slovenački jezik;srpski jezik;tvorba reči;zanimanja;ženski rod;muški rod;slovenščina;srbščina;besedotvorje;poklici;ženski spol;moški spol;info:eu-repo/classification/udc/[811.163.41+811.163.6]'373.611:323.3

UNIVERZA V LJUBLJANI
FILOZOFSKA FAKULTETA
ODDELEK ZA SLAVISTIKO

VUK SRDANOVIĆ

Ženski i muški nazivi zanimanja u srpskom i
slovenačkom jeziku
Ženska in moška poimenovanja poklicev v srbskem in slovenskem
jeziku

Diplomsko delo

Mentorica: doc. dr. Tatjana Balažic Bulc
Univerzitetni študijski program prve stopnje:
Južnoslavanski študij

Ljubljana, 2023

Zahvala
Zahvaljujem se mentorici doc. dr. Tatjani Balažic Bulc za stručnu pomoć, savete i strpljenje tokom
pisanja diplomskog rada.
Posebnu zahvalnost bih odao svojoj porodici koja me je podržavala i motivisala tokom
višegodišnjeg studiranja.

Sinu Konstantinu.

SADRŽAJ

SAŽETAK
6
POVZETEK
6
ABSTRACT
7
1.
Uvod
9
2.
Pojam roda u srpskom i slovenačkom jeziku
10
3.
Sufiksacija
13
3.1. Sufiksacija u srpskom jeziku
13
3.1.1. Mocija roda u srpskom jeziku
15
3.2. Sufiksacija u slovenačkom jeziku
18
3.2.1. Mocija roda u slovenačkom jeziku
20
4.
Mocioni parovi u društvenom kontekstu
23
5.
Istraživanje
28
5.1. Ciljevi i hipoteze
28
5.2. Korpus
28
5.3. Metode
28
6.
Rezultati istraživanja i analiza
29
5.1. Analiza ankete za srpski jezik
29
5.2. Analiza ankete za slovenački jezik
52
5.3. Poređenje rezultata ankete za srpski i slovenački jezik
53
6.
Zaključak
55
7.
Literatura
56
8.
Povzetek v slovenskem jeziku
58

Spisak tabela

Tabela 1: Živost u slovenačkom jeziku .............................................................................................................. 12
Tabela 2: Derivacija u srpskom jeziku .............................................................................................................. 13
Tabela 3: Sufiksi u srpskom jeziku za muški rod .............................................................................................. 14
Tabela 4: Sufiksi u srpskom jeziku za ženski rod .............................................................................................. 15
Tabela 5 Sufiksi za muški rod u slovenačkom jeziku ........................................................................................ 20
Tabela 6: Sufiksi za ženski rod u slovenačkom jeziku ....................................................................................... 20
Tabela 7: Demografski podaci o ispitanicima ....................................................................................................... 29
Tabela 8: Podaci o starosti ispitanika ................................................................................................................... 29
Tabela 9: Rezultati za zanimanje lekar/ lekarka/ lekarica .................................................................................... 31
Tabela 10: Rezultati za zanimanje slikar/ slikarka/ slikarica
................................................................................. 31
Tabela 11: Rezultati za zanimanje apotekar/ apotekarka/ apotekarica ............................................................... 31
Tabela 12: Rezultati za zanimanje poštar/ poštarka/ poštarica
............................................................................ 31
Tabela 13: Rezultati za zanimanje zubar/ zubarka/ zubarica
................................................................................ 32
Tabela 14: Rezultati za zanimanje profesor/ profesorka /profesorica
.................................................................. 32
Tabela 15: Rezultati za zanimanje pekar/ pekarka/ pekarica ............................................................................... 32
Tabela 16: Rezultati za zanimanje vojnik/ vojnikinja
............................................................................................ 37
Tabela 17: Rezultati za zanimanje vatrogasac/ vatrogasačica/ vatrogaskinja
....................................................... 37
Tabela 18: Rezultati za zanimanje kovač/ kovačica .............................................................................................. 37
Tabela 19: Rezultati za zanimanje psiholog/ psihološkinja
................................................................................... 37
Tabela 20: Rezultati za zanimanje dekan/ dekanka/ dekanica ............................................................................. 38
Tabela 21: Rezultati za zanimanje sekretar/ sekretaric ........................................................................................ 38
Tabela 22: Tabelarni prikaz rezultata ankete
.................................................................................................... 53

Spisak grafikona

Grafikon 1: Stopa zaposlenosti u Srbiji 2016. godine............................................................................................ 24
Grafikon 2: Stopa zaposlenosti žena u EU u periodu od 2008. do 2018. godine
.................................................... 25
Grafikon 3 Pol, starost i bivalište ispitanika ......................................................................................................... 30
Grafikon 4 Profesor/profesorka/profesorica u odnosu na starost i pol
................................................................ 33
Grafikon 5 Slikar/slikarka/slikarica u odnosu na starost i pol
............................................................................... 33
Grafikon 6 Zubar/zubarka/zubarica u odnosu na starost i pol ............................................................................. 34
Grafikon 7 Apotekar/apotekarka/apotekarica u odnosu na starost i pol ............................................................. 34
Grafikon 8 Lekar/lekarka/lekarica u odnosu na pol i starost
................................................................................ 35
Grafikon 9 Pekar/pekarka/pekarica u odnosu na pol i starost7 ........................................................................... 36
Grafikon 10 Poštar/poštarka/poštarica u odnosu na pol i starost
........................................................................ 36
Grafikon 11 Vojnik/vojnikinja u odnosu na pol i starost ...................................................................................... 38
Grafikon 12 Dekan/dekanka/dekanica u odnosu na pol i starost
......................................................................... 39
Grafikon 13 Kovač/kovačica u odnosu na pol i starost ......................................................................................... 39
Grafikon 14 Psiholog/psihološkinja u odnosu na pol i starost .............................................................................. 40
Grafikon 15 Sekretar/sekretarka u odnosu na pol i starost
.................................................................................. 40
Grafikon 16 Vatrogasac/vatrogasačica/vatrogaskinja u odnosu na pol i starost .................................................. 41
Grafikon 17: Rezultati tvrdnje: U svakodnevnom govoru češće koristim ženski oblik zanimanja od muškog
kada govorim o ženi. .................................................................................................................................. 42
Grafikon 18: Rezultati tvrdnje: U svakodnevnom govoru češće čujem da su žene oslovljavane ženskim
oblikom zanimanja nego muškim. ............................................................................................................. 44
Grafikon 19: Rezultati tvrdnje: Smatram da većina zanimanja treba da dobije svoj parnjak u ženskom rodu.
 .................................................................................................................................................................... 45
Grafikon 20: Rezultati tvrdnje: Smatram da žena ne treba da bude uvređena ako je oslovljavamo muškim
nazivom zanimanja. ................................................................................................................................... 46
Grafikon 21: Rezultati tvrdnje: Mislim da srpski jezik nije dovoljno fleksibilan da za svako zanimanje
izvedemo ženski oblik.
................................................................................................................................ 48
Grafikon 22: Rezultati tvrdnje: Ženski oblici pojedinih zanimanja zvuče neprirodno, zato što se žene ne bave
često takvim zanimanjima. ........................................................................................................................ 49

6
SAŽETAK

Diplomski rad se bavi pitanjem rodne (ne)ravnopravnosti u jeziku, kao posledici društvenih
promena. Mnogi stručnjaci se aktivno bave rešavanjem ovog pitanja, a lingvisti imaju zadatak da
reše ovaj problem na svom području, što zahteva formiranje novih reči i njihovo uvođenje u jezik.
U ovom radu se istražuje ovaj problem na primeru srpskog i slovenačkog jezika. Kao maternji
govornik srpskog i aktivni govornik slovenačkog jezika primetio sam da postoje određene razlike
u izvođenju ženskih oblika od muških (i obrnuto), kao i u svakodnevnoj upotrebi u jeziku. Cilj
diplomskog rada je poređenje otvorenosti govornika srpskog i slovenačkog jezika prema novim
oblicima reči, kao i istraživanje razloga za (ne)usvajanje novih oblika. Analizom podataka iz dve
ankete se utvrđuje da iako su srpski i slovenački jezici slični, postoji velika razlika u brzini
usvajanja noviteta u jeziku. Slovenački jezik je fleksibilniji i sklon stvaranju vlastite leksike u
poređenju sa srpskim. Nakon analize dolazimo do zaključka da je potrebno sagledati širu sliku
problema i potražiti odgovore i van lingvističkog polja.
Ključne reči: ženski i muški rod, tvorba reči, zanimanja, srpski jezik, slovenački jezik

POVZETEK

Diplomsko delo obravnava vprašanje spolne (ne)enakosti v jeziku, kot posledici družbenih
sprememb. Številni strokovnjaki se aktivno ukvarjajo s tem vprašanjem, med njimi tudi
jezikoslovci, , ki na to vprašanje skušajo najti odgovor na svojem področju, z oblikovanjem novih
besed in njihovim vnašanjem v jezik. V delu se to vprašanje preučuje na primeru srbskega in
slovenskega jezika. Kot govorec srbščine kot prvega in slovenščine kot drugega jezika sem opazil,
da obstajajo razlike pri derivaciji ženskih in moških oblik, kot tudi v vsakodnevni jezikovni rabi.
Cilj diplomskega dela je primerjati pripravljenost govorcev srbskega in slovenskega jezika na
sprejemanje novih oblik besed in raziskati razloge za (ne)sprejemanje novih oblik. Z analizo
podatkov iz dveh anket smo ugotovili, da čeprav sta si srbski in slovenski jezik podobna, obstaja
velika razlika v hitrosti sprejemanja novitet v jeziku. Slovenski jezik je bolj prožen in nagnjen k
ustvarjanju lastnega besedišča v primerjavi s srbskim. Na koncu zaključimo, da je potrebno
upoštevati širšo sliko problema in iskati odgovore tudi zunaj jezikoslovja.
Ključne besede: ženski in moški spol, besedotvorje, poklici, srbski jezik, slovenski jezik

7

ABSTRACT

The diploma thesis deals with the issue of gender (in)equality in language, as a result of social
change. Many experts are actively engaged in solving this issue, and linguists have the task of
solving this problem in their field, which requires the formation of new words and their
introduction into the language. This thesis examines this problem on the example of the Serbian
and Slovenian languages. As a native speaker of Serbian and a speaker of L2 Slovenian, I have
noticed that there are certain differences in the derivation of the feminine forms from the masculine
forms (and vice versa), as well as in everyday language uage . The aim of the thesis is to compare
the openness of Serbian and Slovenian speakers towards new words forms , as well as to
investigate the reasons for (non)adoption of new forms. Analyzing the data from the two surveys,
it is found that although the Serbian and Slovenian languages are similar, there are major
differences in the speed of adoption of new features into the language.  Slovenian is more flexible
and tends to create its own lexicon compared to Serbian. After the analysis, we come to the
conclusion that it is necessary to see the problem in a wider context and to look for answers outside
the linguistics.
Key words: female and male gender, word formation, professions, Serbian language, Slovenian
language

8

9

1. Uvod

Usled mnogobrojnih društvenih promena posledično se pojavljuje potreba za promenama i u
jeziku. Trenutno najaktuelnije društvene promene tiču se rodne ravnopravnosti i zbog toga se
mnogi stručnjaci aktivno bave rešavanjem ovog pitanja. Lingvisti imaju zadatak da ovaj problem
reše na svom području, što zahteva formiranje novih reči i njihovo uvođenje u jezik. Međutim,
ovaj problem je u različitim jezicima rešen na različit način. U diplomskom radu istražujem pitanje
rodne ravnopravnosti u leksiku na primeru srpskog i slovenačkog jezika. Kao maternji govornik
srpskog jezika govornik slovenačkog kao drugog jezika primetio sam da postoje određene razlike
pri izvođenju ženskih oblika od muških, kao i u njihovoj svakodnevnoj upotrebi u jeziku. U fokusu
istraživanja je mociona tvorba naziva za zanimanja, jer smatram da se u poslovnom svetu još uvek
prave razlike između polova pri obavljanju određenih poslova. U prvom delu diplomskog rada
analiziram podatke iz radova srpskih i slovenačkih autora na temu rodne ravnopravnosti, dok sam
u drugom delu uključio podatke iz ankete koju sam obavio preko interneta. Cilj diplomskog rada
je poređenje otvorenosti govornika srpskog i slovenačkog jezika prema novim oblicima reči, a
glavno pitanje na koje ću pokušati odgovoriti: da li i u kolikoj meri su govornici srpskog jezika
spremni da usvoje neologizme? Pored toga, zanimalo me je i koji su uzroci za (ne)usvajanje.

