ples;turistički proizvod;Banja Luka;tradicionalne igre;tri naroda;ples;turistični produkt;Banjaluka;tradicionalni plesi;trije narodi;info:eu-repo/classification/udc/338.48-6:793.31(Banja Luka)(043.2)

UNIVERZA V MARIBORU
FAKULTETA ZA TURIZEM

Anđela Babić

TRŽIŠNO ISTRAŽIVANJE POTENCIJALA ZA
OBLIKOVANJE PLESA KAO TURISTIČKOG
PROIZVODA U BANJA LUCI

Diplomsko delo univerzitetnega študija

Brežice, september 2020

UNIVERZA V MARIBORU
FAKULTETA ZA TURIZEM

Anđela Babić

TRŽIŠNO ISTRAŽIVANJE POTENCIJALA ZA
OBLIKOVANJE PLESA KAO TURISTIČKOG
PROIZVODA U BANJA LUCI

Diplomsko delo univerzitetnega študija

Mentorica: izr. prof. dr. Maja Turnšek

Brežice, september 2020

IZJAVA O AVTORSTVU IN ISTOVETNOSTI TISKANE IN ELEKTRONSKE OBLIKE
ZAKLJUČNEGA DELA

Ime in priimek študent-a/-ke: Anđela Babić
Študijski program: diplomsko delo univerzitetnega študija
Naslov zaključnega dela: TRŽIŠNO ISTRAŽIVANJE POTENCIJALA ZA OBLIKOVANJE PLESA KAO
TURISTIČKOG PROIZVODA U BANJA LUCI
Mentorica: izr. prof. dr. Maja Turnšek

Podpisan-i/-a študent/-ka Anđela Babić
•
izjavljam, da je zaključno delo rezultat mojega samostojnega dela, ki sem ga izdelal/-a ob
pomoči mentor-ja/-ice oz. somentor-ja/-ice;
•
izjavljam, da sem pridobil/-a vsa potrebna soglasja za uporabo podatkov in avtorskih del v
zaključnem delu in jih v zaključnem delu jasno in ustrezno označil/-a;
•
na Univerzo v Mariboru neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam
pravico shranitve avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico
ponuditi zaključno delo javnosti na svetovnem spletu preko DKUM; sem seznanjen/-a, da bodo
dela deponirana/objavljena v DKUM dostopna široki javnosti pod pogoji licence Creative
Commons BY-NC-ND, kar vključuje tudi avtomatizirano indeksiranje preko spleta in obdelavo
besedil za potrebe tekstovnega in podatkovnega rudarjenja in ekstrakcije znanja iz vsebin;
uporabnikom se dovoli reproduciranje brez predelave avtorskega dela, distribuiranje, dajanje v
najem in priobčitev javnosti samega izvirnega avtorskega dela, in sicer pod pogojem, da
navedejo avtorja in da ne gre za komercialno uporabo;
•
dovoljujem objavo svojih osebnih podatkov, ki so navedeni v zaključnem delu in tej izjavi,
skupaj z objavo zaključnega dela;
•
izjavljam, da je tiskana oblika zaključnega dela istovetna elektronski obliki zaključnega dela, ki
sem jo oddal/-a za objavo v DKUM.

Uveljavljam
permisivnejšo
obliko
licence
Creative
Commons:
Priznanje
avtorstva-
Nekomercialno-Brez predelav 4.0 Mednarodna

Datum in kraj: __________________
                Podpis študent-a/-ke: ___________________

ZAHVALA
Zahvaljujem mami i čitavoj porodici na podršci kao i mentorici vanr. prof. dr Maji
Turnšek na pomoći i saradnji.

TRŽIŠNO ISTRAŽIVANJE POTENCIJALA ZA OBLIKOVANJE PLESA
KAO TURISTIČKOG PROIZVODA U BANJA LUCI
U radu se daje kratak osvrt na povezanost plesa i turizma, a poseban akcenat je
stavljen na mogućnost formiranja plesa kao turističkog proizvoda u Banja Luci (u
nastavku BL). Izborom tematike koja ranije nije bila obrađivana u ovakvoj formi na
našim prostorima razmatra se uloga plesa kao izraza preplitanja kulturne istorije tri
naroda Bosne i Hercegovine (u nastavku BiH), na primjeru grada BL. Uočeno je koja
folklorna društava su predstavnici tradicionalnog plesa u BL te da su "Igre iz stare Banja
Luke" jedini oblik povezivanja tri živuća naroda na području grada BL u formi
tradicionalnog plesa. Empirijskom analizom podataka dobijenih putem intervjuisanja
došlo se do zaključka kakva je uloga tradicionalnih plesova na području grada, a
sprovođenjem anketnog upitnika utvrđeno je kakva je motivacija za obilazak plesnih
događaja između glavnih ciljnih tržišta (BiH, Srbije, Slovenije i Hrvatske) za BL.
Posredno se zaključuje i da egzistiranje "Igara iz stare Banja Luke" čini dobru osnovu za
oblikovanje jedinstvanog plesnog turističkog proizvoda u BL.
Ključne riječi: ples, turistički proizvod, Banja Luka, tradicionalne igre, tri naroda
RAZISKAVA
POTENCIJALOV
ZA
OBLIKOVANJE
PLESNIH
TURISTIČNIH PRODUKTOV V BANJALUKI
Naloga ponuja kratek pregled povezav med plesom in turizmom. Poseben poudarek je
na možnosti oblikovanja plesa kot turističnega izdelka v Banjaluki, v nadaljevanju BL.
Pri izbiri teme, ki na našem območju še ni bila raziskana, se vloga plesa obravnava kot
izraz prepletanja kulturne zgodovine treh narodov Bosne in Hercegovine, v
nadaljevanju BiH, na primeru mesta BL. Ugotovila sem, katera folklorna društva so
predstavniki tradicionalnega plesa v BL in da so plesi "Igre iz stare Banja Luke" edina
oblika povezovanja treh narodov v obliki tradicionalnega plesa. Z empirično analizo
podatkov, pridobljenih z intervjuji, sem razložila vlogo tradicionalnih plesov v
kulturnem življenju mesta. Z rezultati anketnega vprašalnika sem spoznala motivacijo
oseb za obiskovanje plesnih prireditev na glavnih ciljnih trgih (BiH, Srbija, Slovenija in
Hrvaška). Posredno sem ugotovila, da so "Igre iz stare Banja Luke" dobra osnova za
oblikovanje edinstvenega plesnega turističnega izdelka v BL.
Ključne besede: ples, turistični produkt, Banjaluka, tradicionalni plesi, trije narodi
UDK: 338.48-6:793.31(497.6Banja Luka)(043.2)

POVZETEK
V diplomskem delu predstavljam povezavo med plesom in turizmom, poseben
poudarek pa je na možnosti oblikovanja plesa kot turističnega produkta v Banjaluki, v
nadeljevanju BL. Z izbiro teme, ki v takšni obliki do sedaj še ni bila obravnavana, želim
pokazati vlogo plesa kot izraza prepletanja kulturne zgodovine treh narodov BiH na
primeru mesta BL.

V uvodnem delu sem opredelila cilje, naloge in potek dela. Razložila sem namen
naloge, raziskovalna vprašanja, predpostavke in mogoče omejitve ter predvidene
metode dela.

Cilji naloge so:
I.
sistematični pregled literature in raziskav na temo plesa in turizma;
II.
 opredelitev zgodovine plesa vseh treh narodov BiH (Srbi, Hrvati in Bošnjaki) in
določitev tradicionalnih plesnih oblik, ki so zastopane v mestu BL;
III.
 predstavitev folklornih društev kot predstavnikov tradicionalnih plesov in
tradicionalnih plesnih turističnih produktov na območju BL;
IV.
 analiza motivacije za turnejo plesnih dogodkov na glavnih ciljnih trgih (BiH,
Srbija, Slovenija in Hrvaška).

Za dosego prvega cilja naloge v drugem poglavju objavljam pregled literature in
raziskav o plesu in turizmu. Ker je to raziskovalno področje precej obsežno, sem se
odločila za opis naslednjih področij: ples kot kulturni izraz, plesni turistični izdelki,
analiza turističnih izkušenj in motivov, ples in diplomacija, ples kot terapija na
območjih, ki jih je prizadela vojna, in plesni turizem v času epidemije. Zgodovino plesa
opisujem v tretjem poglavju. Na začetku predstavljam plesno zgodovino vseh treh
narodov in takšnih tradicionalnih plesnih oblik, ki so zastopane na območju mesta BL. V
tem poglavju posebej poudarjam, da so "Igre iz stare Banja Luke" Vase Popovića (1979)
edini reprezentativni in edini tradicionalni ples, v katerega so vključeni vsi trije narodi.
Avtor je zapisal: "Banjaluka je daleč znana po svojih čudovitih starih pesmih in dobrih
pevcih, vendar je bogata tudi s čudovitimi starodobnimi plesi." Ti plesi so bili
priljubljeni in so se z veseljem plesali po hišah, ulicah in dvoriščih. "Posebno mesto za
ples "igro" so bili nekdanji banjaluški "plac" in sejmi, ki so trajali več dni; na njih so se
zbirali mladi in stari, bogati in revni ter kmetje in meščani v skupnem krogu, ki je
pogosto trajal do pozne noči. Tedaj so vsi pozabili na vse težave in so izražali
zadovoljstvo in veselje." (Popović, 1979) Ples V. Popovića ima svojo koreografijo in
vloge: kmetica in kmet (predstavnika Srbov), meščani – žene turških veljakov in peki
(predstavniki Bošnjakov) ter gospe in mojstri (predstavniki Hrvatov) (Popović, 1979).

V četrtem poglavju so predstavljeni izvajalci in predstavniki tradicionalnega plesa na
območju BL. To so: ANIP Veselin Masleša, ANIP Mladost, Kulturno-umetniško društvo
(v nadeljevanju KUD) Sveti Sava, KUD Čajavec, KUD Piskavica, RKUD Pelagić. Opravila
sem intervjuje s predstavniki omenjenih kulturno-umetniških društev, v nadeljevanju
KUD, in analizirala te pogovore. Vprašanja so bila razdeljena v tri sklope: pomen plesa
za državo ali mesto (BiH / BL); tradicionalni plesi na območju BL; mnenje o oblikovanju
plesnega turističnega izdelka za BL. Vsi predstavniki društev so bili odprti in

komunikativni. S pogovori sem dosegla tretji cilj naloge: analiza folklornih društev kot
predstavnikov tradicionalnih plesov in tradicionalnega plesnega turizma na območju
BL.

Četrti cilj oz. analizo motivacije za turnejo plesnih dogodkov na glavnih ciljnih trgih za
BL sem podrobneje pojasnila v petem poglavju. S pomočjo dokumenta "Strategije
razvoja turizma Banja Luka 2013–2020." sem predstavila, kako se je izvajala
segmentacija turističnega trga na območju Banjaluke. Štirje glavni ciljni trgi so: BiH,
Srbija, Hrvaška in Slovenija. Zato sem v anketnem vprašalniku izpostavila te štiri trge.
Anketni vprašalnik sem pripravila po metodi snežne kepe. Poslala sem ga prijateljem, v
plesni klub, trem plesnim KUD-om v BiH in dvema društvoma v tujino (enemu v Srbijo
in enemu v Slovenijo). Anketiranje je trajalo od 7. 8. do 24. 8., zbrala sem 158 ustrezno
izpolnjenih anket. V nadaljevanju predstavljam podrobnejše ugotovitve vprašalnika, ki
je sestavljen iz šestih delov.

Del I – splošne informacije o vključenosti v plesno skupnost: skoraj polovica
anketirancev (47 %) se ukvarja s plesom (profesionalno ali rekreativno). Anketiranci so
se večinoma udeležili plesnih dogodkov, ki so bili v tujini in v deželi, v kateri živijo. Ti
plesni dogodki so bili brezplačni ali so stali 5-10 €. Večinoma so bili na dogodku v vlogi
gledalcev ali hkrati v vlogi gledalcev in igralcev. 59 % anketiranih oseb spremlja
socialna omrežja KUD-ov / plesnih klubov. Največ anketirancev zanima tradicionalni
ples / igre, najmanj zanimiv jim je moderni balet. Največ informacij o plesu zbirajo prek
družbenih omrežij in televizije. Anketiranci se popolnoma strinjajo, da tradicionalni
plesi / igre ohranjajo kulturo države, da so zanjo zelo pomembni, da lahko državo v
svetu dobro predstavijo in da so tudi sredstvo za spodbujanje medsebojne strpnosti in
spoštovanja do drugih narodov. Zaradi tega mora vsaka država ohranjati tradicionalne
plese / igre.

Del II – dejavnosti, ki spodbujajo željo po udeležbi na plesnih prireditvah: največ
anketirancev bi se želelo udeležiti plesnega dogodka s svojimi prijatelji in družino. Ta
dogodek bi bil najbrž festival ali kakšna delavnica. Radi bi kupili različne produkte, ki se
nanašajo na ples. Ustrezna cena vstopnice za dogodek je približno 5-10 €. Največ
denarja (približno 25 €) bi dali za stroške prevoza, najmanj pa za prenočišče.

Del III – značilnosti povpraševanja po plesnem dogodku: najpomembnejše za
anketirance je, da imajo na dogodku prijetno vzdušje, glasbo v živo ter domačo hrano
in pijačo.

Del IV – motivi za udejstvovanje v plesnih dogodkih: največja motivacija za turistična
potovanja (zunaj države stalnega prebivališča) za anketirance je spoznavanje novih
ljudi, doživljanje novih izkušenj, spoznavanje plesnih kultur drugih držav in
spreminjanje enoličnosti vsakdanjega življenja. Med vzroki za udeležbo na plesnih
prireditvah so anketiranci izbrali spoznavanje lokalne plesne kulture, boljše
spoznavanje svojih korenin (porekla) ter pomoč drugim osebam, da se naučijo več o
svoji plesni kulturi in da bolje spoznajo tujo kulturo.

Del V – povezava iger / plesov s turizmom na območju mesta BL: pokazalo se je, da 86
% anketirancev zelo dobro ve, kje je BL; 47 % jih pozna običaje in tradicijo narodov, ki
živijo v BL in 42 % jih pozna tradicionalne plese / igre; anketiranci, ki želijo obiskati BL,
najprej pomislijo na dobro hrano, materialno in kulturno dediščino mesta, potem pa na
nematerialno kulturno dediščine mesta in na zabave.

Del VI – demografski profil anketirancev: obiskovalci plesnega dogodka bi bile
predvsem ženske s srednješolsko in fakultetno izobrazbo. Dogodki najbolj zanimajo
ženske med 18. in 25. letom. Približno enak odstotek je zaposlenih in nezaposlenih.
Med državami, v katerih živijo anketiranci, je na prvem mestu BiH, potem Slovenija,
Srbija in na zadnjem mestu Hrvaška. Njihove korenine so v 81 % iz BiH.

