divljači, ali i ekonomskim
elementima gospodarenja, što je danas posebno važno kada
se traži modul pozitivnog poslovanja u svim segmentima
gospodarenja. Projekcijom gospodarenja za predstojeće
razdoblje također olakšava izradu budućih planova gospo-
darenja. Naglašava znatno veće potencijale od trenutno ko-
rištenih, a bez značajnijih ulaganja, zahvata ili promjena
načina gospodarenja. Inovativnim smjernicama integral-
nog gospodarenja, ponajprije u gospodarenju lovištem i
divljači, što je jedan od glavnih ciljeva, svakako doprinosi
unapređenju znanosti u domeni lovstva, posebice u domeni
lovačke operative.
Doktorski rada mr. sc Darka Beuka predstavlja izvorno
znanstveno djelo koje je rezultiralo s više inovativnih smjer-
nica vezanih uz integralno gospodarenje i ima svoju znan-
stvenu, praktičnu, odnosno operativnu primjenu.
Uz čestitke doktoru znanosti Darku Beuku, uvjereni smo
da će i nadalje svojim znanjem, radom i zalaganjem za zna-
nost i struku u području lovstva opravdati stečeni znan-
stveni stupanj.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
539
obranio je 2000. godine na smjeru Znanstvena organizacija
i ekonomika šumarstva na Šumarskom fakultetu Sveučili-
šta u Zagrebu. Doktorsku disertaciju "Istraživanje investi-
cijskog modela izgradnje i održavanja šumske promet-
nice kao poduzetničkog projekta različitih investitora"
obranio je 19. srpnja 2012. godine na Šumarskom fakultetu
Sveučilišta u Zagrebu. Ovlašteni je inženjer šumarstva,
stručni smjer za ekologiju, zaštitu prirode i urbano šumar-
stvu, i stručni smjer za šumske prometnice i šumarsko gra-
đevinarstvo. Objavio je više popularnih i stručnih članaka
i prikaza. Godine 2003. pohađao je seminar za voditelja in-
vesticijske grupe i investicijskog projektanta. Dr. sc. Ja-
dranko Vlahinja usavršavao se iz planiranja i upravljanja
projektima u šumarskom graditeljstvu na Biotehniškoj fa-
kulteti Univerze v Ljubljani 2001. godine. Završio je obrazo-
vanje i certifi
 ciran je za člana upravnih i nadzornih odbora.
Ovlašteni je certifi
 cirani posrednik za promet nekretni-
nama. Sudjelovao je i na više domaćih znanstvenih i struč-
nih skupova, seminara i edukacija. Aktivno je sudjelovao
na više znanstvenih projekata. Inicijator je i jedan od orga-
nizatora znanstvenog simpozija povodom 100-te obljetnice
rođenja botaničara, akademika Ive Pevaleka, koji je održan
u Koprivnici 1994. godine. Član je Hrvatske komore inže-
njera šumarstva i drvne industrije, Hrvatskog šumarskog
društva, Hrvatskog ekološkog društva, Hrvatske udruge za
upravljanje projektima, Hrvatske udruge za arborikulturu,
te više drugih društava. Bio je član Gradskog poglavarstva
Koprivnice te obnašao dužnosti člana povjerenstava Ko-
privničke-križevačke županije i Grada Koprivnica.
Oženjen je i otac dvije kćeri.
Sažetak rada
U Uvodu autor naglašava značaj otvaranja nekog šumskog
područja šumskim prometnicama, pri čemu one predstav-
ljaju značajan investicijski trošak, koji je potrebno detaljno
i pozorno planirati u gospodarenju šumom. Veća gustoća
šumskih prometnica zahtijeva veće troškove njihove grad-
nje i održavanja, ali smanjuje troškove privlačenja drva.
Stoga je utvrđivanje ekonomske opravdanosti izgradnje
šumskih cesta jedan od najzahtjevnijih poslova u gospoda-
renju šumama, a utvrđivanje mnogobrojnih elemenata ove
zadaće povezano sa znatnim teškoćama. Učinak otvaranja
šuma u smislu smanjenja ukupnih troškova transporta
ostvaruje se tek pri realizaciji etata u budućnosti. Na kraju
uvoda autor zaključuje kako u postojećoj praksi šumarstva
u Republici Hrvatskoj model fi
 nanciranja kapitalnih po-
treba u gospodarenju šumom, kakve su i šumske ceste,
glede smanjenja troškova do sada nije primjenjivan niti
istraživan. Aktualni recesijski gospodarski uvjeti čine takav
model višestruko zanimljivim s povećanom potrebom
istraživanja ključnih agledišta i elemenata ovakvog modela.
Autor u prvom dijelu Problematike istraživanja objašnjava
ključne pojmove i koncepte pridobivanja drva po fazama.
U središnjem dijelu Problematike istraživanja navode se
uloga, značaj i razvrstavanje šumskih prometnica u kon-
tekstu gospodarenja šumom i pridobivanja drva. Autor u
fokus stavlja pitanje metodološkog pristupa objektivnog
utvrđivanja srednje udaljenosti privlačenja drva kao ključ-
nog tehničkog elemenata istraživanog investicijskog mo-
dela izgradnje i održavanja šumske prometnice. U tu svrhu
srednje udaljenosti privlačenja drva na postojeću šumsku
cestu, a potom i na novoizgrađenu šumsku cestu odredile
su se težišnom metodom i euklidskom metodom. Slijedom
ovih metodoloških pristupa izvodili su se i rezultati, za
jednu i drugu metodu određivanja srednje udaljenosti pri-
vlačenja drva. U drugom dijelu Problematike istraživanja
autor defi
 nira značaj investicija, ključne elemente i utjecajne
činitelje investicijskog projekta, obujam investicijskog pro-
jekta, odabir polazne alternative te kvalitetu relevantnih
pretpostavki investiranja. Kao relevantne za ocjenu modela
odabire pokazatelj rentabilnosti i metodu povrata uloženih
sredstava. Zaključuje kako ekonomska gledišta otvaranja
šume defi
 niraju prednosti izgradnje šumskih prometnica
glede troškova.
U poglavlju Cilj rada obrazlažu se metodologija i ciljevi u
istraživanju investicijskog modela izgradnje i održavanja
šumske prometnice fi
 nancirane iz novčanih koristi od sma-
njenja troškova privlačenja drva. Podaci u istraživanju od-
nose se na modelni šumski predjel u gospodarskoj jedinici
"Đurđevačka bilogora" u sastavu šumarije Đurđevac, za koji
je simulirana provedba šumskogospodarskog plana u smi-
slu određivanja redoslijeda i obuhvata plana sječa po odje-
lima i odsjecima za razdoblja od 10 i 20 godina. U tu svrhu
autor defi
 nira četiri dizajna sječe koji se razlikuju po vre-
menskom obuhvatu i obujmu planirane sječe u 10-godiš-
njem (tri dizajna sječa) i 20-godišnjem (jedan scenarij) raz-
doblju važenja šumskogospodarskoga plana.
• scenarij ‘DS1.10’: u razdoblju važenja šumskogospodar-
skog plana od 1.–10. godine svake se godine u pravilu
sječe u samo jednom odsjeku, pri čemu je redoslijed od-
sjeka slučajno odabran. Iznimka je 7. godina kada su za
sječu uvrštena dva odsjeka. Povrat ulaganja ispitivan je
nakon 10-te godine;
• scenarij ‘DS 1.5’: u razdoblju važenja šumskogospodar-
skog plana od 1.–10. godine svake se godine u pravilu
sječe u samo jednom odsjeku, pri čemu je redoslijed od-
sjeka slučajno odabran. Povrat ulaganja ispitivan je nakon
5-te godine;
• scenarij ‘DS2’: u razdoblju važenja sljedećeg šumskogos-
podarskog plana od 11.–20. godine, u pravilu se svake
godine sječe u jednom odsjeku, pri čemu je redoslijed
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
540
odsjeka slučajno odabran. Iznimka je 17. godina kada su
za sječu uvrštena dva odsjeka. Povrat ulaganja ispitivan
je nakon 20-te godine;
• scenarij ‘DS1.2’: u razdoblju važenja šumskogospodar-
skog plana od 1.–10. godine ukupno propisani etat rea-
lizirat će se u samo dvije godine, i to u 3. i 4. godini šum-
skogospodarskoga plana. Povrat ulaganja ispitivan je
nakon dvije godine
U poglavlju Rezultati autor je u prvom dijelu prikazao re-
zultate vezane za izračun ukupnih troškova nove šumske
ceste, koje je razvrstao po modelu koji se standardno kori-
sti u domaćoj šumarskoj praksi, a obuhvaća izravne troš-
kove gradnje ceste, ukupne troškove svih vrsta održavanja
ceste te naknade za izgubljenu šumsku površinu i gubitak
prirasta na trasi ceste. U drugom dijelu rezultata za defi
 ni-
rana 4 dizajna sječa izračunati su obujmovi planiranog drva
za sječu te razlike srednjih udaljenosti privlačenja drva na
staru i novu cestu, odvojeno za srednje udaljenosti privla-
čenja drva određene težišnom metodom i one određene
euklidskom metodom. Kao rezultat defi
 nirani su faktor po-
voljnosti obujma etata i faktor pogodnosti privlačenja drva.
Izračunato je da nakon izgradnje nove šumske ceste duljine
2.829 metara prosječna srednja udaljenost privlačenja drva
iz svih odsjeka iznosi 648 m, što je u odnosu na prijašnjih
2.561 metara srednje udaljenosti privlačenja na staru cestu
približno 4 puta kraće. Uključivanjem jediničnih troškova
privlačenja drva Ecotracom 120 izračunato je za svaki di-
zajn sječa apsolutno i relativno smanjenje troškova privla-
čenja drva te ukupni troškovi privlačenja propisanog sječi-
vog obujma drva na staru i novu cestu i njihov relativni
odnos. Na temelju ukupnih novčanih iznosa prihoda od
smanjenja troškova privlačenja drva i njihovog ekonom-
skog tijeka, izračunali su se kumulativi novčanih prihoda
po godinama određenima u pojedinom dizajnu sječe. Izra-
čunom rentabilnosti projekta gradnje i održavanja šumske
prometnice te izračunom razdoblja povrata ulaganja autor
je ocijenio opravdanost i prihvatljivost istraživanog investi-
cijskog modela. Prema dinamičkom pokazatelju povrata ula-
ganja rezultati pokazuju da je ulaganje u projekt gradnje nove
šumske ceste isplativo i rentabilno za dizajne sječa DS1.2 i
DS2, pri čemu se izračunalo da je za povrat ukupnog ulaga-
nja bilo je potrebno 10 godina, 7 mjeseci i 22 dana.
U poglavlju Rasprava autor obrazlaže rezultate u svjetlu
postavljenih ciljeva i hipoteza u istraživanjima. Vezano za
odnos novčanih prihoda od sječe i ukupnih troškova ula-
ganja u izgradnju i održavanje šumske ceste, autor drži da
su rezultati potvrdili hipotezu da budući izračun profi
 ta-
bilnosti pokazuje da vrijednost sječivog drva višestruko
nadmašuje ulaganja u šumsku cestu i to u dva od četiri di-
zajna sječa. Jednako tako potvrdilo se da smanjenje udalje-