10

2. Pojam roda u srpskom i slovenačkom jeziku

Imenice su samostalne promenljive reči koje označavaju neko biće (čovek, dete, mačka), predmet
(lopta, auto, kuća) ili pojavu (vetar, sneg, mašta). Imenice u srpskom i slovenačkom imaju tri
gramatičke kategorije: rod, broj i padež. Od ove tri kategorije, rod je jedini fiksan, odnosno
unapred je određen. U ovom radu, od ove tri kategorije predmet zanimanja će biti samo rod.
Kategoriju roda u srpskom i slovenačkom jeziku imaju i druge vrste reči, ali predmet zanimanja u
ovom radu su imenice koje se odnose na čoveka.
Podatke o rodu možemo naći u različitim gramatikama srpskog i slovenačkog jezika, ali i u
mnogobrojnim člancima i istraživačkim radovima različitih autora. U ovom poglavlju
predstavićemo kako je definisan pojam roda u savremenim gramatikama, da bismo bolje razumeli
dalju analizu mocionih parova u srpskom i slovenačkom jeziku. Mocioni par nastaje mocionom
tvorbom tj. kada od imenice određenog pola tvorimo imenicu suprotnog pola. Što se tiče srpskog
jezika, biće predstavljeni podaci iz Gramatike srpskog jezika Ivana Klajna. Ova gramatika spada
u savremenije i aktuelnije gramatike srpskog jezika, te je iz tog razloga dobar izvor informacija za
ovaj rad. Slična je situacija i sa slovenačkim jezikom, Slovenska slovnica Jožeta Toporišiča je
jedna od češće korišćenih gramatika slovenačkog jezika i sadrži podatke koji su novijeg datuma i
iz tog razloga ih možemo smatrati relevantnima za ovaj rad.
Klajn u Gramatici srpskog jezika (2005, 47) rod imenice definiše:
„Imenice u srpskom jeziku mogu imati jedan od tri roda: muški, ženski ili srednji. Rod se može, mada ne
uvek, odrediti na osnovu zavšetka imenice. Velika većina imenica muškog roda završava se na suglasnik,
dok im genitiv jednine ima nastavak -a (npr. grad, grada). Imenice srednjeg roda završavaju se na -o ili na
-e, s genitivom na -a (npr. selo, sela; polje, polja). Imenice ženskoga roda završavaju se na -a, s genitivom
na -e (npr. žena, žene), a manji deo ima suglasnički zavšetak, s genitivom na -i. (npr. krv, krvi) /.../ Pri tom,
ako imenica označava živo biće, treba praviti razliku između gramatičkog i prirodnog roda. U rečenici
On je veliki pijanica, na primer, prirodni rod je muški (kao što pokazuje upotreba zamenice on), ali reč
pijanica ima promenu kao imenice ženskog roda, pa uz nju stoji pridev u ženskom obliku
velika.“Gramatička kategorija roda imenica zasniva se na razlikovanju polova bića u prirodi (otac
– m.r., žena – ž.r., dete – s.r.), dok se značenje prirodnog roda uglavnom vezalo za određene
nastavke: najveći broj imenica muškog roda se završava na suglasnik (npr. sin), ženskog roda na -
a (npr. žena), a srednjeg roda na -e / -o (npr. dete).

11

Toporišič u Slovenski slovnici (2000: 266) rod definiše:
„Spol je lastnost samostalniške besede, ki od pridevniške in pregibne povedkovniške
besede (deloma tudi od samostalniške) zahteva oblikovno istovetnost: npr. hiša ž, lép -a -
o > lepa hiša ali gospod, učitelj > gospod učitelj (ne gospod učiteljica). Spole pozna
slovenski jezik 3: moškega, ženskega in srednjega. /.../ Moški spol je slovnično
nezaznamovan nasporti ženskemu, zato se v primerih, ko je jasno, za kateri spol gre,
samostalniške besede in oblike moškega spola lahko rabijo namesto ženskih: Ana (to dekle)
je arhitekt; vendar ima prednost ž. oblika: arhitekta.“
Iz definicija se može zaključiti da oba jezika poznaju tri roda: muški, ženski i srednji. Takođe, oba
jezika razlikuju kategorije prirodnog i gramatičkog roda. To se odnosi samo na imenice koje
označavaju živa bića (Klajn, 2005), dok imenice koje označavaju neživa bića (npr. noć) ne poznaju
klasifikaciju na gramatički i prirodni rod. Slovenački lingvisti srednji rod tretiraju kao jedini koji
nije prirodan. Naime, prirodni pol je u početku obeležavao samo plodna bića, što znači, da srednji
rod, između ostalog, označava i polno nezrelo biće (npr. dete, tele, pišče, dekle). Iz toga
zaključujemo da imenice srednjeg roda u slovenačkom jeziku ne delimo dalje na potkategorije
gramatičkog i prirodnog roda (Jezikovni spletovalec). Ovaj zaključak takođe važi i za imenice
srednjeg roda u srpskom jeziku.
Kod pojedinih imenica prirodni i gramatički rod se ne poklapaju, na primer:
 U srpskom jeziku – imenice Nikola, Luka, tata, sudija, vojvoda, kolega, vladika, sluga,
aga, poglavica koje su gramatičkog ženskog roda, zbog svoje paradigme (npr. gen. j. sudije
= gen. j. žene), ali su prirodnog muškog roda, jer je pridev uz njih u muškom rodu, kao uz
imenice čovek, učitelj: dobar tata (dobar čovek) (Stanojčić – Popović, 1992). Imenica dete
je gramatičkog srednjeg roda, dok je prirodni rod ili muški ili ženski.
 U slovenačkom jeziku – imenica dete je gramatičkog srednjeg roda, dok je prirodni rod
muški ili ženski u zavisnosti od pola deteta; imenica dekle je gramatičkog srednjeg roda,
ali je prirodnog ženskog roda (srp. devojka). U slovenačkom jeziku imenice Luka, kolega,
vojvoda su imenice gramatičkog ženskog roda, ali prirodnog muškog roda kao što je slučaj
i u srpskom jeziku.
U oba jezika može doći do promene roda prilikom deklinacije. Kada govorimo o slovenačkom
jeziku, Toporišič ovu pojavu objašnjava u Slovenski slovnici (2000) i kao primer navodi reč oko

12

koja je u jednini srednjeg roda, dok je u množini reč oči ženskog roda. Isti primer možemo
primeniti i u srpskom jeziku, gde se takođe ova promena javlja kod nekolicine imenica.
Toporišič (2000) navodi dve potkategorije roda u slovenačkom jeziku: živost i ljudskost
(človeškost). U potkategoriju živost spadaju imenice muškoga roda koje su podeljene u dve grupe:
prva grupa obeležava „nešto“ živo, tj. živa bića (npr. človek, oče, konj, zdravnik), dok druga grupa
obeležava sve ostalo, tj. neživa bića (npr. kamen, svet, zid). Svojstvo živosti se ogleda u jednakosti
oblika imenice u akuzativu jednine sa oblikom imenice u genitivu jednine:

ŽIVO
NEŽIVO
Nominativ
Človek
beton
Genitiv
Človeka
betona
Akuzativ
Človeka
beton
Tabela 1: Živost u slovenačkom jeziku

Takođe, ovu potkategoriju je Toporišič (2000) podelio na razrede tj. grupe: automobili, bolesti,
sportska društva, vina, uređaji, karte, planete i razno. O ljudskosti u Slovenski slovnici je napisao:
„O podspolu človeškost pri samostalnikih lahko govorimo toliko, kolikor se po eni
vprašujemo z zaimkom kdo in jih zamenjujemo z ustreznimi tvorjenkami iz tega zaimka
(prim. Kdor, nekdo, nihče ...) npr. človek, mati, otrok. Nasprotje temu je vse drugo, po
čemer se vprašujemo s kaj in kar se izraža z ustreznimi tvorjenkami iz tega (prim. kar,
nekaj, nič ...)“ (Toporišič, 2000)

13

3. Sufiksacija
3.1. Sufiksacija u srpskom jeziku
Tvorbu reči u srpskom jeziku obrađuje Ivan Klajn u dve knjige sa naslovom Tvorba reči u
savremenom srpskom jeziku (2002, 2003) u kojima je sistematski prikazao sve načine tvorbe reči
u srpskom jeziku. Prva knjiga opisuje nastajanje reči u procesu slaganja i prefiksacije, dok druga
opisuje procese sufiksacije i konverzije. Klajn (2003) navodi da je osnovni cilj drugog rada da
prikaže sufikse u srpskom jeziku, po obliku, značenju i upotrebi.
U Gramatici srpskog jezika Stanojčić i Popović (1992) konstatuju da su najobičniji načini tvorbe
reči u srpskom jeziku izvođenje reči i slaganje reči. Izvođenje ili derivaciju objašnjavaju kao
tvorbu reči dodavanjem sufiksa, tj. nastavaka za tvorbu reči. »Oni se dodaju na tvorbenu osnovu,
koja čini zajednički (opšti) deo reči od koje nova reč nastaje i reči koja se sufiksom od nje dobija«
(Stanojčić i Popović, 1992). Nova reč se ,naziva motivisana reč, jer ostaje u značenjskoj i obličkoj
vezi sa rečju od čijeg osnovnog dela je nastala, dok se deo reči koji se nalazi u osnovi naziva
motivnom rečju. Motivna reč može biti imenica, pridev, glagol ili broj:
Motivna reč
Sufiks
Motivisana reč
knjiga
-ar
knjižar
crn
-ac
crnac
loviti
-ac
lovac
šest
-ak
šestak
Tabela 2: Derivacija u srpskom jeziku

Za bolje razumevanje naše teme važno je predstaviti sufikse koji se odnose samo na zanimanja.
Imenice muškog roda sa značenjem vršioca radnje, imaoca zanimanja ili stvaraoca u srpskom
jeziku imaju sledeće sufikse: -a/ja, -avac, -(a)k,- ak/-jak,- alac, -anik, -ar, -aroš, -ator, -(a)c, -ač,
-adžija, -aš, -benik, -enik, -ent, -edžija, -ija, -ijer, -ik, -ika, -ionar/-ioner, -ionist(a), -ir, -ist(a),
-itor, -ica, -ič, -iša, -l(a)c, -lica, -log, -nik, -ov, -ovnik, -ok, -or, -telj, -ter, -tor, -unac, -džija, dok
imenice ženskoga roda sa značenjem vršioca radnje, imaoca zanimanja ili stvaraoca u srpskom
jeziku imaju sledeće sufikse: -a/ja, -ača, -ara, -eta, -ika, -inica, -inja, -ka, -kinja, -lica, -ica, -lja,
-uša, -teljka.. Sufiksi se dodaju na glagole, imenice i prideve.

14

sufiks
Primer
sufiks
primer
-a/ja
Sluga
-avac
gubavac
-(a)k
Potomak
-ak/ -jak
bezbednjak
-alac
Čitalac
-anik
kopljanik
-ar
Planinar
-aroš
pecaroš
-ator
Animator
-(a)c
pisac
-ač
Vozač
-adžija
tupadžija
-aš
Kuglaš
-benik
sledbenik
-enik
Učenik
-ent
referent
-edžija
Kafedžija
-ija
sudija
-ijer
Hotelijer
-ik
plaćenik
-ika
Vladika
-ionar/-ioner
legionar
-ionist(a)
Nutricionista
-ir
komandir
-ist(a)
Ekonomista
-itor
investitor
-ica
Ubica
-ič
vodič
-iša
Štediša
-l(a)c
prevodilac
-lica
Varalica
-log
arheolog
-nik
Vojnik
-ov
lažov
-ovnik
Pukovnik
-ok
svedok
-or
Lektor
-telj
učitelj
-ter
Promoter
-tor
direktor
-unac
Begunac
-džija
furundžija
Tabela 3: Sufiksi u srpskom jeziku za muški rod

15

sufiks
Primer
sufiks
primer
-a/-ja
Gospođa
-inja
monahinja
-ača
Udavača
-ka
slikarka
-ara
Vračara
-kinja
agentkinja
-eta
Striptizeta
-lica
varalica
-ica
Pevačica
-lja
vezilja
-ika
Vladika
-teljka
spasiteljka
-inica
Koleginica
-uša
šalteruša
Tabela 4: Sufiksi u srpskom jeziku za ženski rod

3.1.1. Mocija roda u srpskom jeziku
Iako se poslednjih decenija otvara pitanje rodne ravnopravnosti u jeziku i sve više autora (Ćorić
2016; Savić 2009; Filipović 2012; Ignjatović 2020; Radić 2011) je počelo da se bavi ovom temom,
do drastičnih promena na polju rodne ravnopravnosti u srpskom jeziku nije nikada došlo. Pojavila
se potreba u jeziku za preciznim označavanjem pola osobe koja obavlja neki posao, što iziskuje
rad stručnjaka na formiranju novih reči koje će biti u duhu srpskog književnog jezika. Potencijalni
problem je u tome što zakon podržava generički maskulinum, te ga govornici srpskog jezika
prihvataju kao nešto prirodno u jeziku. Već godinama unazad imamo doktoricu, frizerku, kuvaricu,
učiteljicu i u jeziku te lekseme ne izazivaju nikakvu zabunu kod govornika. Međutim, kada se radi
o zanimanjima u kojima žene nisu bile toliko zastupljene, dolazimo u dilemu kako ih oslovljavati.
Odgovor na to pitanje bi trebalo tražiti u rečnicima srpskog književnog jezika. Rečnici srpskog
književnog jezika, kao što su rečnik SANU-a, Matice srpske, rečnik Ivana Klajna, nude rešenja
samo za mali broj ženskih oblika određenih zanimanja, dok velika većina još uvek nije
standardizovana u srpskom jeziku. Što se tiče gramatika srpskog književnog jezika, u njima takođe
ne nalazimo konkretno rešenje problema rodne ravnopravnosti u jeziku. Gramatike srpskog jezika
kažu da imenice koje označavaju vrstu, titulu ili zanimanje označavaju bića oba pola. Zbog pritiska
javnosti po ovom veoma aktuelnom pitanju se 2017. godine oglasio Odbor za standardizaciju
srpskog jezika Instituta za srpski jezika SANU-a1, koji ovaj problem pokušava da objasni

1 Dostupno na
https://www.b92.net/kultura/vesti.php?yyyy=2017&mm=10&dd=13&nav_category=1864&nav_id=1313748 (21. 3.
2023).