S predpostavkami in omejitvami v nalogi ni bilo večjih težav. Za raziskovanje vloge
plesa v turistični panogi je bilo dovolj raziskav in literature. Potrdila sem, da se v BL še
nihče ni ukvarjal s to temo in da je to prva tovrstna raziskava. Pričakovala sem, da
obstaja možnost, da bom imela pri raziskovalnem delu določene omejitve, kot so:
pomanjkanje teoretičnih razlag plesa kot turističnega izdelka, majhno število vzorcev
pri izvajanju metode anketnega vprašalnika ali težave pri vzpostavljanju stikov s
predstavniki folklornih društev. Te ovire se niso pokazale. Podatke in podrobnejše
informacije o strokovni literaturi sem pridobila s pomočjo uspešno opravljenih
intervjujev s predstavniki KUD-ov, ki so bili izredno odprti za sodelovanje. Dobila sem
tudi zadostno število izpolnjenih anketnih vprašalnikov. Edina težava je bila, da so bile
v obdobju anketiranja počitnice in da mi kljub trudu ni uspelo dobiti dovolj stikov za
posredovanje anketnega vprašalnika na enega štirih ciljnih trgov – na Hrvaško.
Najmanjše število anketirancev je s tega trga.

Med izsledki raziskave poudarjam, da sem izvedela, katera folklorna društva so
predstavniki tradicionalnega plesa v BL in da so "Igre iz stare Banja Luke" edina vrsta
plesa, ki združi tri narode v BL v tradicionalni ples /igro. S pomočjo metod, ki so bile
uporabljene, sem ugotovila, da turistični plesni produkti v BL ne obstajajo, da pa
obstajajo za to priložnosti.

SADRŽAJ

1
UVOD
................................................................................................................ 1
1.1 Namjena i ciljevi ............................................................................................................... 3
1.2 Istraživačka pitanja
........................................................................................................... 4
1.3 Pretpostavke i ograničenja............................................................................................... 4
1.4 Metode rada .................................................................................................................... 4
2
PLES I TURIZAM U ISTRAŽIVANJIMA .................................................................. 6
2.1 Ples kao kulturni izraz ...................................................................................................... 6
2.1.1
Autentičnost .......................................................................................................... 7
2.1.2
Analiza prednosti – ples, turizam i autentičnost
................................................... 8
2.1.3
Komodifikacija ....................................................................................................... 8
2.2 Plesni turistički produkti ................................................................................................ 10
2.2.1
Pasivni oblici ........................................................................................................ 12
2.2.2
Pasivni + aktivni oblici ......................................................................................... 12
2.2.3
Aktivni oblici ........................................................................................................ 14
2.3 Analize turističkih iskustava i motiva ............................................................................. 14
2.4 Ples i diplomatija ............................................................................................................ 16
2.5 Ples kao terapija na ratom zahvaćenim područjima
...................................................... 17
2.6 Plesni turizam za vrijeme epidemije .............................................................................. 17
3
IGRA TRI NARODA NA PODRUČJU BANJE LUKE ................................................ 19
4
IZVOĐAČI TRADICIONALNOG PLESA NA PODRUČJU BL ..................................... 21
4.1 Predstavnici i čuvari tradicionalnog plesa na području BL
............................................. 21
4.1.1
ANIP "Veselin Masleša" i ANIP "Mladost"
........................................................... 21
4.1.2
KUD "Sveti Sava" ................................................................................................. 21
4.1.3
KUD "Čajavec" ..................................................................................................... 22
4.1.4
KUD "Piskavica" ................................................................................................... 22
4.1.5
RKUD "Pelagić" .................................................................................................... 22
4.2 Analiza sprovedenih intervjua sa predstavnicima KUD-ova .......................................... 23
5
SEGMENTACIJA TURISTIČKOG MARKETA NA PODRUČJU BANJE LUKE
............... 27
6
REZULTATI ANKETNOG UPITNIKA .................................................................... 28
7
ZAKLJUČAK
...................................................................................................... 42
8
IZVORI I LITERATURA ....................................................................................... 45

SADRŽAJ SLIKA
Slika 1: Relational value chains ....................................................................................... 11
Slika 2: Global value chains in dance tourism
................................................................. 11
Slika 3: Seljaci i seljanke; bule i pekari; gospođice i majstori ......................................... 20
SADRŽAJ TABELA
Tabela 1: Mišljenje o tradicionalnoj igri / plesu ............................................................. 34
Tabela 2: Plesni događaj koji bih posjetio ...................................................................... 38
SADRŽAJ GRAFOVA
Graf 1: Pol, obrazovanje, starosna dob .......................................................................... 28
Graf 2: Radni status, zemlja boravka, zemlja porijekla
................................................... 29
Graf 3: Uključenost u ples / igre ..................................................................................... 30
Graf 4: Posjeta događajima koji uključuju ples
............................................................... 30
Graf 5: Cijena ulaznice ili kotizacije za događaj koji uključuje ples ................................ 31
Graf 6: Učestvovanje u događajima koji uključuju ples
.................................................. 31
Graf 7: Zainteresovanost za ples / igre ........................................................................... 32
Graf 8: Informisanje o plesu / plesnim igrama ............................................................... 32
Graf 9: Plesni događaji koje biste posjetili
...................................................................... 35
Graf 10: Tip događaja za učestvovanje u budućnosti ..................................................... 35
Graf 11: Kupovina plesnih proizvoda
.............................................................................. 36
Graf 12: Izdvajanje novca dodatno ................................................................................. 36
Tabela 2: Plesni događaj koji bih posjetio ...................................................................... 38
Graf 13: Motivacija anketiranih ...................................................................................... 39
Graf 14: Informacije o Banja Luci
.................................................................................... 40
Graf 15: Posjeta Banjoj Luci ............................................................................................ 41

SADRŽAJ SKRAĆENICA
ANIP – Ansambl narodnih igara i pjesama
ANTA – American National Teatre and Academy
BiH – Bosna i Hercegovina
BL – Banja Luka
CIOFF – International Council of Organizations of Folklore Festivals and Folk Arts
CKUDM – Centralno kulturno-umjetničko društvo mladih
KUD – Kulturno-umjetničko društvo
RKUD – Radničko kulturno-umjetničko društvo
RS – Republika Srpska
SAD – Sjedinjene Američke Države
SAKUD – Savez kulturno-umjetničkih društava
TOBL – Turistička organizacija Banja Luke
TV – televizija
UNESCO – United Nations Educational, Scientific and Cultural Organisation
UNWTO – World Tourism Organization
FB – Facebook

1

1 UVOD
U antičkoj Grčkoj Aristotel i Platon su za ples vjerovali da doprinosi estetskim, moralnim i
intelektualnim vrijednostima kao i jačanju fizičke sposobnosti i opšteg blagostanja (Carter,
1984). Ove tvrdnje nisu prve koje su uvrstile postojanje plesa na istorijsku pozornicu.
Njegovo postojanje bilježi se još mnogo ranije. Neka od svjedočenja tome su umjetnička
djela plesa i plesača nastala u razdoblju neolitičkog paleolitika (Kassing, 2007). Od toga doba
ples se kao forma nije izgubio i imao je bitnu ulogu u potkrepljivanju i čuvanju tradicije i
kulture.

U suštini, okvir kulture izgrađuju materijalna i nematerijalna kulturna baština. Poseban
značaj za nematerijalnu kulturnu baštinu ima ples kao njen sastavni dio i to se zvanično
bilježi 2003. godine u Konvenciji za čuvanje nematerijalne kulturne baštine (UNESCO, 2008).
Takođe, pri definiciji kulture u okviru turizma u upotrebi je termin kulturni turizam, koji
World Tourism Organization (u nastavku UNWTO) definiše kao vrstu "turističke aktivnosti u
kojoj je osnovna motivacija posetioca da nauči, otkrije, iskusi i konzumira opipljive i
nematerijalne kulturne atrakcije / proizvode na turističkoj destinaciji" (UNWTO, 2017).
Uviđajući značaj koji ples ima u okviru kulture, 1970. godine evidentiran je i poseban ogranak
pod nazivom International Council of Organizations of Folklore Festivals and Folk Arts (u
nastavku CIOFF) kao službeni partner United Nations Educational, Scientific and Cultural
Organisation (u nastavku UNESCO). Dužnost CIOFF-a su upravo očuvanje, promocija i širenje
tradicionalne kulture i folklora, a na osnovu toga i tradicionalnih plesova (CIOFF, b. d.). Na
temelju navedenog značaja i uloge plesa i kulturnog turizma odlučili smo da kroz prizmu
pregleda literature ispitamo kakva je veza i uloga plesa na području turizma.

Plesni turizam definišemo kao dio kulturnog turizma čija je namjena da turistima koji žele
svojim učestvovanjem u plesnim događanjima na području odredišta, pruži doživljaj
posebnog iskustva (Kringelbach i Skinner, 2012; Zouni, Karlis i Georgaki, 2019). Ovu vrstu
turizma svrstavamo u grupu usluga koje odlikuje nematerijalnost, princip "uno-actu" ili
proces gdje se istovremena učestalost potrošnje i proizvodnje podrazumijeva u određenom
vremenskom roku kao i potreba za integrisanjem vanjskog faktora (u ovom slučaju turista) u
proces pružanja usluga (Haller, 2012). Pored toga, temeljnim pregledom literature i na
osnovu analize Timmine (2012) tipologije turista flamenka i tanga zaključujemo da se plesni
turisti mogu klasifikovati u sljedeće tipove: I) posjetioci plesnih festivala (Kringelbach i
Skinner, 2012; Lee i Lee, 2015; Georgoula i Terkenli, 2018; Zouni i sar., 2019), II) posjetioci
scenskih nastupa / događaja i radionica – koje često mogu biti i u kombinaciji (Edensor i
Bowdler, 2015; Cisneros i sar., 2019;), III) učesnici amaterskog plesa koji posjećuju kurseve i
radionice (Thimm, 2014; Cuban Cultural Travel, 2019).

Polazeći od ključnih riječi – turizam i ples, utvrđujemo postojanje velikog broja istraživačkih
radova, članaka i knjiga koji kao predmet proučavanja imaju upravo ovu tematiku.
Kringelbach i Skinner (2012) smatraju da u skoro svakom dijelu svijeta možemo primijetiti da
turističke destinacije, nakon što shvate važnost plesnih događaja, pokušavaju povećati
njihovu prezentaciju, sa ciljem privlačenja i zabavljanja turista. Ovim Kringelbach i Skinner
(2012) ističu sve veće stavljanje akcenta na ulogu koju ima ples u turističkoj industriji.
Naročito su obratili pažnju na sljedeće aspekte: kulturni izraz – autentičnost i uticaj
2

komodifikacije (Youngerman, 1974; Cohen, 1988; Ruiz-Baudrihaye, 1997; Wang, 1999; Xie,
2003; Steiner i Reisinger, 2006; Kole, 2010; Papaioannou i Lykesas, 2012; Terziyska i Rislki,
2012; Thimm, 2014; Croft, 2015; Topić, 2016; Foley, 2018), plesni produkti (Haller, 2012;
Kringelbach i Skinner, 2012; Thimm, 2014; Tuchman-Rosta, 2014; Lee, i Lee, 2015; Edensor i
Bowdler, 2015; Georgoula i Terkenli, 2018; Cisneros i sar., 2019; Cuban Cultural Travel, 2019;
Zouni i sar., 2019), turistički motiv i iskustvo (McCleary, Weaver i Meng, 2005; Filippou i sar.,
2010; Vukadinović i Marković, 2012; Zaggelidou i sar., 2012), diplomatija i ples (Croft, 2015;
Cisneros i sar., 2019), ples kao terapeutsko sredstvo (Gonye, 2013; Singer, 2014) i ples u
uslovima epidemije (Morford, 2017).

Kulturni faktori u plesu pod uticajem turizma često postanu podložni promjenama te su zato
često prisutna tematika u istraživanjima i literaturi. Mnogi istraživači su to primijetili pa se
vode brojne polemike i rasprave o faktoru autentičnosti, komodifikaciji ili prilagođavanju u
turizmu i plesu. Tuchman-Rosta (2014) bilježi, recimo, izuzetno zapažanje, a to je da nijedna
posjeta Kambodži nije potpuna bez prisustva bar jednoj tradicionalnoj plesnoj predstavi i
dodaje da turiste najviše motiviše želja za posebnim / autentičnim iskustvima (Tuchman-
Rosta, 2014). Međutim, uz sve pozitivne karakteristike koje se dobijaju autentičnom
prezentacijom i popularizacijom plesa, postoje i zamjerke u pogledu istraživanja
autentičnosti kulture kroz prizme komodifikacije (Daniel, 1996; Rui Baudrihaye, 1997;
Kringelbach i Skinner, 2012; Tuchman-Rosta, 2014; Topić, 2016; Foley, 2018).

Pored svega do sada utvrđenog pri pregledu literature, evidentiramo i to da je ples aktivnost
koja traži povezanost izvođača, tržišta i publike. Stoga, rast plesne industrije u okviru turizma
i kulture uopšteno kao rezultat daje razvoj poslovnih pogleda i razvoj efikasne strategije i
marketinga. Istraživanja koja se bave proučavanjem ove problematike stavljaju akcenat na
analizu prije svega motiva i korisničkog / turističkog iskustva.

Filippou i sar. (2010) u svom istraživanju sprovodi upitnike i na osnovu njihove analize i
obrade dobija sedam faktora motivacije za učestvovanje u plesnim seminarima
tradicionalnog grčkog plesa. Tih sedam motiva su: odbacivanje dosade, društveni odnosi,
kultura, poboljšanje vještina, kondicija, izazov, prilika za dobijanje novog iskustva, što govori
da tradicionalni ples stvarno služi kao motiv u kulturnom turizmu (Filippou i sar., 2010).
Slične rezultate imaju takođe McCleary i sar. (2005), Vukadinović i Marković (2012),
Zaggelidou i sar.(2012).

McCleary i sar. (2005) pri proučavanju motivacije za učešće ljudi u plesnom događaju
obraćaju pažnju na ispitivanje demografije, uključenosti plesne zajednice i aktivnosti
povezane sa putovanjima. Oni identifikuju najvažnije karakteristike potražnje na plesnom
tržištu kroz definisanje šest dimenzija motivacije za učestvovanje u društvenom plesu, a to
su: bijeg i opuštanje, socijalizacija, novost, učenje plesa, uživanje u plesu i uzbuđenje. Ove
dimenzije motivacije ljudi za posjetu plesnog događaja dovode i do grupisanja ispitanika u tri
klastera. Preciznije, ispitanici se svrstavaju u: klaster I – entuzijasti, karakterne osobine su
uživanje u događajima i plesno učenje; klaster II – tragači za plesnim učenjem, osobine
tipične za njih su manja motivisanost za socijalni kontakt od ispitanika koji pripadaju klasteru
I i III; klaster III – uravnoteženi, a tipične osobine su srednja vrijednost izmeđi klastera I i II
(McCleary i sar., 2005).