nosti privlačenja rezultira značajno manjim troškovima
privlačenja drva, te su u dva u četiri dizajna sječa novčani
iznosi takvih razlika ekonomski pozitivni i potpuno pokri-
vaju sve troškove ulaganja u novu šumsku cestu. Istraživa-
nja su potvrdila hipotezu značajnog utjecaja i važnosti po-
ložaja pojedinog odsjeka u odnosu na šumsku cestu te
posljedično na troškove i koristi u privlačenju drva. Ko-
načno, vezano za glavnu hipotezu dokazalo se da je, uz od-
govarajući propisani sječivi potencijal šumskim sastojina,
pravilnim odabirom dizajna sječa moguće računati na vi-
soku isplativost ulaganja, posebice realizacijom ukupnog
propisanog volumena sječe u godinama neposredno nakon
izgradnje šumske ceste.
U poglavlju Zaključci, rezultati dobiveni istraživanjima in-
vesticijskog modela u uvjetima konkretnoga modelnog
šumskog predjela za četiri različita dizajna sječa upućuju
na sljedeće glavne zaključke:
• u fazi pripreme investicije ključna je provjera isplativosti
koja se mora temeljiti na utvrđivanju etatnih mogućnosti
sastojina, određivanju objektivnih ukupnih troškova
gradnje i održavanja šumske prometnice i pravilnom
odabiru modela izračuna jediničnih troškova privlačenja
drva;
• izračun novčanih koristi, odnosno smanjenja troškova
privlačenja drva treba vezati uz konkretne odsjeke, pri
čemu treba voditi računa o redoslijedu sječa, a pritom
uvažiti sastojinske, terenske i tehnološko-organizacijske
karakteristike;
• u dizajnu sječa isplativost i razdoblje povrata ulaganja
najuže je povezano s obujmom sječivog drva iskazanog
kroz faktor povoljnosti obujma etata i faktor pogodnosti
privlačenja drva;
• intenziviranjem sječa u što kraćim razdobljima i nepo-
sredno nakon gradnje šumske ceste povećavaju se prilike
za raniji povrat investicije, ponajprije zbog manjih uku-
pnih troškova u početnim godinama ekonomskog vijeka
šumske ceste;
• investicijski model pokazuje granične vrijednosti tj. ne-
mogućnost povrata sredstava u 10-godišnjem važenju
šumskogospodarskog plana kod tradicionalnih pristupa
sječama, kod kojih se ukupni propisani etat razmjerno
pravilno raspoređuje po godinama važenja plana;
• dinamički pokazatelj razdoblja povrata ulaganja potvrdio
je da projekt ulaganja u novu šumsku cestu vraća uložena
sredstva u 20-godišnjem razdoblju i kod tradicionalnog
pristupa sječi;
• istraživanjem inovativnog investicijskog modela povrata
ulaganja kroz novčane koristi od smanjenja troškova pri-
vlačenja drva nakon izgradnje nove šumske ceste, poka-
zalo se da je konkretan projekt ostvariv i isplativ, uz uvjet
detaljnog planiranja dizajna sječe. Posebno je to važno u
područjima gdje je otvaranje budućom šumskom cestom
povezano s malim udjelima etata u ukupnom etatu po-
dručja. Upravo je pravilnim odabirom redoslijeda i pro-
stornog rasporeda odsjeka moguće unutar važenja šum-
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
541
skogospodarske osnove postići ekonomski pozitivni
rezultat. Ključni je uvjet stručni i pravovremeni inženjer-
ski pristup kako bi se faktor povojnosti udjela obujma
etata i faktor pogodnosti privlačenja drva stavili u funk-
ciju maksimalnog opravdanog smanjenja troškova pri-
vlačenja drva, ali i smanjenju ukupnih troškova šumske
ceste – čime se otvaraju prilike za nove investicije.
Doktorski rad Jadranka Vlahinje, dipl. ing. šum. u mnogim
svojim dijelovima nadilazi razinu prosječnoga rada takve
vrste. Stoga je i stručno povjerenstvo u ocjeni rada posebno
istaknulo kako su dobiveni rezultati originalan i vrijedan
doprinos oskudnim domaćim spoznajama u području eko-
nomskih modela poduzetništva i upravljanja investicijama
u šumarstvu, ali i šumarskoj znanosti uopće.
Uz očekivanja da će dostignuća ove disertacije naći svoje
mjesto u suvremenoj šumarskoj praksi, novom doktoru
znanosti Jadranku Vlahinji valja poželjeti u svemu i nada-
lje plodan i uspješan rad.
JESEN U LICI
XIV. IZLOŽBA TRADICIJSKIH PROIZVODA
Frane Grospić, dipl. ing. šum.
Dana 6. i 7. listopada 2012. g. održana je u Gospiću na Trgu
Stjepana Radića XIV
. po redu manifestacija "Jesen u Lici".
Prije 14 godina grupa vizionara, predvođena doajenom lič-
kog šumarstva Karlom Posavcom dipl. ing., dala je ideju za
prezentiranje javnosti proizvoda bogate tradicije izrade vri-
jednih uporabnih predmeta i raznih proizvoda malog po-
duzetništva i obiteljskih aktivnosti.
S vremenom je izložba poprimila veće značenje i slijedila
razvoj ovog područja, koje od nerazvijenog ruralnog
okružja postaje sve razvijenija županija, otvorena za nove
investicije.
Organizatori izložbe su: Ličko-senjska županija, Razvojna
agencija Ličko-senjske županije – LIRA i Grad Gospić.
Pokrovitelji: Ministarstva Poduzetništva i obrta, Poljopri-
vrede, Gospodarstva i Turizma. Partneri: Hrvatska obrt-
nička komora, Hrvatske šume i Turistička zajednica Grada
Gospića. Treba dodati i fi
 nancijski doprinos brojnih spon-
zora. Izložba se održala na oko 4.500 m2 izložbenog pro-
stora. Izlagalo je oko 300 izlagača iz Ličko-senjske županije,
19 hrvatskih županija, te 3 zemlje iz regije: Bosna i Herce-
govina, Mađarska i Srbija.
Izložba je najavljena i praćena putem javnih medija, lokal-
nih radiostanica, te HTV-a i HR-a. Kulturno umjetnički
IZLOŽBE • Exibitions
Manifestaciju Jesen u Lici otvorio je ministar poljoprivrede gosp.
Tihomir Jakovina
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
542
program je bio posebno bogat: 12 kulturno-umjetničkih
društava i folklornih skupina prezentiralo je raznovrsni
glazbeni program i pokazalo ljepotu narodnih nošnja Like
i područja gostujućih društava.
U 10 sati je Puhački orkestar Grada Gospića intonirao hi-
mnu. Otvorenju izložbe prethodili su pozdravni govori
gosp. Milana Kolića – gospićkog gradonačelnika, gosp.
Milana Jurkovića – Ličko-senjskog župana, gosp. Tiho-
mira Jakovine, Ministra poljoprivrede i gosp. Gordana
Marasa, Ministra poduzetništva i obrta, a sam čin otva-
ranja obilježen je ispijanjem čašica ličke šljivovice, koje su
govornici popili "na eks", jer su sva četvorica Ličani ili po-
drijetlom Ličani. Izložbu je blagoslovio gospićki župnik
vlč. Mile Čančar.
Nakon otvorenja, brojni posjetitelji su obilazili bogate i za-
nimljive izložbene štandove, gdje su gledali, kušali i kupo-
vali raznovrsne proizvode kućne radinosti i malog obrta.
To su razni proizvodi od drveta, gline, kamena, slame i dr,
te ljekovito bilje i biljni preparati, mliječni proizvodi, med,
razni pekmezi i sokovi, voćne rakije, suhomesnati proizvodi
te pekarski i slastičarski specijaliteti. Posebno bogatstvo
ideja predstavljaju rukotvorine i suveniri, iz kojih se ogleda
stvaralačka snaga ljudi ovoga kraja i tradicija pomiješana s
napretkom novog vremena.
U izložbenom prostoru umjetničkih radova nalaze se izlo-
žene slike autora šumara i slikara Karla Posavca, koji u mo-
tivima ličkog krajolika nalazi neprekidno nadahnuće.
Kao i svake godine Hrvatske šume Podružnica Gospić ure-
dile su svoj prostor u šumarskom stilu, zašto su bili zadu-
ženi šumari Valentina Kulaš dipl.ing. i Josip Papac dipl.ing.
Dio izložbenog prostora Hrvatskih šuma d.o.o.
Slijeva: Voditelj UŠP Gospić Josip Dasović, predsjednica HŠD Ogranka
Gospić Mandica Dasović i predsjednik HŠD Ogranka Koprivnica Tihomir
Kolak
Slijeva: voditelj UŠP Gospić Josip Dasović, članica Uprave HŠ d.o.o.
Marija Vekić i sada savjetnik a bivši voditelj UŠP Gospić Damir Čanić
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
543
Šumarstvo i prerađivačka djelatnost drvnih proizvoda ne-
sumnjivo predstavljaju jedan od najznačajnijih čimbenika
razvoja, koji čini neraskidivu povezanost s ljudima ovog
kraja, tradicionalno vezanima za prirodne resurse.
Na izložbenom prostoru je bilo dosta živo. To je prilika da
se sastanu kolege izvan svojih svakodnevnih obveza, ali se
sigurno ne mogu u potpunosti izbjeći razgovori o aktual-
noj problematici, što bi se moglo zaključiti iz razgovora Jo-
sipa Dasovića dipl. ing. voditelja Podružnice, Damira Ča-
nića dipl. ing. savjetnika (bivšeg voditelja), sa gđom Marijom
Vekić, članom Uprave H.Š. iz Zagreba.
Predsjednica Š.D. Ogranak Gospić, mr. sc. Mandica Daso-
vić dipl. ing. pozvala je više ogranaka u posjet Izložbi, ali
su se zbog organizacijskih problema odazvali samo članovi
Ogranka Koprivnica, njih 9 na čelu s predsjednikom Tiho-
mirom Kolarom dipl. ing. Za njih su domaćini priredili
bogat program razgledavanja ličkih znamenitosti, no na-
žalost ne može se mnogo vidjeti za samo jedan dan.
Tijekom dva dana od 10–19 sati brojni posjetitelji mogli su
uživati u bogatom koloritu Ličke jeseni prikazane na ovoj
manifestaciji, koja za ovu regiju ima veliko značenje kao
pokretač razvoja malog poduzetništva, poljoprivredne ak-
tivnosti, turizma i općeg napretka.
Lički dipl. inženjeri "veterani" – slijeva: Frane Grospić, Karlo Posavec i
Petar Krpan
Zahvaljujući donaciji Državnog zavoda za zaštitu prirode,
biblioteka HŠD je znatno ojačana literaturom s područja
zaštite prirode, posebice literaturom koja se bavi zaštićenim
vrstama, a potom i materijalima u vezi nadolazeće nam Na-
ture 2000. Obje teme su šumarima vrlo značajne i zani-
mljive. Valja pojasniti da je i do sada u biblioteci HŠD bilo
literature s ovoga područja, pa i knjiga koje su se našle u
donaciji, no ovom akcijom nekoliko značajnih nizova iz-
danja DZZP je gotovo pa kompletirano.
Tako u nizu tzv. Crvenih knjiga, vrlo vrijednih izdanja koja
gotovo enciklopedijski obrađuju pojedine grupe organi-
zama na koje upravo šumari trebaju obratiti pozornost, a
od kojih smo do sada imali samo dvije knjige iz devedese-
tih, sada imamo gotovo cjelovit niz:

