Vodopivec, Milan;Madjar, Lilijana;Dolenc, Primož

89
* Autori zahvaljuju Statističkom uredu Slovenije i Javnom jamstvenom fondu Slovenije što su im omogućili
pristup podacima kojima su se koristili u ovom radu, te anonimnim recenzentima na korisnim komentarima na pret-
hodnu verziju rada.
** Primljeno (Received): 2.6.2008.
     Prihvaćeno (Accepted): 29.11.2008.
PROBLEMI SLOVENSKOG SUSTAVA OTPREMNINA
dr. sc. Milan VODOPIVEC*
Pregledni znanstveni članak**
Svjetska banka, Washington, SAD
UDK: 336.2(497.4)

JEL: J65, J32
mr. sc. Lilijana MADJAR*
Regionalna razvojna agencija ljubljanske urbane regije
Ljubljana, Slovenija
dr. sc. Primož DOLENC*
Fakultet za management, Koper, Slovenija
Sažetak
Kombinirajući podatke istraživanja troškova rada poduzeća s podacima o zahtjevi-
ma koje su radnici podnijeli Jamstvenom fondu zato što njihovi poslodavci nisu ispuni-
li obvezu plaćanja otpremnina, autori istražuju tzv. problem neisplate otpremnine, tj. či-
njenicu da osiguranje kao pravna osnova ne jamči ostvarenje toga prava. Upravo se to
2000. godine dogodilo u Sloveniji. U ovom se radu navodi (i) da jedna trećina svih ob-
veza poduzeća vezanih za otpremnine nije isplaćena, te je samo mali dio zahtjeva za ot-
premninom isplaćen iz Jamstvenog fonda; (ii) da se problem podjednako odnosi na žene
i muškarce, a radnici stariji od 40 godina nerazmjerno su visoko zastupljeni među onima
čiji zahtjevi za isplatu otpremnina nisu usvojeni, i (iii) da su među poduzećima na koje se
odnosi obveza plaćanja otpremnina veći izgledi da će ih isplatiti veća i uspješnija podu-
zeća. Te spoznaje potvrđuju slabosti otpremnine kao oblika zaštitnog dohotka i upućuju
na širok spektar problema neisplate i nejednakosti koje uzrokuje.
Ključne riječi: otpremnina, neisplata otpremnine, jamstveni fond, Slovenija
90
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
1. Uvod
Široko prihvaćena u razvijenim državama i državama u razvoju, otpremnina je naj-
češći oblik kojim se nadomješta gubitak dohotka u slučaju gubitka radnog mjesta.1 Una-
toč rasprostranjenosti, procjene pokazuju da otpremnina utječe na neučinkovitost i ne us-
pijeva osigurati odgovarajuću zaštitu. Kad je riječ o učinkovitosti, otpremnine smanjuju
zaposlenost i tokove na tržištu rada, sprečavaju tehnološki napredak i inovacije, tjeraju
radnike u neslužbeno gospodarstvo i stvaraju znatne sudske troškove (za pregled teoret-
skih i empirijskih učinaka v. Addison i Teixeira, 2001). Na ljestvici uspješnosti u područ-
ju zaštite dohotka otpremnine stoje nisko. Prvo, izdašne otpremnine priječe skupinama s
otežanim mogućnostima zapošljavanja pristup poslovima u formalnom sektoru (OECD,
1999). Drugo, isti iznos otpremnine plaća se neovisno o trajanju nezaposlenosti nakon
prestanka radnog odnosa, posljedica čega je preplaćenost radnika koji su kraće nezapo-
sleni i potplaćenost radnika koji dulje vrijeme nisu zaposleni. Treće, u vezi s otpremni-
nama pojavljuje se problem neisplate – osiguranje i pravna obveza ne jamče da će sred-
stva doista biti isplaćena.
Neisplata otpremnina uglavnom je “neistraženo područje”, jer samo mali broj istra-
živanja daje čvrste empirijske dokaze o tom aspektu otpremnina. Programom ne uprav-
lja javna vlast, pa su podaci o rasprostranjenosti obveze plaćanja otpremnine i učestalosti
izvršavanja te obveze od poduzeća rijetko dostupni. Neke ad hoc spoznaje postoje (npr.
iz sudskih postupaka u kojima radnici tuže poslodavce zbog neisplate otpremnina), no
nama su poznata samo dva istraživanja koja donose podatke o neplaćanju na mikrorazi-
ni. U jednom istraživanju, koje su proveli MacIsaac i Rama (2000), procjenjuje se da je
ranih 1990-ih otprilike polovica peruanskih radnika, od ukupnog broja koji su imali pravo
na otpremninu, tu pomoć i primilo (MacIsaac i Rama navode da je isplata bila izgledni-
ja ako su radnici imali pisani ugovor i ako su radili u velikim poduzećima koja su plaćala
socijalne doprinose). U drugom istraživanju, koje su proveli Mansor i sur. (2001), iznosi
se slučaj malezijskih radnika koji su otpušteni 1998. godine i primili 83% ukupnog izno-
sa što su ga potraživali od poslodavaca.
Ovim ćemo radom pokušati dati daljnji uvid u probleme neisplate otpremnina. Rad je
usredotočen na slovenski program otpremnina i postavlja tri skupine pitanja:
a)
Koliko je ozbiljan problem neisplate otpremnina u Sloveniji? U ukupnoj svoti
koja se odnosi na otpremnine, koliki je udio (i) otpremnine koju plaćaju poduze-
ća, (ii) one koju plaća Jamstveni fond Slovenije i (iii) otpremnine koju radnici ne
uspiju naplatiti?
b)
Postoje li izrazito ugrožene skupine – koji je dobni i spolni sastav radnika čijim
zahtjevima za isplatu otpremnina nije udovoljeno?
c)
Koja su obilježja poduzeća koja ispunjavaju obveze isplate otpremnine u uspored-
bi s onima koje svoje obveze ne ispunjavaju?
Zbog dostupnosti podataka Slovenija je prikladna za provođenje istraživanja o na-
vedenim pitanjima. Prvo, 2000. godine Statistički ured Slovenije proveo je istraživanje o
1 Holzmann, Iyer i Vodopivec (2008) autori su istraživanja o učestalosti isplate otpremnina diljem svijeta i pre-
gledu podrijetla, ekonomskog opravdanja i sadašnjih nastojanja za reformiranje sustava otpremnina.
91
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
troškovima rada kojima su izložena poduzeća. To je istraživanje omogućilo uvid u izno-
se otpremnina što ih je platilo svako poduzeće. Drugo, Slovenija je, kao jedna od malo-
brojnih tranzicijskih država, osnovala Jamstveni fond čiji je cilj pomoći otpuštenim rad-
nicima djelomičnom nadoknadom njihovih zahtjeva za otpremninom. Podaci prikuplje-
ni djelovanjem toga fonda vrijedan su izvor za proučavanje neisplaćivanja otpremnina.2
Spomenuta dva izvora – istraživanje troškova rada i Jamstveni fond – dopunjuju se. Jedan
donosi podatke o obvezama poduzeća na plaćanje otpremnina, a drugi o obvezama koje
poduzeća nisu ispunila. Zajedno, ta dva izvora omogućuju utvrđivanje udjela obveze pla-
ćanja otpremnina koji je izvršen, kao i onoga koji nije izvršen.
Glavni su zaključci ovoga rada sljedeći. Prvo, neisplata otpremnina velik je problem
u Sloveniji jer se trećina svih obveza poduzeća ne isplaćuje (2000. godine, na koju se od-
nosi istraživanje), a Jamstveni fond isplaćuje samo manji dio neisplaćenih potraživanja.
Drugo, iako se čini da su među onima kojima nisu isplaćene otpremnine jednako zastu-
pljeni i muškarci i žene, nerazmjerno je visoka zastupljenost radnika starijih od 40 godi-
na. I treće, među poduzećima koja imaju obvezu isplaćivanja otpremnina veći su izgledi
da će otpremnine isplatiti veća i uspješnija poduzeća. Ti rezultati potvrđuju slabosti ot-
premnina kao programa zaštite dohotka i upućuju na širok spektar problema povezanih s
neizvršavanjem obveza i na nejednakosti povezane s tim problemom.
Rad je podijeljen na više dijelova. Nakon uvoda, u drugom se dijelu opisuje prav-
ni okvir otpremnina u Sloveniji. Treći dio nudi usporedbu sustava otpremnina u raznim
tranzicijskim zemljama. Četvrti dio donosi podatke i opis metodologije, a peti dio prika-
zuje rezultate empirijske analize problema neisplate otpremnina u Sloveniji. U šestom su
dijelu zaključci sa sažetkom i osvrtom na učinke primjene mjera politike.
2. Opis sustava otpremnina prema slovenskome pravnom sustavu
U Sloveniji su otpremnine propisane Zakonom o radu, Zakonom o Javnom jamstve-
nom fondu i Zakonom o stečaju i likvidaciji. Odredbe o otpremninama sadržavaju i ko-
lektivni ugovori, te pojedinačni ugovori (na upravljačkoj razini). Propisana se otpremni-
na isplaćuje otpuštenim radnicima i radnicima koji odlaze u mirovinu, pri čemu je visina
iznosa koji se isplaćuje razmjerna trajanju zaposlenja kod poslodavca koji isplaćuje ot-
premninu. Kao sredstvo borbe protiv neisplaćivanja otpremnina, 1997. godine osnovan je
Jamstveni fond, koji radnicima djelomično nadoknađuje neisplaćene otpremnine.
Zakon o radu donesen je u Sloveniji 1990. godine, a novi zakon 2003. godine. Zakon
iz 1990. godine propisuje isplatu otpremnine za prijevremeno umirovljenje, kao i za rad-
nike koji su proglašeni viškom. Dok za slučajeve prijevremenog umirovljenja Zakon ne
propisuje iznose otpremnina, za radnike proglašene viškom ti su iznosi propisani. Radni-
ci s najmanje dvije godine radnog staža imaju pravo na pola prosječne mjesečne plaće za
svaku godinu radnog staža, s tim da se iznos plaće određuje na temelju visine plaće u po-
sljednja tri mjeseca zaposlenja. Ostali slučajevi otpremnine nisu pravno obvezujući.
Zakon o radu iz 2003. godine znatno se razlikuje od prethodnog. On mnogo detalj-
nije određuje obveze poslodavaca i prava radnika. Radnici imaju pravo na otpremninu
2 Jamstveni fond postoji i u Estoniji, Rumunjskoj i Uzbekistanu.
92
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
ako odlaze u mirovinu ili ako su otpušteni (zbog poslovnih razloga, stečaja ili čak zbog
nesposobnosti radnika za obavljanje poslova). Umirovljeni radnici imaju pravo na otpre-
mninu u visini dvije prosječne plaće, izračunane na temelju tromjesečnog prosjeka plaća
u Sloveniji ili, ako je to povoljnije za zaposlenika, dvije prosječne plaće izračunane na
temelju tromjesečnog prosjeka radnikove plaće prije odlaska u mirovinu. Za razliku od
toga, osnovica za izračun otpremnine za otpuštene radnike jest prosječna mjesečna plaća
koju je primao kao zaposlenik, ili koju bi radnik primao da je radio, posljednja tri mjese-
ca prije prestanka radnog odnosa.
Zaposlenik ima pravo na otpremninu u iznosu:
•
1/5 osnovice za svaku godinu zaposlenja kod poslodavca ako je kod njega bio za-
poslen više od jedne i manje od pet godina;
•
1/4 osnovice za svaku godinu zaposlenja kod poslodavca ako je kod njega bio za-
poslen u trajanju između pet i petnaest godina;
•
1/3 osnovice za svaku godinu zaposlenja kod poslodavca ako je kod njega bio za-
poslen više od petnaest godina.
Valja napomenuti da prema Zakonu iz 2003. godine sustav otpremnina nije povezan
s osiguranjem od nezaposlenosti. To znači da će, uz otpremninu koju će primiti, radni-
ci, ako za to ispunjavaju uvjete, moći ostvarivati prava iz osiguranja za slučaj nezaposle-
nosti (primanja po toj osnovi radnik može ostvarivati u trajanju do dvije godine; v. van
Ours i Vodopivec, 2006).
Kako bi zaštitila prava radnika u slučaju nelikvidnosti poduzeća, Slovenija je 1997.
godine, slijedeći Smjernicu Europske unije 80/987 iz 1980. godine, osnovala Javni jam-
stveni fond. Radnici koji prema zakonu imaju pravo na otpremninu, ali im ona nije ispla-
ćena, mogu tražiti od Fonda djelomičnu nadoknadu iznosa na koji imaju pravo, s ograni-
čenjem visine nadoknade koja može biti isplaćena u visini najviše mjesečne plaće.3 Što-
više, prema Zakonu o stečaju i likvidaciji iz 1993. godine, radnici mogu tužiti svoje bivše
poslodavce koji su u postupku stečaja i likvidacije, tako da će njihova potraživanja imati
prednost pred ostalim potraživanjima (do određene granice – o detaljima v. Kresal Šol-
tes, 1997).
3. Pregled sustava otpremnina u tranzicijskim zemljama
Promatrajući slovenski sustav otpremnina u međunarodnom kontekstu, oslanjamo se
na Schwabovu (2003) analizu 21 zemlje u tranziciji.4 Sve zemlje propisuju obvezu isplate
otpremnina, međutim, njihovi se sustavi u važnim detaljima razlikuju. Najčešće je riječ o
razlikama u visini osiguranog iznosa, uvjetima za stjecanje prava, opsegu povlastica i o
3 Prema Zakonu o stečaju i likvidaciji iz 1993. godine, radnici mogu tužiti svoje bivše poslodavce koji su u
postupku likvidacije ili stečaja, uz napomenu da potraživanja radnika imaju prednost pred ostalim potraživanjima (do
određene granice – o detaljima v. Kresal Šoltes, 1997).
4 Tri socijalističke zemlje (Kina, Sjeverna Koreja i Vijetnam); osam zemalja sljednica SSSR-a (Azerbajdžan,
Estonija, Gruzija, Kazahstan, Latvija, Litva, Rusija i Ukrajina); pet zemalja sljednica Jugoslavije (Bosna i Hercego-
vina, Hrvatska, Makedonija, Srbija i Crna Gora te Slovenija); dvije zemlje sljednice Čehoslovačke (Češka Republika
i Slovačka Republika) i tri bivše socijalističke zemlje iz Europske unije (Bugarska, Mađarska i Poljska).
93
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
tome mijenjaju li se povlastice s godinama staža te o postupku isplate otpremnina u slu-
čaju stečaja poslodavca.
Ispunjavanje uvjeta. Zemlje u tranziciji propisuju obvezu isplate otpremnine u slu-
čaju otkaza zbog ekonomskih razloga, primjerice zbog postupka likvidacije poslodavca,
stečaja ili smanjenja broja osoblja zbog ekonomskih, tehnoloških, strukturalnih ili sličnih
promjena.5 U mnogim zemljama obveza isplate otpremnina postoji samo za otkaze zbog
ekonomskih razloga. Tako je u Češkoj Republici, Gruziji, Mađarskoj, Makedoniji, Polj-
skoj, Srbiji, Slovačkoj, Sloveniji i Vijetnamu. U nekim drugim zemljama radnici također
imaju pravo na otpremninu zbog niza ostalih razloga zbog kojih dolazi do otkaza. Ti se
ostali razlozi najčešće odnose na samog radnika, primjerice kada on nije sposoban izvr-
šavati svoje radne zadatke ili ga u tome sprečavaju zdravstveni razlozi.