3

Što se tiče prisustva plesa u literaturi u pogledu tema koje su manje istraživane, možemo
izdvojiti činjenicu da ga pojedini autori prepoznaju kao oblik meke diplomatije. To ima
poseban značaj, kako nekada tako i danas, jer uz pomoć plesa se može omogućiti ljudima iz
različitih kultura da nađu zajednički jezik te da se međusobno bolje upoznaju i razumiju
(Croft, 2015). Naravno, to je od posebnog značaja za države u kojima živi više naroda koji se
dijele na kulturnoj ili vjerskoj osnovi i u čijoj istoriji su postojali sukobi ili ratovi. Jedna od
takvih zemalja je BiH, pa smo zato ovo istraživačko polje podrobnije izučavali. Zaključujemo
da ono može dati poseban doprinos za izgradnju tolerancije i poštovanja drugih kultura.
Nadalje, ples je prisutan u literaturi i kao terapeutsko sredstvo. To potvrđuje Singer (2014) u
istraživanju sprovedenom između 2001. i 2007. u ratom zahvaćenim područjima (Singer,
2014), a pored upotrebe plesa za različite namjene imamo, kako piše Gonye (2013),
navedeno da je situacija ebola epidemije uticala na tradicionalni kongonya ples i
međuljudske odnose u Gvineji (Gonye, 2013).

Iz svega prethodno predočenog vidimo da se ples sve više javlja kao značajan činilac u
očuvanju kulturne baštine, kao faktor na području diplomatije i, takođe, potencijlno izuzetno
važan turistički proizvod. Shodno tome smatramo da bi podrobnije istraživanje ove tematike
bilo od izuzetnog značaja za BL budući da je, kako Mikić (2004) piše, u pitanju mjesto koje je
strancima izuzetno zanimljivo, jer je tačka susretanja Istoka i Zapada, preciznije ona je
granica Istoka ka Zapadu i granica Zapada ka Istoku. O dominantnom preplitanju kulturnih
uticaja i samim tim velikom bogatstvu materijalne i nematerijalne kulturne baštine BL
svjedoči i činjenica o smjenama civilizacija na njenom području, počevši sa "rimskom,
antičkom, slovenskom, turskom, austrougarskom i starojugoslovenskom" (Mikić, 2004, str.
385). Danas, BL pripada bosanskohercegovačkom entitetu Republika Srpska (u nastavku RS).
Prema popisu stanovništva iz 2013. godine većinsko stanovništvo BL regije čine Srbi (54,6 %),
Hrvati (14,8 %) i Bošnjaci (14,6 %) (STATISTIKA.BA, b. d.).

U okviru strategije za razvoj turizma, na području RS kao i "Strategije za razvoj turizma grada
Banja Luka 2013–2020", utvrđujemo da za BL četiri glavna tržišta čine turisti iz BiH, Srbije,
Slovenije i Hrvatske, a prema marketinškoj analizi tržišta dodatna tržišta čine i Austrija,
Italija, Njemačka i Crna Gora (TOBL, 2012). Naravno, uzimajući u obzir izuzetak (trenutno
stanje izazvano COVID-19), pretpostavljamo da će ova trižišta biti ključna i u budućnosti.
Dakle, bogata istorijska i demografsaka podloga kao i analiza tržišta turista daju obilje
materijala za istraživanje turističkih motiva za obilazak i upoznavanje tradicionalnih plesova
te mogućnost njihovog oblikovanja u formi plesnog turističkog produkta.
1.1 Namjena i ciljevi
Polazište ovog istraživanja čini temeljni pregled literature s ciljem uočavanja uloge plesa u
turističkoj industiji uopšte, zatim određivanje uloge plesa kao izraza preplitanja kulturne
istorije tri naroda na prostoru BiH na primjeru grada BL i na osnovu toga razmatranje
potencijalnog načina oblikovanja plesnog turističkog proizvoda za BL.

U skladu s tim, ciljevi ovog rada su prije svega deskriptivnog i evaluativnog karaktera,
odnosno, preciznije rečeno, to su sljedeći ciljevi:
I.
Izvršiti sistematičan pregled literature i istraživanja sa tematikom plesa i turizma;
4

II.
Identifikovati plesnu istoriju sva tri naroda i odrediti tradicionalne plesne oblike koji
su zastupljeni na području grada BL;
III.
Analiza folklornih društava kao predstavnika tradicionalnog plesa i tradicionalnih
plesnih turističkih produkata na području BL;
IV.
Analiza motivacije za obilazak plesnih događaja između glavnih ciljnih tržišta (BiH,
Srbije, Slovenije i Hrvatske) za BL.
1.2 Istraživačka pitanja
Budući da je naše istraživanje kvalitativnog tipa, u nastavku predstavljamo temeljna
istraživačka pitanja, uz pomoć kojih ćemo doći do postavljenih ciljeva:
I.
Koji su to tradicionalni plesovi obilježje tri naroda na području BL?
II.
Da li postoji i kakva je ponuda tradicionalnih plesova kao turističkih produkata na
području BL?
III.
Koja folklorna društava su predstavnici tradicionalnog plesa BL i šta bi za njih značilo
kreiranje plesnog turističkog produkta?
IV.
Koji su potencijalni motivi glavnih ciljnih tržišta (BiH, Srbije, Slovenije i Hrvatske) za
plesni turizam u BL?
1.3 Pretpostavke i ograničenja
Rad se, kao što smo već naveli, bavi istraživanjem uloge koju ples ima u turističkoj industriji
te istraživanjem postojanja tradicionalnih plesnih turističkih produkata na području BL.
Takođe, neće biti izostavljena ni analiza i identifikacija turističkih segmenata zainteresovanih
za takve turističke produkte. Koliko nam je poznato, navedenom tematikom se u BL niko
ranije nije bavio te je ovo prvo istraživanje ovakve vrste. Takođe, pretpostavljamo da će
istraživanje dati izvjestan doprinos razvoju, čuvanju i budućoj promociji, odnosno
uključenosti tradicionalnih plesova kao plesnih produkata u turističku ponudu BL.

Dakako, o samom istraživačkom polju, polju plesa i turizma, evidentno je da ima dosta
literature, naročito o istoriji plesa kao i o tradicionalnim plesovima zastupljenim na području
BL. Naravno, može se očekivati da pri našem istraživačkom radu naiđemo na određena
ograničenja u pogledu pregleda i dostupnosti usko stručne literature kao i pojedinih
nedorečenosti iz sfere teoretskih obrazloženja plesa kao turističkog proizvoda.

Što se tiče potencijanih ograničenja, to može biti dostizanje odgovarajućeg broja planiranog
uzorkovanja (sampling) i dovoljno adekvatnog uzorka pri sprovođenju istraživačke metode
"snježne kugle" – online upitnika. Takođe, pri sprovođenju intervjua među folklornim
društvima možemo naići na određeno ograničenje – prepreku nerazumijevanja ili
neodzivnosti njihovih predstavnika. Pri pisanju upitnika koji će biti namijenjen za četiri glavna
ciljna tržišta moguće je ograničenje u vidu jezičke barijere, razumijevanja među
anketiranima.
1.4 Metode rada
Da bismo ostvarili temeljne cijeve i došli do relevantnih zaključaka, upotrijebili smo
određene istraživačke metode uz pomoć kojih smo dobili odgovore na postavljena
5

istraživačka pitanja. Uz svako istraživačko pitanje definisali smo metodu koju smo za njega
upotrijebili.

Do odgovora na prvo istraživačko pitanje: "Koji su to tradicionalni plesovi obilježje tri naroda
na području BL?" došli smo putem deskriptivne istraživačke metode, odnosno na temelju
dobijenih podataka iz različitih izvora i literature dajemo sistematizovan pregled
tradicionalnih plesova karakterističnih za tri naroda na području BL.

Na sljedeće istraživačko pitanje: "Da li postoji i kakva je ponuda tradicionalnih plesova kao
turističkih produkata na području BL?" odgovorili smo uz pomoć analitičko-deskriptivne
metode. Sproveli smo je tako što smo izvršiti pregled i analizu tradicionalnih plesova, njihove
povezanosti sa turizmom, turističkim produktima, dešavanjima u BL. Na osnovu njih i uz
pomoć intervjuisanja predstavnika kulturno-umjetničkih društava (u nastavku KUD), dobili
smo jasnu sliku i potvrdu trenutne situacije u pogledu uključenosti plesa u turističke
produkte na području BL. Intervjuisani su bili otvoreni za razgovor, ali su tražili da ostanu
anonimni.

Treće istraživačko pitanje glasi: "Koja folklorna društava su predstavnici tradicionalnog plesa
u BL i šta bi za njih značilo kreiranje plesnog turističkog produkta?" Na njega smo odgovorili
empirijskom metodom analize sekundarnih podataka. Dakle, obavili smo intervjue sa
predstavnicima KUD-ova. Fajgelj (2014) objašnjava intervju kao kvalitativnu istraživačku
metodu koja predstavlja razgovor, tj. koja se zasniva na komunikaciji između intervjuera i
intervjuisane osobe (Fajgelj, 2014). Jednu od najdetaljnijih podjela intervjua daju Cohen,
Manion i Morrison (2007), koji ga dijele na trinaest tipova, a među njima je i onaj koji smo mi
upotrijebili – polustrukturisani duboki intervju (Cohen, Manion i Morrison, 2007). Ovaj tip
intervjua najviše odgovara našem istraživanju, jer omogućava intervjuisanome redefinisanje
istraživačkog predmeta kako bi dobio nova saznanja. Takođe, ovaj tip intervjua kombinuje
osnovne crte formalnog intervjua, na primjer ograničeno vrijeme, fiksne uloge intervjuisanog
i intervjuera, postojanje koncepta, tj. agende i osobine neformalnog tipa razgovora, npr.
otvorena pitanja, naglasak na naraciji i doživljaju (Slišković, 2017). U našem pak radu intervju
koji smo sproveli urađen je po ugledu na Cisneros i sar. (2019).

Na posljednje istraživačko pitanje: "Koji su potencijalni srednji motivi glavnih ciljnih tržišta
(BiH, Srbije, Slovenije i Hrvatske) za plesni turizam u BL?" odgovorili smo uz pomoć
analitičko-deskriptivne metode te internet ankete. Anketu smo "snowball" metodom
posredovali ciljnim tržištima – članovima KUD-ova i plesnih klubova kao i prijateljima i
poznanicima. Florić i Ninković (2012) smatraju da anketni upitnik kao mjerni instrument
sastavljen od pitanja koja se ispitaniku prezentuju na pogodnom mediju, treba da sadrži
zaglavlje sa uvodom i uputstvima nakon koga slijede pitanja. Uvodno uputstvo treba biti
konstruisano tako da motiviše i uvjeri ispitanika u neophodnost davanja tačnih i iskrenih
odgovora. Uz sve ove osobine oni još dodaju da pitanja mogu biti zatvorenog tipa (ona koja
imaju ponuđen odgovor), otvorenog tipa (pitanja sa slobodnim odgovorom) te pitanja
kombinovanog tipa (Knetević Florić i Ninković, 2012). Napomenućemo da je "snježna kugla"
(engl. snowball) prema Milasu (2005) metoda uzorkovanja u čijoj osnovi je ciljni izbor malog
kruga ljudi, koji potom šire uzorak te tako upućuju istraživača na druge osobe koje bi mogle
biti ispitanici (Milas, 2005). Pri kreiranju anketnog upitnika ugledaćemo se na upitnike
prisutne u istraživanjima McCleary i sar. (2005), Filippou i sar. (2010), Zouni i sar. (2019).
6

2 PLES I TURIZAM U ISTRAŽIVANJIMA
Ovo poglavlje će nas uvesti u sferu istraživanja koja kao glavnu temu imaju proučavanje i
povezivanje turizma i plesa. Uradili smo detaljan pregled literature i radova autora poput
Daniela (1996), McClearya i sar. (2005), Kolea (2010), Singera (2014), Thimma (2014), Leea i
Leea (2015) i drugih koji su dali značajan doprinos ovom istraživačkom području. Kringelbach
i Skinner (2012) smatraju da se u svakom kutku svijeta opaža kada turističke destinacije,
uvidjevši značaj plesnih događaja, pokušavaju stavti veći akcenat na njihovu prezentaciju
zbog cilja privlačenja i zabave turista. Dakle, oni ističu sve veće stavljanje akcenta na ulogu
koju ima ples u turističkoj industriji (Kringelbach i Skinner, 2012). Na osnovu toga vidimo još
veći smisao i pravac našeg istraživanja, te u nastavku iznosimo činjenice dobijene pregledom
literature. Polazeći od ključnih riječi – turizam i ples utvrdili smo postojanje velikog broja
članaka i knjiga koji se navedenim bave uz prisustvo sljedećeg: kultura (folklor i tradicija),
autentičnost, komodifikacija, plesni produkti, kreativnost, motivacija, identitet, turističko
iskustvo i diplomatija.
2.1 Ples kao kulturni izraz
Od svoga postanka ples se vrlo lako povezivao sa drugim disciplinama, jer se rijetko izvodio
samostalno, odnosno bez prisustva neke druge aktivnosti ili umjetničkog oblika. Često je
njegovo pojavljivanje u kombinaciji sa muzikom, pjesmom, ponekad poezijom ili drugim
oratoriskim oblicima. Na primjer, u zapadnoafričkim tradicijama je bio prisutan uz izvođenje
pjevanog hvalospjeva. Pored toga, evidentno je postojanje bliskosti i preplitanje pojmova
kultura i ples. Tako, na primjer, u bilješkama iz 1920-ih i 1930-ih ova dva pojma zajedno se
pojavljuju, kako kroz njemačku ideologiju Kulturkreis, gdje su pretpostavljali izravan,
neproblematičan odnos, tako i u američkim školama kulture i ličnosti (Youngerman 1974).
Dakle, dok je početkom XX vijeka bilo evidentno spajanje ova dva pojma, u XXI vijeku
Kringelbach i Skinner (2012) pojmove ples i kultura karakterišu kao nedostatak konkretnosti,
jer granice između njih se ne mogu precizno odrediti. Međutim, budući da je kultura veoma
bitan element naroda neke zemlje, treba voditi brigu o njenom čuvanju i načinu na koji se
odvija njeno prezentovanje i prepoznavanje u svijetu. Ples je upravo jedan od takvih
elemenata – kulturno ključnih i prepoznatljivih.