16

činjenicom da u srpskom jeziku gramatički i prirodni rod imenica nisu uvek identični, te da iz tog
razloga možemo koristiti muške oblike nekog zanimanja i za osobe ženskog pola. Navode takođe,
da ako govorimo o rodnoj diskriminaciji u srpskom jeziku, onda i sve zakonodavne akte Republike
Srbije, uključujući i Ustav, moramo okarakterisati na taj način. Zaključak stručnjaka sa Instituta
za sprski jezik je sledeći: „Ženske oblike za imenice koje znače zanimanja treba koristiti tamo gde
je njihova upotreba u skladu s postojećim normama i dobrom jezičnom praksom.“ Veliki broj
ligivista bavi se ovom temom, međutim možemo zaključiti da većina njih smatra da sprski jezik
ne možemo okarakterisati kao rodno-diskriminatorski, te da je on primer konzervativnog jezika,
koji ne dozvoljava olako uvođenje noviteta u njega. U nastavku ćemo predstaviti radove pojedinih
lingvista, rečnike i gramatike srpskog jezika, koji su trenutno aktuelni u srpkom književnom
jeziku, kako bismo u njima pronašli definicije i gramatička pravila za građenje ženskih oblika
pojedinih zanimanja.
Kada govorimo o mociji roda, Ajdžanović (2008) navodi sledeće objašnjenje „Biološka opozicija
muški pol : ženski pol reflektuje se i u jeziku, pre svega u vidu postojanja dve grupe leksema
međusobno suprotstavljenih takođe po binarnom prinicipu lekseme koje denotiraju bića muškog
pola : lekseme koje denotiraju bića ženskog pola“ (Ajdžanović, 2008). Autor takođe navodi da se
razlika muški pol – ženski pol u jeziku može iskazati najčešće na dva načina: posebnim
leksemama, tj. supletivnim parovima leksema čiji članovi ni semantički ni formalno ne zavise
jedan od drugog (npr. čovek : žena) te mocionim parovima, čiji se jedan član skoro bez izuzetka
semantički
i
derivaciono
izvodi
iz
drugog
(npr.
profesor
:
profesorka).
„Prema S. Babiću (1991) o mocijskoj se tvorbi govori čim se ženski lik izvodi iz muškoga, odnosno
kod izvođenja imenica koje znače žensko biće prema muškome. Te imenice označavaju zanimanje,
stalno ili prigodno bavljenje čime, nositeljicu kakve osobine ili svojstva, pristalicu filozofskoga
smjera, vere, pripadnicu društvenoga i verskoga udruženja“ (Mihaljević i Golub, 2009). Ćorić
(1982) smatra da postoje dve vrste mocije: integralna, kada ceo muški naziv ulazi u sastav ženskog
naziva (npr. rob : robinja) i supletivna, gde se muški sufiks zamenjuje ženskim (npr. star-ac : star-
ica).
Mocioni sufiksi u srpskom jeziku su: -a/-ja za koje Klajn (2003) smatra da se u funkciji mocionog
sufiksa javljaju samo u okviru terminologije srodstva (npr. kum : kuma), dok Ćorić (1982) smatra
da je sufiks -a kao mocioni sufiks neproduktivan u srpskom jeziku; a sufiks     -ija se kao mocioni
sufiks javlja samo u dve lekseme (Klajn, 2003) – igumanija i sultanija. Ajdžanović (2008) smatra

17

da se u obe lekseme javlja integralna mocija, ali da se razlikuju po semantičkom značenju
(igumanija je „žena iguman“ dok je sultanija ili ’sultanova žena’ ili ’sultanova kći’). Za lekseme
kojima se obeležava ’poseban odnos žene prema muškarcu nazvanom osnovinskom rečju’, Ćorić
(1982) smatra da nisu u okviru imeničke mocije i da predstavljaju svojevrstan oblik homonimije.
Sufiks -inja se u funkciji mocionog sufiska javlja samo u integralnoj mociji (Ćorić, 1982):
vršnjakinja, junakinja, kneginja, monahinja). Ajdžanović (2008) navodi zanimljivost za ovaj
sufiks – da se prilikom dodavanjem na osnove koje se završavaju na velar ne pojavljuju nikakve
morfološke alternacije, već dolazi do restituisanja prvobitnog morfema (npr. knez : kneginja).
Složeni sufiks -kinja nastao je slaganjem sufiksa -inja sa sufiksima -jak i -ka (npr: primorkinja =
primorka). Ovaj sufiks se uglavnom javlja kao mocioni, tj.  dodaje se na imenice muškog roda:
trgovkinja, strankinja... Nekolicina je primera u srpskom jeziku gde se na domaće reči dodaje
-kinja. Veliku većinu mocionih oblika sa ovim sufiksom čine reči stranog porekla (npr.
laborantkinja, telefonistkinja, violinistkinja) (Klajn, 2003).
Osnovni i najproduktivniji mocioni sufiks u srpskom jeziku predstavlja sufiks -ica, koji dolazi na
celu imenicu muškog roda na dva načina: kao prost (npr. lav-ica) ili sufiksiran (npr. igrač-ica) i
umesto muškog sufiksa. Klajn (2003) navodi da je uglavnom korelativan sa sufiksima: -(a)c, -ik i
-nik (npr. glumac : glumica; književnik : književnica; predsednik : predsednica), dok Ajdžanović
(2008) navodi da je sufiks -ica takođe korelativan sa muškim sufiksima:  -in (npr. domaćin :
domaćica), -ar (npr. krčmar : krčmarica), -ač (npr. vaspitač : vaspitačica), -aš (npr. košarkaš :
košarkašica), -er (npr. šanker : šankerica), -ič (npr. vodič : vodičica) i -telj (npr. učitelj : učiteljica).
Najvažniji mocioni sufiks u slovenskim jezicima je sufiks -ka (Klajn 2003), koji Ćorić (1982)
smatra najstarijim slovenskim mocionim sufiksom. Sufiks -ka kao mocioni sufiks uglavnom dolazi
na imenice koje se zavšavaju na -r ili  -n (npr. bolničar : bolničarka), kao i na imenice stranog
porekla (npr. profesor: profesorka). Mocioni sufiks -ka zajedno sa mocionim sufiksom -ica čini
dva najčešća mociona sufiksa u srpskom jeziku. Kao takvi, često su jedan drugom konkurencija i
zbog toga u srpskom jeziku postoje mocioni oblici sa oba sufiksa. To su parovi: autorica/autorka,
direktorica/direktorka, inspektorica/inspektorka, profesorica/profesorka, šankerka/šankerica.

18

3.2. Sufiksacija u slovenačkom jeziku

Jože Toporišič je u knjizi Slovenska slovnica (2000) predstavio tvorbu reči u u slovenačkom jeziku.
Na početku poglavlja nam predstavlja definiciju tvorbe reči: “Besedotvorje je nauk o tvorbi novih
besed. Nove besede delamo iz že danih besed in besednih zvez. Besedotvorje nas tudi uči, tvorjene
besede razumeti“ (Toporišič, 2000). Zatim objašnjava razliku između neformiranih i formiranih
reči. On navodi da su neformirane reči, one reči koje se ne mogu podeliti na dva dela, tj. na koren
za koji smatra da može biti iz jednog dela ili iz više delova (Toporišič, 2000) i sufiks (npr. sin,
mati, mlad), dok su izvedenice one reči koje se sastoje iz korena i sufiksa (npr. sinko, materin,
premlad).
Toporišič (2000) navodi da postoje četiri načina za tvorbu reči u slovenačkom jeziku: derivacija,
slaganje, sastavljanje, sklapanje. Derivaciju (sln. izpeljava), preko koje nastaju mocioni oblici, tj.
femininativi, Toporišič obrazlaže na sledeći način: „Novo besedo dobimo tako, da podstavi
(enodelni, in sicer nezloženi, predložni, zloženi) dodamo priponsko ali poponsko obrazilo: sin- ko,
proda-ja-ti, Obsotel-je,  trdoglav-ost, ubiti se; /.../ Izpeljane besede so izpeljanke, način tvorbe pa
priponjanje (sufiksacija)“ (Toporišič 2000: 155-156). Dalje navodi dve vrste derivacije: običnu i
modifikacijsku. Kod običnih izvedenica odvajamo nezavisni deo sintagme (delati greh > grešiti),
dok se kod modifikacijskih izvedenica, sa kojima se u slovenačkom jeziku tvore umanjenice,
femininativi, pejorativi, hipokoristici, obrazuje zavisni deo sintakstičke osnove (majhna hiša >
hišica).
Imenice muškog roda nastale od glagola, imenica ili prideva sa značenjem vršioca radnje u
slovenačkom jeziku nastaju korišćenjem sledećih sufiksa: (Toporišič 2000: 161–180): Ø, -a, -ja,
-c, -ec, -(a)lec, -(i)lec, -inec, -unec, -vec, -(a)vec, -(e)vec, -(i)vec, -ač, -ič, -and, -e, -uh, -h, -aj,
-taj, -(a)telj, -(i)telj, -ček, -nik, -enik, -evnik, -in, -alin, -un, -ar, -tar, -er, -ater, -ir, -tir, -or, -tor,
-ator, -itor, -avs, -aš, -at, -it, -ant, -ent, -ist, -avt, -iv, -ež.

19

sufiks
primer
sufiks
primer
-Ø
pek
-evnik
bojevnik
-a
sluga
-ež
gulež
-ač
boksač
-(e)vec
grabljevec
-aj
čuvaj
-h
dremuh
-alin
gizdalin
-ič
gonič
-and
doktorand
-inec
mrgolinec
-ant
diplomant,crikusant
-ir
kurir
-ar
kuhar, legionar
-ist
basist, gardist
-aš
glagoljaš, bombaš
-it
ekspedit
-at
delegat, advokat
-itor
editor
-ater
inštalater
-iv
defektiv
-avs
cmokavs
-(i)lec
branilec
-avt
lizavt
-(i)telj
gostitelj, reditelj
-ater
inštalater
-(i)vec
molivec
-ator
animator
-ja
vodja
-(a)lec
bralec
-nik
sodnik
-(a)telj
ravnatelj
-or
revizor
-(a)vec
potapljavec
-taj
vozataj
-c
igrc
-tar
ratar
-ček
postrežček
-tir
pastir

20

-e
pezde
-tor
direktor
-ec
lovec, jezikoslovec
-uh
smrduh
-enik
učenik
-un
govorun
-ent
dirigent
-unec
begunec
-er
dispečer, guverner
-vec
brivec
Tabela 5: Sufiksi za muški rod u slovenačkom jeziku

Imenice ženskog roda nastale od glagola, imenica ili prideva sa značenjem vršioca radnje u
slovenačkom jeziku nastaju korišćenjem sledećih sufiksa: -Ø, -a, -ica, -nica, -da, -ač, -ilja, -inja,
-ulja, -ela, -uša, -anta, -ka (Toporišič, 2000).

sufiks
primer
sufiks
Primer
-Ø
priskut
-ica
Grabljica
-a
priča
-ilja
Šivilja
-ač
lovača
-inja
Gospodinja
-anta
guvernanta
-ka
Čistilka
-ela
rezgetela
-nica
Porodnica
-da
cmerda
-ulja
Klepetulja
-ica
grabljica
-uša
Namiguša
Tabela 6: Sufiksi za ženski rod u slovenačkom jeziku

3.2.1. Mocija roda u slovenačkom jeziku

U slovenačkom jeziku ženama 21. veka se na neki način čini ponižavajuće da budu oslovljavane
muškim oblikom zanimanja, jer obavljaju podjednako odgovorne funkcije kao i muškarci te je iz
tog razloga neophodno uvesti određene promene u jeziku. Pogorelec (1997) piše da se u
slovenačkom jeziku građenje novih ženskih oblika zanimanja ne dovodi u pitanje, jer je slovenački
jezik živ i otvoren za promene. Pre nešto manje od tri decenije stručnjaci su počeli da se bave

21

jezikom i rodom u slovenačkoj lingvistici i na polju ženskih studija u Sloveniji. Prva javna rasprava
na ovu temu bila je 13. aprila 1995. godine. Jezičko-politička rasprava trajala je skoro dve godine
i, uglavnom zbog političkog pritiska, završila je u korist žena, što je značilo da su rodno opredeljeni
nazivi zanimanja vrlo brzo postali deo zvaničnih dokumenata, zakona i pravopisa. Standardna
klasifikacija sa oba oblika zanimanja je u Sloveniji usvojena 1997. godine (Bajić, 2015). Dakle,
jezički gledano, ne postoje veće prepreke za formiranje novih ženskih oblika u jeziku, međutim,
moramo biti svesni da je jezik logički sistem koji nije izolovan od svojih korisnika i svakodnevne
upotrebe. Tako zaključujemo da feminizacija takođe može značiti oduzimanje vrednosti,
ironizovanje, davanje pogrdne konotacije itd. Sociolingvističke barijere ne ometaju proces
stvaranja ženskih imena, već njihovu stvarnu upotrebu.
Za razumevanje roda imenica za žene i muškarce veoma je važno koje značenje nose različiti
rodovi: gramatički rod, leksički rod, referencijalni rod ili društveni rod (Ščuka, 2014). Ščuka ističe
da u slovenskim jezicima gramatički rod ima jako važnu ulogu. Osim gramatičkog roda, važnu
ulogu imaju i druge vrste reči, kao što su pridevi, zamenice i brojevi.
Feminative tradicionalna tvorba reči označava kao modifikacione izvedenice (npr. Toporišič,
1976) dok Vidovič Muha (2011) konstatira da su to obične izvedenice od imenica sa tvorbenim
značenjem „nosilac veze“. Mocioni parovi ili femininativi se u slovenačkom jeziku grade na dva
načina: prema prvome se muškom obliku doda mocioni sufiks (učitelj – učiteljica), a prema
drugome sufiks za muški oblik zamenimo ženskim (igralec – igralka). Toporišič (2004: 183) za
tvorbu feminativa navodi sledeće mocione sufikse: -a, -ica, -ja, -ulja, -inja, -ka, -ovka i     -ična.
Feminativi koji su nastali dodavanjem mocionog sufiksa na izvedenice muškoga roda prestavljaju
41% svih feminativa, dok je 59% feminativa koji su nastali zamenom celog ili samo zadnjega dela
osnove muškog oblika sa ženskim sufiksom (Markežič, 2012). Markežič (2012) navodi da su
najčešći sufiksi -(ar)ica, -(ar)ka, -(ev)ka, -(ov)ka u prvoj grupi, dok su sufiksi -ka i -ica najčešći
sufiksi u drugoj grupi. Sufiksi -(ar)ica i -(ar)ka se dodaju nosiocu radnje ili imaoca zanimanja čiji
se oblik završava na -k (matematik – matematikarica, polik – politikarica, kemičar – kemičarka,
kritik – kritičarka); sufiks -ica dobijaju izvedenice koje označavaju vršioca radnje ili imaoca
zanimanja, a čiji se sufiks završava na -č, -lj, -p ili -r (jahač – jahačica, čuvar – čuvarica) ili za
vršioca radnje čiji se oblik završava na -č, -l, -n, -r ili -š (tenisač – tenisačica, rokometaš –
rokometašica). Dalje navodi da se sufiks -ka dodaje na imenice koje imaju značenje vršioca radnje
i čiji se oblici završavaju na -č, -d, -j, -n, -r, -t i -v (dreser – dreserka, strežaj – strešajka), nosioca