Nemaju svi radnici pravo na otpremninu, čak ni dio onih koji ostaju bez posla zbog
ekonomskih razloga. Zemlje propisuju različite uvjete. Trećina zemalja obuhvaćenih istra-
živanjem kao uvjet da bi radnik stekao pravo na otpremninu zahtijeva minimalni radni
staž kod poslodavca. Minimalno zahtijevano vrijeme provedeno kod poslodavca kreće se
od jedne do tri godine za ekonomske razloge otkaza, te do pet godina za sve ostale razlo-
ge. Slovenija i Vijetnam propisuju uvjet od minimalno jedne godine zaposlenja kako bi
radnik stekao pravo na isplatu otpremnine. Bosna i Hercegovina, Hrvatska i Makedonija
traže dvije godine radnog staža. Mađarski propisi određuju tri godine staža. U Bugarskoj
je pet godina radnog staža uvjet za otpremninu u slučaju gubitka posla zbog bolesti (ali
nema uvjeta o visini radnog staža za otkaz zbog ekonomskih razloga).
Razina povlastica. Od 21 zemlje uključene u analizu, 13 njih se koristi kliznom ska-
lom povezanom s godinama zaposlenja – Bugarska, Kina, Hrvatska, Estonija, Mađarska,
Latvija, Litva, Makedonija, Sjeverna Koreja, Poljska, Srbija i Crna Gora, Slovenija i Vi-
jetnam; otpremnine u ostalim promatranim zemljama ne vežu pravo na otpremninu i nje-
zin iznos za radni staž. U zemljama koje primjenjuju kliznu skalu sustav je određen tako
da radnici s više radnog staža imaju pravo na veće otpremnine. Promatrano općenito, ra-
zina povlastica u zemljama s kliznom skalom nadmašuje razinu povlastica u zemljama s
fiksno određenim iznosima otpremnina.
Rješavanje problema neisplate otpremnina. Glavno pitanje koje se pojavljuje u vezi s
otpremninama jest nemogućnost nelikvidnog poslodavca da isplati otpremnine. Petnaest
zemalja ratificiralo je Konvenciju 173 Međunarodne organizacije rada (ILO), uključujući
četiri tranzicijske zemlje: Latviju, Litvu, Slovačku i Sloveniju. Prema Konvenciji, zemlje
mogu izabrati hoće li propisati prednost potraživanja za otpremnine u postupku stečaja
poslodavca ili će stvoriti jamstveni fond radi zaštite zahtjeva za otpremninom (zajedno s
neisplaćenim plaćama) – pri čemu se Slovenija opredijelila za obje opcije.
5 Većina zemalja članica OECD-a također propisuju obvezu isplate otpremnina, međutim neke od njih – primje-
rice Australija, Danska, Finska, Njemačka, Japan, Nizozemska, Novi Zeland, Norveška, Švedska i Sjedinjene Ame-
ričke Države – prepuštaju uređenje tog pitanja kolektivnim ugovorima ili se oslanjaju na rješenja koja predviđaju pre-
sedani (common law). Primjerice, u Nizozemskoj, iako zakoni ne propisuju obvezu isplate otpremnina, poslodavci ih
često isplaćuju otpuštenim radnicima kako bi izbjegli sudske postupke zbog “očito neopravdanog otkaza”. Kantonal-
ni sudovi stvorili su čak i formulu koja ima karakter zakona i propisuje visinu otpremnina.
94
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
4. Podaci i metodologija
U nastavku opisujemo izvore mikropodataka i metodologiju koji su primijenjeni u
empirijskoj analizi slovenskih otpremnina.
Izvori podataka. Korišteni su sljedeći izvori podataka.
a)
Podaci na razini poduzeća pribavljeni su iz istraživanja troškova rada u Sloveni-
ji iz 2000. godine, koje je proveo Statistički ured Slovenije. Uzorak je obuhvatio
3.021 poduzeće, izabrano prema kriteriju zapošljavanja 10 ili više radnika. Poda-
ci su se odnosili na otpremnine koje su isplaćene otpuštenim, ali i umirovljenim
radnicima.
b)
Pojedinačni podaci prikupljeni su iz zahtjeva radnika upućenih Jamstvenom fondu
Slovenije od 1994. do 2003. godine. Za svakog su pojedinca prikupljeni podaci
o neisplaćenim iznosima otpremnina, iznosima potraživanja prema Jamstvenom
fondu, iznosima koje je isplatio Jamstveni fond te podaci o spolu i dobi podnosi-
telja zahtjeva i o prijašnjem poslodavcu.
c)
Učinkovitost na razini poduzeća izmjerena je procjenom proizvodne funkcije. Ko-
ristili smo se vrijednošću pogreške – εijt – za 2000. godinu, koju smo dobili slje-
dećom OLS procjenom translogaritamske proizvodne funkcije za slovenska indu-
strijska poduzeća u razdoblju od 1994. do 2001. godine:
lnqijt = α0
αk ln  xijkt
βk lnxijkt  lnxijlt + εijt,
pri čemu inputi xijkt obuhvaćaju mjere rada, kapitala i materijalnih inputa; αk i βkl su tran-
slogaritamski parametri proizvodnje prvoga i drugog reda (i odnose se na pojedinačna po-
duzeća; j predočuje dvoznamenkaste oznake industrijskih grana, a t se odnosi na vrijeme)
(o detaljima procjene i korištenim izvorima podataka v. Orazem i Vodopivec, 2008).6
Metodologija analize odrednica isplate otpremnina na razini poduzeća. Kako bismo
istražili utječu li učinkovitost poduzećā i njihova veličina na vjerojatnost da će radnicima
biti isplaćena otpremnina (uz uvjet da poduzeća imaju tu obvezu, odnosno da su otpusti-
la radnike), napravili smo procjenu uz pomoć multinomijalnog logit modela koji za zavi-
snu varijablu ima ove opcije:
• poduzeće nije podložno obvezi isplate otpremnina (kao polazna vrijednost),
• poduzeće je podložno obvezi isplate otpremnina i tu je obvezu ispunilo,
• poduzeće je podložno obvezi isplate otpremnina i nije ih isplatilo.
Kao nezavisne varijable uvrstili smo učinkovitost poduzeća i njegovu veličinu. Kako
bismo obuhvatili učinke veličine poduzeća, koristili smo binarnu varijablu koja pokazuje
ima li poduzeće više od 100 radnika.
6 Alternativna mjerenja učinkovitosti, dobivena procjenom uz pomoć fiksnih i slučajnih učinaka za već opisanu
translogaritamsku proizvodnu funkciju, dala su slične rezultate.
95
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
5. Empirijski rezultati
U ovom poglavlju iznijet ćemo rezultate naše empirijske analize neizvršavanja obve-
ze isplate otpremnina u Sloveniji. Kao što je već objašnjeno, usredotočit ćemo se na slje-
deća pitanja: koliko je ozbiljan problem neisplate otpremnina, na karakteristike radnika
čijim zahtjevima za isplatu otpremnina nije udovoljeno i na obilježja poduzeća koja ne
izvršavaju obvezu isplate otpremnina.
Međutim, kako bi ta pitanja imala smisla, predstavit ćemo statističke podatke o izvr-
šenim obvezama plaćanja otpremnina. Promotrit ćemo 2000. godinu, za koju imamo po-
datke istraživanja troškova rada. Prvo, ukupan iznos isplaćenih otpremnina 2000. godine
iznosio je 17,5 milijuna eura – 0,085% BDP-a ili 0,2% ukupnog iznosa isplaćenoga za
plaće. Iako su to skromni iznosi, nipošto nisu zanemarivi. Drugo, većinu isplate otpremni-
na izvršila su veća poduzeća; npr. 93% otpremnina platila su poduzeća koja imaju više od
30 radnika (v. grafikon 1). Treće, većina isplaćenih otpremnina (više od 60%) odnosila
se na industrijska poduzeća (grafikon 2), iz čega zaključujemo da su se u tom sektoru još
uvijek provodila temeljita restrukturiranja
Grafikon 1. Isplaćene otpremnine – sastav prema veličini, 2000. (u %)
0-9
10-29
30-99
100-249
250 +
39
24
30
2
5
Izvor: vlastiti izračuni utemeljeni na istraživanju troškova rada iz 2000.
a) Ozbiljnost problema neisplate otpremnina
Rezultati našeg istraživanja pokazuju da je 2000. godine u Sloveniji neisplata otpre-
mnine bila ozbiljan problem. Od ukupnih obveza na isplatu otpremnina u iznosu od 27,3
milijuna eura, 9,0 milijuna eura – 33% – nije bilo isplaćeno (od poduzeća koja su preu-
zela obvezu isplate otpremnina, ali i od Jamstvenog fonda; v. tabl. 1). Pokazalo se da je
uloga Jamstvenog fonda u isplati dospjelih a neisplaćenih obveza ograničena jer je Fond
nadoknadio samo 0,7 milijuna eura ili 7,2% ukupnoga neisplaćenog iznosa otpremnina.7
Doista, u skladu sa svojim pravilima, Jamstveni fond isplatio je neisplaćeni iznos otpre-
7 Možda su neki radnici primili dodatne isplate u stečajnim ili likvidacijskim postupcima – o takvim isplata-
ma nemamo podatke.
96
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
mnina samo djelomično, pa je zapravo isplaćeno manje od 10% iznosa prosječnog za-
htjeva (v. grafikon 3).
Tablica 1. Isplate otpremnina, nadoknade i neisplaćeni zahtjevi, 2000.
Iznos
(mil.
eura)
Sastav
(%)
Udio
u BDP
(%)
Udio u naknadi
koju radnik
prima (%)
Isplate od poduzeća
17,5
64,3
0,085
0,162
Nadoknade koje je isplatio Jamstveni fond
  0,7
  2,7
0,004
0,007
Neisplaćeni zahtjevi za otpremninama
  9,0
  33,0
0,044
0,083
Ukupno
27,3
100,0
0,132
0,252
Izvor: vlastiti izračuni utemeljeni na istraživanju troškova rada iz 2000. i na podacima slovensko-
ga Jamstvenog fonda
U 1990-im godinama broj neisplaćenih otpremnina vjerojatno je bio još veći. Grafi-
kon 4. prikazuje broj slučajeva kada je zahtjev za isplatu otpremnine umjesto poslodavca
nadoknadio Jamstveni fond, i to u razdoblju od 1994. do 2003. godine. Taj broj odražava
model koji je bio čest u doba tranzicije i naznačuje da je problem neisplate otpremnina
bio još ozbiljniji sredinom 1990-ih godina, kada se Jamstvenom fondu sa zahtjevom za
isplatom obratilo dvostruko više radnika nego 2000. godine. Štoviše, od 1994. do 2003.
godine otprilike 43.000 radnika nije primilo nikakvu isplatu od bivšeg poslodavca, una-
toč pravno utemeljenim zahtjevima.
Grafikon 2.
Isplaćene otpremnine – sastav prema gospodarskim granama,
2000. (u %)
Izvor: vlastiti izračuni utemeljeni na istraživanju troškova rada iz 2000.
Poljoprivreda
Rudarstvo
Industrija
Električna
energija
Graditeljstvo
Trgovina
Hoteli
Promet
Financije
Nekretnine
Javna uprava
Obrazovanje
Zdravstvo
Ostalo
70
60
50
40
30
20
10
0
97
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
Grafikon 4. Broj slučajeva nadoknade, 1994-2003.
Grafikon 3.
Prosječni zahtjevi i otpremnine, 1994-2003.
(u eurima)
Izvor: vlastiti izračuni utemeljeni na podacima dobivenima od slovenskoga Jamstvenog fonda
4.500
4.000
3.500
3.000
2.500
2.000
1.500
1.000
500
0
1994.
1995.
1996.
1997.
1998.
1999.
2000.
2001.
2002.
2003.
 prosječne nadoknade   prosječni zahtjevi
10.000
9.000
8.000
7.000
6.000
5.000
4.000
3.000
2.000
1.000
0
 1994.
1995.
1996.
1997.
1998.
1999.
2000.
2001.
2002.
2003.
Izvor: Jamstveni fond Slovenije
b) Na koje radnike utječe neisplaćivanje otpremnina?
Kako bismo saznali jesu li neke skupine radnika nerazmjerno zahvaćene neisplatom
otpremnina, analizirali smo sastav radnika koji su prijavili da im otpremnine nisu isplaće-
ne. Nismo našli dokaze o razlici između žena i muškaraca, međutim, među onima kojima
nisu isplaćene otpremnine bilo je više radnika starijih od 40 godina nego mlađih.
Grafikon 5. pokazuje da neisplata otpremnina podjednako zahvaća žene i muškarce,
jer su i isplate iz Jamstvenog fonda podjednako velike – od 1994. do 2003. godine Jam-
stveni je fond isplatio 50,8% ukupnih isplata otpremnina ženama i 49,2% muškarcima, a
98
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
taj omjer odgovara udjelima spolnih skupina među zaposlenima (2000. godine muškarci
su činili 51% zaposlenih, a žene 49%).
Grafikon 5. Sastav nadoknada otpremnina prema spolu radnika, 2000. (u %)
Izvor: Jamstveni fond Slovenije
Grafikonom 6. dana je usporedba dobne distribucije podnositelja zahtjeva za isplatu
otpremnine s dobnom distribucijom radno aktivnog stanovništva u Sloveniji u istom raz-
doblju (od 1994. do 2003. g.). Očito je da među podnositeljima zahtjeva za isplatu ima
nerazmjerno više osoba starijih od 40 godina. Istodobno je njihov udio u stanovništvu
47% žena i 42% muškaraca, a među podnositeljima zahtjeva za isplatu otpremnine muš-
karaca je 64%, a žena 51%.
c) Obilježja poduzeća i neisplata
Posljednji dio našeg istraživanja donosi opis obilježja poduzeća koja isplaćuju otpre-
mnine u usporedbi s onima koja ne ispunjavaju svoje zakonske obveze. Procjena multi-
nomijalnog logit modela (v. tabl. 2) pokazuje da je u većim i produktivnijim poduzećima
vjerojatnost poštovanja obveze isplate otpremnina veća.
Napomene: Definicija zavisne varijable: nepreuzimanje obveze plaćanja otpremni-
ne uzima se kao polazna vrijednost, preuzimanje obveze plaćanja otpremnina i isplaći-
vanje dospjelih obveza, te preuzimanje obveze plaćanja otpremnina i neplaćanje ostale
su mogućnosti.
6. Zaključna razmatranja
Ovim se radom, kao rijetkim primjerom takve vrste, nastoji dati uvid u probleme ne-
isplate otpremnina analiziranjem djelovanja tog sustava u Sloveniji. Zaključujemo da je
neisplata otpremnina velik problem u Sloveniji. Godine 2000. isplaćene su samo dvije
100
90
80
70
60
50
40
30
20
10
0  1994.
1995.
1996.
1997.
1998.
1999.
2000.
2001.
2002.
2003.
 muškarci   žene
99
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
trećine ukupnog iznosa otpremnina, mali dio neisplaćenih otpremnina isplaćen je putem
Jamstvenog fonda, a ostatak – jedna trećina ukupnog iznosa obveza – uopće nije ispla-
ćena. Štoviše, dokazali smo da je, iako problem jednako utječe na žene i muškarce, veća
vjerojatnost da će se neisplata otpremnina odnositi na radnike starije od 40 godina nego na
one mlađe. Također smo došli do zaključka da je među poduzećima koja obvezuje isplata
otpremnina veća vjerojatnost da će otpremnine isplatiti veća i uspješnija poduzeća.
Grafikon 6.
Dobna zastupljenost podnositelja zahtjeva za isplatu otpremnine i radno
aktivnog stanovništva u Sloveniji od 1994. do 2003. (u %)
25
20
15
10
5
0
 ispod
20-24 25-29 30-34
35-39 40-44
45-49 50-54 55-59
60-64 iznad