Današnjem čovjeku jedna od glavnih asocijacija na antičku Grčku je zapravo mitologija i
kultovi posvećeni antičkim bogovima. U njima se ples prikazuje kao važna komponenta u
dionizijskom kultu, jer plesni izraz tada važi za sredstvo mentalne uzvišenosti, što se i
prikazuje u Dionizijskim misterijama. Naime, u tom kultu čast i odavanje poštovanja Bogu
izražavali su se radosnim plesovima, ljudi su se osjećali dovršenim, mentalno i fizički
usavršeni, pročišćeni, jednom riječju – sjedinjeni s božanskim. Zahvaljujući upravo takvom
odnosu prema plesu kao dijelu kulturnog kulta, mi do danas znamo ove podatke
(Papaioannou i Lykesas, 2012). Slijedeći vremensku nit na istorijskoj poveznici, u XXI vijeku
Foley (2018) govori da rastuća popularnost nacionalnih i tradicionalnih plesova predstavlja
jedinstven izraz njene kulture. On konkretno misli na primjer Irske (Foley, 2018). Međutim,
mi bismo dodali da ova konstatacija važi i za brojne druge zemlje. Dakle, plesni kulturni izraz
je neizostavan faktor za Irsku, flamenko za Sevilju ili tango za Buenos Ajres, koji svoje
postojanje bilježe još od 19. vijeka, a i dan-danas čine aktivni uticaj na polju turizma. Kroz
7

navedene primjere plesova vidmo koliki je doprinos moguće dati konačnom oblikovanju slike
turističke destinacije, a u nastavku ćemo obrazložiti važnu ulogu koju ima ples na polju
kulture i turizma (Thimm, 2014). Ovo polje ćemo razdvojiti u dvije kategorije, i to na
autentičnost i komodifikaciju.
2.1.1 Autentičnost
Arheološka nalazišta, muzeji i izvođačke umjetnosti poput muzike i modernog plesa smatraju
se kulturnim elementima koji se često istražuju kao motivi u kulturnom turizmu. Ruiz
Baudrihaye (1997) ih smatra kvalitetnim oblikom aktivnosti koji inspiriše i podstiče
poštovanje lokalnih kultura i regija. Tradicionalni plesovi su jedna od takvih tema koja se
povezuje sa pojmom autentičnosti.

Međutim, kulturni faktori u plesu pod uticajem turizma često postaju podložni promjenama.
Mnogi istraživači su to primijetili pa se vode brojne polemike i rasprave o faktoru
autentičnosti, komodifikaciji ili prilagođavanju u turizmu i plesu. Konkretno, pojam
autentičnost je postavljen kao tema rasprava u turističkim studijama poslije pojave
masovnog turizma oko 1950-ih (Terziyska i Rislki, 2012). No, pojam autentičan vodi porijeklo
od grčke riječi authentikós, što u prevodu može imati sljedeća značenja: vjerodostojan,
nepatvoren, izvoran, pravi, istinit ili tačan (Opšte obrazovanje, 2020). Pored toga, u Merriam
Webster rječniku kaže se da je autentičnost u stvari "istina sopstvenoj ličnosti, duhu ili
karakteru" (Merriam Webster, 2020a). Za turizam značaj autentičnosti objašnjavamo prema
izdvojena tri glavna pristupa u konceptualizaciji pojmova: egzistencijalna autentičnost,
objektivna autentičnost i konstruktivna autentičnost.

Egzistencijalna autentičnost u studijama turizma je najčešće povezana sa kreativnošću i
uključenošću, te je kako tvrde Steiner i Reisinger (2006), usredsređena na važnost same
aktivnosti, a ne na njeno pasivno promišljanje. Razumijevanje egzistencijalne autentičnosti
odnosi se na potencijalno egzistencijalno stanje bića koje treba aktivirati kroz turističke
aktivnosti. U skladu s tim je, prema Wangu (1999), važno da autentična iskustva u turizmu
postanu egzistencijalni proces (Wang, 1999).

Sa druge strane, kada pogledamo objektivističku teoriju, znamo da realnost čini ono što ne
zavisi od uma pa je, prema tome, autentičnost svojstvena predmetu putovanja i nije
povezana sa percepcijama turista (Terziyska i Rislki, 2012). Međutim, konstruktivizam je
pravac prema kome nastaje konstruktivna autentičnost. Njen je glavni predstavnik, u
sociologiji turizma, Cohen (1988) On tvrdi da ne postoji apsolutna, objektivna istina,
autentičnost je društveno konstruisana. Dakle, isti bi objekat mogao imati različitu
autentičnost, zavisno od uvjerenja koja neka osoba / turista ima. Većina turista se
zadovoljava onim što im se nudi, onim što je na "pozornici". Cohen (1988) smatra da je
stanje takvo, jer im samo takva predstava daje osjećaj sigurnosti. Međutim, ono što je "iza
kulisa" takođe ima isto veoma važnu ulogu kako za predstavu tako i za turizam. Izakulisje
nudi misteriju, osjećaj intimnosti, te stvaranje osjećaja "realnog" pa turistički proizvod koji
ima i tu nekonstruktivističku autentičnost dobija na vrijednosti i ima određene prednosti
(Cohen, 1988).
8

2.1.2 Analiza prednosti – ples, turizam i autentičnost
Puno plesno iskustvo plesača predstavlja čitav niz aktivnosti počevši od treninga, radionica,
proba, zagrijavanja, performansa te hlađenja ili svega onoga što uslijedi poslije toga. Foley
(2018) piše kako je upravo veći interes turista za ples dao kao rezultat povećanje broja
plesnih predstava (Foley, 2018). Takvi slučajevi često izazivaju veću popularizaciju autohtone
kulture i običaja. Za Hrvatsku, na primjer, ples bi mogao biti idelana forma produkta,
pozitivnog uticaja autentičnosti, prepoznavanja i prezentovanja u svijetu. Topić (2016) pored
navedenoga dodaje da hrvatske vlasti naglašavaju kako Hrvatska nema građevina kakve su
piramide u Egiptu ili sličnih turističkih atrakcija, ali činjenica je da Hrvatska ima raznolikost
kulture i plesova u svojim regijama. "Ova raznolikost mogla bi biti potencijal za prodaju
zemlje kao poželjne turističke destinacije, ne samo zbog prirodnih ljepota, istorije i tradicije,
već i zbog njenih plesova i umjetnosti" (Topić, 2016, str. 61).

Činjenica da potencijal tradicije i plesa neke zemlje može dobro prezentovati tu zemlju
najbolje se vidi i u slučaju Kambodže. Tuchman-Rosta (2014) smatra da je kambodžanski
klasični ples predstavljao "suštinu", kao takav, on je bio dragocjeno i obavezno turističko
iskustvo. Međutim, danas, iako su veze između kulturne baštine, nacionalne ideologije,
globalnog kretanja, turizma i fizičkog rada integralne u razumijevanju složenosti razvoja
klasičnog kambodžanskog plesa, on turistima ostaje nerazumljiv u dovoljnoj mjeri, jer oni
nisu od rođenja dio te kulture. Zato ples kroz iskustvo i nastup prenosi svoju vrijednost i tako
omogućava da turisti osjete njegovu suštinu. Dakle, klasični ples koji je nastao iz obredne
prakse posvećene hramu, omogućava kroz autentičnost nastavak života i spas nekadašnjim
ruševinama Wat Taneforma, te tako omogućava njegovo dalje postojanje, kao glavne
turističke atrakcije (Tuchman-Rosta, 2014).

Vidimo da je tradicionalni ples u jednoj novoj funkciji poslužio kao sredstvo revitalizacije i
samim tim kao način očuvanja tradicionalne kulturne baštine, jer ples uistinu može stvoriti
nova iskustva u kombinaciji sa turističkim i kulturnim (Tuchman-Rosta, 2014). Na Panami se
upravo pojavljuje takav slučaj – ples kao komponenta od šireg značaja koja doprinosi ne
samo globalnoj vidljivosti etničke grupe već i znanju i osviješćenosti lokalnih plesača o
vrijednosti vlastite kulture. Selo u Panami po imenu Emberá iskoristilo je ovu činjenicu kao
priliku za poboljšanje svoje finansijske situacije. Iz njihove perspektive, pozitivna pažnja
međunarodnih posjetilaca je u suprotnosti sa stereotipima koje su imali ranije. Danas, slike
plesača u Emberi čine dio službenih nacionalnih turističkih kampanja, a fotografije i kratke
video-zapise njihovih nastupa na internetu često postavljaju i turisti te ga tako dodatno
popularizuju. Ovakve aktivnosti podrazumijevale su i malu, ali pozitivnu transformaciju
statusa plesa na nacionalnoj i međunarodnoj ravni. Nova vidljivost Emberá kulture je upravo
ta koja je očuvala postojanje domaćih plesača te ih inspirisala i podstakla da se bave svojom
tradicijom i njenim predstavljanjem sa elementom očuvanja autentičnosti. Zbog ovakvog
zadatka neki od plesača osjećaju posebnu čast i odgovornost za usavršavanje svojih vještina
u izvođenju tradicionalnih plesova (Kringelbach i Skinner, 2012).
2.1.3 Komodifikacija
Uza sve pozitivne karakteristike koje se dobijaju popularizacijom plesa, postoje i zamjerke, tj.
nedostaci koje istraživači ističu. Naime, pored uticaja termina autentičnost na kulturu,
primijetili smo da se kroz prizme istraživanja proteže i termin komodifikacija. Riječ vodi
9

porijeklo od latinske riječi commoditat-, commoditas, što označava pretvaranje nečega u
robu. Prva upotreba pojma komodifikovano je zabilježena 1976. godine i definisala se tako
da ono što je komodifikovano, stvar odnosno umjetničko djelo, intenzivira vrijednost ili se
pretvara u robu (Merriam Webster, 2020b).

Prema analizi literature sa područja preplitanja termina komodifikacija, turizam i ples
zabilježili smo mogućnost podjele kritika istraživača na: a) kritike prilagođavanja plesa
onome što turisti očekuju i b) kritike uključivanja turista u proizvod i na taj način smanjenje
autentičnosti tog proizvoda.

Prva kritika koju smo prethodno naveli odnosi se na problematiku prilagođavanja plesa
onome što turisti očekuju. To vidimo u gotovo svim primjerima turističkih plesnih predstava,
koje su vrlo složene prije svega jer žele zadovoljiti očekivanja turista i istovremeno pružiti
komercijalno uspješnu turističku zabavu. Organizatori konstruišu plesnu tačku upravo onako
kako je izgrađuje turistički pogled te se može reći da se ples prilagođava potrebama turista i
tako zadovoljavajući njihove potrebe gubi svoju vrijednost. U prilog ovome, Daniel (1996)
piše, kako se ples kao kulturni izraz i umjetnička forma upotrebljava kao potrošačka roba
turista koja je namjerno erotična i senzualna radi privlačenja svjetskih turista i zbog
održavanja političke ekonomije države. Ovom tvrdnjom on stavlja pod upitnik problematiku
komercijalnog korištenja plesa i mogućnost njegove zloupotrebe (Daniel, 1996).

Studija u kojoj se javlja slična problematika pri interpretativnom pristupu plesu u svrhu
ostvarivanja nezaboravnog iskustva i pridobijanja što većag broja buduće publike na osnovu
seksualnosti i zavodljivosti je upravo Tahiti plesni slučaj. Kole (2010) ovaj primjer uzima kao
osnovu za studiju u kojoj potvrđuje da se navedeni ples koristi kao roba za potrošnju u
havajskoj turističkoj industriji. On tvrdi da turistička industrija opstaje na osnovu stvaranja
primitivne slike i smišljenog prikazivanja tijela, dok turističke plesne predstave pružaju
mjesto za vizuelnu reprezentaciju. Ovakvim mišljenjem dao je do znanja da je stepen
komodifikacije u slučaju Tahiti plesa izrazito visok, te potenciranje plesa od strane havajske
turističke industrije otvoreno kritikuje. Pored toga, dodaje da, iako postaju uokvirene
turističkim očekivanjima, plesne predstave ostaju kreativne i autentične turističke postave.
Ovakva završnica baca tračak svjetlosti i notu pozitivizma u pogledu uticaja komodifikacije
(Kole, 2010).

Aboridžinski bambusov ples je upravo takav. Promjene do kojih je došlo, tačnije primjetan
uticaj komodifikacije, djelovao je i pozitivno na narod Li, koji sada interno gleda na ples kao
na svoj ponos i identitet, dio tradicije i autentičnosti ostrva Hainan. Xie (2003) detaljnije u
svom istraživanju objašnjava kako se tradicionalni ples pod uticajem (1) vlade, (2) turizma,
(3) aboridžinske zajednice i (4) turista mijenjao. Istraživanje je sprovedeno u toku dva
mjeseca 1999. godine. U okviru istraživačkog procesa upotrijebljeni su vladini dokumenti i
naučne publikacije, posebno zbog činjenice da kineska vlada razvija i prodaje kulturni
turizam kao jedan od ključnih elemenata za posjećivanje ostrva. Terenski dio metodologije
rada, koji je uključivao intervjue sa 102 plesna izvođača u osam odabranih sela, omogućio je
lakše razumijevanje konteksta i okolnosti pri kojima je došlo do promjena u plesu.
Posmatrani su i izvještaji masovnih medija koji su se fokusirali na aboridžinski turizam, a
analiza nađenog sadržaja upotrijebljena je za ocjenu portretiranja Aboridžina i srodnih
problematika kao što je, na primjer, njihov tradicionalni ples. Na kraju Xie (2003) zaključuje
10

kako su vlada, turizam, turisti i aboridžinske zajednice Li prisvojili, promovisali i manipulisali
tradicionalnim plesom radi razvoja turizma. Simbolički aspekti plesa su ostali, ali izvorna
značenja su izgubljena. Međutim, dobijeni novi oblik aboridžinskog plesa za aboridžinski
kulturni identitet pored negativnih crta ima i pluseve, jer su zahvaljujući njemu ljudi postali
svjesniji uloge koju ples ima u njihovoj kulturi (Xie, 2003).

Druga kritika se bavi problematikom uključivanja turista u proizvod pri čemu nastaje
proizvod, koji se odlikuje smanjenjem autentičnosti. Kringelbachovo i Skinnerovo (2012)
istraživanje izdvaja ovu kritiku tako što ističe faktor komodifikacije kao slučaj nejednakosti
odnosa i znanja na primjeru Tayuban festivala. Manifestaciju su 1989. godine organizovala
četiri novinara u Taman Budayi "Vrtu kulture" u Solou u centralnoj Javi. Organizatori su
namjeravali da ovaj događaj bude i provokacija i edukacija urbanoj nejednakosti u Javi, te su
se dogovorili da u završnici programa dozvole priključivanje publike profesionalnim
plesačima tradicionalnog plesa. Članovi publike izašli su na pozornicu, a kada se to desilo,
počeli su da odudaraju od profesionalnih i tradicionalnih plesača. Pokreti publike su bili
primjesa tradicionalnih elemenata i dijelova koji su na neki način "evoluirali". Ovim prizorom
postigla se živa slika tradicije i nečega sličnog njoj, tačnije slika uticaja komodifikacije. Plesači
su pustili da se publika uključi i tako se zarad, uključivanja posmatrača u program desilo da je
dozvoljeno izvođenje plesnih pokreta na nepravilan način. Ovakav slučaj je tipičan primjer
posljedica koje nastaju na festivalima koji u isti mah postaju čuvari od zaborava
tradicionalnih plesova, ali i njihovog komodifikovanja (Kringelbach i Skinner, 2012).
2.2 Plesni turistički produkti
Danas se veoma često, ne samo u turističkoj industirji već i u drugim branšama, susrećemo
sa terminom produkt. Pojam produkt potiče od latinske riječi productum i definiše se kao
nešto što je rezultat procesa, nešto što je proizvedeno pod uticajem određenog okruženja ili
iskustva (Meriam Webster, 2020c).