– Crvena knjiga ugroženih ptica Hrvatske, 2003.

– Crveni popis ugroženih biljaka i životinja Hrvatske, 2004.

– Crvena knjiga vaskularne fl
 ore Hrvatske, 2005.

– Crvena knjiga sisavaca Hrvatske, 2006.

– Crvena knjiga gljjiva Hrvatske, 2008.

– Crvena knjiga vretenaca Hrvatske, 2008.

– Crvena knjiga morskih riba Hrvatske, 2008.

– Crvena knjiga špiljske faune Hrvatske, 2009.
Nažalost nedostaju nam još knjige koje se bave vodozem-
cima i gmazovima, odnosno slatkovodnim ribama, no na-
damo se da ćemo ih vremenom nabaviti.
Zato u zbirci imamo i prvu Crvenu knjigu biljnih vrsta Re-
publike Hrvatske, koju je izdalo Ministarstvo graditeljstva
IZ HRVATSKOG ŠUMARSKOG DRUŠTVA  •
From the Croatian fores
 try ass
  ociation

KOMPLETIRANA IZDANJA O ZAŠTITI
PRIRODE U BIBLIOTECI HŠD
Branko Meš
 trić, dipl. ing. šum.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
544
i zaštite okoliša i Zavod za zaštitu prirode još 1994.godine,
a uredio Ivan Šugar.
Sljedeći zanimljivi niz je niz priručnika proizašlih iz potrebe
tumačenja i primjene Direktive o staništima EU, gdje i šum-
ska staništa imaju nemalo značenje. Tu imamo dva šumar-
ska izdanja koja su ipripremili upravo šumari pod vod-
stvom prof. Vukelića:

– Šumska staništa i šumske zajednice u Hrvatskoj, 2008.

– Priručnik za određivanje kopnenih staništa u Hrvatskoj
prema Direktivi o staništima EU, 2009.
Samo za kompletiranje niza dodajmo da imamo i Priruč-
nik za određivanje podzemnih staništa u Hrvatskoj, 2010.g.
Nakon ovih velikih izdanja pređimo na nešto lakša izdanja,
ali ne i lakše teme. Tijekom 2008. i 2009. godine DZZP je
izdao niz brošura u kojima je, uglavnom iz pera (i iskustva)
stranih autora, nastojao osvijetliti položaj pojedinih djelat-
nosti, pa i šumarstva unutar sustava Natura 2000 u koji ula-
zimo i mi stupanjem u EU. Knjižice su lakše tematike, jed-
nostavno napisane i bogato ilustrirane, tako da se
proporučaju svima kojima ta Natura 2000 baš i “nije sjela".
Evo popisa izdanja:

– NATURA 2000 in Croatia, 2009.

– NATURA 2000 i poljoprivreda u Hrvatskoj, 2008.

– NATURA 2000 i šumarstvo u Hrvatskoj, 2008.

– NATURA 2000 i vodno gospodarstvo u Hrvatskoj, 2009.

– NATURA 2000 i prostorno planiranje u Hrvatskoj, 2009.

– NATURA 2000 i ekoturizam u Hrvatskoj, 2009.

– NATURA 2000 i nevladine organizacije, 2009.

– NATURA 2000 i monitoring, 2009.

– NATURA 2000 an Large Carnivors in Gorski Kotar, 2009.

– PHARE project: Natura 2000 in Croatia – Results and
next steps, 2009.
Spomenimo na kraju još nekoliko popularnih brošurica
koje su očito namijenjene široj populaciji, a u našoj su zbirci
jer ipak imaju tu šumarsku notu:

– Šišmiši u Hrvatskoj, 2009.

– Velike zvijeri u Hrvatskoj, 2009.

–Zmije u Hrvatskoj, 2010.