22

značenja na -č, -d, -n, -r, -š, -t (desetar – desetarka) i imaoca zanimanja koja se završavaju na -č,
-j, -l, -n, -r, -t (maršal – maršalka, zborist – zboristka). Sufiks -(ev)ka se koristi za vršioca radnje
ili imaoca zanimanja čiji se oblik završava na -č (ribič – ribičevka), dok se sufiks -(ov)ka dodaje
oblicima koji se završavaju na -k (sodnik – sodnikovka) i -t (organistov – organistovka).
Što se tiče druge grupe, mocioni sufiks -ica zamenjuje imenice muškog roda koje se završavaju na
-ač, -ec, -ik i -nik i koje označavaju vršioca radnje (pesnik – pesnica), nosioca radnje koje se
završavaju na  -ček, -ec, -ež, -ik, -in i -nik (državnik – državnica) i za imaoca zanimanja koja se
završavaju na -ec i -nik (darnik – darnica). Mocioni sufiks -ka menja imenice muškog roda koje
označavaju vršioca radnje i koje se završavaju na -alec, -avec, -ec, -evec, -ilec, -ivec, -nik in -vec
(lovec – lovka, pevec – pevka), zatim nosioca radnje koji se završavaju na -avec, -ec, -ež i -inec
(brbljavec – brbljavka) i za imaoce zanimanja koja se završavaju na -alec, -anec, -ec, -inec, -nik i
-ovec (fevdalec – fevdalka).

23

4. Mocioni parovi u društvenom kontekstu

Kako u društvenim tako i u prirodnim naukama razlikujemo termine pol i rod. Pol osobe je
biološka činjenica i uglavnom je konstatovana pri samom rođenju, na osnovu genitalne anatomije.
Prema tim biološkim dinstinkcijama razlikujemo muški i ženski pol, dok se rod kao sociološka
kategorija odnosi na činjenicu da, rođeni kao muškarci ili žene, u svojim kulturama i društvima
odrastamo shodno obrascima društva koji su podložni promenama (Savić, 2009). Rod se odnosi
na društvene uloge žena i muškaraca, tj. na koji način neko društvo vidi ulogu muškarca i žene.
To viđenje zavisi od kulturnih, društvenih, religioznih, političkih i ekonomskih faktora, običaja,
etničke pripadnosti i predrasuda. U razvijenijim zemljama postoji sve manji broj poslova koji se
prepoznaju kao tipično muški i ženski, dok u manje razvijenijim zemljama muškarci imaju daleko
vidljivije uloge od žena. Prema tome, društvo oblikuje položaj žena i određuje njihove uloge u
zavisnosti od svojih kulturnih vrednosti i nivoa poštovanja tradicije. U tradicionalnijim društvima
žene još uvek nemaju mogućnost obrazovanja i napredovanja u poslovnom svetu, kao što je to
slučaj u modernijim društvima. Međutim, neosporna je činjenica da čak i u 21. veku nailazimo na
probleme i pitanja rodne neravnopravnosti u skoro svim kulturama sveta, pa čak i u onim
najrazvijenijim. To sa sobom povlači takođe i pitanje jezika, čime se i bavimo u ovom radu.
Za lakše razumevanje rodne neravnopravnosti 21. veka predstavićemo neke podatke o učešću žena
u poslovnom svetu, upravljačkim funkcijama kao i u obrazovanju. Istraživanja pokazuju da je
tržište rada u Srbiji karakteristično po niskoj stopi aktivnosti žena, za razliku od muškaraca.
Statistika pokazuje da veći procenat nezaposlenog stanovništva u Srbiji čine žene (Kolin i
Čičkarić, 2010). Iz grafikona 1 se vidi da, prema podacima iz 2016. godine, stopa zaposlenosti
žena iznosi 38,1%, što je za 14,7 procentnih poena manje od stope zaposlenosti muškaraca, koja
iznosi 52,8% (RZS Srbije).

24

Grafikon 1: Stopa zaposlenosti u Srbiji 2016. godine

Žene su vrlo često zaposlene na slabo plaćenim poslovima, koji ostavljaju dovoljno vremena za
porodicu i podizanje dece ili se pak radi o poslovima koji podrazumevaju strpljenje i pažnju, pa su
tipična zanimanja učiteljice, nastavnice ili su to poslovi koji se odnose na pružanje zdravstvenih
ili socijalnih usluga. Još uvek u društvu preovladava mišljenje da je tehnička nepripremljenost
žena jedan od razloga otežanog pristupa kvalitetnijim i dobro plaćenim zanimanjima. Izbor
zanimanja ili obrazovanja često se zasniva na nasleđenim stereotipima po kojima žene nisu u
poziciji da se bave poslovima tehničke struke, već se više nego muškarci usmeravaju na društvene
nauke. Zbog toga ćemo na društvenim fakultetima primetiti veći procenat ženske populacije, dok
će na tehničkim i mašinskim fakultetima preovladavati muškarci. Međutim, kada je reč o
obrazovanju u Srbiji možemo primetiti zanimljive podatke o prisutnosti žena na ovom polju.
Procenat žena koje pohađaju visoke škole i fakultete je veći od procenta muškaraca. Među
diplomiranim studentima u 2016. godini, žene čine više od polovine u velikom broju područja
obrazovanja, dok su muškarci dominantni u područjima informatike, inženjerstva, proizvodnje i
građevinarstva. Kada je reč o području nauke, među članovima SANU dominiraju muškarci, što
svedoče podaci iz 2016. godine da je preko 90% njihovih članova muškog pola (RZS Srbije). Kada
je reč o području obrazovanja u Sloveniji, 2017. godine su među svim diplomcima tercijarnog
obrazovanja preovladavale žene. Bilo je gotovo dve trećine diplomaca prvog i drugog nivoa
52,80%
38,10%
Stopa zaposlenosti u Srbiji 2016. godine
Muškarci
Žene

25

visokog obrazovanja, dok su oba pola bila približno jednako zastupljena među diplomcima
doktorskih studija. (SURS)
Podaci pokazuju da su kulturološke razlike koje uslovljavaju neravnopravno učešće žena i
muškaraca na rukovodećim funkcijama prisutne u svim zemljama, pa čak i u skandinavskim, koje
su u poređenju sa drugim visokorazvijenim zemljama poznate po svojoj velikodušnoj politici
prema zaštiti žena i univerzalno organizovanim uslugama porodici. Prema podacima sa Eurostat-
a, u 2018. godini stopa zaposlenosti žena u Evropskoj uniji iznosila je 67%, što je za jedan
procentni poen više u odnosu na prethodnu godinu i 5 procentnih poena viša u odnosu na 2008.

Grafikon 2: Stopa zaposlenosti žena u EU u periodu od 2008. do 2018. godine

Takođe, podaci pokazuju da je u svim državama Evropske unije, procenat zaposlenih žena manji
od procenata zaposlenih muškaraca, sa manjim ili većim razlikama u procentu u zavisnosti od
države. Što se tiče Slovenije, od celokupne ženske populacije je zaposleno čak 72% žena, dok je
od celokupne muške populacije zaposleno 79% muškaraca. (Eurostat). Zavod za statistiku
Slovenije tvrdi da se udeo muškaraca smanjio za 0,3 procentna poena u poslednjih pet godina, dok
se udeo žena povećao za isti iznos. To nam svedoči o sve većem procentu žena u poslovnom svetu,
kao i o njihovom uspehu u borbi na polju rodne (ne)ravnopravnosti.
59%
60%
61%
62%
63%
64%
65%
66%
67%
68%
2008
2017
2018
Stopa zaposlenosti žena u Evropskoj uniji
Žene

26

Kada govorimo o ekonomskoj neravnopravnosti između polova, u Srbiji je platni jaz između žena
i muškaraca iznosio 8,7% ili drugim rečima, za taj isti procenat su žene bile manje plaćene.
Ukoliko posmatramo zarade prema stepenu obrazovanja ili zanimanjima, razlike u zaradama
između muškaraca i žena su znatno veće, najčešće u korist muškaraca. U Sloveniji je situacija
slična, žene zarađuju manje od muškaraca, ali je platni jaz manji nego u Srbiji. Prema privremenim
podacima, za oktobar 2018. prosečna bruto satnica muškaraca iznosila je 9,59 evra, a žena 8,93
evra, što znači da su žene u proseku zarađivale 93,1%  prosečne bruto zarade muškaraca (SURS).
Svi ovi faktori su veoma bitni za sagledavanje položaja žena u društvu, samim tim i njihovog
statusa u jeziku. U Srbiji, kao i Sloveniji, žene još uvek nemaju potpunu ravnopravnost sa
muškarcima. Iz prethodnih statističkih podataka vidimo da je procenat žena u poslovnom svetu
manji od procenta muškaraca, kao i visina njihovih prihoda. Sa druge strane, žene su prisutnije na
polju obrazovanja, što nas dovodi do pitanja zašto od tolikog procenta obrazovanih žena ne dobiju
sve priliku da svoje znanje unovče i dokažu i u poslovnom svetu. Tu dolazimo do drugih faktora
koji utiču na zapošljavanje, kao što su posvećenost poslu i izgradnji poslovne karijere, za koju se
smatra da žena ne može da ispuni zbog okrenutosti ka porodici i deci; fizički izgled žene;
ograničenja od strane partnera po pitanju izbora posla – vrlo često muškarci ne žele da se njihove
partnerke zaposle ili smatraju da pojedini poslovi nisu primereni za ženu; stereotipi – žena nije
sposobna da obavlja posao podjednako dobro kao muškarac itd. Moramo uzeti u obzir da u svakoj
kulturi postoje različiti pogledi na status žena, kao i na njihove uloge koje u velikoj meri zavise od
kulturnih vrednosti, tradicije, stope razvoja, stereotipa itd.
Međutim, kada uporedimo položaj žena pre 100 godina i danas, zaključujemo da su žene u velikoj
meri „skinule okove“ i uspele da poboljšaju svoj položaj i mogućnosti u društvu. Sve te društvene
promene koje su dovele do toga da žene danas imaju ravnopravnu ulogu u društvenim aktivnostima
posledično su sa sobom donele potrebu za inovacijama u jeziku. Zbog toga danas nailazimo na
termin rodno osetljiv jezik koji ima za cilj da pomogne u ostvarivanju ljudskih prava muškaraca i
žena. Svenka Savić (2010) ističe da se ovaj termin odnosi na činjenicu „da se zahtevi za obeležje
sociološke kategorije – roda, u ovom slučaju žena, vide i u jezičkoj formi“.
Cilj lingvista je da pomognu u ostvarivanju zahteva da žene postanu vidljive u jeziku u javnoj
sferi. Srazmerno sa njihovim sve većim učešćem u društvenim aktivnostima povećava se i potreba
za poimenovanjem istih. To nas dovodi do zaključka da će države na višem nivou razvoja uložiti
više truda da poboljšaju položaj žena kako u društvu tako i u jeziku, dok će ona manje razvijena

27

biti manje otvorena za novitete u jeziku. Sa druge strane, treba uzeti u obzir i fleksibilnost jezika i
njegove mogućnosti kada se radi o izvođenju novih reči.

28

5. Istraživanje

U ovom delu ću predstaviti podatke dobijene iz dve ankete obavljene putem interneta. Za
slovenački jezik sam koristio internet stranicu 1ka.si, dok sam za srpski jezik koristio Google
anketu. Dobijene podatke raspodelio sam u tabelu i interpretirao ih.
5.1. Ciljevi i hipoteze
Cilj istraživanja je istražiti stavove i mišljenja govornika srpskog i slovenačkog jezika, koji će
poslužiti za dalju analizu. Polazim od pretpostavke da u ovom trenutku slovenački jezik poseduje
i koristi znatno veći broj reči ženskog pola za zanimanja u poređenju sa srpskim jezikom, te da su
govornici slovenačkog jezika otvoreniji za prihvatanje noviteta u svom jeziku.
5.2. Korpus
Pretpostavke su postavljene na osnovu izvora, koji su predstavljeni u poglavlju „Literatura“ i svi
sekundarni podaci za ovaj rad su uzeti iz njih.
5.3. Metode
Svi podaci dobijeni su kvantitativnom metodom istraživanja, i to anketiranjem nasumičnog uzorka
ispitanika. Odlučio sam se za anketu, jer smatram da je za ovu temu važno čuti mišljenje većeg
broja ljudi, kako onih koji se bave proučavanjem jezika, tako i onih koji njime govore. Anketa je
detaljnije opisana u nastavku.