U skladu sa naslovom poglavlja u nastavku se koncentrišemo na turističke produkte, i to
plesne turističke produkte. Kao veoma dobro definisanje ovih termina izdvajamo UNWTO-
ovu definiciju, koja kaže da je turistički produkt "kombinacija materijalnih i nematerijalnih
elemenata kao što su priroda, kultura i ljudski resursi, atrakcije, usluge i aktivnosti oko
određenog središta interesa koji predstavlja jezgru destinacijskog marketing miksa i tako
stvara sveukupno iskustvo posjetilaca, uključujući i emocionalne aspekte za potencijalne
kupce" (UNWTO, 2017).

Ipak, potrebna nam je malo preciznije usmjerena definicija plesnog produkta. U Tuchman-
Rostovom (2014) istraživanju plesni produkt i događaj se imenuju "pograničnim zonama", jer
oni predstavljaju takvu aktivnost koja ima idealan potencijal i mogućnost za stvaranje odnosa
u kojima se istovremeno odigravaju produkovanje i usvajanje znanja. U suštini, granice
između izvođača i učesnika nisu zasnovane na distanciranju već na ujedinjavanju, one
predstavljaju nit koja ih spaja (Tuchman-Rosta, 2014).

Daljim pregledom literature uzimamo u obzir analizu Thimmine (2012) tipologije turista koji
posjećuju plesove flamenko i tango. Dakle, Thimm (2012) upotrebom koncepta Gereffija i
sar. (2005) pod nazivom "Upravljanje globalnim lancima vrijednosti" pravi prikaz (Slika 1) koji
11

će modifikovan, prilagođen plesnom turizmu (Slika 2), poslužiti kao osnova za omogućavanje
utvrđivanja postojanja širokog raspona odnosa između uključenih aktera – pojedinih
umjetnika, posrednika, organizatora događaja i plesnih turista (Thimm, 2012).

Slika 1: Relational value chains

Izvor: Thimm, 2012
Slika 2: Global value chains in dance tourism

Izvor: Thimm, 2012
Kao što je na grafikonima prikazano, Thimm (2012) umjetnike izjednačava sa kooperantima u
industriji, posrednike u kreativnoj industriji i turizmu izjednačava sa relacijskim dobavljačima,
te organizatora događaja sa glavnom kompanijom. Da bi se dovršila pravilnost u procesu
pružanja usluga i dualnog karaktera stvaranja vrijednosti, na shematskom prikazu imamo
takođe plesne turise i očit karakter pružanja usluge. Kao završnica deskripcije prikaza može
se još dodati da je očigledno kako se sekvencijalna sukcesija sa prvog prikaza zamjenjuje
12

istodobnom malo haotičnijom komunikacijom između svih aktera, što se vidi na Slici 2
(Thimm, 2012).

U daljem opisu plesnih produkata Thimm (2012) definiše tipologiju turista flamenka i tanga,
pri čemu se plesni turisti mogu klasifikovati na sljedeće vrste: I) posjetioci plesnih festivala, II)
scenskih događaja i radionica – koje su često u kombinaciji, III) učesnici amaterskog plesa koji
posjećuju kurseve i radionice. Mi ovu tipologiju prilagođavamo tako što je ocjenjujemo sa
strane pasivnog, pasivnog + aktivnog i aktivnog odnosa između izvođača i posmatrača.
Najzastupljeniji primjeri pasivnih oblika produkata su ulični nastupi i konferencije. U oblike
produkata pasivno + aktivno svrstavamo najmnogobrojniju grupu, a to su festivali, i u treću
grupu ubrajamo aktivne oblike, a u njih spadaju kursevi i plesne radionice.
2.2.1 Pasivni oblici
Pod pasivnim oblicima smatramo one u kojima osobe učestvuju kao posmatrači u nekom
plesnom događaju. Kao najbolji slučaj ovakvog pasivnog učešća ljudi u plesnim produktima
su ulični nastupi plesača. Edensor i Bowdler (2015) to prikazuju kroz istraživanje tri plesna
dijela, performansa smještenih na ulice Mančestera, Ujedinjeno Kraljevstvo. Savremeni ples
može izmijeniti smisao, praksu i osjećaj urbanih prostora te ga tako predstaviti u drugačijem
svjetlu kako domaćinima tako i turistima. Na početku analize odnosa posmatrača prema
plesnim performansima prepoznaje se da neki pješaci prolaze pored njih ne priznajući
prisustvo plesača, drugi pak zastajkuju znatiželjno, a kod nekih se javlja zbunjenost, pa kada
shvate šta se događa, nasmiješe se. Ovakvi primjeri događaja ne mogu transformisati trajna
značenja i upotrebu prostora, ali ipak mogu staviti do znanja da svaki ples uključuje
raznovrstan slijed događaja koji se mijenja kao i tok prisutnih posmatrača (Edensor i
Bowdler, 2015).

U skladu s tim, jasno je da su i prisutni slučajni posmatrači predstavljali život tog grada
jednako kao i plesači. Stoga, važno je da se ovakva djelovanja uoče kao dio performansi
specifičnih za lokaciju. Konačno, dovođenjem plesa na niz neočekivanih prizorišta poput
staza za minigolf, trotoar i prometno stepenište može se uočiti promjena svakodnevnog
iskustva, izazivanje nepoznateog užitka te evociranje uspomena na druga vremena i mjesta
(Edensor i Bowdler, 2015). Oni koji putuju jer vole putovati mogu biti privučeni na neku
destinaciju čak i razglednicom ili "idejom da su na tom trgu plesali njihovi baka i deda" kao
uopštenom predstavom. Dakle, bavljenje plesom u javnim prostorima daje mogućnost
plesnim umjetnicima da komuniciraju sa javnošću na specifičan način, što nas dovodi do
zaključka da on na aktivan način pruža priliku za slučajne susrete koji će sjediniti umjetnost,
lokaciju i turistu (Cisneros i sar., 2019).
2.2.2 Pasivni + aktivni oblici
Prelazni oblik koji obuhvata i "pasivnog" i "aktivnog" posmatrača je najčešće plesni festival.
Obilazak plesnih festivala od strane turista je postala ciljna vrsta turizma, preciznije, turisti
obilaze neke destinacije primarno radi plesnih festivala (Kringelbach i Skinner, 2012). Zato,
značajno područje odnosa između plesa i turizma u turističkim studijama je analiza primjera
plesnih festivala po svijetu. U Grčkoj, na polju plesa i muzike, najstarija organizacija plesnih
festivala je Folklorni festival u Lefkadi, koji je započeo prije više od 50 godina. odnosno 1962.
Do danas je, uz učešće velikog broja plesača, pjevača i muzičara, uspio postati široko priznat
13

u Grčkoj te privući mnogo "pasivnih učesnika", tj. publike i turista. Zounijeva i sar. (2019)
studija istražuje mogućnosti razvoja plesnog turizma na području opštine Patras, istorijskog
grada na jugu Grčke. Cilj istraživanja je posebno istražiti sličnosti i razlike između dva ciljna
tržišta, grčkih i ruskih plesnih turista u odnosu na: (a) demografske karakteristike i (b) odnos
prema plesnom turizmu.

Patras, plesna turistička destinacija, prema rezultatima, podstiče ljude na putovanje kako bi
učestvovali u takvim događajima, jer za njih predstavljaju bijeg od svakodnevnih obaveza i
opuštanje. Navedeni faktor bi se mogao posmatrati i sa psihološke tačke gledišta, odnosa
ljudi prema bijegu od svakodnevne rutine i opuštanje od stresa svakodnevice. Što se tiče
aktivnosti koje žele pronaći na odredištu, osim plesnih događanja, potrebno im je ponuditi i
mogućnost za zabavu, razgledanje kulturnih atrakcija kao što su muzeji i mogućnost zabave.
Na osnovu rezultata ovog istraživanja razvili su se neki značajni zaključci kao što je da plesni
događaji treba da budu fokusirani na aktivno učešće turista u njima, što bi značilo da se
namjena festivala može preoblikovati, pa iz "pasivnog" aktera posmatrač / turista, ako želi,
može preći u "aktivnog" aktera. Za ostvarenje ovakvog cilja bitna je važnost procjene
karakteristika profila i motiva sudionika festivala kao osnove za usklađenije i sveobuhvatnije
marketinške strategije, kako na nacionalnom tako i na međunarodnom nivou (Zouni i sar.,
2019).

Nedavna studija Georgoule i Terkenlija (2018) takođe se bavila analizom dva poznata
međunarodna festivala – Kalamata International Dance Festival i Drama International Short
Film Festival, u kojoj se navodi da "posjetioci umjetničkih festivala ne čine jedinstvo
homogeno tržište; nego se čini da svaki događaj iz različitih razloga privlači različitu publiku.
umjetnici festivala umjetnosti ne predstavljaju događaj kao jedinstveno homogeno tržište
već radije čine da svaki događaj iz različitih razloga privlači različitu publiku" (Georgoule i
Terkenlija, 2018, str. 187). Fokus analize bio je upravo razlikovanje motiva posjetilaca, a cilj
rada isticanje uloge međunarodnih festivala umjetnosti u razvoju turizma gradova Kalamata i
Drama u Grčkoj. Grad Drama imao je koristi od festivala, koji je odigrao značajnu ulogu u
poboljšanju turističke infrastrukture, imidža i privlačnosti posjetilaca, dok je grad Kalamata
kao već utvrđena destinacija svoju ponudu i imidž znatno poboljšao festivalom. Rezultati
potvrđuju da su dva festivala, nakon 22 godine djelovanja, veoma bitna u turističkoj slici
rasta gradova, uprkos različitim karakteristikama. Dodajmo stoga da je uspostavljanje
međunarodnih festivala u srednjim gradovima jako korisno i za istraživačke i akademske
svrhe ali i kao osnova za usklađenije i sveobuhvatnije marketinške strategije, kako na
nacionalnom tako i na međunarodnom nivou (Georgoula i Terkenli, 2018). Prema tome, ne
treba da čudi što se plesni festivali javljaju kao učestali predmet istraživanja i što u
turističkim studijama kao čestu tematiku uočavamo i proučavanje gosta, tj. turista / publike i
njihov odnos prema nekom događaju.

Ova važna tema pokazala se kao ključna za studiju koja je sprovedena na plesnom festivalu
2013. godine u Cheonan Heung-taryeong. Istraživanje je imalo zacrtano kao cilj provođenje
upitnika na mjestu festivala. Prema dobijenim rezultatima navedeni su sljedeći faktori kao
ključni: 1) društveni kvalitet (kulturni učinak i efekat slike), 2) kvalitet procesa (usluga
usmjerena na posjetioce, hrana i suveniri), 3) fizički faktori kvaliteta (praktičnost i veza sa
uživanjem posjetilaca u festivalu i rasporedu objekata), 4) potvrđen je opšti kvalitet usluge
festivala koji utiče na zadovoljstvo posjetilaca. Konačni rezultat studije je saznanje koliko su
14

posjetioci festivala bili zadovoljni događajem i koliki će to imati uticaj na namjeru da ga
ponovo posjete (Lee i Lee, 2015).
2.2.3 Aktivni oblici
Kao aktivni oblici plesnih produkata mogli bi se predstaviti seminari, kursevi i plesne
radionice. Na primjer, najveća direktna novčana dobit u plesnom turizmu se postiže upravo
ovakvim produktima. Kao primjer izdvajamo cena show za tango i tablao za flamenko, gdje
se, osim plesa, muzike i izvođenja pjesama, pojavljuje i mogućnost od nekoliko kurseva. Ove
aktivnosti su čest slučaj u Sevilji ili Buenos Ajresu (Thimm, 2014).

Zanimljivo je da neke turističke organizacije kao svoju glavnu ponudu ističu plesne produkte
u obliku doživljaja, kao što je slučaj Kube. Kubanski plesači, na primjer, upućuju turiste da
plešu uglavnom ples salse, kroz razne seminare. Pored toga, organizovane su i večeri u
kojima turisti mogu vježbati ples koji su naučili. Prema tome su stvoreni mnogi paketi za
plesno učenje, koji su upućeni turistima, i ovaj vid plesnog produkta predstavlja njegov
aktivan oblik (Cuban Cultural Travel, 2019).
2.3 Analize turističkih iskustava i motiva
Analiza turističkog iskustva i motiva jedan je od ključnih elemenata koji omogućava
razumijavanje i bolje funkcionisanje tržišta na području plesa, plesnih produkata i uopšte
plesnih događaja. Sva istraživanja koja su sprovođena na ovom području bila bi od koristi
onima koji ih organiziraju. Neki od istraživača sa ovoga područja su: McCleary i sar. (2005),
Filippou i sar. (2010), Vukadinović i Marković (2012) i Zaggelidou i sar. (2012). U nastavku
ćemo predstaviti na kakav način su se oni bavili tematikom analize turističkih motiva i
iskustva.

Istraživanje koje za temu ima proučavanje estetskog iskustva koje donose plesne predstave
prema Vukadinoviću i Markoviću (2012) kreće prvo izgradnjom instrumenta za mjerenje
estetskog iskustva plesnih predstava. Oni su istražili strukture estetskog iskustva plesača i
gledalaca kroz eksperiment koji su izveli tokom osam različitih izvedbi, uključujući klasični
balet, savremeni ples, flamenko i folklor. Dobijeni rezultati predstavljaju tri faktora estetskog
iskustva plesnih predstava: dinamičnost (ekspresivan, snažan, uzbudljiv), izuzetnost (vječna,
neuporediva, jedinstvena, izuzetna), afektivna evaluacija (suptilna, elegantna, zavodljiva,
osjetljiva). Dobijeno je da estetsko iskustvo plesača ima nešto drugačiju faktografsku
strukturu od one koju prepoznaju posmatrači i upravo za razliku od estetskog iskustva
posmatrača, estetsko iskustvo plesača prepoznaje faktor uzbuđenja. Kao zaključak izvedeno
je da estetsko iskustvo plesnog izvođenja čini višedimenzionalni fenomen (Vukadinović i
Marković, 2012).