–Proljetnice u Hrvatskoj, 2011.
Sva navedena izdanja možete “pregledati" u digitalnoj
biblioteci HŠD na web adresi www.sumari.hr/biblio, a
zahvaljujući dobrim ljudima iz DZZP neke i pročitati u
cijelosti. Evo tek za primjer tri linka, a ostalo potražite
sami:
• http://www.sumari.hr/biblio/knjige.asp?tag=DZZP (sva
izdanja DZZP)
• http://www.sumari.hr/biblio/knjiga.asp?id=12966 (Na-
tura 2000 i šumarstvo u Hrvatskoj)
• http://www.sumari.hr/biblio/knjiga.asp?id=14037 (Pro-
ljetnice u Hrvatskoj)
Članovi HŠD mogu tiskana izdanja posuditi u Šumar-
skom domu u Zagrebu na Trgu Mažuranića 11, a dio
brošura se besplatno može uzeti preko puta u DZZP, isti
trg ali na broju 5.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
546
Predsjednik HŠD-a mr. Jurjević, utvrdivši kvorum, zahva-
lio se na odazivu i pozdravio je sve nazočne, posebno do-
maćina Davora Bralića, dipl. ing.
Nakon toga predložio je Dnevni red koji je jednoglasno
usvojen.
Dnevni red:
1.
Ovjerovljenje Zapisnika 01. sjednice Upravnog
odbora HŠD-a
2. Obavijesti
3. Aktualna problematika
4.
Izvješće o izvršenju fi
 nancijskoga plana za prvo
polugodište 2012. god.
5. Šumarski list i ostale publikacije
6. Rasprava po izvješćima i zaključci
7. Pitanja i prijedlozi
Ad 1.
Zapisnik 1. sjednice Upravnog i Nadzornog odbora odr-
žane 22. ožujka 2012. god. u prostorijama Šumarskoga
doma (objavljen u ŠL 3–4/2012), jednoglasno je prihvaćen.
ZAPISNIK
2. SJEDNICE UPRAVNOG I NADZORNOG ODBORA HŠD-A,
ODRŽANE 03. LISTOPADA 2012. GOD. U PROSTORIJAMA
ŠUMARIJE VIROVITICA UŠP BJELOVAR
Damir Delač, dipl. ing. šum.
Nazočni: akademik Igor Anić, Stjepan Blažičević, dipl. ing., Mario Bošnjak, dipl. ing., Davor Bralić, dipl. ing., Domagoj
Devčić, dipl. ing., mr. sc. Josip Dundović, mr. sc. Zoran Đurđević, prof. dr. sc. Milan Glavaš, Tijana Grgurić, dipl. ing.,
Dubravko Hodak, dipl. ing., Benjamino Horvat, dipl. ing., mr. sc. Petar Jurjević, Tihomir Kolar, dipl. ing., Čedomir Kri-
žmanić, dipl. ing., Marina Mamić, dipl. ing., akademik Slavko Matić, Darko Mikičić, dipl. ing., Marijan Miškić, dipl. ing.,
Damir Miškulin, dipl. ing., Ariana Telar, dipl. ing. umjesto Vlatka Petrovića, dipl. ing., Dragomir Pfeifer, dipl. ing., Darko
Posarić, dipl. ing., Davor Prnjak, dipl. ing., Oliver Vlainić, dipl. ing., Zdravko Vukelić, dipl. ing., dr. sc. Tomislav Dubra-
vac umjesto dr. sc. Dijane Vuletić, Ilija Gregorović, dipl. ing., Hranislav Jakovac, dipl. ing., Josip Maradin, dipl. ing. Damir
Delač, dipl. ing., Biserka Marković, dipl. oec.
Ispričani: mr. spec. Mandica Dasović, prof. dr. sc. Ivica Grbac, Benjamino Horvat, dipl. ing., prof. dr. sc. Josip Margaletić,
izv. prof. dr. sc. Ivica Tikvić, dr. sc. Vlado Topić, dr. sc. Dijana Vuletić
Ad 2.
• Predsjednik mr. sc. Petar Jurjević izvijestio je o javnoj ra-
spravi nacrta prijedloga Zakona o poljoprivrednom ze-
mljištu, koja je održana 1. kolovoza. 2012. godine u dvo-
rani Ministarstva poljoprivrede. Taj zakon je i za nas vrlo
bitan, jer pojedine odredbe duboko zadiru u interese šu-
marstva i to u vezi površina koje su do sada bile šumske,
a predlaže se pretvaranje u poljoprivredne površine. Već
sam datum zakazivanja javne rasprave, u vrijeme kada je
većina ljudi na godišnjem odmoru, budi sumnje da se on
želi donijeti bez šireg uključivanja zainteresiranih u nje-
govu problematiku. Središnjica HŠD-a i ogranci na te-
renu ozbiljno su pristupili tom problemu, te su na javnoj
raspravi u Zagrebu ispred središnjice sudjelovali pred-
sjednik i tajnik društva, a ispred Akademije šumarskih
znanosti njezin predsjednik akademik Slavko Matić. Na
javnim raspravama u Osijeku, Splitu i Rijeci isto su su-
djelovali predstavnici ogranaka HŠD-a. Iznijeli smo i kon-
kretne primjedbe na određene članke, ali i načelne pri-
mjedbe o ovoj problematici (akademik Matić). Najveće
primjedbe odnose se na Članak 3 ovog prijedloga Za-
kona, jer ako bi se po njemu postupilo, šumarstvo bi iz-
gubilo nekoliko stotina tisuća hektara šuma. Primjedbe
su usklađene s prijedlozima iz ogranka,te su u pismenom
obliku dostavljene Ministarstvu poljoprivrede.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
547
• Donesen je Zakon o koncesijama koji je izuzetno važan
za šumarsku struku, jer regulira pitanje davanja šuma u
koncesiju. U njemu izričito piše da nema koncesija na
šumama u državnom vlasništvu. Ne znamo koliko su naši
stavovi, iznešeni na Skupštinama HŠD-a, u Šumarskom
listu, pismima ministru, itd., utjecali na donošenje ovoga
Zakona, no on nas veseli.
• Hrvatsko šumarsko društvo dalo je i svoje primjedbe na
prijedlog Zakona o zaštitu prirode. One se ponajprije od-
nose na uporabu zaštitnih sredstava u šumama, jer su
kriteriji prema tom prijedlogu dosta oštri, ali i na još neke
članke.
• Hrvatsko šumarsko društvo je kao svoje kandidate za
izradu prijedloga Zakona o šumama izabralo predsjed-
nika društva mr. sc. Petra Jurjevića i člana Nadzornog
odbora Josipa Maradina, dipl. ing. Stigla je odluka o rje-
šenju od resornog ministarstva da su oni za to i zvanično
imenovani. Međutim, nikakvih zvaničnih sastanaka gle-