20

64
 muškarci   žene
Podnositelji zahtjeva
 ispod
20-24 25-29 30-34
35-39 40-44
45-49 50-54 55-59
60-64 iznad

20

64
 muškarci   žene
Radno aktivno stanovništvo
18
16
14
12
10
8
6
4
2
0
Izvor: Jamstveni fond Slovenije
100
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
Promatrani zajedno, ti rezultati daju prilično tmurnu sliku otpremnine kao sustava za-
štite prihoda za nezaposlene. Prvo, sustav ne uspijeva zaštititi velik dio onih koji prema
zakonu imaju pravo na zaštitu – čak i usprkos osnivanju Jamstvenog fonda. Drugo, su-
stav je podložan stvaranju nejednakosti jer nerazmjerno obuhvaća starije radnike. Isto-
dobno, rezultati našeg istraživanja daju neka rješenja koja bi mogla pridonijeti pobolj-
šanju sustava. Činjenica da manje produktivna – stoga i manje profitabilna – poduzeća
rjeđe izvršavaju svoje obveze upućuje na zaključak da je neizvršavanje obveze isplate ot-
premnina usko povezano s nepostojanjem posebnih fondova i nedovoljnim objedinjava-
njem rizika plaćanja otpremnine, pa otuda i preporuke za preobrazbu sustava otpremni-
na u financirani sustav.
Zaključit ćemo ovaj rad preporukama za bolju koordinaciju sustava otpremnina s dru-
gim sustavima osiguranja dohotka nezaposlenima. Prvo, zemlje koje osim sustava otpre-
mnina propisuju i osiguranje za slučaj nezaposlenosti (Slovenija je jedna od njih) boljom
koordinacijom isplata iz oba sustava mogu smanjiti troškove bez reduciranja osiguranja.
Naime, pravila o ispunjavanju uvjeta za dobivanje osigurnine iz osiguranja za slučaj ne-
zaposlenosti mogu se prilagoditi tako da prava iz osiguranja radnici mogu ostvarivati tek
kada im isteknu povlastice koje imaju prema pravilima o otpremninama, odnosno nakon n
mjeseci, ako je pojedinac primio n mjesečnih naknada iz sustava otpremnina (takav je su-
stav na snazi u nekim razvijenim zemljama, primjerice u Kanadi; v. Vodopivec, 2004).
Još jedna mogućnost – koja se izravno odnosi na problem neisplate jest prelazak sa
sustava otpremnina na sustav štednih računa na koje bi se uplaćivala sredstva kao osi-
guranje za slučaj nezaposlenosti (pre-funded unemployment insurance savings accounts
– UISAs), što je primijenjeno u Austriji 2002. godine.8 Osim što bi se time riješio pro-
8 Godine 2002. Austrija je zamijenila svoj sustav otpremnina potpuno financiranim sustavom doprinosa, srodnim
sustavu štednih računa za slučaj nezaposlenosti (Koman, Schuh i Weber, 2005). Reformom su prava stekli radnici koji
Tablica 2. Multinomijalne logit procjene vjerojatnosti neisplate otpremnina
Multinomijalne logit procjene
Opisna statistikaa
Obveze isplate
otpremnina
Neispunjavanje obveze
isplate otpremnina
Koeficijentb
Standardna
pogreška
Koeficijent
Standardna
pogreška
Prosjek
Standardna
devijacija
Učinkovitost
poduzeća
-0,04
0,49
-5,76**
2,17
0,07
0,21
Veličina poduzeća
(1 ako je broj
zaposlenih veći od
100, inače)
1,38**
0,28
0,47
0,88
0,61
0,49
Konstanta
-2,86**
0,25
-5,35**
0,81
Broj promatranja
816
Pseudo-R2
0,056
a Prosječna vrijednost zavisne varijable je 0,08, a njezina standardna pogreška 0,27.
b Signifikantnost na razini 1% i 5% pokazuje se s ‘**’ odnosno s ‘*’.
101
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
blem neisplate otpremnina, UISAs-om bi se povećala učinkovitost uklanjanjem prepreka
za fleksibilnije tržište rada i smanjili sudski troškovi. Najradikalnije rješenje bilo bi uvo-
đenje integriranog sustava otpremnina i UI (čileanski model), koji bi se sastojao od dva
dijela: UISAs-a i fonda solidarnosti, i u kojemu bi korisnici najprije dobivali naknade iz
UISAs-a, a nakon što bi iscrpili raspoloživa sredstva na svojim računima, sredstva bi im
se isplaćivala iz fonda solidarnosti (detaljnije o reformi v. Acevedo et al., 2006, a o teo-
retskim razmatranjima v. Parsons, 2008).
S engleskoga prevela Irena Klemenčić
Institut za javne financije, Zagreb
LITERATURA
Acevedo, G., Eskenazi, P. and Pagés, C., 2006. “Unemployment Insurance in Chile:
A New Model of Income Support for Unemployed Workers”. Social Protection Discu-
ssion Paper, No. 0612. Washington D.C: The World Bank.
Addison, J. and Teixeira, P., 2001. “The Economics of Employment Protection.”
IZA Discussion Paper, No. 381. Bonn: Institute for the Study of Labor (IZA).
Holzmann R., Iyer, K. and Vodopivec, M., 2008. “Severance Pay Programs aro-
und the World: Rationale, Status, and Reforms” in R. Holzmann and M. Vodopivec, eds.
Mandated Severance Pay Programs: An International Perspective on Status, Concepts
and Reforms. Washington, D.C: World Bank, forthcoming.
Koman, R., Schuh, U. and Weber, A., 2006. “The Austrian Severance Pay Reform:
Toward a Funded Pension”. Empirica, 32 (3), 255-274.
Kresal Šoltes, K., 1997. “Novosti pri varstvu delavskih terjatev v primeru insolvent-
nosti delodajalca.” Podjetje in delo 5 (23), 519-528.
MacIsaac, D. and Rama, M., 2000. Mandatory Severance Pay in Peru: An Asse-
ssment of Its Coverage and Effects Using Panel Data. Washington, D.C.: World Bank,
Development Research Group, Public Service Delivery.
Mansor, N. [et al.], 2001. “Malaysia: Protecting Workers and Fostering Growth” in
G. Betcherman and R. Islam, eds. East Asian Labor Market and the Economic Crisis: Im-
pacts, Responses, and Lessons. Washington, D.C.: World Bank.
OECD, 1999. Employment Outlook. Paris: OECD.
su kraće vrijeme u službi, te su uklonjene zapreke za mobilnost radnika, čime je postignuta prenosivost i omoguće-
no akumuliranje povlastica od početka radnog vijeka. Poslodavci uplaćuju 1,5% plaće za svakoga pojedinog radnika,
sredstva se čuvaju na središnjem računu i ulažu na tržištu kapitala. Otpušteni radnici s radnim stažem od najmanje tri
godine ili više mogu povući svoj udio sredstava s računa ili uložena sredstva mogu ostaviti do odlaska u mirovinu.
Radnici koji daju otkaz ili imaju manje od tri godine staža ne mogu odmah dignuti sredstva koja su im namijenjena,
pa taj aspekt sustava može smanjiti mobilnost radnika.
102
M. Vodopivec, L. Madjar i P. Dolenc: Problemi slovenskog sustava otpremnina
Financijska teorija i praksa 33 (1) str. 89-102 (2009.)
Orazem, P. F and Vodopivec, M., 2008. “Do Market Pressures Induce Economic
Efficiency? The Case of Slovenian Manufacturing, 1994-2001.” Southern Economic Jo-
urnal, forthcoming.
Schwab, J. S., 2003. “Mandating Severance Pay in Transition Economies”, paper
prepared for the International Workshop on Severance Payments Reform: Toward Unem-
ployment Savings and Retirements Accounts, International Institute for Applied Systems
Analysis, Laxenburg, Austria, November 7-8, 2003.
Van Ours, J. C. and Vodopivec, M., 2006. How Shortening the Potential Durati-
on of Unemployment Benefits Affects the Duration of Unemployment: Evidence from a
Natural Experiment. Journal of Labor Economics, 24 (2), 351:378.
Vodopivec, M. 2004. Income Support for the Unemployed: Issues and Options. Was-
hington, D.C: The World Bank, Regional and Sectoral Studies Series, 2004.
M i l a n  V od o p i v e c ,  L i l i j a n a  M a d j a r  a n d  P r i m o ž  D o l e n c
Non-performance of the Severance Pay Program in Slovenia
Abstract
Combining information from the Firm Survey of Labor Costs with the information
about claims filed with the Guarantee Fund by workers whose employers defaulted on
their severance pay obligations, the paper analyzes the so-called non-performance prob-
lem of severance pay – the fact that coverage, and thus legal entitlement, does not guar-
antee the actual receipt of the benefit – as experienced in Slovenia in 2000. The findings
are threefold: (i) one-third of total obligations incurred by firms failed to be honored and
only a small portion of defaulted severance pay claims was reimbursed by the Guaran-
tee Fund; (ii) while both men and women seem to be equally affected, workers older than
40 were disproportionally represented among those whose severance pay claims failed
to be honored; and, (iii) among firms that incurred severance pay liabilities, larger and
more productive firms were more likely to observe their fiduciary obligations and pay
them out. These findings corroborate the weaknesses of severance pay as an income pro-
tection program, pointing to the large scale of the non-performance problem and the in-
equities created by it.
Key words: severance pay, severance pay non-performance, Guarantee Fund, Slo-
venia


[image]
math.e
Hrvatski matematički elektronički časopis
Pretražite ovaj site:
•  Prijava
Secondary links
•  Materijali sa stare verzije stranice e.math
○  Stariji brojevi časopisa
■  Broj 1
■  Broj 2
■  Broj 3
■  Broj 4
■  Broj 5
■  Broj 6
■  Broj 7
■  Broj 8
■  Broj 9
■  Broj 10
■  Broj 11
■  Broj 12
■  Broj 13
○  Iz povijesti matematike
○  Matematika u literaturi
○  Nagradni zadaci
○  Natjecanja
○  Forum
•  Upute za čitatelje
•  Uredništvo časopisa
•  Članci u tisku
•  Upute za autore
•  Kalendar događanja
•  Linkovi
Novi brojevi časopisa
math.e
Broj 45
Broj 44
Broj 43
Broj 42
Broj 41
Broj 40
Broj 39
Broj 38
Broj 37
Broj 36
Broj 35
Broj 34
Broj 33.2
Broj 33
Broj 32
Broj 31
Broj 30
Broj 29
Broj 28
Broj 27
Broj 26
Broj 25
Broj 24
Broj 23
Broj 22
Broj 21
Broj 20
Broj 19
Broj 18
Broj 17
Broj 16
Broj 15
Broj 14
Matematička događanja
•  Seminar za geometriju
07.10.2024. u 16:00
•  Seminar za matematičku logiku i
računarstvo
07.10.2024. u 17:15
•  Seminar za teoriju vjerojatnosti
08.10.2024. u 16:15
•  Znanstveni kolokvij HMD-a
09.10.2024. u 17:30
Kalendar
«
Listopad
  »
P U S Č P
S N

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

15

16

17

18

19

20

21

22

23

24

25

26

27

28

29

30

31

[image]
Matematički blogovi
•  On product representations of
squares
•  Erratum for “An inverse theorem for
the Gowers U^{s+1}[N]-norm”
•  Notes on the B+B+t theorem
•  Two announcements: AI for Math
resources, and erdosproblems.com
•  Marton’s conjecture in abelian
groups with bounded torsion
više
Sponzori
[image]
Časopis financijski pomaže Ministarstvo znanosti, obrazovanja
i športa Republike Hrvatske.
15. broj časopisa math.e
Dragi čitatelji,
Objavljen je petnaesti broj hrvatskog matematičkog elektroničkog
časopisa math.e, koji izdaje Hrvatsko matematičko društvo. U
novom broju donosimo četiri matematička članka.

U članku Arbelos Gorana Malića, studenta na PMF-
Matematičkom Odjelu, autor opisuje osnovna svojstva
geometrijskog lika arbelosa. Pri tom su neke konstrukcije
prikazane dinamički, korištenjem Geogebrinih Java appleta.
Bojan Kovačić s RRiF – Visoke škole za financijski menadžment
autor je članka Kvantitativne metode odlučivanja - problem
optimalne zamjene opreme ([image] verzija), u kojem zorno
prikazuje kako se tehnike teorije grafova mogu koristiti pri
rješavanju problema optimalne zamjene opreme.
Ajda Fošner (Fakulteta za management Koper, Univerza na
Primorskem) i Maja Fošner (Fakulteta za logistiko: Celje - Krško,
Univerza v Mariboru) autorice su članka O superalgebrama
([image] verzija, [image] engleska verzija, [image] slovenska
verzija), u kojem uvode pojam asocijativne superalgebre, te daju
osnovna svojstva i neke primjere.
Iva Bilić i Ida Vlajsović, studentice na PMF-Matematičkom
Odjelu, u članku Povijest hrvatske matematike ([image] verzija)
daju kratak pregled povijesti hrvatske matematike.

Glavni urednik:
Ivica Nakić

[image]
ISSN 1334-6083
© 2023 HMD


275
Rasprave Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje 36/2 (2010.)
UDK 811.135.1’282(497.5-3 Istra)’373.6:58
Izvorni znanstveni članak
Rukopis primljen 16. I. 2011.
Prihvaćen za tisak 14. II. 2011.
Goran Filipi
Sveučilište Jurja Dobrile u Puli
I. M. Ronjgova 1, HR-52100 Pula
gfilipi@unipu.hr
Etimologijska obradba istrorumunjskoga
vokabulara koji se tiče stabla
U članku se raspravlja o istrorumunjskim nazivima koji su u bilo kakvoj
svezi sa stablom (općenito). Obrađeni su oblici dio opsežnijega korpusa od
preko 8000 oblika koji smo sami prikupili (istraživanja su obavljana u više
navrata od 1985. godine – posljednje provjere i dopune korpusa obavljene
su tekuće, 2010., godine i to u svim mjestima gdje se i danas govori istro-
rumunjski: Žejane, Šušnjevica, Nova Vas, Jesenovik, Letaj, Brdo, Škabići,
Trkovci, Zankovci, Miheli, Kostrčan). Uz svaku obrađenu riječ navode se
odgovarajuće iz svih dostupnih nam istrorumunjskih repertoara. Za svaku

riječ daje se etimologijsko tumačenje do kojeg se dolazi usporedbom pojedi-
nog termina s odgovarajućim čakavskim i istromletačkim okolnim govori-
ma, a ako je riječ domaća, daju se i paralele iz ostala tri rumunjska dijalek-
ta. U obrađenoj građi prevladavaju posuđenice iz čakavskih govora. Doma-
ćih je riječi 14, no za neke se to ne može s potpunom sigurnošću utvrditi jer
se u potpunosti poklapaju s čakavskim ekvivalentima. Izravnih posuđenica
iz (istro)mletačkoga nema.
0. Grafija i kratice
Za istrorumunjske oblike koje smo sami zabilježili služimo se grafijom koju
smo sastavili za IrLA. Riječ je o prilagođenoj hrvatskoj latinici kojoj su doda-
ni grafemi koji izražavaju istrorumunjske posebne glasove i posebni znakovi
za digrame lj i nj:
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
276
Naglasak u ir. riječima bilježimo podcrtavanjem naglašenoga vokala, osim å
koje je uvijek naglašeno. U jednosložnim riječima naglasak se ne bilježi.
Ir. imenice navode se u jednini bez člana, čemu slijede nastavci za određeni
član (-u ili -a), za množinu (-, -e, -č, ...), za množinu s određenim članom (-i,
-ele, …) i na kraju odrednica roda (m., ž. ili bg.). Uz infinitiv glagola daje se u
zagradi oblik za 1. l. jd. prezenta.
Čakavske, slovenskoistarske i istromletačke oblike koje smo sami prikupi-
li pišemo istom grafijom, a naglasak na prvima bilježimo kako je to uobičajeno
u hrvatskoj odnosno slovenskoj, dijalektološkoj literaturi, dok za istromletač-
ke naglasak bilježimo podcrtavanjem naglašenoga vokala. Oblike iz literature
vjerno prenosimo prema izvorniku.
U radu smo se služili sljedećim kraticama:
å – stražnje muklo a
ε – jako otvoreno e
ə – poluglas, čuje se između v i r
u hrvatskoj riječi vrt – odgo-
vara rumunjskome ă
 – jako umekšano č
ś – umekšano š
ź – umekšano ž
ȝ – početni glas u tal. zelo
ǧ – glas između hrvatskoga dž i đ
γ – velarni zvučni frikativ, kao u
španjolskom lago
ĺ – hrvatsko lj
ń – hrvatsko nj.
ar. – arumunjski
arap. – arapski
bilj. – bilješka
bg. – srednji rod rumunjskoga tipa
coll. – zbirna imenica
čak. – čakavski
češ. – češki
dr. – dačkorumunjski
germ. – germanski
furl. – furlanski
grč. – grčki
hrv. – hrvatski
imlet. – istromletački
ir. – istrorumunjski
jd. – jednina
juž. s. – južna sela (Šušnjevica,
Nova Vas, Jesenovik, Letaj,
Brdo, Škabići, Trkovci, Zan-
kovci, Miheli, Kostrčan)
kas. – kasno
knjiž. – književni
l. – lice
lat. – latinski
m. – muški rod
mak. – makedonski
mlet. – mletački
mn. – množina
mr. – meglenorumunjski
n. – srednji rod hrvatskoga tipa
neodr. – neodređeni
njem. – njemački
odr. – određeni
prslav. – praslavenski
prid. – pridjev
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
277