Sa druge strane Filippou i sar. (2010) pokreću statističku analizu, koja otkriva da tradicionalni
ples služi kao motiv u kulturnom turizmu. Dakle, ova istraživačka tema će se prvenstveno
bazirati na motivima kulturnog turizma. Prema istraživanju, kao najznačajniji motivi, koji su
važni za posjećivanje grčkim kulturama bili su: dosada, društveni odnosi i poboljšanje plesnih
vještina. U pogledu demografskih karakteristika, dob koja je uticala na "poboljšanje
vještine", "izazov" i "novo iskustvo" čine aspekt godina koji je uticao na motiv "novog
15

iskustva". Kao rezultat dobija se zaključak da mlađi polaznici (od 25 do 35 godina) učestvuju
u seminarima kada žele poboljšati svoje plesne vještine, što i nije čest slučaj kod starijh.
Značaj ove studije je što utvrđuje da se u ovom slučaju grčki tradicionalni ples može pokazati
snažnim motivom kulturnog turizma i pri tome je veliki značaj uključivanja ove grane u
turističku ponudu i prezentaciju zemalja (Filippou i sar., 2010).

Prethodno istraživanje nam je dalo do znanja da se plesni produkti isplate uvrštavati u
marketinške programe te da služe kao motiv turistima. Takođe, McCleary i sar. (2005) su ovo
primijetili samo na malo drugačijem području. Dakle, oni primjećuju povećanje popularnosti
plesnih događaja, konkretno ballroom plesa, kao rekreativne aktivnosti u SAD. Ovaj trend ih
je doveo do studije u kojoj se bave ispitivanjem demografije, uključenosti plesne zajednice,
aktivnosti povezane sa putovanjima i najvažnije karakteristike potražnje na tržištu sa
ballroom plesom. Kao ciljeve su ispostavili sljedeće četiri tačke: (1) ispitati demografski profil
učesnika plesa, učešće u plesnoj zajednici i aktivnosti učestvovanja u plesnom događaju
vezanom za putovanje; (2) identifikacija najvažnijih elemenata plesnog događaja, te kakvu
učesnici imaju percepciju o njima; (3) utvrditi okvirno osnovne dimenzije motivacije za
učešće u plesnim takmičenjima; (4) izvršiti segmentaciju tržišta događaja za ples na temelju
motiva i definisati karakterisitke svakog segmenta. U 2002. godini je sprovedeno istraživanje,
na licu mjesta, na devet plesnih događaja održanih u pet različitih država u SAD. Na ovim
događajima je pristupano ispunjavanju upitnika, i to samo od strane onih koji su učestvovali
u događajima. Period sprovođenja istraživanja je izvršen u toku trajanja događaja.
Sakupljeno je ukupno 120 ispunjenih upitnika. Utvrđeno je šest motivacijskih dimenzija i to:
socijalizacija, novost, plesno učenje, uživanje u plesu, uzbuđenje i bijeg i opuštanje koji su bili
glavni faktor, 15,1 % ukupne varijanse. Ovim istraživanjm tržišta plesnih događaja McCleary i
sar. (2005) utvrdili su demografski okvir uključenosti plesne zajednice u plesni događaj i
karakter događaja. Ispitanici u ovoj studiji obično su bili srednjih godina, dobro obrazovani u
braku, većina uzorka pripadala je grupi koja redovno ima časove plesa i redovnog plesnog
partnera. Ispitanici su preferirali lokacije za plesne događaje koje su lako dostupne i na
udaljenosti vožnje do 200 km. Veću prednost su imali događaji u trajanju od 2 do 3 dana,
tako da ljudima nije bilo potrebno da borave u hotelu duže od dvije noći. Cijene koje bi bile
objektivne učesnicima su između 60 i 100 USD po noćenju i to su bile uobičajene cijene koje
su plaćali oni koji su boravili u hotelima za vrijeme svog posljednjeg plesnog događaja.
Buduća istraživanja, McCleary i sar. (2005) zaključuju, imala bi za potencijal ispitivanja
koncentracije, ponašanja učesnika ballroom plesa, te pretraživanja informacija, očekivanja i
zadovoljstvo smještajnim i plesnim objektima, kao i ukupno zadovoljstvo plesnim
događanjima (McCleary i sar., 2005).

Prema svemu do sada utvrđenom evidentno je da je ples aktivnost koja traži veliku
povezanost izvođača, tržišta i publike. Stoga, rast plesne industrije kao rezultat daje razvoj
poslovnih pogleda i razvoj efikasne strategije i marketinga. Zaggelidou i sar. (2012) navode
da postoji evidentan nedostatak istraživanja na području povezivanja marketinga i plesa ili
istraživanja i primjera faktora potražnje tržišta za plesnim školama. Zato studija identifikuje
ovaj faktor kao glavnu problematiku. Bitno je istaknuti malu digresiju, jer ćemo navesti par
faktora koji su do sada uticali po Kim, Zhang i Ko (2009) na rast potražnje za plesovima.
Njihovo istraživanje su Zaggelidou i sar. (2012) iskoristili kao bazu za dobijanje rezultata
njihove studije. Dakle, Kim i sar. (2009) navode šest faktora koji utiču na rast plesne
industrije, a to su: transformacija vrijednosti plesnog treninga, modernizacija nastavnog
16

plana i programa, promotivni napori vlade u zdravstvenim aktivnostima te povećani
marketinški napori u plesu, tj. umjetniško poslovanje – komercijalizacija, globalizacija
plesova kroz sport i formalizacija organizacijske strukture, diverzifikacija proizvoda plesne
umjetnosti (npr. filmski i fitness program) i pojava novog žanra plesnih događaja kao što su
takmičenja mješovitih plesova. Ovi elementi čine ples popularnom globalnom aktivnosti,
privlačnom ljudima različitih životnih dobi, roda, rase, kulture, ideologije ili religije (Kim i sar.,
2009). Zaggelidou i sar. (2012) korištenjem ovog koncepta identifikuju model sa šest
dimenzija za proučavanje potražnje plesnih škola, i to: kulturno učenje, ličnu dobrobit,
ponude programa, djelovanje škola, kvaliteta nastave i ekonomsko razmatranje. Daljom
analizom se dolazi do toga da su učesnici plesova (npr. baleta, hip-hopa) u plesnim školama
svih uzrasta i veliki procenat njih su polaznici mlađi od 18 godina, a znanje, prijateljstvo i
reputacija instruktora pokazuju se kao ključne varijable koje direktno utiču na učestvovanje
odraslih članova. U pogledu strategije cijena: fleksibilna opcija plaćanja, razumna članarina
kao i mogućnost raznih načina plaćanja su ispostavljeni kao ključni. Takođe, čanovi plesnih
klubova / škola biće oduševljeni modernom opremom, sigurnosnom opremom, boljim
dizajnom enterijera i čistom svlačionicom sa tuš-kabinom. Kao zaključak je ključno da se na
ove činjenice obrati posebna pažnja jer će u budućnosti ovi faktori biti važan segment rasta i
strategije upravljanja marketinga: poput segmentacija tržišta, promocija tržišta,
diferencijacija programa i strategija cijena u plesnim školama i plesnoj industriji (Zaggelidou i
sar., 2012).
2.4 Ples i diplomatija
Umjetnici imaju mogućnost predstavljanja turističkih prostora i produkata na takav način da
im daju plemenit karakter i podstaknu ih na drugačiju percepciju istorije i lokacije, što je
ključno za razbijanje stereotipa i predrasuda o nekim zemljama te olakšavanje diplomatskog
pristupa u, na primjer, nekim konfliktnim situacijama (Cisneros i sar., 2019). Usredsređenost
na usmjeravanje plesača da svojim "zvaničnim" statusom na turnejama stvaraju strategiju
pregovaranja o komplikacijama nacionalnog identiteta na nivoima pojedinca, zajednice i
nacije je upravo Croft (2015) u svojoj studiji pojasnijo nizom praktičnih primjera.

Potrebno je istaći kategorizaciju diplomatije gdje je prva kulturna diplomatija kao posebna
potkategorija onoga što je javno. Druga kategorizacija je ono što je poznato kao "meko"
nasuprot "tvrde snage", gdje se radi na uzdizanju svih drugih oblika međunarodnog
angažmana – istoimenog, ekonomskog i vojnog angažmana – iznad kulturne diplomatije.
Američki koraci u kulturnoj diplomatiji imaju korijen još od 1930-ih i 40-ih kad su bili
usredotočeni na vizualnu umjetnost. Od 50-ih veleposlanstva više ne ugošćavaju samo
umjetničke produkte, na primjer slike i skulpture bez svojih majstora, već umjesto toga
počinje predstavljanje plesača i muzičara, te potom njihovo slanje u inostranstvo, gdje im
započinje misija, tj. proces kulturne diplomatije (Croft, 2015).

Činjenica je da su tokom hladnog rata vlasti naizgled većinu umjetničkih odluka prepustile
New Yorku gdje American National Teatre and Academy (u nastavku ANTA) vodi tri panela za
izbor diplomata koji će igratni ključnu ulogu na polju kulturne diplomatije za ples, pozorište i
muziku. Njih su po izboru ANTA sastavljali umjetnički administrator i kritičara. U kontekstu
programa plesne diplomatije, tačke, nastupi i nacionalni identitet dijele atribute kao
produkte kolektivnog rada i pregovora. Grupe umjetnika kolektivno stvaraju svojim djelima
17

sliku i značenje šta to čini "Ameriku". Pored ovoga treba spomenuti da Croft (2015) promatra
ples s tri ishodišne tačke: kao kulturni izvoz koji naglašava tijelo kao reprezentativnu silu i
kao oblik društvenog angažmana u zajedničkim prostorima, uključujući pozorište i društveni
ples kao način analize. Ključno je da su politika i zakonodavstvo svjesni posebnosti ove vrste
diplomatije te da je posebno pažljivim odabirom jezika često odvajaju od politike. Debelo
uokvirivanje kulturne diplomatije kreatora politike kao apolitično znači da plesači treba da
budu svjesni u svakom trenutku faktora "političkog" i "apolitičnog" – čak i kada njihov
umjetnički rad sadrži prilično vidan politički angažman. Kulturna diplomatija kako nekada
tako i danas omogućava ljudima iz različitih kultura da se međusobno upoznaju i razumiju
(Croft, 2015).
2.5 Ples kao terapija na ratom zahvaćenim područjima
Možemo istaći da pored velike uloge diplomatije, koju danas primjećujemo u svijetu kao
čestu tematiku, uočavamo i problematiku migranata i izbjeglica. Ispitivanjem ovakvih tema
bavili smo se u smislu njihove povezanosti sa plesom te smo utvrdili da ih pojedina
istraživanja proučavaju, i to kao upotrebu plesa u psihoterapijske svrhe. Ples, dakle, pomaže i
u kriznim situacijama života te utvrđuje međusobne odnose. Singer nam to potvrđuje uz
istraživanje sprovedeno između 2001. i 2007. godine gdje pronalazimo podatke i potvrdu
upotrebe međusobne veze pokreta, plesa, priče, vizuelnih slika i etno (narodne umjetnosti) u
psihosocijalnom radu sa ratom pogođenom ljudima, prvenstveno izbjegličkom djecom i
njihovim porodicama. Terenski rad ovog istraživanja izvršen je tokom 2001. i 2002. godine u
Srbiji, dakle, neposredno nakon završetka rata na prostoru bivše Jugoslavije. Kao rezultat
istraživanja dokazana je postojanost uticaja plesnog pokreta kao dio kinetetskog i
simboličkog procesa koji se događa na određenom mjestu i vremenu i kroz koji pojedinac ili
grupa mogu doživjeti i ponovo proživjeti emocije, osjećaje, ideje, te proživljeno iskustvo i
sjećanja (Singer, 2014).

Evidentno je da su od davnina umjetnost i ples okupljali ljude i u dobru i u zlu. Gonye (2013)
istražuje kako je upravo ovakva karakteristika uticala na tradicionalni kongonya plesa.
Ispostavilo se da su vrijednost ovog ples i njegov mogući uticaj na narod primijetile vladajuće
strukture te se on ispoljio kao ključan u toku Chimurenga nemira. U istraživanju se opisuje i
poredi kako od zanemarene uloge kongonye u Zimbabveu, za vrijeme Drugog Chimurenga,
koji je okončan nezavisnošću 1980. godine, dolazi na neki način do njegovog prepotenciranja
za vrijeme Trećeg Chimurenga, koji se odigrava nakon 2000. godine. Kongonya ples se
počinje prezentovati u svijetu, na gala i političkim ceremonijama kao i na državnoj televiziji.
Kao rezultat Gonye je zaključio da je ljudima u Zimbabveu od zaista velikog značaja ovaj ples
ali da se on ne treba nalaziti pod tolikim političkim pritiskom (Gonye, 2013).
2.6 Plesni turizam za vrijeme epidemije
U savremenom trenutku, i pored sveg znanja i tehnološkog napretka, može se desiti ljudskoj
civilizaciji da se suoči sa nepredviđenim okolnostima. Jedna od takvih okolnosti su upravo
epidemije. Kroz istoriju znamo da su neke od većih epidemija bile: epidemija kuge u XIV
vijeku, velike boginje u XVI vijeku, epidemija tuberkuoze u XVII vijeku, španska groznica u XIX
vijeku, u XIX vijeku epidemija pjegavog tifusa i brojne druge (Hays, 2005).

18

Morford (2017) u radu navodi kao glavnu problematiku upravo uticaj jedne od epidemija,
tačnije uticaj epidemije ebole na plesni turizam u Gvineji u toku 2014/2015. godine. On piše
kako su u to vrijeme svi turistički kampovi za bubanj i ples, koji se obično održavaju svake
godine tokom sušne sezone, između decembra i marta, prenamijenjeni u svrhu liječenja
oboljelih od ebole. Zanimljiva je takođe činjenica da Morford (2017) tvrdi da od sredine
1990-ih postoji trend zbližavanja gvinejskih muškaraca i američkih žena. Turisti, a posebno
žene, došle bi u Gvineju sa namjerom pohađanja kampova bubnja i plesa, tamo bi upoznale
lokalne muškarce, sa kojima bi potom stupile u romantične veze. Ovi odnosi bi rezultirali
međunarodnom migracijom, a gvinejski iseljenici koji migriraju u SAD preko ovog mehanizma
postaju centri novih bubanj i plesnih scena. Zbog posljedica uticaja ebole i nepostojanja
turizma došlo je do prekida i ovoga "mehanizma". Morford (2017) kao zaključak navodi da je
zbog izbijanja ebole došlo do potpunog pražnjenja kampova za ples tokom sezone
2014/2015. godine i ekonomskih prihoda u ovoj grani nije bilo. U toku sljedeće sezone
(2015/2016), prvi turisti koji su pohađali časove bubnja i plesa počeli su dolaziti u avgustu
2015. godine, ranije nego obično, ali u smanjenom broju, što znači da je uticaj epidemije
ostavio trag i na narednu turističku sezonu (Morford, 2017).