de donošenja prijedloga Zakona o šumama nije bilo.
• Tajnik HŠD-a, Damir Delač, dipl. ing. izvijestio je o sa-
stanku komiteta EFNS-a koji je od 28. do 30. rujna održan
u Delnicama. Uz nazočnost 31 predstavnika europskih
ekipa, tehničke komisije i predsjednika EFNS-a Šveđanina
Gunnara Olofssona, predstavljene su pripreme Hrvatske
za domaćinstvo ovoga natjecanja, koje će se od 17–23.
veljače 2013. godine održati u Gorskom kotaru. Goste je
pozdravio predsjednik organizacijskog odbora 45. EFNS-
a, Ivan Ištok, dip. ing. Stanje u vezi izgradnje skijaškog
poligona na Vrbovskoj poljani pokraj Begovog Razdolja,
te svih pripremnih radnji u vezi natjecanja iznio je Denis
Štimac, dipl. ing. Mr. sc. Vesna Uršić upoznala je nazočne
sa smještajnim mogućnostima za sudionike. Kako se radi
o predviđenih preko 1200 sudionika, smještajne moguć-
nosti Gorskog kotara su premale, pa je osim lokalnih ho-
tela i pansiona gostima ponuđen i smještaj u Opatiji, gdje
je s predstavnicima Milenij hotela dogovorena posebna
ponuda. Damir Delač, dipl. ing zadužen je za stručne ek-
skurzije i predavanja. Prezentirao je je 7 stručnih ekskur-
zija i 2 predavanja predviđenih za 45. EFNS. Nakon pre-
gleda lokacija gdje će se održavati popratne manifestacije,
poligona i smještajnih mogućnosti, predsjedništvo EFNS-a
odobrilo je sve učinjeno i zaželjelo mnogo uspjeha u dalj-
njim pripremama.
• Akademik Igor Anić izvijestio je o godišnjoj konferenciji
asocijacije Pro Silva Europa, koja je od 27. do 30. lipnja
2012. godine održana u Francuskoj. Detaljnije izviješće
dano je u Šumarskom listu br. 7–8/2012.
• Mr sc. Josip Dundović obavijestio je o sudjelovanju na
Austrijskim danima šumarstva koji su se održali u svib-
nju u pokrajini Gradišće, a na kojima je uz njega kao
predstavnik HŠD-a sudjelovao i Dragomir Pfeifer, dipl.
ing. Detaljnije izviješće objavljeno je u Šumarskom list,
5–6/2012.
• U Našicama 7. rujna ove godine održani su 7. Hrvatski
dani biomase, o kojima će se podnijeti detaljnije izviješće
u Šumarskom listu 9–10/2012.
• Zajedno s kolegama iz HŠD-a, ogranak Nova Gradiška,
od 19. do 21. rujna 2012. Sekcija za biomasu organizirala
je stručnu ekskurziju u Austriju, o tome će biti podne-
seno izviješće u jednom od idućih brojeva Šumarskog
lista.
• Predsjednik Sekcije za kulturu, sport i rekreaciju, Oliver
Vlainić, dipl. ing., izvijestio je o otvorenju izložbe s foto-
grafi
 jama iz Bjelovarskog salona fotografi
 ja "Šuma okom
šumara" koja je postavljena u salonu u Zagrebu u Prera-
dovićevoj ulici. Izložbu je otvorio ministar mr. sc. Tiho-
mir Jakovina, uz nazočnost predsjednika Uprave Hrvat-
skih šuma d. o. o. mr. sc. Ivana Pavelića i drugih uzvanika.
Ad 3.
• Središnjici HŠD-a stigle su zamolbe za fi
 nancijsku pomoć
od Šumarskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu za orga-
nizaciju FORMEC simpozija u Cavtatu i predavanja u
okviru sajma AMBIENTA, od Hrvatskog šumarskog in-
stituta Jastrebarsko za pomoć pri organizaciji IUFRO
kongresa u Zagrebu, a Oliver Vlainić, dipl. ing. podnio
je zamolbu za pomoć pri tiskanju monografi
 je 50 godina
Šumskog gospodarstva Karlovac.
Predsjednik mr. sc. Petar Jurjević u vezi ovih zamolbi na-
glasio je kako HŠD podržava sve aktivnosti koje promiču
šumarsku struku, ali HŠD koje za svoje aktivnosti (tiska-
nje Šumarskoga lista) dijelom prima i državne donacije,
ne može pružati fi
 nancijsku pomoć. Moguće je pomoći
sudjelovanjem u dijelu troškova vezanih za tiskanje sa-
žetaka radova sa znanstvenih skupova, najma dvorana i
sl., ali gotov novac ne može i ne smije nikome donirati.
Predsjednik Nadzornog odbora, Hranislav Jakovac, dipl.
ing. govorio je o raspolaganju sredstava HŠD-a koja po-
najprije moraju biti usmjerena ka izdavanju Šumarskoga
lista, za koji donacije pokrivaju samo manji dio troškova
i održavanje stogodišnje zgrade Šumarskoga doma.
Akademik Slavko Matić rekao je da pri dodjeli pomoći
svakako treba uzeti u obzir kriterij, koliko institucija koja
traži pomoć ima članova Šumarskoga društva, jer se HŠD
ponajprije fi
 nancira iz članarina.
Stjepan Blažičević, dipl. ing. rekao je da ako već dono-
simo odluku o pomoći treba znati i iznose o kojima ra-
spravljamo.
Dragomir Pfeifer, dipl ing. predložio je da se u planu po-
slovanja predvide takvi troškovi.
Darko Posarić, dipl. ing. predložio je da Ogranci i Sekcije
HŠD-a pripreme fi
 nancijsku konstrukciju za aktivnosti
koje su od općeg interesa za cijelu šumarsku struku, kako
bi se sredstva za njihovu provedbu mogla planirati.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
548
Damir Miškulin, dipl. ing. predložio je da se kao i do sada
u planu poslovanja predvide sredstva, ali da se svaki sli-
čan trošak posebno pojedinačno raspravi i odobri na
sjednicama HŠD-a.
Biserka Marković, dip. oec. naglasila je da je već rečeno
kako prema ustrojstvu HŠD ne može dijeliti donacije, pa
ih onda ne možemo niti planirati, a sredstva za navedene
aktivnosti mogu se izdvojiti iz troškova poslovanja.
• Predsjednik sekcije Hrvatska udruga za biomasu, mr. sc.
Josip Dundović najavio je 17. Austijske dane biomase koji
će se održati od 22–24 listopada u Klagenfurtu. Zamolio
je da se njemu i još jednom sudioniku odobre sredstva
za ovo putovanje.
• Aktualiziran je problem fotografi
 ranja članova za potrebe
tiskanja iskaznica HŠD-a. Kako je to vrlo komplicirano
provesti, predloženo je da se izmijeni odluka o članskoj
iskaznici koja je predvidjela i fotografi
 ju člana. Usvojeno
je da se tiskaju iskaznice bez fotografi
 ja.
Ad 4.
Biserka Marković, dipl. oec., voditeljica fi
 nancijske službe
HŠD-a izložila je fi
 nancijsko poslovanje za 1. polugodište
2012. godine.
Ad 5.
Glavni urednik Šumarskoga lista prof. dr. sc. Boris Hrašo-
vec podnio je izviješće o Šumarskom listu. U razdoblju od
nešto više od tri i pol mjeseca od posljednje, 116. redovite
godišnje Skupštine HŠD-a, Uredništvo Šumarskog lista dje-
lovalo je u svojem uobičajenom ritmu. Tijekom mjeseca
rujna izašao je iz tiska ljetni broj 7–8, a novi je broj već u
visokoj fazi pripreme, jer je u međuvremenu dovršen zna-
tan broj recenzija koje su krajem ljeta i sezone godišnjih
odmora ubrzano počele pristizati u redakciju. Isto bi se mo-
glo reći i za kandidirane rukopise kojih je tijekom zadnja
dva mjeseca pristigao znatan broj i momentalno ih se 30-
ak nalazi u raznim fazama uredničke obrade. Potrebno je
svejedno istaknuti kako i dalje nedostaje kategorija struč-
nih članaka, pa čak i kvalitetnih znanstvenih članaka do-
maćih autora. Uredništvo se nada da će nadolazeće jesen-
sko i zimsko razdoblje u kojemu je smanjen intenzitet
terenskih istraživanja omogućiti sabiranje rezultata i do-
stavu novih kvalitetnih rukopisa naših kolega istraživača.
Glavni urednik posebno je istaknuo potencijalni projekt
izdavanja jednog posebnog broja Šumarskog lista u idućoj,
2013. godini, a koji bi bio tematski vezan na netom završeni
6. međunarodni simpozij o dabru (Ivanić-Grad, 17–19.
rujna 2012). Prilikom otvaranja ovog skupa, gostujuće
znanstvenike glavni je urednik kratko upoznao s našim gla-
silom i ponudio im mogućnost objave znanstvenih radova,
ovom prilikom ciljano, iz tema i izlaganja s kojima su se
prijavili na sudjelovanje na skupu. U dogovoru s organiza-
cijskim odborom i njegovim čelnim članom prof. dr. sc.
Marijanom Grubešićem, načelno je dogovoreno da bi je-
dan broj Šumarskog lista bio posvećen najnovijim među-
narodnim znanstvenim spoznajama o dabru, od fi
 logenije,
fi
 ziologije, molekularne biologije, pa do ekologije i prak-
tične primjene znanosti u kontekstu upravljanja životinj-
skim vrstama. Svi rukopisi, kao i obično, podliježu anoni-
mnoj recenziji, a nakon konačnog prihvaćanja bili bi
otisnuti, u ovom posebnom tematskom broju s obzirom na
njegov međunarodni karakter, svi na engleskom jeziku.
Prof. dr. sc. Boris Hrašovec naglasio je važnost ovakvog ja-
čeg "izlaska na međunarodnu znanstvenu scenu" s poveća-
nom vjerojatnosti referenciranja članaka otisnutih na stra-
nicama Šumarskog lista. Na upit i komentar nazočnih glede
engleskog jezika, glavni je urednik odgovorio da će do-
sljedno biti primijenjeno načelo proširenog sažetka na hr-
vatskom jeziku, što će kod svakog članka dati i osnovnu
informaciju na hrvatskom jeziku. Sve troškove za pripremu
i tiskanje ovog posebnog broja snosit će organizator skupa
o dabru, a što će naknadno biti defi
 nirano putem ugovora.
• Marina Mamić, dipl. ing. istaknula je problem, koji se ja-
vio nakon potpisivanja sporazuma s Hrvatskom komo-
rom inženjera šumarstva i drvne tehnologije, kojim svi
ovlašteni inženjeri u okviru članarine dobivaju Šumarski
list, pa neki sada dobivaju po dva primjerka Šumarskoga
lista.
Tajnik Damir Delač, dipl. ing. odgovorio je kako svaki
takav pretplatnik može osobno otkazati pretplatu u taj-
ništvu HŠD-a.
• Postavljeno je i pitanje neplaćanja pretplate na Šumarski
list, tj. u kojem terminu nakon što su poslane opomene,
osobi koja nije izvršila pretplatu, treba otkazati isporuku.
Hranislav Jakovac, dipl. ing. predložio je da se postojeća
Odluka o prestanku isporuke časopisa onima koji dvije
godine ne plate pretplatu, zamjeni novom Odlukom ko-
jom isporuka lista prestaje nakon jedne godine neplaća-
nja.
Biserka Marković, dipl. oec. predložila ja da do kraja go-
dine tajnik i uredništvo časopisa ažuriraju popis neplatiša
i da od početka sljedeće godine primjenjujemo novu Od-
luku, što je jednoglasno prihvaćeno.
• Akademik Igor Anić, pod točkom ostale publikacije,
predstavio je Zbornik s okruglog stola HAZU "Šume tla
i vode, neprocjenjivo prirodno bogatstvo Hrvatske". Ra-
dova koji su objavljeni napisali su tri šumara, tri agro-
noma i jedan geolog. Osnovna ideja je da istaknemo da
su šume, tla i vode najveća prirodna bogatstva kojima
ova zemlja raspolaže, što je i službeni stav HAZU. Aka-
demik Anić podijelio je zbornike svima nazočnima.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
549
Ad 6.
Sva izviješća su jednoglasno usvojena.
Zaključeno je:
• Da se odobri pomoć Šumarskom fakultetu za najam dvo-
rana FORMEC simpozija i sredstva za pomoć pri tiska-
nju monografi
 je Šumskog gospodarstva Karlovac. Ostale
zamolbe riješit će se u skladu s fi
 nancijskim mogućno-
stima.
• Da svi ogranci do kraja godine u središnjicu dostave ažu-
rirane popise članstva (bez fotografi
 ja) kako bi započeli
s tiskanjem novih iskaznica.
• Obavezuju se predsjednici ogranaka Buzet i Našice da do
kraja godine riješe pitanje evidencije članstva i plaćanja
članarina u svojim ograncima.
• Da se mr. sc. Josipu Dundoviću i još jednom predstav-
niku HŠD-a odobri sudjelovanje na Austrijskim danima
biomase 22–24. listopada u Klagenfurtu.
• Da se početkom 2013. godine donese Odluka o prestanku
isporuke časopisa Šumarski list pojedincima i ustano-
vama koji nisu izvršili uplatu pretplate 1 godinu nakon
ispostave računa.
Ad 7.
• prof. dr. sc. Milan Glavaš iznio je problematiku održava-
nja 57. seminara Biljne zaštite koji će se održati u veljači
2013. godine. Uz činjenicu da sve manje šumara sudje-
luje u ovom seminaru postavlja se pitanje održavanja
istog. Svi se slažemo da je korisno da ljudi iz Hrvatskih
šuma d. o. o. idu na takve seminare, međutim oni zbog
politike smanjenja troškova sve manje na njima sudjeluju.
Kao predsjednik Sekcije za zaštitu šuma poziva HŠD da
podrži ovaj skup.
Predsjednik mr. sc. Petar Jurjević rekao je da HŠD svakako
podržava aktivnosti oko održavanja ovoga seminara.
Na to se nadovezala Marina Mamić, dipl. ing. rekavši da
nije problem podrške u HŠD-u već u tvrtki Hrvatske šume
d. o. o., čija Uprava ne odobrava zaposlenicima ni službena
vozila za odlazak na seminare, niti troškove sudjelovanja.
• Oliver Vlainić dipl. ing. postavio je pitanje glede rješava-
nja članarina počasnih članarina (umirovljenici) i najavio
potrebu skorog rješavanja ove problematike na razini ci-
jele udruge.
Biserka Marković, dipl. oec. napomenula je kako još uvi-
jek nismo ustrojili plaćanje jedinstvene članarine koja je
propisana Statutom HŠD-a. Članarina je dokaz i obveza
članstva.
• Stjepan Blažičević, dipl. ing. vratio se na temu korištenja
službenih automobila Hrvatskih šuma za potrebe HŠD-a.
Prema dogovoru s predsjednikom HŠD-a, Uprava podu-
zeća se obvezala da će za potrebe društva omogućiti 5
puta godišnje korištenje službenih automobila. I uz pla-
ćanje troškova do službenih automobila je gotovo nemo-
guće doći, posebice kombi vozila. Postavlja pitanje mo-
gućnosti korištenja vlastitih automobila za potrebe
HŠD-a. Naglašava da sindikati ne moraju plaćati za na-
jam vozila Hrvatskim šumama, što općenito pokazuje da
se Šumarsko društvo uopće ne poštuje. Na terenu se odu-
zimaju vozila koja su osnovna sredstva za rad, ljudi se
šikaniraju, dijele se otkazi. Upozorava da ovakva politika
vođenja poduzeća od Uprave Hrvatskih šuma d. o. o. ne
vodi dobromu i poduzeće se sve više upropaštava. Kraj-
nje je vrijeme da Hrvatsko šumarsko društvo poduzme
korake kako bi to spriječilo, jer ova "ekipa" došla je uni-
štiti Hrvatske šume. Napisi u Šumarskom listu nisu do-
voljni, pa predlaže naručene članke u dnevnom tisku o
stanju u poduzeću i šumarskom sektoru.
U vezi refundacije troškova korištenja vlastitih automobila
i isplate dnevnica za službena putovanja za predstavnike
ogranaka nema zakonskih zapreka, rekla je voditeljica fi
 -
nancijske službe HŠD-a, Biserka Marković, dipl. oec.
Sastanak je završen u 13,30 h.
Zapisnik sastavio
Tajnik HŠD-a:
Predsjednik HŠD-a:
Damir Delač, dipl. ing., v.r.
Mr. sc. Petar Jurjević, v.r.
ŠUMARSKI LIST, 9–10, CXXXVI (2012)
550
IN MEMORIAM
IVAN OŠTRIĆ (1915–2012)
Za HŠD Ogranak Zagreb Roman Biljak i Frane Grospić
U petak 22. lipnja 2012. god. preminuo je u 98-oj godini
života u KBC Rebro u Zagrebu Ivan Oštrić, dipl. ing. šu-
marstva. Ispraćaj dragog nam pokojnika bio je u četvrtak
28. lipnja 2012. god. u 10 sati iz mrtvačnice na Mirogoju,
a pogreb istoga dana u 16 sati na groblju Sv. Petra u Dugoj
Resi, gdje je sahranjen pokraj svoje supruge.
Ivan Oštrić rođen je 4. ožujka 1915. u Donjem Velemeriću,
Općina Barilović, tada kotar Vojnić, u katoličkoj zemljo-
radničkoj obitelji. Osnovnu školu pohađao je u selu Led-
venjak, a realnu gimnaziju završio je u Karlovcu 1934.
godine. Po završetku srednje škole zaposlio se u Pamučnoj
industriji Duga Resa, s namjerom da si pribavi ﬁ
 nancijska
sredstva za daljnje školovanje. Pokušao je uz rad studirati
na Pravnom fakultetu, ali je morao odustati. Potom se upi-
suje na Poljoprivredno šumarski fakultet u Zagrebu, na
kojem diplomira šumarstvo početkom 1940. god. Prva
radna mjesta bila su mu u Šumskim upravama Nova Gra-
diška i Vinkovci, tada kao "umni nadničar", a prvo stalno
zaposlenje dobiva u Direkciji šuma Tuzla, gdje radi do
1943. god., kada mora u vojsku – domobranstvo (tehnička
služba radi slabijeg vida na desno oko). Radi domobran-
stva ima neugodnosti nakon rata, a tijekom rata (u vrijeme
NDH) radi članstva u Radićevoj Seljačkoj stranci.
Nakon rata zapošljava se u Direkciji željeznica na izradi
pragova za obnovu pruga, potom u Šumskoj manipulaciji
Spačva, zatim u Andrijevcima te na iskorištavanju šuma u
Sisku, odakle radi potrebe službe biva premješten na mje-
sto tehničkog rukovoditelja u DIP Virovitica i na posljetku
za šefa eksploatacije u Veliku Pisanicu i Pivnicu. Krajem
1952. god. seli u Vinkovce i zapošljva se u Šumskom gos-
podarstvu Spačva, gdje organizira sanitarne sječe, a zatim
vodi Građevinski odjel i velike poslove na izgradnji infra-
strukture. Nakon rasformiranja ŠG Spačva do 1957. god.
je upravitelj šumarijeVinkovci, potom prelazi u "Hrast"
Vinkovci, gdje dolazi u sukob s direktorom te na poziv iz
"Exportdrva" Zagreb u predstvavništvu Vinkovci prihvaća
posao organizacije izvoza drvnih sortimenata. U okviru
toga posla, isporuka celuloznoga drva za Tvornicu papira
Zagreb postaje sve veća, a time i povezanost ing. Oštrića
s odnosnom Tvornicom, tako da on 1960. god. prelazi ra-
diti u istu. Na njegov prijedlog pristupa se na području op-
ćine Ivanić Grad (Žutica) intezivnom uzgoju mekih listača
kao sirovine za papirnu industriju, osnivaju se pokusne
plohe i podižu kulture topola. Posao je uspješno obavljan
do 1965. god., kada novo rukovodstvo Tvornice ove ak-
tivnosti smatra nepotrebnim, pa se ing. Oštrić vraća u Vin-
kovce na komunalne poslove te izgradnju i održavanje lo-
kalnih prometnica. Uspješan ali nezadovoljan zbog
nerazumijevanja i podmetanja te političke nepodobnosti,
1975. god. odlazi u Zagreb u prijevremenu mirovinu.
Bio je dugogodišnji i najstariji vrlo aktivni član Hrvatskoga
šumarskog društva Ogranka Zagreb (ranije Društva inže-
njera i tehničara) gdje je u mlađim, ali i u poodmaklim go-
dinama, aktivno sudjelovao u raspravama u okviru Šumar-
skog četvrtka, iznoseći i stručno braneći svoje stavove,
doprinoseći time razvoju struke. U ime članova HŠD-a
Ogranka Zagreb, i svoje osobno, izražavajući sućut kćerci
Mirni, unukama Anji i Dunji te zetu Branku, od dragog
nam kolege oprostio se Roman Biljak, dipl. ing., naglasivši
kako je pokojnik bio vrlo cijenjeni šumarski stručnjak, koji
je radom svoje znanje ugradio u napredak struke, dajući
značajan doprinos društvenoj zajednici, za što je primio
pohvale i priznanja. Svi koji su s njime radili, surađivali i
družili se, pamtit će ga i sjećati ga se kao dobronamjernog
kolegu i čovjeka. Uz vijenac Hrvatskoga šumarskog druš-
tva na njegovov odar položen je i vijenac Hrvatske seljačke
stranke, čiji je bio dugogodišnji član, od kojega se u ime
stranke oprostio kolega Vlado Rajković dipl. ing.
Dragi naš kolega Ivane, neka Ti je lahka hrvatska gruda,
vječna slava i hvala. Počivao u miru Božjem.