29

6. Rezultati istraživanja i analiza

5.1. Analiza ankete za srpski jezik

Anketu je ispunilo 366 ispitanika – govornika srpskog jezika koje smo dobili metodom slučajnog
uzorka. Anketa je sastavljena iz četiri sklopa (tipa) pitanja.
Prva tri pitanja su demografskog tipa – ispitanici su trebali da odgovore kojeg su pola, koliko
godina imaju, a treće se odnosilo na tip naselja u kojem žive. Tabela 9 prikazuje demografske
podatke ispitanika.

%
n

POL
muški
18,8 %
68
ženski
80,9 %
292

TIP NASELJA
urbano
78,8%
281
ruralno
19,9%
70
manji razvijeni grad
0,3%
1
Tabela 7: Demografski podaci o ispitanicima

Na pitanje o polu je odgovorio 361 ispitanik, pet ispitanika nije odgovorilo na pitanje, dok je jedan
odgovor nevažeći – odgovor je bio pas (problem: neuravnoteženost prema polu).
Treće pitanje demografskog tipa je pitanje o starosti ispitanika i ispitanicima je ponuđeno da
izaberu jednu od pet starosnih grupa. Na pitanje je odgovorilo 360 ispitanika, dok ih 6 nije
odgovorilo, a grupe su relativno ujednačene i smatram da je dobro što su zastupljene sve starosne
grupe, jer me zanimaju mišljenja i stavovi i starijih i mlađih.

Starosna grupa
%
n
15 – 25
25,6
92
26 – 35
18,1
65
36 – 45
25,6
92
46 – 55
17,2
62
56+
13,6
49

           Tabela 8: Podaci o starosti ispitanika

30

Iz grafikona vidiimo da je najviše bilo ispitanika ženskog pola starosti  od 36 do 45 godina,  iz
urbanog područja. Najmanje je bilo ispitanika iz manjeg nerazvijenog grada i to je jedna osoba
ženskog pola starosti od 15 do 25 godina, a zatim dva ispitanika muškog pola starosti od 36 do 45
godina iz ruralnog područja. Takođe vidimo da je bilo više ispitanika ženkog nego muškog pola,
kao i više ispitanika koji žive u urbanom naselju. Najmanje je bilo muških ispitanika starosti od
15 do 25 godina.

Drugi sklop pitanja sastoji se od 7 pitanja, čiji je cilj da pokažu koji oblik reči ispitanici češće čuju
ili i sami koriste u svakodnevnom govoru. Ispitanici su morali da izaberu jedan od tri oblika, od
kojih je jedan muški oblik zanimanja, a druga dva su dve različite varijante ženskog oblika
određenog zanimanja (npr. lekar, lekarka, lekarica). Imenice koje sam izabrao za primer su: lekar,
Grafikon 3 Pol, starost i bivalište ispitanika

31

slikar, apotekar, poštar, zubar, profesor, pekar. Izabrane reči možemo pronaći u rečniku i čuti u
svakodnevnom govoru govornika srpskog jezika.

Oblik reči
%
n
lekar Marija
39,5
143
lekarka Marija
60,2
218
lekarica Marija
0,3
1
Tabela 9: Rezultati za zanimanje lekar/ lekarka/ lekarica2

Oblik reči
%
n
slikar Jelena
8,6
31
slikarka Jelena
90,6
328
slikarica Jelena
0,8
3
Tabela 10: Rezultati za zanimanje slikar/ slikarka/ slikarica3

Oblik reči
%
n
apotekar Milica
7,2
26
apotekarka Milica
90,1
326
apotekarica Milica
2,8
10
Tabela 11: Rezultati za zanimanje apotekar/ apotekarka/ apotekarica4
Oblik reči
%
n
poštar Tanja
33,4
119
poštarka Tanja
63,2
225
poštarica Tanja
3,4
12
Tabela 12: Rezultati za zanimanje poštar/ poštarka/ poštarica5

2 Na pitanje odgovorilo 362, dok odgovor nisam dobio od 4 ispitanika.
3 Na pitanje odgovorilo 362, dok odgovor nisam dobio od 4 ispitanika.
4 Na pitanje odgovorilo 362, dok odgovor nisam dobio od 4 ispitanika.
5 Na pitanje odgovorilo 356, dok odgovor nisam dobio od 10 ispitanika.

32

Oblik reči
%
n
zubar Nina
6,9
25
zubarka Nina
89,8
324
zubarica Nina
3,3
12
Tabela 13: Rezultati za zanimanje zubar/ zubarka/ zubarica6

Oblik reči
%
n
profesor Ana
5
18
profesorka Ana
75,1
271
profesorica Ana
19,9
72
Tabela 14: Rezultati za zanimanje profesor/ profesorka /profesorica7
Oblik reči
%
n
pekar Maja
7,8
28
pekarka Maja
90,3
325
pekarica Maja
1,9
7
Tabela 15: Rezultati za zanimanje pekar/ pekarka/ pekarica8
Iz tabele se vidi da je najveći broj ispitanika izabrao ženski oblik koji završava na sufiks -ka. U
dva slučaja ističu se i muški oblici, jer ih je izabrao veliki broj ispitanika, to su lekar i poštar (prvi
čak 39% ispitanika, drugi 33%). Otvara se pitanje po čemu se ove dve imenice razlikuju od ostalih,
te su ispitanike dovele u nedoumicu. Ove reči su deo standardnog srpskog književnog jezika i
ispitanicima su poznatije od imenica koje se nalaze u trećem sklopu pitanja.

Sledeći grafikoni prikazuju rezultate ankete na pojedinačne primere u odnosu na pol i starost
ispitanika.

6 Na pitanje odgovorilo 361, dok odgovor nisam dobio od 5 ispitanika.
7 Na pitanje odgovorilo 361, dok odgovor nisam dobio od 5 ispitanika.
8 Na pitanje odgovorilo 360, dok odgovor nisam dobio od 6 ispitanika.

33

Grafikon 4 Profesor/profesorka/profesorica u odnosu na starost i pol
Ispitanici su se većinom odlučili za oblik profesorica, bez obzira na pol i starost.

Grafikon 5 Slikar/slikarka/slikarica u odnosu na starost i pol
Za primer slikar/slikarka/slikarica ispitanici su se većinom odlučili za ženski oblik slikarka, bez
obzira na pol i starost.

34

Grafikon 6 Zubar/zubarka/zubarica u odnosu na starost i pol
Isti slučaj kao i sa slikar i apotekar, ispitanici su se u primeru zubar/zubarka/zubarica u većini
odlučili za ženske oblike tih zanimanja sa sufiksom -ka.

Grafikon 7 Apotekar/apotekarka/apotekarica u odnosu na starost i pol

35

U primeru apotekar/apotekarka/apotekarica vidimo da su ispitanici većinom odabrali ženski oblik
apotekarka, bez obzira na pol ili starost.

Grafikon 8 Lekar/lekarka/lekarica u odnosu na pol i starost

Iz grafikona zaključujemo da je ženski oblik lekarka prevladao nad muškim lekar u svim starosnim
grupama i kod oba pola. Žene su približno podjednako birale i ženski i muški oblik ovog
zanimanja, iako većini ispitanica više odgovara oblik lekarka. Isti slučaj bio je i kod muških
ispitanika. Što se tiče starosti zanimljivo je da su ispitanici najmlađe starosne grupe (od 15 do 25
godina) skoro podjednako birali oba oblika ovog zanimanja, što nam potencijalno govori o većoj
svesti o ravnopravnosti polova, nego što je to slučaj sa ostalim starosnim grupama.

36

Grafikon 9 Pekar/pekarka/pekarica u odnosu na pol i starost7
Oblik pekarka dominantan je kod ispitanika svih starosnih grupa i kod oba pola, zato za ovaj
primer nema većih odstupanja koje bi trebalo pomenuti.

Grafikon 10 Poštar/poštarka/poštarica u odnosu na pol i starost

37

U ovom primeru zanimljivo je da su se žene iz najmlađe grupe odlučile većinom za oblik poštar,
dok su muški ispitanici iz te starosne grupe skoro podjednako birali muški i ženski oblik ovog
zanimanja. Kod starijih grupa ispitanika oba pola je prevladao oblik poštarka.

Za treći sklop pitanja sam izabrao imenice vojnik, vatrogasac, kovač, psiholog, dekan i sekretar.
Oblik za osobu ženskog pola koja ima jedno od pomenutih zanimanja ne možemo pronaći u
rečniku, ali neke oblike možemo sresti u razgovornom ili publicističnkom stilu.
Rezultati su sledeći:

Oblik reči
%
N
vojnik Aleksandra
88,6
320
vojnikinja Aleksandra
11,4
41
Tabela 16: Rezultati za zanimanje vojnik/ vojnikinja9
Oblik reči
%
N
vatrogasac Nevena
84,8
307
vatrogasačica Nevena
5
5
vatrogaskinja Nevena
13,8
50
Tabela 17: Rezultati za zanimanje vatrogasac/ vatrogasačica/ vatrogaskinja10
Oblik reči
%
N
kovač Mila
73,9
266
kovačica Mila
26,1
94
Tabela 18: Rezultati za zanimanje kovač/ kovačica11
Oblik reči
%
N
psiholog Ivana
83,1
299
psihološkinja Ivana
16,9
61
Tabela 19: Rezultati za zanimanje psiholog/ psihološkinja12
Oblik reči
%
N

9 Na pitanje odgovorilo 361, dok odgovor nisam dobio od 5 ispitanika.
10 Na pitanje odgovorilo 362, dok odgovor nisam dobio od 4 ispitanika.
11 Na pitanje odgovorilo 361, dok odgovor nisam dobio od 5 ispitanika.
12 Na pitanje odgovorilo 360, dok odgovor nisam dobio od 6 ispitanika.

38

dekan Mirjana
68
244
dekanka Mirjana
19,8
71
dekanica Mirjana
12,3
44
Tabela 20: Rezultati za zanimanje dekan/ dekanka/ dekanica13
Oblik reči
%
N
sekretar Tijana
50,1
181
sekretarica Tijana
49,9
180
Tabela 21: Rezultati za zanimanje sekretar/ sekretarica14
Iz ovog sklopa pitanja vidimo da su se ispitanici većinom odlučili za muški oblik imenica, za koje
ženski oblik još uvek nije deo standardnog srpskog jezika. Kad uporedimo to sa prethodnim
sklopom pitanja, gde su se ispitanici odlučili pretežno za ženski rod imenica koje su deo
standardnog srpskog jezika, vidimo da su se sada ispitanici potpuno okrenuli muškim oblicima
imenica. To nas dovodi do zaključka da su govornici nekog jezika uglavnom vođeni navikama, a
ne gramatikom i njenim pravilima.

Grafikon 11 Vojnik/vojnikinja u odnosu na pol i starost
Ispitanici su se većinom odlučili za muški oblik zanimanja vojnik, bez obzira na pol i starost.

13 Na pitanje odgovorilo 359, dok odgovor nisam dobio od 7 ispitanika.
14 Na pitanje odgovorilo 361, dok odgovor nisam dobio od 5 ispitanika.

39

Grafikon 12 Dekan/dekanka/dekanica u odnosu na pol i starost
Kao i u prethodnom primeru, većina ispitanika se odlučila za muški oblik zanimanja, bez obzira
na pol i starost.

Grafikon 13 Kovač/kovačica u odnosu na pol i starost
I u ovom primeru vidimo da dominira muški oblik zanimanja u odgovorima, ali je za razliku od
prethodna dva ženski oblik kovačica dobio više glasova od vojnikinja i dekanka/dekanica.

40

Grafikon 14 Psiholog/psihološkinja u odnosu na pol i starost
Većina ispitanika odlučila se za muški oblik zanimanja psiholog, bez obzira na pol i starost.

Grafikon 15 Sekretar/sekretarka u odnosu na pol i starost

41

U primeru sekretar istaći ćemo žene od 26 do 35 godina, kao i žene od 36 do 45 godina, jer su se
skoro podjednako odlučile i za muški i za ženski oblik ovog zanimanja. Najmlađa grupa žena, od
15 do 25 godina, odlučila se za ženski oblik ovog zanimanja. Grupa žena od 46 do 55 godina
većinom je izabrala muški oblik ovog zanimanja, kao i grupa žena starijih od 55 godina. U ovom
primeru vidimo da starija grupa žena za to zanimanje ne prihvata ženski sufiks, dok je mlađim
ženama taj sufiks prirodniji i poznatiji. Važno je napomenuti da se pod ovim zanimanjem misli
na državnog sekretara ili sekretarku.

Grafikon 16 Vatrogasac/vatrogasačica/vatrogaskinja u odnosu na pol i starost
U ovom primeru su se ispitanici većinom odlučili za muški oblik vastrogasac, dok se je manji
broj ispitanika odlučio za vastrogaskinju, bez obzira kog su pola ili starosti.