1. Stablo
U Žejanama stəbla, -a, stəbli, stəblile ž., u Šušnjevici i Novoj Vasi stəblε, -a,
-i, -ile ž.; stəblε, -a, stəble, stəblele ž. i lεmnε, -a, -e, -ele ž., u ostalim južnim
selima stəbla, -a, -i, -ile ž.; stəbla, -a, stəble, stəblele ž. i lεmna, -a, -e, -ele ž. –
oblici tipa lεmna znače i ‘drvo (za ogrjev, obradbu i sl.)’. Osim toga u južnim
se selima za stablo, bitno rjeđe od navedenih, upotreblajvaju i oblici tipa debla
(v. 1.8.), koji u prvom redu znače ‘deblo’.
Za oblike tipa stəbla Popovici navodi stăbl ‘deblo’ (DRI 152), Kovačec u
našem značenju stấblę za južna sela i stấbla za Žejane (IrHR 182), ostali ir. re-
pertoari kojima se služimo nemaju. Riječ preuzeta iz nekog čakavskog govora:
npr. u Čabrunićima i Ližnjanu stâblo (ILA 1718), u Labinu stablò (RLC 255),
u Orbanićima i Vrgadi stablȍ (ČDO 551; RGV 197), u Senju stāblȍ (SR 137) <
pslav. *stьblo (SES 606, s. v. stéblo).
Za oblike tipa lεmna Maiorescu ima lemnă (VIrR 110), Puşcariu lęmnę (SIr
313), Cantemir lémne (TIr 169), Kovačec za Žejane lmna, za južna sela lmnę
(IrHR 103). Domaća riječ: dr. lemn (DEX 567); ar. lémnu (DDAr 625), lemnu
(DArM 310); mr. lemu (DMr 169) < lat. lĭgnum, REW 5034.
1.1. Velika i debela stabla
U Šušnjevici su nam rekli mår si grose stəble, u Novoj Vasi mår si grose
stəble, u Letaju mår ši gråse stəble, u Trkovcima mår ši grose stəble, u Brdu,
Škabićima, Zankovcima, Mihelima i Kostrčanu mår ši grose stəbli, a u Žejana-
ma i Jesenoviku dobili smo samo jedninske oblike måra ši gråsa stəbla, odno-
sno måra ši grosa stəbla.
Pitanje je postavljeno radi preciznog određivanja množinskih oblika imeni-
ce ‘stablo’ (v. 1.). U ovom ćemo odjeljku obraditi oba pridjeva i veznik.
Za pridjev ‘velik, -a, -o’ u Žejanama smo zapisali måre/mårle, måre/måra,
måro; mår, mår, mår, u Šušnjevici i Novoj Vasi måre, måra/mårε, måro; mar,
mar, mar, u ostalim juž. s. måre, måre/måra, måro; mår, mår, mår. U ir. re-
reg. – regionalno
rum. – rumunjski
rus. – ruski
sln. – slovenski
st. – staro
stsl. – staroslavenski
šp. – španjolski
tršć. – tršćanski
usp. – usporedi
v. – vidi
vlat. – vulgarnolatinski
ž. – ženski rod.
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
278
pertoarima kojima se služimo nalazimo: måre (SIr 314, DRI 124, DIr 226, IrHR
112), mare (VIr 133), máre (TIr 170), mårle (IrHR 113) < lat. mās, mărem,
DER 50911 > dr., ar. máre (DEX 599; DDAr 656), mr. mári (DMr 183).
Za pridjev ‘debeo, -la, -lo’ u Žejanama smo zabilježili γrås, -a, -o; γråš,
γråse, γråš, u Šušnjevici grås, -ε, -o; grås, gråse, grås, u Novoj Vasi grås, -ε,
-o; gråš, gråse, gråš, u ostalim južnim selima grås, -a, -o; gråš, gråse, gråš.
Maiorescu navodi gras, grasă (VIrR 106), gros, -sę, -ŝ, -se i γros (IrG 226), Po-
povici gros, -, -ş, -se (DRI 114), Puşcariu gros, -e, -o (SIr 311), Cantemir gros,
-e (TIr 167), Sârbu i Fraţilă gros, -a, -o (DIr 216), Kovačec gros, -ę, -o, groş,
gróse za Šušnjevicu i Brdo i γros (γrósu), γrósa, γróso, γroş, γróse za Žejane
(IrHR 87) < lat. grŏssus, REW 3881 > dr. gros, groásă (DEX 436); ar. gros,
groasã (DArM 256), gros, -oásă (DDAr 503); mr. gros, groásă (DMr 146).
Za veznik ‘i’ smo u Šušnjevici zapisali si, u svim ostalim mjestima ši < lat.
sīc, REW 7892 > dr., ar., mr. şi (DEX 1055; DDAr 1005; DMr 284).
1.2. Obrez(iv)ati (o stablu)
U Žejanama obrižuj (jo obrižujs) stəblile i otseči (jo otsečes) grånele, u Šuš-
njevici obrezi (jo obreześk) stəblile i taĺå (jo tåĺu) stəblile, u Novoj Vasi obsikεj
(jo obsikes) stəblile, u Jesenoviku, Letaju, Škabićima i Trkovcima obrižvεj (jo
obrižves) stəblile, u Zankovcima i Kostrčanu obreži (jo obrežves) stəblile, u
Mihelima obreži (jo obrežes) stəblile.
Glagoli obrižuj, obrižvεj, obreži, obrezi, otseči, obsikεj (autori istrorumunj-
skih repertoara kojima se služimo ne donose odgovarajućih oblika) posuđeni
su iz nekog čakavskog govora i odgovaraju hrvatskim glagolima tipa obrezati,
obrezivati; odsjeći i sl. npr. u Brgudu obrežȉvati stâbla (IrLA 1730), u Medulinu
obrȉzati (OA), u Svetvinčentu ubrȉzati, u Ližnjanu brȉzati (ILA 589), u Labinu
obrēzat (RLC 180), u Trogiru òbrȉzat (RTCG 172), u Selcima na Braču obrȉzāt
(RSG 237), složenice od ob- < prslav. *obь (SES 390) i rezat(i), rizat(i) < pr-
slav. *rĕzati – (SES 536, s. v. rẹ́zati); npr. u Pićnu otsìć (PI 79), u Senju osȉć
(SR 96), u Vrgadi osȉći (RGV 143), složenice od o(t)- < prslav. *otъ (SES 398,
s. v. od) i sić(i) < prslav. *sĕt’i (SES 558, s. v. sẹ́kati). Novovaški termin obsikεj
nastao je križanjem oblika obsikεj i otseči.
Za glagol taĺå u istrurumunjskim repertoarima kojima se služimo nalazimo: u
Byhana tal’ i tl’u (IrG 358), u Popovicia taĺå i tåĺu (DRI 157), u Puşcariua tal’å
1  Etimologija je problematična: »El cambio de sentido ha sido explica-do por Tiktin, por
medio de un cruce, poco probable, con magnus (...)« (DER 5091).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
279
(SIr 326), u Cantemira tal’á (TIr 182), u Sârbua i Fraţile tal’å (DIr 287) i u Kova-
čeca tal’å za južna sela i Žejane i tål’u za Brdo (IrHR 195). Glagol je domaći, do-
duše iste etimologije kao i tal. tagliare2 s kojim se po obliku poklapa, no ar. i mr.
oblik tal’u (DER 8460) trebao bi biti dovoljan dokaz o izvornosti istrorumunjsko-
ga glagola o kojem razglabamo. Krajnji je etimon lat. taliāre, REW 8542.2.
Za stəblile v. 1., za grånele 1.13.2.
1.3. Cvasti (o stablu)
U Jesenoviku i Brdu su nam rekli cvetεj (jo cvetes), u svim ostalim mjesti-
ma cveti (jo cvetes)3.
Popovici je zabilježio ţvetę (DRI 161), Cantemir i Kovačec ţvetí (TIr 184;
IrHR 204), Sârbu i Fraţilă ţveti (DIr 291). Posuđenica iz nekog čakavskog go-
vora: npr. u Crikvenici cvȅtat (CB 22), u Senju cvetȁt (SR 15) < prslav. *kvi-
sti (SES 64).
1.4. Listati (o stablu)
U Žejanama listi (jo listes), u Šušnjevici rezvijεj (jo rezvijeśk) foĺile, u No-
voj Vasi, Jesenoviku i Škabićima hitεj (jo hites) foĺile, u Letaju i Brdu lukrå (jo
lukru) foĺile, u Trkovcima, Zankovcima i Kostrčanu pupεj (jo pupes).4
Za žejanski glagol listi ne nalazimo odgovarajućih izraza u istrorumunjskim
repertoarima kojima se služimo. Posuđeno iz nekog čakavskog idioma: npr.
listat(i) (diljem Istre i Dalmacije – OA), izvedenica od list (diljem Istre i Dal-
macije – OA) < prslav. *listъ (SES 304).
Sintagma hitεj foĺile doslovce znači ‘bacati listove’. Za prvi elemenat auto-
ri istrorumunjskih repertoara kojima se služimo navode: Byhan i Puşcariu hití
(IrG 228; DRI 114; SIr 311), Cantemir hiti i hitéi (TIr 167), Popovici hití i hi-
tęi (DIr 216), Kovačec hití i hit (IrHR 90). Glagol preuzet iz nekog čakavskog
2  Imlet. taiar (VG 1133) u ir. bi dao *tajår ili sl.
3  Tražili smo i prijevod rečenice Stabla cvatu.: u Žejanama smo zapisali Stəblile cvetes., u
Novoj Vasi i Jesenoviku Stəblele cvetesku., u Letaju, Brdu, Škabićima, Trkovcima, Zankovcima,
Mihelima i Kostrčanu Stəblile cvetesku., a u Šušnjevici smo dobili jedninski oblik Stəbla cvetε.
Za stəblile, stəblele v. 1.
4  Tražili smo i prijevod rečenice Ono stablo više ne lista. Dobiveno navodimo usput, bez
komentara: u Žejanama su nam rečenicu preveli kao Čå stəbla nu listε., u Šušnjevici Ca stəbla
vece nu rezvijε foĺile., u Novoj Vasi Ča dəbla nu åto foĺ hitε., u Letaju i Brdu Ča stəbla nu lukra
åto foĺile., u Škabićima Ča stəbla åto nu hitε foĺile., u Trkovcima, Zankovcima i Kostrčanu Ča
stəbla nu åto pupε., u Jesenoviku Ča stεbla n-åre foĺ.
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
280
govora: npr. u Medulinu hȉtiti (OA), u Labinu hītat (RLC 102), u Orbanićima
hȉtat (ČDO 452), u Pićnu hìtit, hìtat (PI 40), u Funtani hìtati, hìtiti (MFR 33),
Rukavcu hȉtat (RČGR 90), na Braču hȉtit (RBČG 281) < prslav. *xytati, *xyti-
ti (SES 170, s. v. híter).
Sintagma lukrå foĺile hibridna je (prvi je elemenat domaći) i doslovce zna-
či ‘činiti listove’. Za prvi dio sintagme Maiorescu ima lucru, a lucrà, lucrat
(VIrR 111), Byhan lukr (IrG 268), Popovici lucrå (DRI 121), Puşcariu lucrå
i lucrav’ (SIr 313), Cantemir lucrá i lucravéi (TIr 170), Sârbu i Fraţilă lucrå
(DIr 224), Kovačec lucrå i lucrav (IrHR 107) < lat.*lucrare (DELR 500) (
lŭcrum, REW 5146.) > ar. lucrédzŭ (DDAr 639), lucredz (DArM 318); mr. lu-
crédz (DMr 174).
Za pupεj v. 1.11.1., za foĺile 1.13.3.
1.5. Posušiti se, usahnuti (o stablu)
U Žejanama osuši se (jo me osušes), u Šušnjevici i Mihelima sekå (jo seku),
u Letaju i Škabićima posehnεj (jo posehnes), u ostalim južnim selima poseh-
ni (jo posehnes).5
Šušnjevci i Mihelci koriste domaći glagol sekå: Popovici i Kovačec navode
secå (DRI 148; IrHR 175) < lat. sĭccāre, REW 7894 > dr. secá (DEX 967); ar.
sec (DDAr 937; DArM 472).
Ostali glagoli odgovaraju čakavskim oblicima tipa osušit(i) (se);
posahnut(i): npr. u Čepiću drvo se osušȉlo, u Svetvinčentu stâblo je osušȉlo,
5  Tražili smo i prijevod rečenica Stablo usahne. ili Stablo se posuši. i dobili: u Žejanama
Stəbla se osuši., u Šušnjevici Stəbla sεkε., u Novoj Vasi Stəbla pošńit se kavεj., u Letaju Stəbla
posehnit-a., u Brdu i Škabićima Stəbla posehnε., u Trkovcima, Zankovcima i Mihelima Stəbla
posehnit-a., u Mihelima Stəbla sekåt-a. Zanimljiva je metaforična sintagma zabilježena u Novoj
Vasi pošńit se kavεj, doslovce “Stablo počelo se skidati/svlačiti”, pa ćemo na ovom mjestu ana-
lizirati oba glagola. Particip pošńit se pripada glagolu pošńi (se) (jo (me) pošnes) [Byhan bilje-
ži poŝní (IrG 313), Popovici i Cantemir poşni (DRI 139; TIr 176), Puşcariu posńí (SIr 321), Sâr-
bu i Fraţilă poşni (DIr 257), Kovačec poşńí (IrHR 153)], posuđenom iz nekog čakavskog idioma:
npr. u Labinu pošnēt (RLC 214), u Belom na Cresu pȍśnet (BBT 316, s. v. pȍc̊et), u Novom Vi-
nodolskom počẽt (prez. pȍšmen i pȍšnen) (RČGNV 206), na Braču počẹ̃t, pȍšmen (RBČG 672)
< prslav. *počęti (SES 458, s. v. počẹ́ti). Glagol kavεj se (jo me kaves) ‘skidati se’ ne bilježi ni je-
dan autor ir. repertoara kojima se služimo. U osnovi je glagola mlet. cavàr ‘contrario di mettere’
(BOE 152) [cavar ‘estrarre, levare, togliere’ (VG 194), u Kopru cavàr ‘cavare, togliere, levare’
(DDC 44), u Puli cavàr ‘estrarre, attingere, divellere, estirpare, levare, sottrarre, sradicare, sve-
llere’ (DDP 67)] < lat. cavāre, REW 1788  cavus, REW 1796.1. Koliko nam je poznato ovaj
glagol nije ušao ni u istarske ni u dalmatinske čakavske govore (osim u složenicama: npr. kava-
tapi ‘vadičep’ – diljem Istre), pa valja pretpostaviti da je riječ o izravnom posuđivanju iz nekog
istromletačkog govora.
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
281
u Čabrunićima dȗb se usušȉja, u Valturi dȗb se usȗši (IrLA 1720), u Medulinu
sȗšiti (se) (OA); na Braču posahnȕt (RBČG 710). Oblici tipa osušit(i) sastav-
ljeni su od o- < prslav. *o (SES 390) i sušit(i), od suh < prslav. *suhъ (SES
618), a oblici tipa posahnut(i) od po- < prslav. *po- (SES 457) i sahnut(i) <
prslav. *sъxnôti (SES 551, s. v. sahnīti). Popovici ima oşuşi (DRI 132), Sâr-
bu i Fraţilă osuşi se (DIr 245), Kovačec osuşí se (IrHR 139); Sârbu i Fraţilă
posuşi (se) (DIr 256).
1.6. Panj
U Žejanama smo zabilježili poruba, -a, -e, -ele ž. i cok, -u, -ure, -urle m., u
Šušnjevici i Brdu cok, -u, -ure, -urle bg., u ostalim južnim selima (i u Brdu uz
navedeno) cok, -u, cok, coki m. Ispitanik iz Škabića nam je dao i izraz za osta-
tak stabla ispod zemlje nakon sječe: ritina, -a, -e, -ele ž.
Nazivi tipa cok čakavizmi su mletačkog podrijetla: Byhan je zapisao tsǫk
(IrG 370), Popovici ţoc ‘butuc pe care să taĭe lemne’6 (DRI 161), Cantemir
ţoc ‘trunchi’, Kovačec ţoc ‘balvan’ (IrHR 204). U Brgudu i Čepiću cȍk (IrLA
1740), u Svetvinčentu, Čabrunićima i Valturi tsȍk (ILA 1740), u Vodicama čȍk
‘panj (također onaj dio drva koji ostaje u zemlji)’ (ID 106), u Labinu cok ‘panj,
ali i ispiljen komad drva’ (RLC 64), u Pićnu cok ‘panj, klada’ (PI 19), u Orba-
nićima cȍk ‘tree stamp, log, block of wood’ (ČDO 426), u Funtani còk ‘panj’
(MFR 22), na Braču cȍk ‘panj’ (RBČG 153), na Ižu cȍk ‘panj, klada za sjede-
nje, komad debla na kojem se cijepa, komad grede’ (RGI 42) < mlet. zoco (BOE
814; VG 1264), sòco (DDP 252)7.
Za žejanski oblik poruba ne nalazimo odgovarajućih oblika ni u jednom od
čakavskih rječnika kojima raspolažemo. Možemo ga povezati s glagolom poru-
bati ‘posjeći, osjeći’ (ARJ X/877 – uz napomenu »samo u Bjelostjenčevu rječ-
niku«), satavljenom od po- (za etimol. v. 1.5.) i rubati ‘sjeći’8 (ARJ XIV/210)
6  = panj na kojem se cijepaju drva. To je jedino značenje koje smo mi zapisali u Izoli uz čok
– sln. čòk ‘nerazsekan, večji kos debla; panj’; nar. primorsko ‘po podiranju drevja preostali del
debla; štor’ (SSKJ-cd); ‘Klotz (= klada, trupac); kos debla, ki se na žago dene’ (MtP-cd).
7  Etimolozi nisu jedinstveni: »Pare difficile far derivare la vc. dal lat. soccus ‘zoccolo’,
come si legge nel DEI; la vc. sembra di orig. sett.« (DELI-cd). Devoto i Oli predlažu križa-
nje: »Incr. del lat. cippus ‘ceppo’ (cĭppus, REW 1935) e soccus ‘zoccolo’ (sŏccus, REW 8053).«
(DLI-cd).
8  »riječ je praslavenska te se u svojem osnovnom značeńu (sjeći, odsijecati, odsjeći) nala-