Hrvatska komora inženjera šumarstva i drvne tehnologije (Croatian Cham-
ber of Forestry and Wood Technology Engineers) osnovana je na temelju
Zakona o Hrvatskoj komori inženjera šumarstva i drvne tehnologije (NN
22/06).
Komora je samostalna i neovisna strukovna organizacija koja obavlja pov-
jerene joj javne ovlasti, čuva ugled, čast i prava svojih članova, skrbi da
ovlašteni inženjeri obavljaju svoje poslove savjesno i u skladu sa zakonom
te promiče, zastupa i usklađuje njihove interese pred državnim i drugim
tijelima u zemlji i inozemstvu.
Članovi Komore:
•
inženjeri šumarstva i drvne tehnologije koji obavljaju stručne poslove
iz područja šumarstva, lovstva i drvne tehnologije.
Stručni poslovi (Zakon o HKIŠDT, članak 1):
•
projektiranje, izrada, procjena, izvođenje i nadzor radova iz područja uzga-
janja, uređivanja, iskorištavanja i otvaranja šuma, lovstva, zaštite šuma,
hortikulture, rasadničarske proizvodnje, savjetovanja, ispitivanja kvalitete
proizvoda, sudskoga vještačenja, izrade i revizije stručnih studija i planova,
kontrola projekata i stručne dokumentacije, izgradnja uređaja, izbor
opreme, objekata, procesa i sustava, stručno ospo
sob
ljavanje i licenciranje
radova u šumarstvu, lovstvu i preradi drva.
Javne ovlasti Komore:
•
vodi imenik ovlaštenih inženjera šumarstva i drvne tehnologije,
•
daje, obnavlja i oduzima licencije (odobrenja) pravnim i fizičkim oso
bama
za obavljanje radova iz područja šumarstva, lovstva i drvne tehnologije,
•
utvrđuje profesionalne obveze članova i njihovo obavljanje u skladu s
kodeksom strukovne etike,
•
provodi stručne ispite za ovlaštene inženjere,
•
drugi poslovi koji su utvrđeni kao javne ovlasti.
Akti koje Komora izdaje u obavljanju javnih ovlasti, javne su isprave.
Ostali poslovi koje obavlja Komora:
•
promiče razvoj struke i skrbi o stručnom usavršavanju članova,
•
potiče donošenje propisa kojima se utvrđuju javne ovlasti Komore u
skladu s kriterijima europske i svjetske prakse,
•
zastupa interese svojih članova,
•
daje stručna mišljenja kod pripreme propisa iz područja šumarstva,
lovstva i drvne tehnologije,
•
organizira stručno usavršavanje svojih članova,
•
izdaje glasilo Komore te druge stručne publikacije.
Članovima Komore izdaje se rješenje, pečat i iskaznica ovlaštenoga
inženjera. Za uspješno obavljanje zadataka te postizanje ciljeva ravno-
pravnoga i jednakovrijednoga zastupanja struka udruženih u Komoru,
članovi Komore organizirani su u strukovne razrede:
•
Razred inženjera šumarstva,
•
Razred inženjera drvne tehnologije.
Članovi Komore imaju odgovornosti u obavljanju stručnih poslova suk-
ladno zakonskim i podzakonskim aktima te Kodeksu strukovne etike.
Pregled predavanja i događanja koja su vrednovana u programu stručnoga
usavršavanja članova Komore u prvih šest mjeseci 2012. godine:
1. Europske direktive i EU tehničko zakonodavstvo (mr.sc. Mladen Komac
i Goran Jakovac); Nadzor i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc.
Jadranka Roša) – Delnice, 25. siječnja 2012. godine
2. Primjena geostatistike u šumarstvu (dr.sc. Damir Klobučar); Nadzor i
certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc. J.Roša) – Koprivnica, 26.siječnja
2012.godine;
3. Šumska biomasa – potencijali, tehnologije pridobivanja, kontrola kakvoće
(prof.dr.sc. Željko Zečić);
N
adzor i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.
sc. Jadranka Roša) – Nova Gradiška (sajam Poljoprivreda i poduzetničke
ideje), 27. siječnja 2012. godin56.seminar biljne zaštite, Opatija, 7–10.
veljače, razni predavači
4. Certifikacija šuma u svijetu i RH s naglaskom na FSC (mr.sc. Konrad Kiš);
Nadzor i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc. Jadranka Roša) – Lipo-
vac, Vinkovci, 19. ožujka 2012. godine;
5. Furnitura 2012 – Šumska biomasa (dr.sc. Željko Zečić, Tomislav Starčić,
mr.sc. Velimir Šegon); Nadzor i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc.
Jadranka Roša) – Split, 21. ožujka 2012. godine;
6. Račun dobiti i gubitka u proizvodnji šumskih proizvoda (mr.sp.Branko
Sitaš); Socijalne usluge šuma-kako ih razumijevamo i koristimo (dr.sc.
Dijana Vuletić) – Delnice, 12.4. 2012.godine;
7. Šumarstvo i pridobivanje drva u Austriji (prof.dr.sc. Karl Stampfer, BOKU,
Beč) – Zagreb, 17.4.2012.;
8. Stručna ekskurzija Barcelona 19-22.4.2012. (organizator HŠD Zagreb);
9. Račun dobiti i gubitka u proizvodnji šumskih proizvoda (mr.sp. Branko
Sitaš) – Vinkovci, Sajam zdravlja, 20. travnja 2012.;
10. Natura 2000 (prof.dr.sc. Ivan Martinić, mr.sc. Dubravko Janeš); Račun
dobiti i gubitka u proizvodnji šumskih proizvoda (mr.sp.Branko Sitaš) –
Senj, 25.4.2012.;
11. Lobiranje (prof.dr.sc. Mate Granić) – Zagreb, 26.4.2012.
12. Natura 2000 (prof.dr.sc. Ivan Martinić, mr.sc. Dubravko Janeš); Certi-
fikacija šuma u svijetu i RH s naglaskom na FSC (mr.sc. Konrad Kiš) –
Gospić, 09.5.2012.godine;
13. Gospodarenje tartufima (izv.prof.dr.sc. Ivica Tikvić) – Sisak, 10. svibnja
2012.;
14. Šumski reprodukcijski materijal i zakonska legislativa u oplemenjivanju i
očuvanju genetske raznolikosti šumskog drveća (prof.dr.sc. Davorin Kajba,
dr.sc. Mladen Ivanković); Certifikacija šuma u svijetu i RH s naglaskom
na FSC (mr.sc. Konrad Kiš) – Koprivnica, 11.5.2012. godine;
15. Uzročnici šteta i statička stabilnost drveća u urbanom prostoru (dr.sc.
Milan Pernek); Socijalne usluge šuma-uloga u dodavanju vrijednosti
šumama (dr.sc. Dijana Vuletić) – Buzet, 15.5.2012.godine;
16. Račun dobiti i gubitka u proizvodnji šumskih proizvoda (mr.sp.Branko
Sitaš); Nadzor i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc. Jadranka Roša)
– Bjelovar, 16.5.2012.godine;
17. Šumski ekosustavi kao prirodna žarišta zoonoza (prof.dr.sc. Josip
Margaletić) – Slatina, 25.5.2012.godine;
18. Šumsko-uzgojna istraživanja u NP – aktivna ili pasivna zaštita (dr.sc.
Tomislav Dubravac); Uzročnici šteta i statička stabilnost drveća u urba-
nom prostoru (dr.sc. Milan Pernek) – Đurđevac, 30.5.2012.godine;
19. Aktualnosti u propisima u šumarstvu i zaštiti prirode (prof.dr.sc. Ivan
Martinić); Karlovac, 30. svibnja 2012. godine;
20. Račun dobiti i gubitka u proizvodnji glavnih šumskih proizvoda (mr.sp.
Branko Sitaš); Kontrola i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc.
Jadranka Roša) – Ogulin, 31.5.2012;
21. Tehnike i tehnologije pridobivanja šumske biomase (izv.prof.dr.sc. Željko
Zečić); Izračun cijene u ovisnosti o udjelu vlage (Tomislav Starčić); Kon-
trola i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc. Jadranka Roša) – Osijek,
01.6.2012;
22. Račun dobiti i gubitka u proizvodnji glavnih šumskih proizvoda (mr.sp.
Branko Sitaš); Kontrola i certifikacija ekološke proizvodnje (dr.sc.
Jadranka Roša) – Karlovac, 12.6. 2012.godine;
23. Suvremene metode prosudbe/dijagnostike zdravstvenoga stanja i statike
stabala/drveća (Hrvatska udruga za arborikulturu, Bodo Siegert) –
Zagreb, 18.6.2012. godine – predavanje i tečaj;
24. Procjena oštećenosti stabala hrasta lužnjaka za potrebe unaprjeđenja
doznake stabala (izv.prof.dr.sc. Ivica Tikvić, mr.sc. Branko Belčić) –
Našice, 28.6.2012.godine;
25. Mogućnost proširenja nasada običnoga oraha u Hrvatskoj (dr.sc. Tibor
Littvay) – Buzet, 29.6.2012.godine.
UPUTE AUTORIMA
Šumarski list objavljuje znanstvene i stručne članke iz područja
šumarstva, odnosno svih znanstvenih grana pripadajućih šu
mar-