Četvrti sklop pitanja se sastoji iz tvrdnji na koje su ispitanici odgovarali na skali od 1-5 (1- potpuno
se ne slažem; 2- ne slažem se; 3- niti se slažem, niti se ne slažem; 4- slažem se; 5- potpuno se
slažem), a takođe im je data mogućnost da ukratko obrazlože svoj odgovor. Ukupno je bilo 6
pitanja:

42

Sledeći grafikoni prikazuju procentualno odgovore ispitanika na date tvrdnje. Prva tvrdnja se
odnosi na upotrebu ženskih oblika zanimanja u svakodnevnom govoru, pri čemu smo dobili
rezultat da se najveći broj ispitanika niti slaže niti ne slaže sa tom tvrdnjom, a zatim sledi odgovor
slažem se. Sledilo je pitanje zašto su se odlučili za takav odgovor i ispitanici su dala svoja
obrazloženja, iz kojih možemo primetiti da je većina protiv upotrebe ženskih oblika zanimanja u
svakodnevnom govoru iz raličitih razloga: najčešće dele ženske oblike imenica na „normalne“ i
one koje su im manje poznate i strane; nisu sigurni kako glasi pravilan ženski oblik određenoh
zanimanja; smatraju određene ženske oblike zanimanja veštačkim i neprirodnim itd.

1)

Grafikon 17: Rezultati tvrdnje: U svakodnevnom govoru češće koristim ženski oblik zanimanja od muškog kada govorim o ženi.
Obrazloženja15:
1. „Ствар је једноставне природе, у речнику се даје мушки облик именице. То што је
именица мушког рода, а стоји уз именицу женског рода, не чини ту жену мање
вредном. Друга ствар, не морају све речи конгруирати међусобно, може бити
одступања и зато је граматика српског језика тако складно написана.“
2. „Pa i sama sam žensko, defektolog sam po zanimanju, pa mi zvuči glupo da mi neko kaže
defektološkinja.“

15 Na pitanje sam dobio 69 odgovora, izdvojio sam meni zanimljive.

43

3. „Zavisi od ustaljenog naziva zanimanja, ali pojedine profesije mi "bolje zvuče" (možda je
samo stvar navike) u svom nemarkiranom muškom gramatičkom rodu i onda kada se govori
o ženskoj osobi.“
4. „Koristim ženski oblik onda kad bi muški doveo sagovornika/cu u zabludu ili bi ga/je zbunio.
Kulturologinja/ica/škinja? Nikad neću izgovoriti, tamo gde ne zvuči kao igranje s jezikom,
hoću.“
5. „Prirodnije mi je da pojedina zanimanja govorim u m.r. Isto toliko neprirodno mi je da
dodajem "deminutiv" nastavke ili još gore nastavke "inja", "škinja" za odredjena zanimanja.
U tim veštački stvorenim složenicama kao da umanjujemo značaj zanimanja ili da se
izrugujemo. Npr. Psiholog, psihologica (kao malecka) i najgora verzija: psiholoŠKINJA (kao
da se rugaš ženi psihologu).“
6. „Користим све уобичајене женске облике, али ове нове рогобатне не. У питању
секретар или секретарица одговорила сам секретар, а заправо коситим облик који
нисте навели секретарица. Ако бирам између секретар Тијана или секретарка Тијана
бирам секртар Тијана. Језик треба да се мијења полако, а не политичким декретима.
Тако да нема тог закона који ће ме натјерати да користим психолошкиња, тренерка и
остале облике.“
7. „Upotrebljavam ženski oblik za uobičajena zanimanja, kao što je doktorka, učiteljica,
pekarka i slično, a, recimo, ginekologica, psihološkinja, vozačica i sl. mi je i rogobatno i
smešno“
8. „Navikli smo da je psiholog Marija, a ne psihološkinja Marija.“
9. „Kada nisam sigurna koji je ispravan oblik ili uopšte ne znam kako bi glasilo to zanimanje u
ženskom rodu,koristim muški rod...“
10. „Уколико звучи неприродно и пара ми уши, не радим то. Више ми значи да будем
адекватно плаћена за свој рад, него да ми професија добије "женски" суфикс.“

44

Sledeća tvrdnja odnosi se na to koliko često u svakodnevnom govoru čujemo ženske oblike
određenih zanimanja i rezultati su kao i u predhodnoj tvrdnji pokazali da se većina
ispitanika niti slaže niti ne slaže sa tom tvrdnjom.

2)

Grafikon 18: Rezultati tvrdnje: U svakodnevnom govoru češće čujem da su žene oslovljavane ženskim oblikom zanimanja nego
muškim.
Obrazloženja (29 odgovora):
1. „Po meni je lekar i žena i muškarac.“
2. „Постоје устаљене промене, наша генерација, која је усвојила:"Докторка, професорка,
наставница, сликарка, гимнастичарка... Ипак, преостале су именице које још увек
нису доживеле своју метаморфозу. До ће ње несумњиво доћи, па ћемо добити
градитељке, психолошкиње, војникиње...иако је мој лични став да је то накарадно,
језик је жив организам и то ће будућим генерацијама бити нормално, колико је и
нама данас "докторка"“
3. „U nekim okruženjima je teško promeniti duboko ukorenjena shvatanja i izraze.“
4. „Uglavnom to nije slučaj. Ako je žena trener, niko je ne zove trenerka....“
5. „Ако дати облици нису резултат накарадне језичке политике и насиља над
говорницима, већ су резултат језичких процеса и настали су спонтано, говорници ће
их наравно употребљавати и неће осећати отпор према њима..“
6. „Zvuci kao novotarija, koja bas i nema smisla.“
7. „Postoje zanimanja u kojima ni žene ne žele da budu oslovljavane ženskom varijantom
naziva kao što su: psiholog, geometar, potporučnik i slično.“
8. „Само ако се слаже у мелодији и ако је настало у процесу развоја језика. Све друго је
насиље над језиком.“

45

Treća tvrdnja odnosi se na to, da ispitanici misle da bi većina zanimanja trebalo da ima svog
parnjaka u ženskom rodu. Rezultati su pokazali da se najveći broj ispitanika ne slaže sa ovom
tvrdnjom. U obrazloženjima navode različite razloge za to: da žene time neće dobiti veća prava i
da to nije od ključne važnosti za uspeh žena u poslovnom svetu; pojedina zanimanja zvuče smešno
u ženskom rodu itd. Dok na drugoj strani ispitanici koji misle da muški oblici zanimanja treba da
dobiju ženskog parnjaka obrazlažu to argzmentom, da ako postoji čistačica, može postojati i
psihološkinja i da se steče utisak da su ženska zanimanja rezervisanje za „manje vredne“ poslove.
3)

Grafikon 19: Rezultati tvrdnje: Smatram da većina zanimanja treba da dobije svoj parnjak u ženskom rodu.
Obrazloženja (50 odgovora):
1. „Neki parnjaci zvuče izopačeno, bolje se drzati proverene forme“
2. „Ravnopravnost je vaznije postići na drugim poljima“
3. „Bilo bi mi svejedno da li me oslovljavaju muskim ili zenskim oblikom zanimanja.“
4. „Bilo bi lepo. Ali može ostati i kao dublet sa osnovnim (nemarkiranim) oblikom.“
5. „Нема потребе за тако нечим. Такво инсистирање је по мом мишљењу ван памети и
није у духу српског језика. То није борба за равноправност, то је иживљавање над
језиком.“
6. „Niti se slažem niti se ne slažem. Jednostavno, pojedina zanimanja mi zvuče smešno u
ženskom rodu. Priroda mi nalaže da se izgovaraju u muškom (kovač)“

46

7. „To je zvanje, zanimanje. Ne smeta mi da ostanu u muškom rodu. Veća prava žena će se
postići menjanjem nekih drugih, mnogo bitnijih stvari“
8. „Мислим да борбу за равноправност бијемо на погрешном месту. И то највише
одговара институцијама које треба да се баве конкретним проблемима насиља над
женама, степеном образовања младих жена, регулисања добијања дечјег додатка итд.
Жене губе посао ако одлуче да роде... Један суфикс је само мртво слово на папиру.“
9. „Кроз шалу ћу образложити: није то роштиљ, па можете да наручите. Сем тога,
селекција у језику треба да буде препуштена језичким стручњацима, а не политици, а
знамо да су ове новотарије пре свега дошле из политике и да их струка не подржава.“
10. „Ako postoji čistačica,trebalo bi da postoji i psihološkinja. Stiče se utisak da su ženski
oblici zanimanja rezervisani samo za neke "manje vredne poslove" i pozicije. Takođe
smatram da SANU ne obavlja lepo svoj zadatak i da doprinosi ismevanju ženskih oblika
zanimanja uvođenjem nekih neprirodnih reči za srpski jezik npr. pisačica/piskinja umesto
spisateljica.“

Većina ispitanika je za četvrtu tvrdnju izabrala da se potpuno slaže sa njom, a odnosila se na to, da
smatraju da žena ne treba da bude uvređena ako je oslovljavamo muškim nazivom zanimanja. Kao
objašnjenje navode da su i same žene kojima ne smeta da ih oslovljavaju muškim nazivima zanimanja ili
da to ne umanjuje „ženstvenost“ tih žena.
4)

Grafikon 20: Rezultati tvrdnje: Smatram da žena ne treba da bude uvređena ako je oslovljavamo muškim nazivom zanimanja.

47

Obrazloženja (36 odgovora):
1. „Neće ona biti manje ženstvena zbog toga, na neki način je to pozitivna ocena jer
pojedina "muška" zanimanja zahtevaju veći napor, a i savremena sredstva rada
omogućacaju da se nekim pozivima mogu baviti žene, pa čak i nejač (deca, stari i
hendikepirani).“
2. „Bitno je da li se oslovljava s poštovanjem“
3. „Напротив. Ја бих се увриједила када би ме неко назвао неким од ових рогобатних
назива.“
4. „Ja sam nastavnik. To je moje zanimanje. Moj rod je tu nebitan.“
5. „Uz naziv npr doktor Dragana ide musko ime i zato to smatram uvredu za zene“
6. „Lično nikada ne kažem da sam diplomirana pravnica, već uvek diplomirani pravnik, jer mi
tako lepše zvuči, a nemam komplekse vezano za ravnopravnost polova, osećaj se sasvim
"ravnopravno" sa svojim muškim kolegama.“
7. „Ја сам, рецимо, професор. Ја сам човек. Ја сам Лав у хороскопу. За прво бисте нашли
замену, а за остало? И немојте, не смета ми.“
8. „Zanimanje je naziv profesije, zasto je pobogu vazan rod. Rod zena ima kada se govori o
njoj kao o osobi. Zanimanje je jedan element covekovog zivota i tu ni ne bi trebao da
bude bitan rod/pol.“
9. „zenska sam i jednako vredna muskom spolu“
10. „Emancipacija je donela zenama pravo na bavljenje vekovno "muskim" zanimanjima, tako
da ne treba izmisljati toplu vodu.“

Peta tvrdnja odnosila se na to, da srpski jezik nije dovoljno fleksibilan da bi mogli da izvedemo za svako
zanimanje ženski oblik i većina ispitanika se u potpunosti slagala sa tom tvrdnjom. Oni koji se ne slažu sa
tim, navode kao obrazloženje da nije važna sama fleksibilnost jezika, već svrha uvođenja ženskih oblika
zanimanja u jezik.

48

5)

Grafikon 21: Rezultati tvrdnje: Mislim da srpski jezik nije dovoljno fleksibilan da za svako zanimanje izvedemo ženski oblik.
Obrazloženje (35 odgovora):
1. „Neki ženski oblici zanimanja meni lično zvuče rogobatno i ne treba na silu praviti ženske
oblike. Mislim da bi oba oblika bilo ispravno koristiti, a da je na svakom od nas da koristi
oblik koji mu se više dopada. Posebno, kao što sam napisala, svako bi trebao da poštuje
sopstveni estetske kriterijume po pitanju lepote jezika.“
2. „Итекако је флексибилан, у теорији је могуће извести све женске облике. Данас
можемо само да питамо:"Али чему то?", па томе што до овога није дошло ни због чега
другог, до због феминистичких убечења како је жена подређена. Жена је свој статус
изгубила оног тренутка када су јој "дата права". Поента је у томе да данас двоје раде
за једну плату, да нема ко да васпитава децу и генерације бивају све горе и горе.
Разлози су једноставно погрешни, а језик је флексибилан организам.“
3. „Možda je u drugim jezicima jednostavnije to izvesti (pr. nemački, sufiks -in), srpski jezik
ima više različitih sufiksa za izvođenje, ali postoji i problem političke prirode te bi pojedini
nazivi izvođenjem pomoću sufiksa -ica zvučali "hrvatskije", što se želi izbeći. Problem i
zabunu stvaraju i homonimi koji imaju isti koren reči (trenerica/trenerka).“
4. „Mislim da je srpski jezik baš onakav kakav treba da bude - MILOZVUČAN i ne treba ga
ružiti pod izgovorom ravnopravnosti.“
5. „U srpskom jeziku postoje mnogo rogobatniji izrazi koji se koriste, ne vidim zašto bi
zanimanja u ženskom rodu bila problematična kad već postoje nastavci za rod.“

49

6. „Apsolutno sam saglasna. U npr nemačkom i engleskom mnogo je lakše dodati nastavak
za ženski rod, dok je čini mi se u srpskom jeziku to teže.“
7. „Mesar- mesarka; Trener-trenerka, bravar-bravarka...“
8. „Srpski jezik, kao i većina slovenskih jezika, je veoma fleksibilna. Što i dokazuje prirodno
izvedene verzije današnjih modernih jezika. Samo ne vidim razlog nasilne izmene. Dodala
bih i to da npr u engleskom jeziku nemamo "ženska" zanimanja, zar ne?