zi i u ostalim slavenskim jezicima (...) U građi za ovaj rječnik našle su se potvrde za spomenuto
značeńe samo u Bjelostjenčevu rječniku (rubam; lignum praescindo, scindo, divido in teretes) i u
jednom primjeru iz Pouńa« (ARJ. loc. cit.).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
282
< prslav. *rǫbiti ‘sekati, rezati’ (SES 574, s. v. rubīti9). Bit će da je riječ o vrlo
staroj slavenskoj (ne nužno hrvatskoj) posuđenici u istrorumunjskome, a pita-
nje odakle je i kada u nj dospjela najbolje je ostaviti otvorenim.
Ni za termin ritina ne nalazimo nikakvih paralela u čakavskim rječnicima
kojima se služimo. Možda nekakva metafora od ‘guzica’ – npr. u Orbanićima
rȉt (ČDO 539) < prslav. *ritь (SES 539) s augmentativnim dočetkom?
1.7. Korijen
U Žejanama vele koren, -u, -e, -ele m., u Šušnjevici koren, -u, koren, -i m.,
u Novoj Vasi, Jesenoviku, Brdu, Škabićima, Trkovcima, Zankovcima, Miheli-
ma i Kostrčanu koren, -u, -e, -ele bg., u Letaju žila, -a, -e, -ele ž., u Novoj Vasi
i žilε, -a, -e, -ele ž., a u Jesenoviku i koren, -u, koren, -i m.
Oblici tipa koren posuđeni su iz nekog čakavskog idioma: npr. u Brgudu, Če-
piću, Orbanićima kod Žminja i na otocima Murteru i Braču kȍren (IrLA 1719;
ČDO 470; RGOM 137; RBČG 399), u Svetvinčentu kôren, u Ližnjanu kȍreń
(ILA 1719), u Medulinu također kȍreń (OA), u Labinu kōren (RLC 131) < prslav.
*korę, rod. (sc. genitiv) *korene10. Popovici i Cantemir imaju córen (DRI 100;
TIr 162), Sârbu i Fraţilă coren (DIr 200), Kovačec za Žejane córen (IrHR 53).
I oblici tipa žila također su čakavizmi: npr. u Labinu žīla ‘žila, korijenje11’
(RLC 324), u Orbanićima kod Žminja žȉla ‘root; vein’ (ČDO 596), u Pićnu žíla
‘korijen (u biljaka); krvna žila; petna žila, tetiva’ (PI 136), u Visu źila ‘žila, krv-
ni sud’; (...) źìla od stablà ‘tanki, dugački i žilavi korijen od stabla, loze ili ma-
kije’ (LVJ 6019) < prslav. *žila (SES 762). Maiorescu je u Skitači zabilježio ji-
ră12 (VIrR 109), Byhan ẑílę (IrG 392), Popovici jil (DRI 117), Cantemir jíle
(TIr 168), Sârbu i Fraţilă jila (DIr 221), Kovačec za juž. s. žílę, za Šušnjevicu
zílę, za Žejane žíla (IrHR 229) – sve samo u značenju ‘vena, krvna žila’.
1.7.1. Truliti (o korijenu)
U Žejanama smo zapisali γńili (jo γńiles), u Šušnjevici gńilεj (jo gńilesk), u
Mihelima truni (jo trunes), u ostalim južnim selima gńilεj (jo gńiles).
9  Riječ je poveziva s oblicima tipa rub: Metka Furlan uz sln. r̣b piše: »Pslovan. *rǫbъ je
sorodno z (...) nem. Rand ‘rob’, kar so izpeljanke iz ide. korena *remb- ’sekati, rezati’. Različni
pomeni v slovan. jezikih so razložljivi iz prvotnega pomena *’kar je odrezano, odsekano’ oz. z
vplivom sorodnega glagola *rǫbiti ‘sekati’ (...), star. sloven. robíti ‘sekati (drevje)’« (SES 541).
10  »etimološko ni zadovoljivo pojasnjeno. Verjetno je sorodno pslovan. *kъr’ь ‘korenina’
(...)« (SES 261).
11  Treba, dakako, korijenje.
12  Hiperkorektizam (l  r).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
283
Navedene glagole ne nalazimo u istrorumunjskim repertoarima kojima se
služimo. Oba su tipa glagola posuđena iz nekog čakavskog idioma.
Glagoli tipa gńilεj odgovaraju čakavskim oblicima: npr. u Pićnu gnjilìt (PI
36), u Čepiću kȍren gńȉli, u Brgudu kȍrjeńe gńȋje, (IrLA 1722), u Svetvinčentu,
Čabrunićima i Ližnjanu gńijȁti (ILA 1722), u Medulinu također (OA), u Valtu-
ri gńijȁt (ILA 1722), u Senju gnjīlȉt (SR 35), na otoku Murteru gnjijȁti (RGOM
92) – u osnovi je navedenih glagola prslav. *gniti (SES 146, s. v. gníti).
Glagol truni, budući da je dobiven samo od jednog informatora, mogao bi
biti iz standardnoga hrvatskog jezika: trȕnuti ‘postajati truo, raspadati se’ (RHJ
1280) < stslav. *trǫ(x)ъnĕti (SES 686, s. v. trohnẹ́ti). Glagol toga tipa u našem
značenju nalazimo samo u Šimunovića, trȕnut (RBČG 975) i Petrića, trȕnit
(StR 371), dakle na Braču i u Splitu. Ostali čakavski rječnici s kojima raspo-
lažemo donose slične oblike drugih etimologija (kojima se na ovom mjestu ne
ćemo baviti) i u drugim značenjima: npr. u Orbanićima kod Žminja trūnȉt ‘sha-
ke (off)’ (ČDO 574), u Funtani trȗniti ‘tresti’ (MFR 81); na Murteru trunȉti
‘gurnuti’ (RGOM 237); na Ižu trūnȉti ‘mrviti, otkidati, s hrpe naokolo razbacati’
(RGI 431); u Selcima na Braču i na Krku trūnȉt ‘otresati’; ‘kidati klice na bilj-
kama ili pupove na grančicama’ (RSG 378; PČR 250), pa je moguće da su se
upravo navedeni glagoli (koji prema našim spoznajama nisu nikada ušli u istro-
rumunjski), prije svega oni koje smo naveli za Istru, u glavi našega ispitanika
pomiješali sa spomenutim standardnim hrvatskim oblikom. No, istini za volju,
ekonomično je i pretpostaviti da su Istrorumunji glagol truni preuzeli u Cetin-
skoj krajini prije nego su krenuli prema otoku Krku i Istri.
1.8. Deblo
U Žejanama cok, -u, -ure, -urle m., u Šušnjevici i Novoj Vasi deblε, -a, -i,
-ile ž., u ostalim južnim selima debla, -a, -i, -ile ž. Potonja dva oblika znače i
‘stablo’.
Byhan je zabilježio déblę (IrG 205), Popovici i Puşcariu deblę (DRI 106; SIr
308), Cantemir deble (TIr 164), Kovačec déblę (IrHR 67 – za Šušnjevicu). Posu-
đeno iz nekog čakavskog idioma: npr. u Brgudu dȅblo, u Čepiću, Čabrunićima i
Ližnjanu dẽblo (IrLA 1724), u Medulinu također dẽblo (OA), na Braču i u Pov-
ljanama na Hvaru dēblȍ (RBČG 176; RGP 81) < prslav. *deblo (SES 81)13.
Za cok v. 1.6.
13  »Pslovan. *deblo je sorodno z *debelъ ‘debel’. Prvotni pomen je torej *’nekaj debelega,
močnega’ (...)« (SES, loc. cit.).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
284
1.9. Kora drveta
U Žejanama kažu skorca, -a, -e, -ele ž., u Šušnjevici i Novoj Vasi korε, -a,
-e, -ele ž., u ostalim južnim selima kora, -a, -e, -ele ž.
Za oblike tipa skorca Maiorescu je zapisao scorţă (VIrR 121), Cantemir
scorţe (TIr 179), Kovačec scórţa (IrHR 173 – za Žejane). Oblik bi mogao biti
domaćeg podrijetla, pogotovo jer sličnih izraza u čakavskim idiomima, barem
prema našim spoznajama, nema. Postoji, prema rječnicima s kojima raspola-
žemo, samo još u dačkorumunjskom: scoárţă (DEX 961) < lat. scŏrtea, REW
7742. Manje je vjerojatno da je posuđen iz nekog mletačkog govora: scorza
(BOE 633), scòrsa (VG 981).14
Oblik tipa kora od autora istrorumunjskih repertoara kojima se služimo do-
nosi samo Kovačec, córa (IrHR 53 – za Brdo). Posuđenica iz nekog čakavskog
govora: npr. kȍra u Brgudu i Čepiću (IrLA 1723), u Svetvinčentu, Čabrunićima,
Valturi, Ližnjanu (ILA 1723), u Medulinu (OA), u Orbanićima kod Žminja (ČDO
469), u Senju (SR 59), na Braču (RBČG 406) < prslav. *kora (HER 332)15.
1.9.1. (O)guliti (o kori)
U Žejanama odelεj (jo odeles), u Šušnjevici (o)ĺupi (jo (o)ĺupeśk), u ostalim
južnim selima (o)ĺupi (jo (o)ĺupes).
U autora ir. repertoara kojima se služimo ne nalazimo odgovarajućih oblika.
Svi su navedeni nazivi posuđeni iz nekog čakavskog govora.
Žejanski se oblik npr. poklapa s čakavskim u Labinu odelìt (RLC 181), u
Pićnu odilìt (PI 75), na Braču odīlȉt (RBČG 579), u Splitu odílit (StR 209), tvo-
renice kojima je u osnovi prslav. *dĕlъ ‘dio’ (SES 83, s. v. dẹ̄l).
Ostali nazivi odgovaraju npr. čak. u Vodicama ļȗpiti (ID 189, s. v. ļupȉna), u
Orbanićima kod Žminja lūpȉt, ulūpȉt (ČDO 484), u Boljunu lūpȉt, olūpȉt (RBG),
u Labinu i Pićnu lupìt (RLC 147; PI 60), olupìt (RLC 183; PI 76), u Funtani
lȗpiti (MFR 46), u Belom na Cresu lupȉt (BBT 207), olupȉt (BBT 277), u Ru-
kavcu i Crikvenici lūpȉt (RČGR 144; CB 57), olūpȉt (RČGR 189) < prslaven.
*o (SES 390) + *lupiti (SES 313).
14  Iste su etimologije i tal. scòrza [»Lat. scortea(m) ‘pelliccia’, f. sost. di scorteus ‘di pe-
lle, di cuoio’ (da scortum ‘pelle, cuoio’, da avvicinare a corium ‘cuoio’).« (DELI-cd)] i istriotski
u Rovinju s’kursa, u Balama, Vodnjanu i Galižani ś’korśa, u Fažani š’kortsa, u Šišanu š’kursa
(ILA 1723).
15  »Pslovan. *(s)kori, rod. (sc. genitiv) *(s)korьję ‘nekaj koži podobnega’, je izpeljano iz
pslovan. *(s)kora ‘(odrta) koža, (neustrojeno) usnje’. Beseda je prvotno pomenila *’rezanje, stri-
ženje’, nato *’kar je odrezano’ in končno ‘koža’.« (SES 574).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
285
1.9.1.1. Mezgra (sok koji se stvara ispod kore)
U Žejanama mezga, -a, -e, -ele ž., u Jesenoviku, Letaju, Trkovcima, Zan-
kovcima i Mihelima åpa, -a, -e, -ele ž., u Novoj Vasi, Brdu, Škabićima i Kostr-
čanu sok, -u, sok, -i m.
Premda žejanski oblik odgovara čakavskima [npr. u Brgudu mȅzga (IrLA
1733), u Orlecu na Cresu mẽzdra i mȅzdra (ČDOC 297), u Belom na Cresu
mȅzga i mȅzgra (BBT 223), u Rukavcu mēzgȁ (RČGR 159), u Novom Vino-
dolskom mezgrȁ (RČGNV 134), na Braču mēzdrȁ i mēzgrȁ (RBČG 471), na
Grobinštini mezdrȁ (GG 367), u Visu mezgrâ (LVJ 290) < prslav. *mĕzga (SES
339)], ipak, radije nego posuđenicom iz čakavskoga držimo da ga je ekono-
mičnije tumačiti kao izvorni [dr. mzgə (IrLA 1733 – za Rudnu Glavu), mâzgă
(DEX 615); ar. mâzgă (DELR 527, s. v. mậzgă)], uz prilagodbu ə  e pod utje-
cajem čakavskih oblika tipa mezga.
Oblik åpa znači ‘voda’, ovdje je značenje preneseno i na mezgru.16 Domaća
riječ. U Šušnjevici i Novoj Vasi åpε, -a, -e, -ele ž., u ostalim mjestima åpa, -a,
-e, -ele ž. Byhan je zapisao pę (IrG 297), Popovici åp (DRI 89), Puşcariu åpę,
Cantemir ŭápe (TIr 157), Sârbu i Fraţilă åpa (DIr 187), Kovačec åpę za južna
sela i åpa za Žejane (IrHR 23) < lat. aqua, REW 570 > dr. ápă (DEX 50); ápă
(DDAr 116), apã (DarM 34), apâ (DAr 59); mr. ápă i ápu (DMr 24, 25).
Za oblik sok u autora ir. repertoara kojima se služimo odgovarajući oblik nalazi-
mo samo kod Sârbua i Fraţile, sok ‘suc’ (DIr 277). Posuđenica iz nekog čakavskog
idioma: npr. u Funtani sòk ‘sok’ (MFR 70), na Braču sộk ‘hranjiva tekućina u tkivu
biljaka’ (RBČG 879), u Senju sôk ‘sok’ (SR 135) < prslav. *sokъ (SES 591).
1.10. Izdanak stabla
U Žejanama kažu mladica, -a, -e, -ele ž., u Jesenoviku, Letaju, Brdu, Trkov-
cima, Zankovcima i Kostrčanu mlådica, -a, -e, -ele ž., u Škabićima pošivək,
pošivəku, pošivci, pošivci m., u Šušnjevici i Novoj Vasi tirerε grånicε, a u Mi-
helima su nam odgovorili opisno, pošnit-a pošivεj (jo pošives).
Za oblike tipa mladica ekvivalent nalazimo samo u Cantemira: mládice (TIr
171). Riječ postoji kao slavizam i u dačkorumunjskom, mlădíţă (DEX 642), pa
ćemo ir. oblik držati izvornim, prilagođenim (ə  a) prema čakavskim isto-
ga tipa: npr. u Čepiću mladȉca (IrLA 1741), u Labinu i Funtani mladìca (RLC
158; MFR 49), u Medulinu, Orbanićima kod Žminja, na Braču i Povljanama
na Pagu mladȉca (RMG 131; ČDO 492; RBČG 480; RGP 198), izvedenica na
16  Usp. u Čepiću pȕna vȍde (sc. stabla) (IrLA 1733).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
286
-ica od mlad < prslav. *moldъ (SES 347).Termin koji smo zapisali u Škabićima,
pošivək, obradit ćemo zajedno s glagolom pošivεj u sintagmi pošnit-a17 pošivεj
koju smo zabilježili u Mihelima. Ni imenicu ni glagol ne nalazimo u istroru-
munjskim repertoarima kojima se služimo. Riječ je o posuđenicama iz nekog
čakavskog govora, prema distribuciji sjevernijega. Za imenicu potvrdu nalazi-
mo samo za Orbaniće: pošipȁk (ČDO 525), za glagol: u Labinu pošīnut (RLC
2139, u Medulinu pošȉnuti (RMG 184), u nespecijaliziranom značenju u Fun-
tani pošìnuti ‘baciti, odapeti’ (MFR 61), u Pićnu ‘potjerati (stoku), ubrzati’ (PI
88), u Rukavcu pošȉnut ‘potjerati, tjerati’ (RČGR 218). Autor potonjega rječ-
nika Franjo Mohorovičić uz navedeni glagol donosi i njegov nesvršeni oblik
pošīvȁt i to bi zapravo bio tip koji je potaknuo ir. oblike. Etimon je prslav. *po-
(SES 457) + *ši(b)nôti (SES 633, s. v. šíniti).
Sintagma tirerε grånicε doslovce znači ‘mlada granica’. Prvi je elemenat
domaći: u Žejanama, Mihelima i Kostrčanu smo zapisali tirer, tirera, tirero;
tire
ri, tirere, tireri, u Šušnjevici tirar, tirarε, tiraro; tirari, tirare, tirari, u No-
voj Vasi tirər, tirərε, tirəro; tirəri, tirəre, tirəri, u Jesenoviku, Letaju i Zankov-
cima tirər, tirəra, tirəro; tirəri, tirəre, tirəri, u Brdu, Škabićima i Trkovcima
tirar, tirara, tiraro; tirari, tirare, tirari. Maiorescu ima tirer, tireră (VIrR 126),
Byhan tírer (IrG 360), Popovici tirer, - (DRI 158), Puşcariu tirar, -ę (SIr 327),
Cantemir tirer, -e (TIr 183), Sârbu i Fraţilă tirer, -a (DIr 288), Kovačec za Šuš-
njevicu i Novu Vas tírar, tírare, u Šušnjevici i tírerę, za Žejane tírer, tírera
(IrHR 197). Domaća riječ: dr. tấnăr (DEX 1076); ar. tínir, -ră (DDAr 1035), ti-
nir, tinirã (DArM 528); mr. tínir, -ă (DMr 295) < lat. tĕner, REW 864518. Dru-
gi je posuđen iz nekog čakavskog govora (v. 1.13.2.1.).
1.11. Pupoljak stabla
U Žejanama pupək, pupəku, pupki, pupki m., Šušnjevici, Brdu i Škabićima
pup, -u, -ure, -urle bg., u ostalim južnim selima pup, -u, -, -i m.
Popovici navodi pup (DRI 142), Kovačec pup (IrHR 161). Posuđeno iz ne-
kog čakavskog govora: npr. u Brgudu pȕpak, u Čepiću pȕp (IrLA 1734), po-
tonje i u Svetvinčentu, Čabrunićima, Valturi i Ližnjanu (ILA 1734), u Labinu
17  Prošlo vrijeme glagola pošni: u Šušnjevici posni (jo posneśk), u Letaju i Škabićima pošńi