19

3 IGRA TRI NARODA NA PODRUČJU BANJE LUKE
Igra i pjevanje, stalni pratioci ljudskog života, u svim prilikama činili su ljudski život
podnošljivijim i ljepšim. Mnogi poslovi, rad i običaji obavljani su uz pjesmu i igru (Udovčić,
2016). Svaki narod ima takve poslove i običaje. Mi smo na početku rada naveli da na
prostoru BiH, odnosno BL žive tri konstitutivna naroda: Srbi, Hrvati i Bošnjaci. Dakle, u skladu
sa tom činjenicom u ovom poglavlju smo se bavili istraživanjem tradicionalnih igara / plesova
sa područja BL koji objedinjuju sva tri naroda.

Za igru / ples je bilo vremena i mjesta, kako nekada tako i danas. Narod je igrao i pjevao iz
srca, a narodna kola su se izvodila uz pjesmu ili bez pjesme, po završetku radova, kao i na
svadbama, crkvenim zborovima, nedjeljom i u dane značajnih svetkovina, na mjestima gdje
su se mladi okupljali na prelima i sijelima u dugim jesenjim i zimskim noćima. Takav slučaj je
zabilježen i na prostoru BL i njene okoline još dok nije postojao grad današnje veličine. Igrali
su ih momci i djevojke, ponekad i stariji ljudi. Udovičić (2016) tvrdi sljedeće: "Igrom u kolu
ispoljavala se tjelesna snaga i temperament, čime su momci i djevojke nastojali da se jedno
drugome dopadnu", a krajem 19. vijeka ta kola počinju da se igraju i uz muzičku pratnju
(Udovčić, 2016, str. 296).

U pogledu narodnih igara koje su igrali Srbi, Hrvati i Bošnjaci sa područja BL saznali smo, kako
kroz intervjue sa predstavnicima KUD-ova tako i u literaturi, da je svaki od tri naroda imao
svoje igre koje su igrali i jedni i drug i treći, ali nijedna od tih igara nije bila kreirana na takav
način da namjenski uključuje koreografski sva tri naroda. Međutim, daljim istraživanjem ipak
smo otkrili da postoji jedna igra sa područja BL koja objedinjuje sva tri naroda – "Igre iz stare
Banja Luke" koreografa Vase Popovića.

O "Igrama iz stare Banja Luke" V. Popović (1979) piše: "Banjaluka je, na daleko, poznata po
lijepim starim pjesmama i dobrim pjevačima ali je isto tako i bogata sa lijepim starinskim
igrama"(Popović, 1979, str. 1). Dakle, te igre su bile manje poznate među starim
Banjalučanima, a bile su omiljene i rado igrane po kućama, sokacima i avlijama. "Posebno
omiljeno mjesto za vrijeme i igranje bio je nekadašnji banjalučki "plac" i vašari koji su trajali
po nekoliko dana, gdje su se okupljali i mladi i stari, i bogati i siromašni i seljaci i građani i u
zajedničkom kolu, koje je često trajalo do kasno u noći, zaboravljajući sve teškoće, ispoljavali
zadovoljstvo i radost" (Popović, 1979, str. 1). Ovakva kreacija V. Popovića ima i svoje aktere,
preciznije, koreografiju čine (Slika 3): seljanke i seljaci (predstavnici Srba), građanstvo – bule i
pekari (predstavnici Bošnjaka) i gospođice i majstori (predstavnici Hrvata) (Popović, 1979).

20

Slika 3: Seljaci i seljanke; bule i pekari; gospođice i majstori

Prilagođeno po: CKUDM "Veselin Masleša", 2015

Danas "Igre iz stare Banja Luke" izvode KUD-ovi iz BL kao što su "Veselin Masleša" i
"Čajavec". Oni ih igraju na svečanostima i u posebnim prilikama. Međutim, ove igre nisu
široko zastupljene, niti dovoljno poznate stanovnicima BiH danas, a mogle bi dati veliki
doprinos izgradnji međusobne tolerancije među tri naroda kao i doprinos poštovanju na
starosnoj, klasnoj i statusnoj osnovi.

21

4 IZVOĐAČI TRADICIONALNOG PLESA NA PODRUČJU BL
Analizu KUD-ova kao glavnih predstavnika i čuvara tradicionalnog plesa na području BL
obradili smo u ovom poglavlju. Unutar prezentacije KUD-ova iznosimo prikaz samo onih
društava relevantnih za naše istraživačko područje. Svi analizirani KUD-ovi su registrovani u
Savezu kulturno-umjetničkih društava Republike Srpske (u nastavku SAKUD RS), a pripadaju
teritoriji BL. Pored pažnje posvećene prezentaciji KUD-ova, u poglavlju iznosimo jasan prikaz
analize podataka dobijenih kroz intervjue sa predstavnicima analiziranih KUD-ova.
4.1  Predstavnici i čuvari tradicionalnog plesa na području BL
U istraživačkim pitanjima smo prepoznali i definisali folklorna društva kao glavne
predstavnike tradicionalnog plesa u BL. U nastavku iznosimo njihovu prezentaciju na osnovu
koje ćemo omogućiti lakši uvid u aktere, predstavnike KUD-ova, sa kojima smo sproveli
intervjue. Prema podacima SAKUD RS iz juna mjeseca 2020. godine, na teritoriji BL učlanjeno
je šest društava, i to: Ansambl narodnih igara i pjesama (u nastavku ANIP) "Veselin Masleša",
ANIP "Mladost", KUD "Sveti Sava", KUD "Čajavec", KUD "Piskavica", Radničko kulturno-
umjetničko društvo (u nastavku RKUD) "Pelagić" (SAKUD RS, 2020).
4.1.1 ANIP "Veselin Masleša" i ANIP "Mladost"
ANIP "Veselin Masleša" je osnovan 1948. godine od strane tadašnje omladinske organizacije
grada. Glavni cilj društva je da kroz organizovan rad čuva od zaborava, njeguje i javno
prezentuje autentične oblike tradicionalne narodne kulture i umjetnosti. Pored toga i da
razvija ostale oblike kulturnog i umjetničkog djelovanja. Društvo je ostvarilo u toku svog
dosadašnjeg rada vrhunske rezultate na mnogim poljima (ANIP "Veselin Masleša", 2020).
ANIP takođe, stavlja akcenat na sekcije koje se izvode u okviru društva – folklorni ansambl
Centralno kulturno umjetničko društvo mladih (u nastavku CKUDM) "Veselin Masleša" i u
okviru njega folklorna sekcija, muzička sekcija, vokalni solisti i u novije vrijeme, izvorna
vokalna grupa (CKUDM "Veselin Masleša", 2013).

ANIP "Mladost" osnovan je 2. 12. 2000. godine. Trenutni broj aktivnih članova je 320. ANIP u
svom sastavu izdvaja sekcije folklora, narodnog orkestra, muške etno pjevačke grupe, ženske
etno pjevačke grupe i udruženja žena. Repertoar ANIPA gradi 17 koreografija sa prostora RS i
iz susjednih država (Srbije, Makedonije, Crne Gore). Takođe, ANIP "Mladost" je organizator i
Međunarodnog festivala dječijeg folklora "Vaskršnji koncert" (obuhvata djecu uzrasta od 5
do 15 godina). Festival je do sada ugostio 187 folkornih ansambala, a od 2013. godine
festival i KUD "Mladost" su u punopravnom članstvu svjetske Asocijacije folklora CIOFF (ANIP
"Mladost", b. d.).
4.1.2 KUD "Sveti Sava"
KUD "Sveti Sava" je osnovan 1997. godine. Ima prezentaciju svojih aktivnosti na Facebook-u
(u nastavku FB) kao i na svojoj glavnoj stranici. Društvo je po tradiciji svoga postojanja
mlađeg karaktera. KUD-ovi koji su poslije njega osnovani su KUD "Mladost" i KUD "Piskavica"
(KUD "Sveti Sava" Banja Luka, b. d.). U okviru programa i aktivnosti KUD-a prisutno je:
praćenje i prilagođavanje svjetskim aktuelnim temama; učešće u događajima i projektima

22

("Banjaluka ljudskog lica", "Proljeće u Banjaluci", "Svetosavski bal" (koji organizuje sam KUD),
"Festival srpskog folklora", radionica "Od izvora do stilizacije", "Dukatfest"); odazivanje i
organizovanje humanitarnim akcijama (npr. "Tvoja riječ" i "Autizam govori srcem"). U
pogledu prikaza igara koje izvodi KUD zastupljene su "Igre sa Manjače", "Gluvo glamočko
kolo" i "Igre iz Gnjilana" (KUD "Sveti Sava" Banja Luka, b. d.).
4.1.3 KUD "Čajavec"
KUD "Čajavec" je 2019. godine obilježilo 67 godina svoga postojanja, što ga svrstava u jedan
od KUD-ova sa dužom tradicijom postojanja u Banjalučkoj regiji. Pored FB stranice KUD ima i
instagram profil i jutjub kanal (KUD "Čajavec" Banja Luka, 2020a). Neke od aktivnosti poput
projekata koje je izvodio i u kojima je učešće uzeo KUD "Čajavec" su: "Banjaluka ljudskog
lica", "Veteransko kolo", Folklorna inkluzivna sekcija sa sloganom "Tradicija pripada i nama".
U nastavku ćemo istaći analizu aktivnosti koje su se dešavale u skorije vrijeme u KUD-u. Na
FB stranici objavljivani su sadržaji prilagođeni COVID-19 situaciji kao i obavjesti o online
probama namijenjenim prije svega: rekreativcima, veteranima, licima treće životne dobi i
probama dječije sekcije. KUD je takođe u doba epidemije "odigrao kolo" u skladu sa
preporukama, snimio to i na takav način pokazao da je folklor primjenjiva aktivnost u
uslovima epidemije i da je dobra za održavanje dobrog zdravlja duha i tijela (KUD "Čajavec"
Banja Luka, 2020b).
4.1.4 KUD "Piskavica"
KUD "Piskavica" osnovano je 2002. godine u istoimenom potkozarskom mjestu Piskavica
nedaleko od BL. Broj članova društva broji oko 150 članova svih uzrasta (učenici, studenti,
radnici i penzioneri). Članovima je omogućen rad u više sekcija, među kojima je najbrojnija
folklorna. Ta sekcija ima tri grupe: dječiju grupu (do 12 godina), omladinsku grupu (do 17
godina) i izvođačku grupu (stariji od 17 godina). Posebnu sekciju predstavlja muzička sekcija,
koju čini: narodni orkestar, pjevačka grupa i vokalni solisti. Posebnost društva je sekcija koja
se bavi izvornim narodnim stvaralaštvom. U okviru te sekcije članovi pripremaju i prezentuju
stare narodne običaje uz tradicionalne izvorne pjesme potkozarskog kraja. Kao zanimljivost
još bismo istakli da je KUD zajedno sa TOBL organizator manifestacije "KOZARSKI ETNO /
Festival izvorne pjesme", koji se po jedinstvenosti svoga sadržaja izdvaja na ovom prostoru
(KUD "Piskavica", 2002).
4.1.5 RKUD "Pelagić"
RKUD "Pelagić" je osnovan 1927. godine, a zvanično je registrovan 12. februara 1928.
godine. RKUD su osnovali tadašnji sindikalni radnici. Imao je tamburaški orkestar, veliki hor i
dramsku sekciju. Pored navedenih sekcija, osnovan je folklorni ansambl, narodni orkestar,
zabavni orkestar i likovna sekcija. S vremenom RKUD je prerastao u veliko društvo. Nekada je
brojalo do 1000 članova, a danas broji oko 350 članova. Pored postojećeg repertoara,
folklornog ansambla, tamburaškog i narodnog orkestra, fundusa nošnji, može izvesti
istovremeno i pet samostalnih koncerata. Brojni mladi, studenti, radnici, akademski građani i
drugi su prošli kroz redove "Pelagića". Prema vrsti igara koje izvodi RKUD možemo izdvojiti:
"Sansko kolo", "Glamoč", "Bunjevačko kolo", "Čobansku šestorku", "Igre iz Vranja" (Radničko
kulturno umjetničko društvo (RKUD) Pelagić – Banjaluka, 2020).

23

4.2  Analiza sprovedenih intervjua sa predstavnicima KUD-ova
Prilikom formiranja sklopa pitanja za intervjuisanje predstavnika KUD-ova ugledali smo se na
primjer Cisneros i sar. (2019). Naša intervju-pitanja su bila podijeljena u tri sklopa, i to: I)
značaj plesa za jednu zemlju ili grad (BiH / BL); II) tradicionalni plesovi na području BL; III)
mišljenje o kreiranju plesnog turističkog produkta za BL. Naišli smo na dobar odziv i
razumijevanje predstavnika KUD-ova, te su intervjui u skladu sa tim uspješno sprovedeni.
Intervjuisani su se složili da se razgovor snima, ali su željeli ostati anonimni. U nastavku
poglavlja iznosimo rezultat dobijenih informacija.

Prema mišljenju predstavnika KUD-ova, nematerijalnu kulturnu baštinu za područje BL i šire
okoline, znači cijele Krajine, čini: jezik i pismo, autentična narodna pjesma – koja je specifična
po određenim napjevima dvoglasno, čak u nekim momentima troglasno; izuzetno bogata
narodna nošnja; domaća hrana i narodne igre. Kao zaključak posebno se istakao stav jednog
predstavnika: "Naša tradicija gradi našu kulturu te se ona prenosi sa koljena na koljeno.
Upravo iz tih razloga treba njegovati i čuvati njen izvorni oblik", što u suštini znači posebnu
pažnju posvetiti njenoj zaštititi od zaborava.

Predstavnici KUD-ova takođe smatraju da tradicionalni ples može pomoći promovisanju
jedne zemlje. Jedan od intervjuisanih predstavnika iznosi stav kako konktretno naš
tradicionalni ples pomaže promovisanju zemlje na način da gdje god se izvodi nastup, publici
se prenosi energija, a energijom i željom da se pokažemo što bolji, kod publike se izaziva
interesovanje i želja za upoznavanjem tradicije i naroda, za njenim prepoznavanjem. Izvjesno
je i mišljenje da: "naši tradicionalni plesovi sa ovih prostora ipak nisu toliko prepoznatljivi u
svijetu kao tradicionalni plesovi nekih drugih naroda, izuzev što smo prepoznatljivi u svijetu
folklora. Na primjer, kroz tango, kroz kaskanjete, kazačok, sirtaki, svijet će moći odrediti šta
predstavlja koji narod, dok neće znati šta nas predstavlja". Za jedan od posebno dobrih
primjera za promovisanje svoje zemlje, putem tradicionalne igre, predstavnici smatraju
Bugarsku, jer su oni sa svojom igrom uradili nešto posebno: "Otvorili su akademiju
bugarskog folklora u Americi" i "U samoj Bugarskoj postoji 6-7 ansambala koji su
profesionalni kao Kolo beogradsko, imaju na čitavoj teritoriji oko 70 ansambala, gdje su svi
koji rade u ansamblima profesionalno obrazovani od direktora pa dalje za taj posao", a
takođe "Kod njih se organizuju brojni festivali narodnih igara i pjesama baš radi turista".