Šesta tvrdnja je glasila „ženski oblici pojedinih zanimanja zvuče neprirodno, zato što se žene ne bave
često takvim zanimanjima“ i većina ispitanika se složilo sa tom tvrdnjom. Neki se sa tim ne slažu, ali
misle da svakako ženskih oblika ne bi trebalo da bude i jeziku.
6)

Grafikon 22: Rezultati tvrdnje: Ženski oblici pojedinih zanimanja zvuče neprirodno, zato što se žene ne bave često takvim
zanimanjima.

50

Obrazloženja (36 odgovora):
1. „Zvuči neprirodno zbog samog oblika reči, ne zbog toga što se žene ne bave često takvim
zanimanjima. Na primer, poznajem više žena psihologa od muških psihologa, ali mi je
naziv ''psihološkinja'' rogobatan i nezgrapan do te mere da sam ubeđen da nikada ne bi
zaživeo u svakodnevnom govoru.“
2. „Godinama potlačeni patrijarhalnim sistemom, kuktura pa i jezik su se menjali i evoluirali
po potrebi, tada tačnije muškaraca. Danas u demokratskom i liberalnom sistemu postoji
zdravo mesto za napredak i učenje o poštovanju želje drugih da budu oslovljeni kako
žele.“
3. „Није ствар у томе да ли се жене баве нечим често или не, ствар је у томе да женских
облика вероватно никада није требало ни да буде, али еманципацијом, добили смо
нешто ново, ново нормално, иако онда када је стварано, вероватно сматрано
накарадним. Треба се држати речника српског језика, а не слушати паметовања
феминисткиња, које се боре за имагинарна права. Шта мене брига ко ће како да ме
зове? Треба се борити за то да труднице имају сигурна радна места, да жене
генерално имају високе плате, да су у том смислу равноправне, а не да ринтају за
15.000.“
4. „Nadovezala bi se na prethodni komentar. Da li to znači da u engleskom govornom
području žene ne rade ništa jer nemaju ženske oblike zanimanja?“
5. „Ženski oblici zanimanja koja zvuče neprirodno su posledica toga što je u 17,18, 19 i delu
20 veka bilo nezamislivo da se žene bave određenim zanimanjem. A u tom vremenu su
najviše i formirane gramatičke odrednice i usvajanje su reči koje se i danas koriste u
srpskom jeziku. Međutim, to je moj subjektivni osećaj, podjednako neprirodno poput reči
psihološkinja meni zvuče i reči koje su u prethodnih deset godina ušle u upotrebu poput
šerovanja, spinovanja, sinovanja, bildovanja....“
6. „Не постоје "мушка" и "женска" занимања. Звучи неприродно јер насилно додавање
суфикса није у духу српског језика.“

Prva tvrdnja bila je „U svakodnevnom govoru češće koristim ženski oblik zanimanja od muškog
kada govorim o ženi“ i 42% ispitanika je odgovorilo da se sa tom tvrdnjom niti slaže niti ne slaže,
a 21% njih je odgovorilo da se slaže. Jedno od obrazloženja bilo je „Upotrebljavam ženski oblik
za uobičajena zanimanja, kao što je doktorka, učiteljica, pekarka i slično, a, recimo, ginekologica,
psihološkinja, vozačica i sl. mi je i rogobatno i smešno“. Ovo obrazloženje odgovara na pitanje
zašto se je većina ispitanika odlučila za neutralni odgovor na ovu tvrdnju. Ispitanici prave razliku

51

između već ustaljenih zanimanja u društvu, a samim tim i u jeziku, i zanimanja koja su novijeg
datuma. Takođe, od obrazloženja možemo istaći i sledeće: „Navikli smo da je psiholog Marija, a
ne psihološkinja Marija.“ To se nadovezuje na zaključak iz prethodnog sklopa pitanja da je navika
ključni faktor pri izboru između muškog i ženskog oblika zanimanja. Slična situacija je i sa
odgovorima na tvrdnju „U svakodnevnom govoru češće čujem da su žene oslovljavane ženskim
oblikom zanimanja nego muškim“ – većinom se ispitanici niti slažu niti ne slažu sa tom tvrdnjom.
Tvrdnja „Smatram da većina zanimanja treba da dobije svoj parnjak u ženskom rodu“ dala je malo
drugačije rezultate. Većina ispitanika se sa njom ne slaže, što pokazuje zatvorenost prema novim
ženskim oblicima određenih zanimanja. Ispitanici u obrazloženjima navode, kao i u prethodnim
odgovorima, da im pojedini ženski oblici zvuče neprirodno, dok drugi navode kao obrazloženje to
da je bitnije da žene postignu ravnopravnost na drugim poljima, a ne na polju jezika. Sa tvrdnjom
„Smatram da žena ne treba da bude uvređena ako je oslovljavamo muškim nazivom zanimanja“
se čak 66% ispitanika slaže, čak su i same ispitanice naglasile u obrazloženjima da ih u svojim
zanimanjima oslovljavaju muškim rodom i da im to ne smeta. Peta tvrdnja bila je „Mislim da srpski
jezik nije dovoljno fleksibilan da za svako zanimanje izvedemo ženski oblik“, na šta je većina
ispitanika odgovorila da se slaže. U obrazloženjima vidimo podeljena mišljenja ispitanika – jedni
misle da nije dovoljno fleksibilan u poređenju sa drugim jezicima, zatim da ženski oblici nisu
neophodni u jeziku (npr. zato što ih nema ni u engleskom jeziku, pa jezik savršeno funkcioniše i
bez toga), pa sve do mišljenja da srpski jezik jeste fleksibilan, ali da mu nisu potrebe promene.
Poslednja tvrdnja „Ženski oblici pojedinih zanimanja zvuče neprirodno, zato što se žene ne bave
često takvim zanimanjima“ takođe je dovela do različitih razmišljanja ispitanika. Većina je
odgovorila da se sa ovom tvrdnjom slaže, a kao obrazloženje navode to da je patrijarhalno društvo
žene izbacilo iz poslovnog sveta, te da nisu ni u jeziku dobile svoje mesto. Sa druge strane su
ispitanici, koji misle da su žene zastupljene u poslovnom svetu i da u istom treba da se izbore za
ravnopravnost sa muškarcima po pitanju plata, položaja itd. ne samo na polju jezika.
Iz poslednjeg sklopa pitanja izvlačimo zaključak da je puno razloga za uzdržanost govornika
srpskog jezika ka novim oblicima, od kojih je jedan navika da govore onako kako su do sada.
Takođe, ispitanici smatraju da položaj žena u Srbiji još uvek nije na ravnopravnom nivou sa
muškarcima kada je reč o poslovnom svetu, te da treba prvo rešavati te probleme, a tek kasnije
jezička pitanja.

52

5.2. Analiza ankete za slovenački jezik

Za razliku od srpskog jezika, koji nije bogat sa ženskim oblicima zanimanja, u slovenačkom jeziku
imamo ženske oblike za većinu zanimanja. Primere za anketu sam uzeo sa  interneta i iz doktorskog
rada Ines Voršič. Anketu je ispunilo 104 ispitanika, koji su govornici slovenačkog jezika. Cilj
ankete je bio da istražimo koji ženski oblik zanimanja se češće koristi u svakodnevnom govoru.
Ispitanici su birali koju od ponuđenih reči bi izabrali pri pisanju ili govoru ili sa kojom su se do
sad češće susretali u jeziku.

OBLIK
ODGOVORI
ISPITANIKA
BLOGERICA
1%
BLOGERKA
99%

ČUVARICA
8%
ČUVARKA
92%

DEKANICA
3%
DEKANKA
11%
DEKANJA
86%

KOMENTATORICA
6%
KOMENTATORKA
94%

POŠTARICA
21%
POŠTARKA
79%

SLIKARICA
3%
SLIKARKA
97%

LEKARNARICA
27%
LEKARNARKA
73%

53

GUVERNANTKA
39%
GUVERNANTA
61%

BALERINA
80%
BALETKA
20%

POLICISTKA
86%
POLICAJKA
14%
Tabela 22: Tabelarni prikaz rezultata ankete

Rezultati ankete za slovenački jezik pokazali su da je najdominantniji sufiks -ka prilikom
izvođenja ženskih naziva zanimanja, kao što je bio slučaj i u srpskom jeziku. Svi oblici koji su bili
ponuđeni se već nalaze u rečnicima i deo su standardnog slovenačkog jezika, što je velika prednost
u odnosu na srpski jezik, gde za određena zanimanja nema nijednog (npr. u slovenačkom jeziku
poštarica i poštarka, dok u rečniku srpskog jezika ne postoji ženski oblik tog zanimanja).
Najmanja razlika u procentima odgovora bila je u slučaju imenice guvernanta/guvernantka, jer su
oba oblika skoro podjednako zastupljena u jeziku, međutim ipak se malo veći broj ispitanika
odlučio za oblik guvernanta.

5.3. Poređenje rezultata ankete za srpski i slovenački jezik

Analizom podataka iz dve ankete dobili smo zaključke i uporedili situaciju u srpskom i
slovenačkom jeziku na ovu temu. U anketi za srpski jezik se nalaze pitanja zatvorenog i otvorenog
tipa, jer su me zanimala mišljenja govornika srpskog jezika na određene tvrdnje. Očigledna je
velika razlika u procentu između muškog i ženskog pola ispitanika u anketi za srpski, kao i za
slovenački jezik - ženskih ispitanika je bilo znatno više, najverovatnije zbog veće zainteresovanosti
za ovu temu koja se njih lično dotiče, kao i mnogih drugih faktora. Sa ovolikom razlikom u
procentu između ispitanika iz urbanog i ruralnog područja očekivao sam otvorenost ispitanika
urbanog područja prema novitetima, jer sam razmišljao stereotipično – ljudi iz urbanog područja
su moderniji, za razliku od ljudi iz ruralnog područja koji su više tradicionalisti. Demografski

54

faktori nisu bili presudni za konačno mišljenje ispitanika, jer je uopštena konačna slika sledeća –
većina isipitanika za srpski jezik smatra da nove nazive zanimanja nije neophodno uvoditi u jezik,
dok ispitanici za slovenački aktivno koriste većinu ženskih oblika za zanimanja. U srpskom jeziku
ni muškarci ni žene ne smatraju da treba posebno naglasiti pol osobe u zanimanju, već da je kvalitet
obavljanja posla mnogo bitniji od samog naziva. U slovenačkom jeziku su određeni ženski oblici
zanimanja već ustaljeni u jeziku, a samim tim i u svakodnevnom govoru, te se njihov opstanak ne
dovodi u pitanje. Iz tabele za slovenački jezik možemo zaključiti da u većini slučajeva sufiks -ka
preovladava nad sufiksom -ica iako su oba sufiksa prilično zastupljena u slovenačkom jeziku.
Većina govornika slovenačkog jezika smatra ženske oblike prirodnim i koristi ih u svom
svakodnevnom govoru.

55

6. Zaključak

Pitanjem rodne ravnopravnosti u jeziku stručnjaci se aktivno bave već tridesetak godina,
pokušavajući da jezik prilagode promenama u društvu. Žene sve aktivnije učestvuju u poslovnom
svetu, i samim tim se javlja potreba za imenovanjem njihovih radnih mesta i položaja. Situacija po
tom pitanju nije ista na području Srbije i Slovenije, te je zato cilj ovog rada uporediti trenutno
stanje i analizirati ga. U slovenačkom jeziku se noviteti lakše usvajaju, zato što je sam proces
uvođenja ženskih mocionih parova započeo mnogo ranije nego što je to slučaj sa srpskim jezikom.
Analizom podataka iz dve ankete dobili smo zaključke i uporedili situaciju u srpskom i
slovenačkom jeziku na ovu temu. Iako dva jezika iz slovenske grupe, imaju koliko sličnosti toliko
i razlika. Možda je potrebno sagledati širu sliku problema i potražiti odgovore i van lingvističkog
polja, jer se nijedno polje društvenog života ne odvija nezavisno od drugih. Ova dva jezika
prvenstveno se razlikuju po brzini usvajanja noviteta u jeziku, što nas dovodi do pitanja koliko je
u stvari vremena potrebno da prođe od pojavljivanja nekog fenomena do njegovog uvođenja u
standardni jezik, kao i to koje uslove mora da ispuni da bi postao deo istog.
Ako uporedimo srpski i slovenački jezik, slovenački ima daleko više mocionih parova. Trenutno
stanje sa mocionim parovima u srpskom i slovenačkom je očigledno – slovenački jezik je
fleksibilniji i sklon stvaranju vlastite leksike. Rezultati istraživanja pokazuju da većina ispitanika
ankete za srpski jezik nije spremna na uvođenje novih ženskih oblika zanimanja, dok je bez
problema prihvatila oblike koji su već deo standardnog srpskog jezika. Uzrok za to možda treba
potražiti u istoriji, tradiciji ili psihologiji jednog naroda, kako bismo otkrili zbog čega su neka
zanimanja isključivo „ženska“ ili „muška“ i zbog čega se ispitanici toliko jako protive novinama
u jeziku. Nijedan proces se ne odvija preko noći, ali možemo zaključiti da se celokupni proces u
Srbiji odugovlači i smatram da treba naći razlog zbog čega se ljudi protive tome i sprečavaju da se
proces odvija normalanim tokom. Treba povezati različite faktore sa različitim stavovima i pre
svega uporediti socijalno okruženje, vaspitanje, obrazovanje sa stavovima za ili protiv uvođenja
novih ženskih oblika zanimanja u srpski jezik.
 Jezik je podložan promenama kroz vreme i ne treba sprečavati njegov razvoj i osavremenjavanje,
niti mu ih treba silom nametati, već je najbolje osluškivati ono što u njemu zaživi i što njegovi
govornici čuvaju prilikom pisanja ili razgovora.