(jo pošńes), u ostalim mjestima pošni (jo pošnes), u Žejanama i pošńi (jo pošńes). Byhan ima
poŝní (IrG 313), Popovici poşni (DRI 139), Puşcariu posńí (SIr 321), Cantemir poşní (TIr 176),
Sârbu i Fraţilă poşni (DIr 257), Kovačec poşńí i poşní, za Žejane (IrHR 153). Posuđeno iz nekog
čakavskog govora: npr. u Labinu pošnēt (RLC 214) < prslav. *počęti (SES 458) > u Medulinu
počȇti (RMG 178), u Funtani pocȋeti (MFR 59).
18  Puşcariu rekonstruira vlat. *tĕnĕrus (EWRS-LE 1734), što preuzima i Cioranescu: »Lat.
tĕnĕr, por medio de la forma popular *tĕnĕrus.« (DER 8717).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
287
pūpak (RLC 227), u Funtani pùp (MFR 63), u Pićnu pup (PI 94), u Orbanićima
pȗp, pȕpak (ČDO 533), u Medulinu pȕp i pupȁk (RMG 194), na Murteru pȕp
(RGOM 218), na Braču pȕpak (RBČG 788), u Visu púpak (LVJ 477) < prslav.
*pôp, *pôpъkъ (SES 471).
1.11.1. Pupati (o stablu)
U Žejanama su nam rekli pupkεj (jo pupkes), u Šušnjevici pupi (jo pupesk),
u Novoj Vasi pupi (jo pupes), u Mihelima pupεj (jo pupu), u ostalim južnim se-
lima pupεj (jo pupes).
Od autora istrorumunjskih repertoara kojima se služimo samo u Cantemi-
ra nalazimo odgovarajući oblik: pupí (TIr 177). Posuđeno iz nekog čakavskog
idioma: npr. u Čepiću dərvȍ pȕpa (IrLA 1735), u Svetvinčentu i Čabrunićima
pupȁti (ILA 1735), u Orbanićima pȕpat (ČDO 533), u Medulinu pupȁti (RMG
194). Dalje vidi 1.11.
1.12. Bijelj (mladi sloj drveta)
U Žejanama mezga, -a, -e, -ele ž., u Šušnjevici mozgu (mozək, mozəku,
mozgure, -urle bg.) de deblε, u Novoj Vasi mozgu (mozək, -mozəku, mozgi,
mozgi, m.) de stəblε, u Zankovcima irima (irima, -a, -e, -ele ž.) de stəbla, u
ostalim južnim selima mozgu (mozək, mozəku, mozgi, mozgi m.) de stəbla, u
Jesenoviku i mozgu de lεmna.
Žejanski je naziv isti kao i za mezgru (v. 1.9.1.2.), a ostali su hibridne sinta-
gme koje doslovce znače ‘mozak/srce od19 stabla’.
U ovom ćemo odjeljku obraditi izraze za mozak i srce. Nazivi tipa mozgu
[samo Sârbu i Fraţilă donose mozac (DIr 230)] posuđeni su iz nekog čakavskog
govora: npr. u Svetvinčentu, Valturi i Ližnjanu mȍzak (ILA 283), isto u Brgudu
(IrLA 283), Medulinu (OA), Orbanićima (ČDO 494) i na Braču (RBČG 491),
u Funtani mòzak (MFR 50)20 < prslav. *mozgъ (SES 357, s. v. mọ̑zeg). Prvi dio
zankovačke sintagme domaći je: u Žejanama smo zabilježili jirima, -a, -e, -ele
19  ir. de (u svim mjestima): de (VIr 103; IrG 204; DRI 106; SIr 308; TIr 164; DIr 205; IrHR
66) < lat. de, REW 2488 > dr. de (DEX 262); ar. di (DDAr 382; DArM 191); mr. di (DMr 107).
20  Za mozak je, barem prema našim anketama, u ir. govorima uglavnom u uporabi množin-
ski oblik: u Šušnjevici smo zapisali mozĺani i mozĺane, u ostalim mjestima možĺani. Kovačec
za Šušnjevicu donosi móžl’ani (IrHR 120), dok Byhan i Popovici imaju jedninski oblik gornje-
ga: móẑl’en (IrG 280), odnosno mojĺen (DRI 127). Sve čakavizmi: npr. u Čepiću i Svetvinčentu
mȍždani (IrLA 283; ILA 283), isto u Medulinu (RMG 133), u Čabrunićima mȍžljeni (ČDO 494),
u Senju možjãni (SR 78), na Braču mȍžjoni (RBČG 491), u Splitu mȍžjani (StR 186), u Pićnu
mòžljen, mòžljeni (PI 66), u Labinu mōžljen (RLC 161).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
288
ž., u Šunjevici jirimε, -a, -e, -ele ž., u Novoj Vasi irimε, -a, -e, -ele ž., u Jeseno-
viku irime, -a, -e, -ele ž., u Brdu jirime, -a, -e, -ele ž., u ostalim južnim selima
irima, -a, -e, -ele ž. Maiorescu ima irimă (VIrR 109), Byhan írimę (IrG 233),
Popovici irim (DRI 117), Puşcariu írimę (SIr 312), Sârbu i Fraţilă irima (DIr
219), Kovačec za Šušnjevicu írimę, za Žejane írima (IrHR 96) < lat. anĭma,
REW 475 > dr. ínimă (DEX 492); ar. ínimă (DDAr 576), inimã (DArM 291),
ínimə (ADK 222); mr. íńămă, íńimă (DMr 156).
Za stəbla i lεmna 1., za deblε 1.8.
1.13. Krošnja
U Žejanama γərmu (γərm, -u, -ure, -urle m.) de stəbla, u Šušnjevici fråskele,
u ostalim južnim selima grånele.
Imenice fråskele i grånele množinski su oblici od fråskε, odnosno gråna (v.
1.13.2.)21.
Za stəbla v. 1., za de bilj. 19.
1.13.1. Rašlje
U Žejanama kažu rasuha, -a, -e, -ele ž., u Zankovcima råsuha, -a, -e, -ele ž., u
Šujevici, Jesenoviku, Brdu i Trkovcima kornele, u ostalim južnim selima kornile.
Nazive tipa rasuha ne nalazimo u istrorumunjskim repertoarima kojima se
služimo. Posuđeno iz nekog čakavskog govora. U čakavskim repertoarima na-
lazimo jako malo potvrda za ovu riječ, a i nađene imaju samo specijalizirano
značenje22: npr. u Korčuli rȁsoha ‘drvena naprava na kojoj se pile kraći i krivi
balvani’ (RGGK-cd), u Blatu na Korčuli rasoha ‘blatski posjed (Bašćina), ali i
alat u kojem se pilaju manji i krivi komadi drva u brodogradnji’ (RB 73), u Be-
tini i Korčuli râsoha ‘veća drvena rašljasta stezaljka u kojoj se pile trupci u da-
ske s pomoću velike pile’ (BB 207), na Braču rasȍha ‘dolina na početku svoje-
ga razdvajanja’ (RBČG 799), u Vrgadi Rȁsohe ‘1. ime otoku; 2. ime rtu’ (RGV
178) < prslav. *orz(ъ) (SES 524) + *soxa (SES 590). Za rasoha – rasuha usp.
rasuhe ‘pl. rogļe, račve, rašļe; furca’ (ARJ XIII/349).
Nazivi kornele, kornile množinski su oblici od korn ‘rog’: u Žejanama
korn, -u, -e, -ele m., u Šušnjevici, Novoj Vasi, Jesenoviku i Letaju korn, -u,
21  Množinski oblik od grana u mnogim istarskim čakavskim govorima označava krošnju:
npr. u Čabrunićima i Valturi grâne (ILA 1728), u Čepiću grãne (IrLA 1728).
22  Osnovna značenja: rasoha ‘drvo, stablo na dva kraka, roga, sa dvije grane ili sa dva
ogranka; grana na dva roga; grana uopće’ (ARJ XIII/158).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
289
-e, -ele bg., u Jesenoviku i korn, -u, korn, korni m., u ostalim južnim mje-
stima korən, korənu, korni, korni m. Domaća riječ. Maiorescu, Popovici,
Puşcariu, Cantemir, Sârbu i Fraţilă i Kovačec navode corn (VIrR 101; DRI
100; SIr 307; DIr 200; IrHR 53), Byhan korn (IrG 247) < lat. cŏrnu, REW
2240. > dr. corn (DEX 228), kuorn (IrLA 1727); ar. córnu (DDAr 307), cor-
nu (DArM 145; DAr 297), kórnu (ADK 227); mr. córn (DMr 77). Naš je ter-
min vjerojatno kalkiran prema čakavskom: npr. u Čepiću roščȉi ‘krošnja’
(IrLA 1727).
1.13.2. Grana
U Žejanama γråna, -a, -e, -ele ž., u Šušnjevici i Novoj Vasi grånε, -a, -e,
-ele ž., u ostalim južnim selima gråna, -a, -e, -ele ž., u Šušnjevici i fråskε, -a,
-e, -ele ž.
Nazivi tipa grana [Byhan ima grnę (IrG 226), Popovici grån (DRI 113),
Cantemir gráne (TIr 167), Kovačec za Šušnjevicu grånę, za Žejane γråna
(IrHR 86)] posuđeni su iz nekog čakavskog govora: npr. u Čabrunićima, Valtu-
ri i Ližnjanu grâna, u Svetvinčentu grân (ILA 591), u Čepiću i Medulinu grãna
(IrLA 1738; RMG 74), u Orbanićima kod Žminja grân i grānȁ (ČDO 449), u
Funtani grâna (MFR 32), u Senju grānȁ (SR 36), na Braču grōnȁ (RBČG 270)
< prslav. *grana/*granъ/*granь (HER 243).
Naziv koji smo čuli u Šušnjevici, fråskε (samo Puşcariu navodi fråskę (SIr
310) ali u značenju ‘jasen’, no mislimo da je dao krivo značenje – v. 143.), mle-
tacizam je koji je u ir. ušao preko nekog čakavskog govora: npr. u Orbanići-
ma kod Žminja frȁška (ČDO 443), u Funtani fràške (mn.) ‘tanke grane za va-
tru’ (MFR 30), u Medulinu frȁška ‘tanje granje s lišćem’ (RMG 65), u Bolju-
nu ‘grana s lišćem’ (RBG), frȁška u Dubrovniku ‘grančica od drveta sa lišćem
što visi nad vratima u krčmama’, u Potomju ‘suho granje crnogorice’; u Kući-
štu ‘suho granje za gorivo’ (SKOK III/24, s. v. praska)23 < mlet. frasca (BOE
286; VG 401), fràsca (DDP 115). Oko krajnjeg etimona etimolozi se ne sla-
žu. Skok, npr., navodi manje-više sve dotadašnje prijedloge i zaključuje: »Sve
same puste kombinacije.« (SKOK, loc. cit.), dok Bezlaj glede sln. frâska ‘drač-
je’24 nema dvojbi: »Izposojeno iz it. frasca, ben. frasca »olupljena veja«, pl.
23  Usp. u Vrgadi fraškũn ‘kod mreža od ludra kiće (granje) privezano, da plaši ribu’ (RGV
56); isto na Murteru ludra ‘mreža od konopa paš i po visine na kojoj je privezano granje ili po-
stavljene bijele dašćice za plašenje ribe’ (RGOM 87).
24  frâska ‘Reisig’ (MtP-cd). Riječ je poznata i u slovenskim istarskim govorima: npr. u Sve-
tom Antonu kod Kopra ‘fraske ‘odsekane zelene veje’ (NSSA 37), a i u istriotskom, kao ‘grana’:
u Vodnjanu i Galižani f’raśka, u Fažani i Šišanu f’raška (ILA 1738).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
290
frasche »dračje« iz lat. *virasca »veja« (Meyer-Lübke, 9360)« (ESSJ I/131).
Kao zaključak navest ćemo Paola Zollija koji za tal. frasca iznosi vlastitu pret-
postavku »Prob. vc. d’orig. preindeur.«, a za ostala mišljenja upućuje na dru-
ge autore (DELI-cd).
1.13.2.1. Suha grančica
U Žejanama uskåta γrånica, u Šušnjevici i Novoj Vasi uskåta grånicε, u
Mihelima uskåta grånčica, u ostalim južnim selima uskåta grånica.
Prvi dio navedenih sintagmi domaći je pridjev u značenju ‘suh’: u Šušnje-
vici i Novoj Vasi zapisali smo uskåt, uskåtε, uskåto; uskåc, uskåte, uskåc, u
ostalim mjestima uskåt, uskåta, uskåto; uskåc, uskåte, uskåc. Maiorescu na-
vodi uscat, uscată (VIrR 127), Byhan uskǫt (IrG 377), Sârbu i Fraţilă uscåt, -e
(DIr 294), Kovačec uskåt (IrHR 208). Riječ je zapravo o participima glagola
uscå: u Šušnjevici smo čuli uśkå (jo usku), u ostalim mjestima uskå (jo usku).
Byhan je zapisao usk (IrG 376), Popovici i Puşcariu uscå (DRI 163; SIr 328),
Cantemir uscá (TIr 184), Sârbu i Fraţilă uscå (DIr 294), Kovačec uscå i uscå
se (IrHR 208) < lat. exsūcāre, REW 3073 > dr. uska (jo usk) (IrLA 1047), uscá
(DEX 1141); ar. usúc (DDAr 1095), usuc (DArM 559); mr. usc (DMr 319).
Drugi je dio sintagmi čakavizam, umanjenica na -ica/-čica od grana (v. 1.13.2.):
npr. u Brgudu sȕha grȁnčica, u Čepiću sȕha grȁnčica (IrLA 1729), u Svetvinčentu
sȗxa grânčitsa, u Čabrunićima sũxa grânčitsa (ILA 1729). Puşcariu ima gråniţę
(SIr 311), Kovačec za Šušnjevicu gråniţę, za Žejane γråniţa (IrHR 86).
1.13.2.2. Odrezati (o grani)
U Žejanama otseči (jo otsečes), u Jesenoviku odseči (jo odsečes), u ostalim
južnim selima taĺå (jo tåĺu).
Za glagole tipa otseči Cantemir donosi oţeci (TIr 174), Kovačec oţečí (IrHR
140). Riječ je o posuđenicama iz nekog čakavskog idioma: npr. u Pićnu otsìć
(PI 79), u Belom na Cresu otsȅć (BBT 288), na Grobinštini odsȉć (GG 432), u
Senju i na Braču osȉć (SR 96; RBČG 616), u Medulinu osȉći (RMG 161) < pr-
slav. *ot- (SES 398, s. v. od) + *sĕt’i (SES 558, s. v. sẹ́kati).
Oblik taĺå domaći je: Maiorescu navodi tai, a tăiá, tăiat (VIrR 125), By-
han tal’ (IrG 358), Popovici taĺå (DRI 157), Puşcariu tal’å (SIr 326), Cante-
mir tal’á (TIr 182), Sârbu i Fraţilă tal’å (DIr 287), Kovačec tal’å (IrHR 194)
< lat. taliāre, REW 8542.2. > dr. tăiá (DEX 1073); ar. tal’ĭŭ (DDAr 1019), talj
(DArM 518), tal’u (ADK 253); mr. tal’ (DMr 288).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
291
1.13.2.3. Ogoliti (o grani)
U Žejanama oγoli (jo oγoles), u Šušnjevici oĺupi (jo oĺupeśk), u Novoj Vasi
i Trkovcima oteši (jo otešes), u Letaju i Brdu okreši (jo okrešes), u ostalim juž-
nim selima oĺupi (jo oĺupes), u Škabićima i ogoli (jo ogoles).
Svi su navedeni glagoli čakavskog podrijetla (ne nalazimo ih u pisaca istro-
rumunjskih repertoara kojima se služimo): npr. u Boljunu ogolȅt (RBG), na
Braču ogolȉt (RBČG 587) – izvedenice od ‘gol’ < prslav. *o (SES 390) + *golъ
(SES 148, s. v. gȍl); u Čepiću okresȁt (IrLA 1739) < prslav. *o (SES 390) +
*kresati (SES 272, s. v. kresáti); u Boljunu otesȁt (RBG) < prslav. *o (SES
390) + *tesati (SES 664, s. v. tesáti). Za oĺupi v. 1.9.1.
1.13.3. List
U Žejanama pεna, -a, -e, -ele ž., u Šušnjevici frunźε, -a, -e, -ele ž. i foĺe,
-a, foĺ, -ile ž., u Novoj Vasi i Zankovcima foĺε, -a, foĺ, -ile ž., u Letaju foĺa, -a,
-e, -ele ž., u Mihelima i Kostrčanu foĺe, -a, foĺ, -ile ž., u ostalim južnim selima
foĺa, -a, foĺ, -ile ž.
Žejanski naziv pεna [Kovačec za Žejane ima pna (IrHR 145), Sârbu i Fraţi-
lă pęna (DIr 248)] nije jednostavan ni semantički ni fonološki. Odgovara do-
duše dr. pánă (DEX 743); ar. peánă (DDAr 835), peanã (DArM 409); mr.
peánă (DMr 218) – sve u značenju ‘pero (u ptica); pero (za pisanje)25’ [< lat.
pĭnna, REW 6514)], no prema glasovnim zakonima istrorumunjskoga treba-
lo bi biti *pεra, koje je, vjerojatno, pod utjecajem (istro)mlet. [npr. pena (VG
758, BOE 488)] promijenilo -r- u -n-26 radi izbjegavanja homonimije (npr. per
‘vlas, kosa’)? Osnovno bi značenje riječi bilo ‘pero (u ptice)’, a prijelaz znače-
nja možemo objasniti preko čakavskih oblika gdje imenice tipa pero mogu zna-
čiti i ‘list’: npr. u Brgudu pȇro (IrLA 1726), u Vodicama pȅro (ID 198), u Be-
lom na Cresu, u Senju, na Braču perȍ (BBT 304; SR 102; RBČG 648), u Blatu
na Korčuli pero (RB 63) < prslav. *pero (SES 437).
Za nazive tipa foĺa [Maiorescu navodi foliă (VIrR 105), Byhan fól’e (IrG
217), Popovici foĺ (DRI 110), Cantemir fól’e (TIr 166), Sârbu i Fraţilă fol’a
(DIr 213), Kovačec za južna sela fól’e (IrHR 80)] nije lako odrediti neposrednu
etimologiju. Mogli su biti preuzeti izravno iz knjiž. tal. jezika (u Šušnjevici je
sve do konca II. svjetskoga rata djelovala talijanska osnovna škola): tal. foglia