stvu, zatim zaštite prirode i lovstva. Svaki znanstveni i stručni
članak trebao bi težiti provedbi autoro
ve zamisli u stručnu praksu,
budući da je šumarska znanost primjenjiva. U rubrikama časopisa
donose se napisi o zaš
titi prirode povezane uz šume, o obljetni-
cama, znanstve
nim i stručnim skupovima, knjigama i časopisima,
o zbiva
njima u Hrvatskom šumarskom društvu, tijeku i za
ključ-
ci
ma sjednica Upravnoga odbora te godišnje i izvanredne skup-
štine, obavijesti o ograncima Društva i dr.
Svi napisi koji se dostavljaju Uredništvu, zbog objavlji
vanja
moraju biti napisani na hrvatskom jeziku, a znanstveni i stručni
radovi na hrvatskom ili engleskom jeziku, s naslovom i podnas-
lovima prevedenim na engleski, odnos
no hrvatski jezik.
Dokument treba pripremiti u formatu A4, sa svim mar
ginama
2,5 cm i razmakom redova 1,5. Font treba biti Ti
mes New Ro-
man veličine 12 (bilješke – fusnote 10), sam tekst normalno, na-
slovi bold i velikim slovima, podnaslovi bold i malim slovima,
autori bold i malim slovima bez titu
la, a u fusnoti s titulama,
adresom i elekroničkom adresom (E-mail). Stranice treba obroj-
čati.
Opseg teksta članaka može imati najviše 15 stranica za
jedno s
prilozima, odnosno tablicama, grafi
 konima, slikama (crteži i fo-
tografi
 je) i kartama. Više od 15 stranica može se prihvatiti uz
odobrenje urednika i recenzenata. Crteže, foto
grafi
 je i karte
tre
ba priložiti u visokoj rezoluciji.
Priloge opisati dvojezično (naslove priloga, glave tab
lica, mjer
ne
jedinice, nazive osi grafi
 kona, slika, karata, fotografi
 ja, legende i
dr.) u fontu Times New Roman 10 (po potrebi 8). Drugi jezik je
u kurzivu. U tekstu označiti mjesta gdje se priložio moraju pos-
taviti.
Rukopisi znanstvenih i stručnih radova, koji se prema prethod-
nim uputama dostavljaju uredništvu Šumarskoga lista, moraju
sadr
žavati sažetak na engleskom jeziku (na hrvatskome za članke
pisane na engleskom jeziku), iz ko
jega se može dobro indeksirati
i abstraktirati rad. Taj saže
tak mora sadržavati sve za članak zna-
čajno: dio uvoda, opis objekta istraživanja, metodu rada, rezultate
istraživa
nja, bitno iz rasprave i zaključke. Sadržaj sažetka (Sum-
mary) mora upućivati na dvojezične priloge – tablice, gra
fi
 kone,
slike (crteže i fotografi
 je) iz teksta članka.
Pravila za citiranje literarture:
Članak iz časopisa: Prezime, I., I. Prezime, 2005: Naslov članka,
Kratko ime časopisa, Vol. (Broj): str.–str., Grad
Članak iz zbornika skupa: Prezime, I., I. Prezime, I. Prezime,
2005: Naslov članka, U: I. Prezime (ur.), Naziv skupa, Izdavač,
str.–str., Grad
Članak iz knjige: Prezime, I., 2005: Naslov članka ili poglavlja,
Naslov knjige, Izdavač, str.–str., Grad
Knjiga: Prezime, I., 2005: Naslov knjige, Izdavač, xxxx str., Grad
Disertacije i magistarski radovi: Prezime, I., 2003: Naslov, Diser-
tacija (Magisterij), Šumarski fakultet Zagreb. (I. = prvo slovo
imena; str. = stranica)
INSTRUCTIONS FOR AUTHORS
Forestry Journal publishes scientifi
 c and specialist ar
ticles from the
fi
 elds of forestry, forestry-related scientifi
 c branches, nature pro-
tection and wildlife management. Every scientifi
 c and specialist
article should strive to convert the author’s ideas into forestry prac-
tice. Diff
 erent sections of the journal publish articles dealing with
a broad scope of topics, such as forest nature protection, anniver-
saries, scientifi
 c and professional gatherings, books and magazines,
activities of the Croatian Forestry Association, meetings and con-
clusions of the Managing Board, annual and extraordinary meet-
ings, announcements on the branches of the Association, etc.
All articles submitted to the Editorial Board for publica
tion must
be written in Croatian, and scientifi
 c and specialist articles must
be written in Croatian and English. Titles and subheadings must
be translated into English or Croatian.
Documents must be prepared in standard A4 format, all margins
should be 2.5 cm, and spacing should be 1,5. Th
 e font should be
12-point Times New Roman (notes – foot
notes 10). Th
 e text itself
should be in normal type, the titles in bold and capital letters, the
subheadings in bold and small letters, and the authors in bold and
small letters with
out titles. Footnotes should contain the name of
the author together with titles, address and electronic address (e-
mail). Th
 e pages must be numbered.
A manuscript with all its components, including tables, graphs,
fi
 gures (drawings and photographs) and maps, should not exceed
15 pages. Manuscripts exceeding 15 pa
ges must be approved for
publication by editors and review
ers. Th
 e attached drawings, pho-
tographs and maps should be in high resolution.
All paper components should be in two languages (titles of com-
ponents, table headings, units of measure, graph axes, fi