56

7. Literatura

 Ajdžanović, Milan (2008). Funkcionalno opterec
́ enje sufiksa za obelez
̌ avanje osoba. Novi
Sad: Filozofski fakultet.
 Bajić, Nikola (2012). Spolno (ne)občutljiva raba jezika v Srbiji in Sloveniji v teoriji in
praksi.
Ljubljana:
Filofoska
fakulteta.
Dostupno
na
https://centerslo.si/wp-
content/uploads/2015/10/bajic.pdf.
 Bugarski, Ranko (2004). Jezik u društvu. Beograd: Čigoja, 2004.
 Ćorić, Božo (1982). Mocioni sufiksi u srpskohrvatskom jeziku. Beograd: Filološki fakultet
Beogradskog univerziteta.
 Ćorić, Božo (2006). Mociona tvorba danas (zvanja, zanimanja i titule ženskog roda), u:
Lukašanec, A. (ur.) Funkcijanaljnja aspekti slovajutvarenija. Minsk: Prava i ekanomika
 Filipović, Jelena (2012). Rodno osetljiva upotreba jezika u javnom govoru. U: Filipović,
Jelena i Kuzmanović Jovanović, Ana, Vodič za rodno osetljiv pristup medijima u Srbiji.
Beograd: Uprava za rodnu ravnopravnost.
 Klajn, Ivan (2003). Tvorba rec
̌ i u savremenom srpskom jeziku. Beograd: ZUNS.
 Klajn, Ivan (2005). Gramatika srpskog jezika. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna
sredstva.
 Kolin, Marija i Čičkarić, Ljiljana (2010). Rodne nejednakosti u zapošljavanju, upravljanju
i odlučivanju. Stanovništvo, vol. 48, br.
 Kovačević, Miladin (2017). Žene i muškarci u Republici Srbiji. Beograd: Republički zavod
za statistiku,Beograd.
 Kuzmanović Jovanović, Ana (2013). Jezik i rod: diskurzivna konstrukcija rodne
ideologije. Beograd: Čigoja štampa.
 Markežič, Tjaša i Stramljič Breznik, Irena (2012). Distribucija priponskih obrazil -ica in -
ka s poudarkom na feminativni tvorbi. Jezikoslovni zapiski 18/ 1. 127-142.
 Pogorelc, Breda (1997). Slovenska skladnja in poimenovanja ženskih oseb. Neobjavljeno
gradivo. Ljubljana: Oddelek za slovenistiko in slavistiko, FF.
 Savić, Svenka (2004). Žena skrivena jezikom medija: kodeks neseksističke upotrebe
jezika. Novi Sad: Futura publikacije

57

 Savić, Svenka i dr. (2009). Rod i jezik. Novi Sad: Futura publikacije i ženske studije i
istraživanja.
 Ščuka, Nuša (2014). Jezik in spol: ženska poimenovanja v slovenščini. Jezikoslovni zapiski
20/2. 79–88.
 Toporišič, Jože (2000). Slovenska slovnica. Maribor: Založba obzorja Maribor.
 Vidovič Muha, Ada (2011). Slovensko skladenjsko besedotvorje. Ljubljana: Znanstvena
založba FF.
 Vujanić, Milica i dr. (2007). Rečnik srpksoga jezika. Novi sad: Matica srpska.

58

8.  Povzetek v slovenskem jeziku

V tem diplomskem delu se ukvarjamo s primerjavo ženskih in moških poimenovanj poklicev v
srbskem in slovenskem jeziku. Glavna domneva diplomskega dela je razlika v razširjenosti
uporabe ženskih poimenovanj poklicev med dvema jezikoma. Osredotočamo se na podobnosti in
razlike med jezikoma glede na slovnico, družbeni kontekst in živi jezik. Nesporno dejstvo je, da
se tudi v 21. stoletju skoraj v vseh kulturah sveta, tudi v najbolj razvitih, srečujemo s problemi in
vprašanji neenakosti spolov, kar vpliva tudi na jezikovno sfero. Cilj diplomske naloge je primerjati
odprtost govorcev srbščine in slovenščine do novih besednih oblik, glavno vprašanje, na katerega
bom poskušal odgovoriti, pa je: ali in v kolikšni meri so govorci srbščine pripravljeni sprejeti
neologizme?
V prvem delu diplomske naloge je prikazan koncept spola v srbskem in slovenskem jeziku ter
pogledi različnih avtorjev in definicije v slovnicah in slovarjih. Prvi del v celoti temelji na analizi
sekundarnih podatkov oz. samo na predstavitvi literature. Opisane so slovnične kategorije ter
poudarjene podobnosti in razlike med tema jezikoma. Nadalje je prikazano besedotvorje, ki je
pomembno za tvorbo novih besed, kar obravnava diplomska naloga, v tabelah pa so prikazane
končnice za tvorbo ženskega in moškega spola v srbskem in slovenskem jeziku. Eden od
zaključkov tega dela je, da v obeh jezikih razliko med moškim in ženskim spolom v jeziku lahko
najpogosteje izrazimo na dva načina: s posebnimi leksemi, tj. nadomestnimi pari leksemov, katerih
členi niso niti pomensko niti formalno odvisni drug od drugega (npr. moški : ženska), in pari,
katerih člen je skoraj brez izjeme pomensko in izpeljano izpeljan iz drugega (npr. profesor :
profesorica). Izpostavlja se tudi razlika med slovničnim in naravnim spolom samostalnikov ter
njihov pomen v slovanskih jezikih. Cilj prvega dela je le primerjava slovničnih kategorij v srbščini
in slovenščini ter načinov izpeljave novih besed.
 V drugem delu je predstavljen družbeni kontekst poimenovanja poklicev. Družbene spremembe,
ki so pripeljale do tega, da imajo ženske danes enakopravno vlogo v družbenih dejavnostih, so
posledično prinesle s seboj potrebo po inovacijah v jeziku. Družba oblikuje položaj žensk in določa
njihove vloge glede na njihove kulturne vrednote in stopnjo spoštovanja tradicije. V razvitejših
državah je vse manj delovnih mest, ki so prepoznana kot tipično moška in ženska, medtem ko
imajo v manj razvitih državah moški veliko bolj vidne vloge kot ženske. Ker se je udeležba žensk
v skoraj vseh sferah javnega življenja v zadnjih desetletjih povsod močno povečala, je tabelarično

59

prikazano trenutno stanje v Srbiji in Sloveniji ter razlike v plačah, izobrazbi in stopnji zaposlenosti
med moškimi in ženskami. Zato se danes srečujemo z izrazom spolno občutljiv jezik, ki želi
pomagati pri uresničevanju človekovih pravic moških in žensk. Cilj jezikoslovcev je pomagati
uresničiti zahtevo, da ženske postanejo vidne v jeziku v javni sferi.
V tretjem delu je predstavljena analiza podatkov, pridobljenih iz anket, izvedenih preko interneta
za srbski in slovenski jezik. Z analizo podatkov iz dveh raziskav smo pridobili zaključke in
primerjali stanje v srbskem in slovenskem jeziku na to temo. V anketi je velika razlika v odstotku
anketirancev in anketirank tako za srbski kot tudi za slovenski jezik – anketirank je bilo bistveno
več, najverjetneje zaradi večjega zanimanja za to temo, ki se jih osebno dotika, pa tudi kot mnogi
drugi dejavniki. Vendar na koncu demografski dejavniki niso bili odločilni za končno mnenje
anketirancev, saj je splošna končna slika naslednja: večina anketirancev za srbski jezik meni, da v
jezik ni treba uvajati novih imen poklicev, medtem ko anketiranci za slovenski jezik že aktivno
uporablja večino ženskih oblik za poklice.
Namen ankete za slovenski jezik je bil raziskati, katera poklicna oblika ženskega spola je pogosteje
uporabljena v vsakdanjem govoru. V anketi za slovenski jezik sta bili ponujeni vsaj dve sopomenki
za žensko obliko poklica, kar priča o večji težnji po ustvarjanju lastne leksike v primerjavi s
srbskim jezikom. Obe besedni obliki sta del knjižnega slovenskega knjižnega jezika in ju najdemo
v slovarjih. Vprašanja so bila samo zaprtega tipa. Anketiranci so izbirali, katero od ponujenih
besed bi izbrali pri pisanju ali govorjenju oziroma katero so v jeziku pogosteje srečali. Ena od
ugotovitev je, da v slovenskem jeziku za poklicno obliko ženskega spola prevladuje končnica -ka
in da jo govorci najpogosteje uporabljajo pri govorjenju in pisanju.
V anketi za srbski jezik so vprašanja zaprtega in odprtega tipa, saj me je bolj zanimalo mnenje
srbsko govorečih o določenih trditvah. Anketo so sestavljali štirje sklopi vprašanj.
Prva tri vprašanja so demografskega tipa. Anketiranci naj bi odgovorili, katerega spola so, koliko
so stari, tretje pa se nanaša na tip naselja, v katerem živijo. Drugi sklop vprašanj je sestavljen iz 7
vprašanj, katerih namen je pokazati, katero besedno obliko anketiranci pogosteje slišijo oziroma
uporabljajo v vsakdanjem govoru. Anketiranci so morali izbrati eno od treh oblik, od katerih je
ena moška oblika poklica, drugi dve pa sta dve različni različici ženske oblike določenega poklica.
Za tretji sklop vprašanj sem izbral samostalnike vojak, gasilec, kovač, psiholog, dekan in tajnik.
V Slovarju srbskega jezika ne najdemo oblike za osebo, ki opravlja enega od omenjenih poklicev,
najdemo pa nekatere oblike v pogovornem ali publicističnem slogu. Četrti sklop vprašanj

60

sestavljajo trditve, na katera so anketiranci odgovarjali na lestvici od 1 do 5 (1- popolnoma se ne
strinjam; 2- ne strinjam se; 3- niti se ne strinjam niti se ne strinjam; 4- strinjam se; 5- popolnoma
se strinjam), prav tako pa so bili imeli možnost, da na kratko obrazložijo svoj odgovor.
Strokovnjaki se že trideset let aktivno ukvarjajo z vprašanjem enakosti spolov v jeziku in skušajo
jezik prilagoditi spremembam v družbi. Ženske vse bolj aktivno sodelujejo v poslovnem svetu,
zato je treba poimenovati njihova delovna mesta in položaje. Stanje v tem pogledu ni enako v
Srbiji in Sloveniji, zato je cilj te diplomske naloge primerjava in analiza trenutnega stanja. V
slovenskem jeziku se novosti lažje sprejemajo, saj se je proces uvajanja ženskih mocijskih parov
začel veliko prej kot v srbskem jeziku. Z analizo podatkov iz dveh raziskav smo pridobili zaključke
in primerjali stanje v srbskem in slovenskem jeziku na to temo. Čeprav sta dva jezika iz slovanske
skupine, imata toliko podobnosti kot razlik. Morda je treba pogledati širšo sliko problema in iskati
odgovore zunaj jezikovnega polja, saj nobeno področje družbenega življenja ne poteka neodvisno
od drugih. Ta dva jezika se razlikujeta predvsem po hitrosti sprejemanja novosti v jeziku, kar nas
pripelje do vprašanja, koliko časa dejansko preteče od pojavitve nove besede do njene uvedbe v
knjižni jezik in katere pogoje mora izpolnjevati, da postane del tega. Če primerjamo srbski in
slovenski jezik, ima slovenščina veliko več mocijskih parov. Trenutna situacija na tem področju v
srbščini in slovenščini je očitna – slovenski jezik je bolj fleksibilen in teži k ustvarjanju lastne
leksike, kar pa po drugi strani ne pomeni, da ne bo prišlo do sprememb tudi v srbskem jeziku. Jezik
se skozi čas spreminja in njegovega razvoja in posodabljanja ne smemo preprečevati, niti mu ju
vsiljevati, ampak je najbolje prisluhniti, kaj v njem zaživi in kaj njegovi govorci ob pisanju ali
govorjenju ohranjajo.

61

IZJAVA O AVTORSTVU DIPLOMSKEGA DELA
Spodaj podpisani Vuk Srdanović, vpisna številka 18161267, avtor pisnega zaključnega dela študija z
naslovom: Ženska in moška poimenovanja poklicev v srbskem in slovenskem jeziku

IZJAVLJAM
1. da sem pisno zaključno delo študija izdelal samostojno pod mentorstvom Tatjane Balažic Bulc;
2. da je tiskana oblika pisnega zaključnega dela študija istovetna elektronski obliki pisnega
zaključnega dela študija;
3. da sem pridobil vsa potrebna dovoljenja za uporabo podatkov in avtorskih del v pisnem
zaključnem delu študija in jih v pisnem zaključnem delu študija jasno označil;
4. da sem pri pripravi pisnega zaključnega dela študija ravnal v skladu z etičnimi načeli in, kjer je to
potrebno, za raziskavo pridobil soglasje etične komisije;
5. soglašam, da se elektronska oblika pisnega zaključnega dela študija uporabi za preverjanje
podobnosti vsebine z drugimi deli s programsko opremo za preverjanje podobnosti vsebine, ki je
povezana s študijskim informacijskim sistemom članice;
6. da na UL neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam pravico shranitve
avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico dajanja pisnega
zaključnega dela študija na voljo javnosti na svetovnem spletu preko Repozitorija UL;
7. dovoljujem objavo svojih osebnih podatkov, ki so navedeni v pisnem zaključnem delu študija in
tej izjavi, skupaj z objavo pisnega zaključnega dela študija.

V Ljubljani,
Datum: 13.4.2023

Podpis študenta/-ke: VS