25  Oba značenja postoje i uz žejanski oblik.
26  A moglo bi biti i izravno preuzimanje iz mletačkoga, što je doduše, po našem mišljenju,
manje ekonomično.
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
292
(DLI-cd) < »lat. tardo folia(m), dal pl. di folium ‘foglio, foglia’ (...)« (DELI-cd).
Nadalje, mogli su ući i preko mletačkoga [npr. fogia (BOE 77; VG 387), foia
(VG 388), fòia (DDC 80; DDP 112)] s promjenom (analogijom prema sličnim
ir. riječima) -j-  -ĺ-, a i izravno iz čakavskoga: u Pićnu fòlja ‘list’ (PI 33)27.
Šušnjevski termin frunźε [Maiorescu bilježi frunză (VIrR 106), Byhan
frȗnzę (IrG 220), ostali nemaju] domaćeg je podrijetla: dr. frunʒə (IrLA 1726),
frúnză (DEX 401), ar. frúndză (DDAr 473), frãndzã (DArM 240) frnʒə (ADK
216); mr. frúnză (DMr 131) < lat. frŏndia, REW 3530.
1.13.3.1. Listić
U Žejanama mika pεnica, u Šušnjevici i Novoj Vasi foĺicε, -a, -e, -ele ž., u
Novoj Vasi i mika foĺε, u Zankovcima i Mihelima mika foĺica, u ostalim juž-
nim selima foĺica, -a, -e, -ele ž.
Nazivi tipa foĺica umanjenice su na -ica od foĺa (v. 1.13.3.). Ostala tri ter-
mina sintagme su u značenju ‘mali list’, odnosno, pleonazam, ‘mali listić’. Za
pεnica v. 1.13.3.
U ovom nam odjeljku ostaje obraditi samo domaći pridjev mik ‘mali’: u
Šušnjevici smo zabilježili mik, mikε, miko; mic, mic i mike, mic, u Novoj Vasi
mik, mikε, miko; mič, mič, mič, u ostalim mjestima mik, mika, miko; mič, mič,
mič. Byhan ima mik, míkę, mits, míke (IrG 276), Puşcariu mic, mikę (SIr 315),
Popovici mic, -ę (DRI 125), Maiorescu mic, mică, mn. mici, mice (VIr 134),
Cantemir mic, -che (TIr 171), Sârbu i Frăţilă mic, -a (DIr 228), Kovačec mic,
míkę, mič za južna sela, mic, míkę, miţ za Šušnjevicu i mic (mícu), míca, mič za
Žejane (IrHR 116) < lat. *miccus, DER 5252 > dr., mr. mic, -ă (DEX 628, DMr
189); ar. n’ic, n’ícă (DDAr 796).
1.13.3.2. Uveli listovi
U Žejanama vele uvenite pεne, u Letaju foĺele uvenite, u Škabićima zevenite
foĺ, u Mihelima uvenite fuoĺ, u ostalim južnim selima foĺile uvenite.
U ovom ćemo odjeljku obraditi pridjevske dijelove sintagmi (za foĺ(ile) v.
1.13.3.): u Šušnjevici i Novoj Vasi zapisali smo uvenit, -ε, -o; uvenic, uvenite,
uvenic, u Škabićima zevenit, -a, -e; zevenic, zevenite, zevenic, u ostalim mje-
27  Čakavski nazivi tipa foj i mn. foji [mletacizmi koji potječu od: foio ‘foglio, giornale’ (VG
388), fòio ‘foglio; giornale’ (DDC 81) < lat. fŏlium, REW 3415] u čakavskim govorima označu-
ju ‘novine’ [npr. u Orbanićima fȍji i fȍlji (ČDO 442), u Medulinu i Kukljici fȍj (RMG 6; RGK
67), u Rukavcu fôj (RČGR 75)].
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
293
stima uvenit, -a, -o; uvenic, uvenite, uvenic, u Jesenoviku i Letaju i uvenit, -a,
-o; uvenit, uvenite, uvenit. Riječ je zapravo o participima glagola uveni, zeve-
ni: u Šušnjevici uveni (jo uvenes), u Škabićima zeveni (jo zevenes), u ostalim
mjestima uveni (jo uvenes). U autora istrorumunjskih repertoara kojima se slu-
žimo nalazimo samo pridjev tipa uvenit: Byhan ima uvenít, tę (IrG 377), Popo-
vici uvenit, - (DRI 163). Posuđeno iz nekog čakavskog govora: npr. u Belom
na Cresu uvȅnut (BBT 506), diljem Istre uvȇnut(i) (OA) < stslav. *u- (SES 694)
/ *za- (SES 735)28 + *vę(d)nôti (SES 711, s. v. venẹ́ti).
1.13.3.3. Otpalo lišće
U Šušnjevici su nam rekli frunźele kazute, u Žejanama vele kazute pεne,
u Letaju foĺele kazute, u Mihelima kazute fuoĺ, u ostalim južnim selima foĺi-
le kazute.
Obradit ćemo pridjevske dijelove sintagmi (za foĺ(ile) i frunźele v. 1.13.3.).
Riječ je o participu domaćega glagola kadε: u svim smo mjestima zapisali kadε
(jo kådu). Byhan ima kad (IrG 235), Popovici cadè֖ (DRI 95), Puşcariu cad
(SIr 305), Cantemir cáde (TIr 160), Sârbu i Fraţilă cadę (DIr 195), Kovačec
cad (IrHR 44) < lat. *cadēre, REW 1451.2. > dr. cădeá (DEX 148), ar.; mr.
cad (DDAr 236; DArM 112; DMr 53).
2. Zaključak
U obrađenoj građi prevladavaju posuđenice iz čakavskih govora. Domaćih
je riječi 14, no za neke se to ne može s potpunom sigurnošću utvrditi jer se u
potpunosti, i na planu izraza i na planu sadržaja, poklapaju s čakavskim ekvi-
valentima – u tim smo slučajevima redovito pretpostavili da je riječ o izvornom
obliku koji se (uglavnom) neznatno promijenio (moguće i na oba plana) pod
utjecajem čakavskoga (npr. mezga – 1.9.1.2.). Izravnih posuđenica iz (istro)
mletacizama nema, svi su ušli preko nekog čakavskoga govora, no ni to nije
uvijek moguće nedvosmisleno utvrditi.
28  Promjena a e normalna je u južnim ir. govorima. Za ze- + veni usp. sln. zvenéti ‘uvenu-
ti, povenuti’ (SSKJ-cd) i u Medulinu zavenȕti ‘zavinuti, uganuti nogu’ (RMG 269).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
294
Literatura:
ADK – Golab, Zbigniew 1984. The Arumanian Dialect of Kruševo in SR Mace-
donia, SFR Yugoslavia. Skopje: Makedonska akademija na naukite i umet-
nostite.
ARJ – Rječnik hrvatskoga ili srpskoga jezika, I–XXIII. Zagreb: HAZU (tada
JAZU), 1880.–1976.
BB – Filipi, Goran 1997. Betinska brodogradnja. Etimologijski rječnik pučkog
nazivlja. Šibenik.
BBT – Velčić, Nikola 2003. Besedar Bejske Tramuntane. Mali Lošinj – Beli –
Rijeka.
BOE – Boerio, Giuseppe 1971. Dizionario del dialetto veneziano. Milano: Mar-
tello Editore, (pretisak mletačkoga izdanja iz 1856.).
ČDO – Kalsbeek, Janneke 1998. The Čakavian Dialect of Orbanići near Žminj
in Istria. Amsterdam – Atlanta: Editions Rodopi B. V.
ČDOC – Houtzagers, Hubrecht Peter 1953. The Čakavian Dialect of Orlec
on the Island of Cres. Amsterdam.
DArM – Cuvata, Dina 2006. Dictsionar armãnescu – machidunescu. Skopje.
DDAr – Papahagi, Tache 1963. Dicţionarul dialectului aromîn. Bukurešt: Edi-
tura Academiei Republicii Populare Romîne.
DDC – Manzini, Giulio; Luciano Rocchi 1995. Dizionario storico fraseologico
etimologico del dialetto di Capodistria. Trst – Rovinj: Unione Italiana Fiu-
me – Università Popolare di Trieste.
DDP – Orbanich, Pino; Barbara Buršić Giudici 2009. Dizionario del dialetto
di Pola. Rovinj – Fiume – Trieste – Pula: Centro di ricerche storiche – Uni-
one italiana – Università popolare – Società di studi e ricerche Mediteran.
DEI – Battisti, Carlo; Giovanni Alessio 1975. Dizionario etimologico italia-
no. Firenca.
DELI-cd – Cortelazzo, Manlio; Paolo Zolli 1999. Dizionario Etimologico
della Lingua Italiana. Bologna.
DELR – Vinereanu, Mihai 2008. Dicţionar etimologic al limbii române. Bucu-
reşti: Alcor Edimpex.
DER – Cioranescu, Alejandro 1966. Diccionario etimologico rumano. Ma-
drid: Tenerife.
DEX – Dicţionarul explicativ al limbii române. Bukurešt: Univers Enciclope-
dic, 1998.
DIr – Sârbu, Richard; Vasile Fraţilă 1998. Dialectul istroromân. Temišvar:
Editura Amarcord.
DLI-cd – Devoto, Giacomo; Gian Carlo Oli 2002. Dizionario della lingua ita-
liana. Firenze: Le Monnier.
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
295
DMr – Capidan, Theodor. Meglenoromâni III, Dicţionar meglenoromân. Bu-
kurešt, bng.
DRI – Popovici, Josif 1909. Dialectele romîne, IX: Dialectele romîne din Istria,
partea a 2A (texte Ei glosar). Halle A. D. S.: Editura autorului.
ESSJ – Bezlaj, France 1977., 1982., 1995., 2005., 2007. Etimološki slovar slo-
venskega jezika, I–V. Ljubljana: SAZU.
EWRS-LE – Puşcariu, Sextil 1905. Etymologisches Wörterbuch de rumäni-
schen Sprache: I. Lateinisches Element. Heidelberg: Carl Winter’s Univer-
sitätsbuchhandlung.
GG – Lukežić, Iva; Sanja Zubčić 2007. Grobnički govor XX. stoljeća (gramati-
ka i rječnik). Rijeka: Katedra Čakavskog sabora Grobinšćine.
HER – Gluhak, Alemko 1993. Hrvatski etimološki rječnik. Zagreb.
ID – Ribarić, Josip 2002. O istarskim dijalektima. Pazin.
ILA – Filipi, Goran; Barbara Buršić Giudici 1998. Istriotski lingvistički atlas.
Pula: Znanstvena udruga Mediteran.
IrG – Byhan, Arthur 1899. Istrorumänisches Glossar. Iahresbericht des Insti-
tuts für rumänische Sprache, IV, Leipzig, 174–396.
IrHR – Kovačec, August 1998. Istrorumunjskohrvatski rječnik s gramatikom i
tekstovima. Pula: Znanstvena udruga Mediteran.
IrLA – Filipi, Goran 2002. Istrorumunjski lingvistički atlas / Atlasul Lingvistic
Istroromân / Atlante Linguistico Istrorumeno. Pula.
LVJ – Roki Fortunato, Andro 1997. Libar viškiga jazika. Toronto: vlastita
naklada.
MFR – Selman, Alexander 2006. Mali funtanjanski rječnik. Funtana: vlasti-
ta naklada.
MtP-cd – Pleteršnik, Maks 2006. Slovensko-nemški slovar (1894-1895) –
trans
literirana izdaja, izdanje na CD-u. Ljubljana.
NSSA – Jakomin, Dušan 1955. Narečni slovar Sv. Antona pri Kopru. Trst.
OA – osobne ankete.
PČR – Turčić, Branko 2002. Sedmoškojani. Prvi čokavski rječnik. Rijeka.
PI – Ružić Sudčev, Šime 1999. Pićan i pićònski idiomi. Pula: C.A.S.H.
RB – Bačić Fratrić, Ante 1988. Rječnik blatskog govora hrvatskog jezika na
književni jezik rastumačen. Blato: vlastita naklada.
RBČG – Šimunović, Petar 2009. Rječnik bračkih čakavskih govora. Zagreb:
Golden marketing – Tehnička knjiga.
RBG – Francetić, Ivan. Rječnik boljunskih govora (rukopis s konca pedese-
tih, početka šezdesetih godina 20. st. u vlasništvu Sveučilišne biblioteke u
Puli, trenutno se nalazi na Odjelu za humanističke znanosti Sveučilišta “Ju-
raj Dobrila” u Puli).
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
296
RČGNV – Sokolić-Kozarić, Josip M.; Gojko M. Sokolić-Kozarić 2003.
Rječnik čakavskog govora Novog Vinodolskog. Rijeka – Novi Vinodolski.
RČGR – Mohorovičić-Maričin, Franjo 2001. Rječnik čakavskog govo-
ra Rukavca i bliže okolice. Rijeka – Opatija – Matulji: Adamić – Katedra
čakavskog sabora Opatija.
REW – Meyer-Lübke, Wilhelm 1972. Romanisches etymologisches Wörterbuch.
Heidelberg.
RGGK-cd – Kalogjera, Damir; Mirjana Svoboda; Višnja Josipović 2008.
Rječnik govora grada Korčule. Zagreb, (CD izdanje).
RGI – Martinović, Žarko 2005. Rječnik iškoga govora. Zadar.
RGK – Maričić Kukljičanin, Tomislav 2000. Rječnik govora mjesta Kukljica
na otoku Ugljanu. Zadar: Matica hrvatska.
RGOM – Juraga, Edo 2010. Rječnik govora otoka Murtera. Murter – Šibenik:
Ogranak Matice hrvatske Šibenik – Županijski muzej Šibenik.
RGP – Rječnik govora mjesta Povljane. Zadar, 2004.
RGV – Jurišić, Blaž 1973. Rječnik govora otoka Vrgade, II. Zagreb: JAZU (da-
nas HAZU).
RHJ – Rječnik hrvatskoga jezika. Zagreb, 2000.
RLC – Milevoj, Marijan 2006. Gonan po nase (rječnik labinske cakavice). La-
bin: Mathias Flacius.
RMG – Peruško, Marija 2010. Rječnik medulinskoga govora. Medulin: Men-
dula – Općina Medulin.
RSG – Vuković, Siniša 2001. Ričnik selaškega govora (rječnik dijalekta Selca
na otoku Braču). Split: Laus.
RTCG – Geić, Duško; Mirko Slade Šilović 1994. Rječnik trogirskog cakav-
skog govora. Trogir: Muzej grada Trogira.
SES – Snoj, Marko 1997. Slovenski etimološki slovar. Ljubljana.
SIr – Puşcariu, Sextil 1929. Studii istroromâne, III. Bukurešt: Cvltvra Naţio-
nală.
SKOK – Skok, Petar 1971.–1974. Etimologijski rječnik hrvatskoga ili srpsko-
ga jezika, I–IV. Zagreb: JAZU (danas HAZU).
SR – Moguš, Milan 2002. Senjski rječnik. Zagreb – Senj: HAZU – MH Senj.
SSKJ-cd – Slovar slovenskega knjižnega jezika, izdanje na CD-u. Ljubljana,
bez naznake godine.
StR – Petrić, Željko 2008. Splitski rječnik. Split.
TIr – Cantemir, Traian 1959. Texte istroromîne. Bukurešt: Editura Academiei
Republicii Populare Romîne.
VG – Rosamani, Enrico 1999. Vocabolario giuliano. Trst: LINT.
Goran Filipi: Etimologijska obradba istrorumunjskoga vokabulara koji se tiče stabla
Raspr. Inst. hrvat. jez. jezikosl., knj. 36/2 (2010.), str. 275–297
297
VIr – Maiorescu, Ioan 1996. Itinerario in Istria e vocabolario istriano-rome-
no. Trst: Edizioni Parnaso.
VIrR – Maiorescu, Ioan 1900. Itinerar in Istria şi vocabular istriano-român.
Bucureşti.
Etimologie istrorumene riguardanti il lessico connesso all’albero
Riassunto
Nel presente lavoro viene elaborata la terminologia istrorumena che riguar-
da le parole connesse con il concetto di albero in generale. I vocaboli presen-
tati ed elaborati sono stati raccolti durante le interviste per l’IrLA con le veri-
fiche successive. Accanto alle forme raccolte si riportano anche quelle segna-
te nei repertori istrorumeni a noi disponibili. Ogni espressione viene paragona-
ta alle forme simili nelle parlate ciacave e/o (istro)venete vicine. Le voci appar-
tenenti al corpus rumeno, si paragonano con le forme degli altri tre dialetti ru-
meni (dacorumeno, arumeno e meglenorumeno). La maggior parte del lessico
in questione rappresenta i prestiti dai dialetti croati ciacavi, e solo 14 parole ap-
partengono allo strato nostrano della parlata istrorumena – bisogna però sotto-
lineare che alcuni di questi lessemi non possono essere definiti come nostrani
con assoluta certezza, per il fatto che coincidono perfettamente (sul piano se-
mantico e quello formale) alle parole ciacave corrispondenti. Prestiti diretti dal
(istro)veneto non si riscontrano.
Ključne riječi: istrorumunjski, rumunjski, hrvatski, čakavski, dijalektologija, etimologija
Key words: istroroumenian, roumenian, croatian, chakavian, dialectology, etymology