gures,
maps, photographs, legends and others) and the font should be
10-point Times New Roman (8-point size if neces
sary). Th
 e sec-
ond language must be in italics. Places in the text where the com-
ponents should be entered must be marked.
Manuscripts of scientifi
 c and specialist papers, written according
to the above instructions and submitted to the Editorial Board of
Forestry Journal, must contain an abstract in English (or in Croa-
tian if the article is written in English). Th
 e abstract should allow
easy indexation and abstraction and must contain all the key parts
of the article: a part of the introduction, description of research
topic, method of work, research results, and the essentials from the
discussion and conclusions. Th
 e summary must give an indi
cation
of bilingual components – tables, graphs and fi
 gures (drawings
and photographs) from the article.
Rules for reference lists:
Journal article: Last name, F., F. Last name, 2005: Title of the article,
Journal abbreviated title, Volume number: p.–p., City of publica-
tion
Conference proceedings: Last name, F., F. Last name, 2005: Title of
the article, In: M. Davies (ed), Title of the conference, Publisher,
p.–p., City of publication
Book article: Last name, F, 2005: Title of the article or chapter, Title
of the book, Publisher, p.–p. City of publication
Book: Last name, F, 2005: Title of the book, Publisher, xxxx p., City
of publication
Dissertations and master’s theses: Last name, F., 2003: Title, Disser-
tation (Master’s thesis), Faculty of Forestry, Zagreb) (F. = Initial of
the fi
 rst name; p. = page)
Slika 1. Pagusjenica velike
brezine ose listarice – Cimbex
femoratus (Linnaeus, 1758).  
Figure 1 Fully grown larva of the large
birch club-horned sawfly – Cimbex
femoratus (Linnaeus, 1758).
Slika 4.  Mužjak velike brezove ose listarice – C. femoratus 
Figure 4  Male of the large birch club-horned sawfly – C. femoratus.
Slika 3. Početkom
proljeća započinje
preobrazba u slobodnu
kukuljicu. 
Figure 3 Pupation occurs
at the onset of spring.
Velika brezina osa listarica – krupna, rijetka i atraktivna osa biljarica.
Osa listarica koju predstavljamo ovoga puta predstavnica je porodice Cimbicidae, po broju vrsta u nas nevelike, ali svakako zanimljive skupine osa
biljarica. Odrasle ose najlakše razlikujemo od najbližih srodnica (ostale krupne biljarice) po upadljivo kijačastim ticalima. Ličinke građom pripadaju
tipu pagusjenice, a s obzirom da se hrane lišćem šumskog drveća, grmlja ili zeljastog bilja, pripadnice ove porodice također nazivamo osama lista-
ricama. Za razliku od nekih osa listarica iz porodice Tenthredninidae, primjerice hrastove ose listarice (Apethymus filiformis / Kluger, 1818/), pripad-
nice Cimbicidae rijetko, praktički nikada ne pričinjaju štete u šumarstvu. Velika brezina osa listarica krupan je kukac u adultnom, ali i larvalnom
stadiju (slike 1, 4). Imago leti tromo i zvučno u potrazi za prikladnim mjestom za kopulaciju i odlaganje jajašaca u brezinoj krošnji. Pagusjenica se
razvija hraneći se lišćem i do sredine ljeta dosegne punu dimenziju, nakon čega se spušta u listinac na prezimljavanje. Nova generacija osa javlja
se idućeg proljeća nakon kukuljenja u pergamentastom kokonu. Kod nas na vrbama i topolama pridolazi još nekoliko krupnih i morfološki sličnih
vrsta, a sve ih zapravo možemo smatrati vrijednim elementom bioraznovrsnosti i faunističkog bogatstva naših šumskih staništa.
Large birch club-horned sawfly – big, uncommon and attractive sawfly species.
Sawfly species that we present this time belongs to the family Cimbicidae, small by species number but surely an interesting group of sawflies in
our country. Adults are easily distinguished from closely related large-bodied species by their conspicuous club like antennae. Their larvae belong to
a typical “false caterpillar” type and they feed on leaves of various trees, shrubs and other plants. Rarely or never do they cause any damages on
trees, quite the opposite compared with some of the leaf eating sawflies from the family Tenthredinidae (like oak sawfly Apethymus filiformis / Kluger,
1818/). Large birch club-horned sawfly is a big insect, both as adult and as fully grown larva (figures 1, 4). Adult flies poorly and audibly, looking for
an adequate mating and egg laying area within the birch crown. Larva feeds on birch leaves and by mid-summer it reaches its full size, descending
downward into the leaf litter to overwinter. New generation of sawflies emerges next spring after the pupation in the parchment cocoon. Several,
morphologically similar species that feed on leaves of willows and poplars thrive in our forests. They all can be considered as a valuable element of
biodiversity and faunal richness of our forest habitats.
Tekst i fotografije: B. Hrašovec
9–10
2012
Slika 2. Eonimfa prezimljuje u pergamentastom kokonu u
šumskoj stelji. Figure 2 Overwintering eonymph in the
parchment cocoon in forest litter.