Istraživanje kvalitete sigurnosti i zdravlja na radu kao osnove za njezinu kontrolu

Skoči na glavni sadržaj
[image] [image]
•
•
•  english
•
Prijava i registracija
Prijava Promjena načina
autentikacije Registracija
•  [image]
•  Navigation
•  1 Početna
•  O Hrčku
•  O Hrčku
○  O Hrčku
○  Interoperabilnost
○  Politike korištenja
○  Savjet Hrčka
○  Kontakt
○  Redovne nadogradnje
•  Časopisi
○  Abecedno
○  Po područjima
•  Za uredništva
○  Posjećenost časopisa
○  Statusi časopisa
○  Upute za administratore časopisa
○  Izajava o otvorenom pristupu
○  Kriteriji uvrštavanja časopisa
○  Prijava časopisa u Hrčak
○  Alati
•  Za autore
○  Prijava radova
○  ORCID identifikator
Sigurnost : časopis za sigurnost u radnoj i životnoj okolini, Vol.
50 No. 3, 2008.
Izvorni znanstveni članak
ISTRAŽIVANJE KVALITETE SIGURNOSTI I ZDRAVLJA NA RADU
KAO OSNOVE ZA NJEZINU KONTROLU
Miran Pavlič [image] orcid.org/0000-0002-0518-3040 ; Klinični
center Ljubljana, Ljubljana, Slovenija [image]
Mirko Markič ; Fakulteta za management Koper, Koper, Slovenija
Puni tekst: hrvatski pdf 200 Kb
str. 227-237
preuzimanja: 1.298
citiraj
Sažetak
Osnovna je namjena istraživanja bila dobiti podatke i informacije o
stajalištima struke o postojećoj kontroli poslovno-organizacijskog
sustava sigurnosti i zdravlja u Republici Sloveniji (RS). U tu smo
svrhu proveli kvantitativno istraživanje na nasumce odabranom
uzorku od 280 izabranih stručnjaka koji su imali različita radna
iskustva na području zaštite na radu. Anketni je upitnik obuhvaćao
šest skupina pitanja kojima smo pokušali od anketiranih dobiti
njihovo najobjektivnije poznavanje kvalitete sigurnosti i zdravlja na
radu. Pored utvrđenih općenitih podataka i informacija o radnim
iskustvima i stručnom statusu, dobili smo ocjenu o stanju kvalitete
sigurnosti i zdravlja u RS, te ocjenu zadovoljstva stanjem sigurnosti
i zdravlja na radu slovenskih radnika i njihovih poslodavaca.
Izrađen je model nacionalnih prioriteta na području sigurnosti i
zdravlja na radu koji bi trebao biti pomoć svima koji sudjeluju pri
planiranju, provedbi i nadzoru tog područja, te se neprekidno trude
povećati kvalitetu života i rada.
Ključne riječi
anketa; poslodavci; posloprimci; kvaliteta; prioritetni model;
poduzeća i druge organizacije; stanje; stručna javnost; sigurnost i
zdravlje; zadovoljstvo
Hrčak ID:
27253
URI
https://hrcak.srce.hr/27253
Datum izdavanja:
7.10.2008.
Podaci na drugim jezicima: engleski
Posjeta: 2.665 *
2021 © Portal hrvatskih znanstvenih i stručnih časopisa - Hrčak
Izjava o pristupačnosti | Politika privatnosti | Kontakt