Na ovakvo mišljenje smo se odmah nadovezali pitanjem o konkretnim primjerima turističkih
destinacija koje su na globalnom nivou poznate zbog plesa. Među njima su intervjuisani
naveli sljedeće: Rusiju, Bugarsku, Grčku, Rumuniju, Ukrajinu, Španiju, Argentinu, Tursku.
Smatraju da u svim ovim zemljama svjetska prepoznatljivost plesa znatno utiče i na
povećanje broja turista, jer je: "Prisutno bogatstvo sadržaja, nije monotonija, nije dosada.
Naravno, na takav način se ne pružaju atrakcije koje su svima dostupne preko interneta,
jutjub-a, klubova ili diskoteka, već je prisutno nešto posebno". Na postavljeno potpitanje
zašto su baš ove zemlje uspjele da postanu prepoznatljive, predstavnici odgovaraju da je na
to uticalo dosta faktora, a prije svega postavljanje zakonske regulative na pravo mjesto: "Svoj
folklor i umjetnost kao i ljude koji se bave folklorom, tradicionalnim plesom država štiti. Kod
nas je na ovom planu urađeno veoma malo, preciznije, nalazimo se tek na početku". Jasno je
da se intervjuisani slažu da je polazište u kreiranju jedinstvenog turističkog proizvoda za BL u
izmjeni zakonske regulative.

24

Plesne koreografije koje su namijenjene turistima koji dođu u BL (BiH) postoje, ali ne u nekom
posebnom obliku, smatraju predstavnici KUD-ova. Jedan od njih tvrdi da: "U posljednje
vrijeme kada turisti dođu u grad, pored toga što vide BL, ponesu jedno saznanje, jedan motiv
više iz grada vezano za folklor i običaje, vrstu nošnje. Na primjer, poklanjamo bošču,
tradicionalnu žensku maramu, onda "Zmijanjski vez", koji je zaštićen od 2014. godine od
strane UNESCO kao nematerijalno kulturno nasljeđe jednog naroda". Ali, ključno je
napomenuti da prema mišljenju svih predstavnka KUD-ova tradiciju nikako ne bi trebalo
mijenjati za potrebe turista ili bilo koga drugog. Ona treba čuvati svoj izvorni oblik. Dakle,
prezentacija naše tradicije, nasljeđa, narodne igre, koreografija ne mogu biti striktno
namjenski rađeni za turiste: "Tradicija je identična za građane BL i za ljude koji dođu na
festivale i turističke posjetioce kao i za ljude širom svijeta".

Što se tiče poznatih tradicionalnih igara / plesova tri naroda BiH koji žive na području BL,
predstavnici KUD-ova prvo ističu postojanje cjelina ili etnokoreoloških oblasti, koje imaju po
svojim osobinama neke sličnosti te se mogu podvesti pod grad, u ovom slučaju BL, jer: "Inače
je gotovo nemoguće gledati samo jedan segment, konkretno jezgro BL, već je tipično
posmatranje i okolnih neurbanizovanih predjela". Dakle, tipični tradicionalni plesovi su: kolo
udvoje, utroje – reprezent čitavog dinarskog područja koje se naslanja na BL; nijeme igre
takođe u dinarskom kraju; gluva kola, koja su karakteristična za brđanski kraj Manjače i ostali
dio BL, prema Korot Varošu, Vlašiću; "Kraljevo kolo", "Sarajka" – to su gradske igre koje su
tipično vezane za gradski urbani dio. Ako, recimo, BL gledamo kroz spektar Potkozarja, onda
se tu ističe "Pleteno kozaračko kolo". "Taj prostor Potkozarja je za vrijeme bivše Jugoslavije
bio poznat po tom kozaračkom ili kozarskom kolu, koje se uvijek igralo poslije
narodnooslobodilačke igre, a kolo se moglo podvesti pod jedno kolo koje su prepoznavali i
znali svi. Ono je jedan dio kulturnog nasljeđa koje je u određenom trenutku, konkretno u
ratu, poslužilo pokretu otpora kao kohezioni faktor ljudima, tj. da ih poveže". Najveću
prepoznatljivost ovom geografskom području, prema mišljenju intervjuisanih predstavnika
KUD-ova, daju tradicionalne igre tipa narodnog kola.

Pored svega navedenoga još bismo posebnu pažnju obratili na igre koje su svi intervjuisani /
predstavnici KUD-ova istakli – "Igre iz stare Banja Luke", koje je osmislio i kreirao V. Popović.
Oni smatraju da je to posebna koreografija, a njen smisao je da poslije II svjetskog rata
prikaže sav živalj sa ovoga područja, tj. seljaci i seljanke, gradska raja: bule – predstavnice
muslimanki, gospođice – predstavnice Hrvatica, majstori, pekari itd. Srž i poruka tih igrara je
međusobna saradnja i tolerancija svih naroda BiH na nacionalnoj, klasnoj i ekonomskoj
osnovi. Intervjuisani su u potpunosti saglasni da je upravo to ono što ne samo ansambli
grada već i svi ostali treba da njeguju i poštuju. "Kultura folklora ne treba i ne poznaje takve
vrste granica". Očigledno su intervjuisani saglasni da su reprezentant tradicionalnih igara
banjalučkog područja koji objedinjuje elemente folklorne tradicije sva tri naroda "Igre iz
stare Banja Luke".

U nastavku su intervjuisani istakli koje od igara / plesova su najpopularnije / najzastupljenije
u programima KUD-ova i na plesnim nastupima. Među njima se ističu: "Krajiške igre" iz
okoline BL, "Zmijanjske igre", "Gluvo kolo", "Donjekolsko kolo", "Donjekolsko prelo",
"Ozrenske igre", "Pleteno kozaračko kolo". "Uglavnom, pri izvođenju programa i pri njegovoj
kreaciji se pazi da se to dopadne publici, a i da igra ljude digne na noge".

25

Tradicionalni plesovi koje bi trebalo uključili u turističku ponudu grada, po njihovom mišljenju
trebala da budu autentični, kao "Krajiške igre iz okoline Banje Luke", "Saborne igre stare
Banja Luke" gdje su zastupljene sve konfesije koje žive na teritoriji grada, "Kozaračko kolo"
takođe, jer je ono prilično jednostavno: "Svi su zajedno spojeni u jedan krug, dozvoljena je
samovoljna kreacija svakog igrača pojedinca, od kolovođe pa dalje. Cilj kola je
nedozvoljavanje pucanja kruga, svi treba da se čvrsto drže za ruke. Zatim, "Igre sa Zmijanja"
sigurno imaju tu pjesmu i igru, ali i narodnu nošnju čiji je vez na listi UNESCO". Pored
navedenih igara, jedan od predstavnika KUD-ova je dodao da bi još trebalo "posebnu pažnju
obratiti na tradicionalne običaje uz igre, jer kroz njih mladi mogu da vide da su se ljudi i prije
u ta davna vremena zabavljali, igrali i na takav način im se može približiti ono što je izvorno".

Od tradicionalnih plesova koji bi mogli biti najzahtjevniji za učenje (npr. turistima), a da su na
repertoaru KUD-a, izdvajaju da postoji igrački stil i igrački obrazac. "Igračkom obrascu je
svrha da nas nauči koliko koraka ide lijevo koliko desno, kada se izbacuje noga, dok je igrački
stil odrednica čovjeka, kada se gleda njegova konstitucija, da li je skočniji ili nije, da li više ide
stopalom ili prstima" i "Stil naših igara je izuzetno čvrst tvrd, jer na ovome prostoru žive ljudi
koji su čvrsti i jaki. Koraci su prilično jednostavni, mada iziskuju dosta enargije za izvođenje".
Kao primjer izdvajamo: "Kozaračko kolo" – nije toliko komplikovano; "Banjalučke igre", koje
su zahtjevne koreografski i melodijski, kao i "Igre sa Zmijanja" – imaju akrobatske elemente;
zavrzlame, zbog nepravilnog ritma. "Onda Francuzi, Italijani, Njemci, Austrijanci u jednoj
nošnji igraju stalno, a kod nas je sve različito. Svako selo druga nošnja, sve različito".

Predstavnici KUD-ova ističu da bi, kada je riječ o podršci lokalne zajednice, u vezi sa
uključivanjem tradicionalnog plesa u turističku ponudu grada, oni to sigurno podržali, ali da
je došlo takvo vrijeme "da će svako sve podržati ako ne treba da se izdvoje finansijska
sredstva. Ljudima iz lokalne zajednice i turističke organizacije je najveći cilj da se promoviše
kultura i tradicija. Međutim, glavni problem uvijek je, ko će to da plati". Što se tiče primjera,
intervjuisani izdvajaju konkretne slučajeve kada su takvi programi realizovalni: "Konkretno,
prije par godina dolazili su turisti iz Kine, doktori i njima su prikazane naše tradicionalne
igre", zatim "prije 5-6 godina postojao je program "Ljeto na Vrbasu" i svakog četvrtka ili
petka bio je koncert jednog KUD-a i to se odvijalo ciklično". Intervjuisani su saglasni da je to
bio pun pogodak, posebno kada naši ljudi i turisti dolaze na odmore kod nas, ali i da je šteta
što je to ugašeno. Dakle, lokalna zajednica mogla bi i trebala znatno više da se angažuje oko
uključivanja tradicionalnog plesa u turističku ponudu grada.

U nastavku smo postavili pitanje ko bi za takav turistički plesni produkt bio više
zainteresovan: stranci ili lokalci. Svi intervjuisani su dali maltene 100 % identičan odgovor, a
to je: "Strance bi zasigurno takav proizvod zainteresovao više". Pri tome treba podvući da
predstavnici KUD-ova pod "strancima" ne podrazumijevaju narode iz bivše Jugoslavije
(Hrvate, Slovence, Crnogorce, Makedonce), jer "smo svi mi bili jedna zemlja i dosta smo slični
po ponašanju i duhu". Takođe, "kada bi došla podrška od strane vlade, kada bi se uključila
TOBL [Turistička organizacija Banja Luka], sigurno bi se odazvali i drugi; pored turista /
stranaca, to bi zanimalo i druge".

Na pitanje o tome kada bi bio kreiran jedan takav produkt da li bi željeli da učestvuju u njemu
i šta bi to za njih u suštini značilo, intervjuisani tvrde da bi učestvovali sasvim sigurno.
Produkt svega toga treba da bude takav da prvo promovišemo tradiciju, izvornu kulturu,

26

drugo da prikaže narod/e sa ovog prostora u lijepom svjetlu. Međutim, postoji i mišljenje da
nisu dovoljne same igre / ples, već da je "potrebno uključiti još dodatnih propratnih
elemenata", a bitno je da "dođe podsticaj i od pravih ljudi, te da bude uključena i turistička
organizacija i da takav produkt bude na određenom nivou". Nedvosmisleno su intervjuisani
predstavnici KUD-ova istakli da je neophodan dodatni angažman svih: lokalne zajednice,
turističke organizacije i zainteresovanih KUD-ove u nastajanju i realizaciji budućeg turističkog
plesnog proizvoda u BL.

27

5 SEGMENTACIJA TURISTIČKOG MARKETA NA PODRUČJU BANJE
LUKE
Budući da kao grad koji ima bogato kulturno-istorijsko nasljeđe, bogatu nematerijalnu
kulturnu baštinu i srdačne ljude, BL je oduvijek imala veliki potencijal za privlačenje turista. U
ovome poglavlju ćemo upravo kroz analizu "Strategija razvoja turizma Banja Luka 2013–
2020. godine" prikazati koji su to segmenti i ciljna tržišta koja danas privlači BL.

Prema "Strategiji razvoja turizma Banja Luka 2013–2020. godine", prva stvar koju smo
zapazili je bila ta da se stavlja akcenat na trenutnu situaciju turističke ponude kulturno-
istorijskog naslijeđe koja bi mogla privući turiste. U njoj se naglašava da je trenutna situacija
u BL na tom polju nedovoljno razvijena, što bi značilo da su potrebne nove ideje i prijedlozi
kako bi se stvorilo nešto novo, kreativno i primamljivo turistima. U vezi s tim u strategiji se
još preporučuje da bi bila poželjna saradnja sa istoričarima, etnolozima, konzervatorima,
kustosima i drugim stručnjacima sa područja kulture i umjetnosti, kao i proučavanje kulture
života i rada nacionalnih manjina (TOBL, 2012).

Sljedeća bitna stavka je da su kulturni, zdravstveni i seoski turizam prema ovoj strategiji
ocijenjeni kao najmanje atraktivni turistički proizvod za područje BL. Potrošački segmenti su
nedovoljno ispitani i potrebno ih je identifikovati kako bi se marketinški aparat mogao
prilagoditi očekivanjima i sklonostima segmenata. Kulturni turizam, prema trenutnoj situaciji
koju strategija iznosi, čine tržišni segmenti: organizovane grupe, ljudi skloni upoznavanju
drugih kultura, školske ekskurzije, dok turističke događaje odlikuju tržišni segmenti:
individualnih gostiju, grupa prijatelja, kulturno-umjetnička i sportska udruženja. Zatim, pri
kulturnom turizmu i turističkim događajima imamo zavedena kao primarna ciljna tržišta: BiH,
Srbiju, Sloveniju i Hrvatsku. Komunikacija prema tržištima se odvija preko internet sajta,
tematizovane brošure, izleta upoznavanja (Fam trips) i press putovanja. Kao ključne kanale
distirbucije za te kategorije izdvajamo: turoperatere, internet stranice destinacija, e-mail,
asocijacije i udruženja, specijalizovane agencije (TOBL, 2012).

28

6 REZULTATI ANKETNOG UPITNIKA
Anketni upitnik, upotrijebljen u našem istraživanju je sastavljen po uzoru na radove:
McCleary i sar. (2005) i Zouni i sar. (2019). Njegovu kompoziciju izgrađuje šest sastavnih
dijelova, i to: dio I – opšte informacije o uključenosti u plesnu zajednicu, dio II – aktivnosti
vezane za želje učestvovanja u plesnim događajima, dio III – karakteristike potražnje plesnog
događaja, dio IV – motivi za bavljenje aktivnostima koje uključuju ples, dio V – povezanosti
igara / plesa sa turizmom na području BL, dio VI – demografski profil anketiranih.

Kao metodu uzorkovanja anketnog upitnika upotrijebili smo snježnu kulgu. Uzorkovanje
pomoću snježne kugle " snowball sampling" metoda kojom se od učesnika istraživanja traži
da pomognu istraživaču ili istraživačima u prepoznavanju drugih potencijalnih subjekata
bitnih za njihovo istraživanje (Oregon State University, 2010). Na osnovu takve metode smo
upitnik posredovali prvo poznanicima, zatim smo ih zamolili da oni upitnik posreduju dalje.
Pored toga, upitnik smo direktno proslijedili do plesnih klubova i do nekoliko KUD-ova (3 u
BiH, 1 u Srbiji i 1 u Sloveniji). Upitnik je bio sproveden online i bio je sproveden u periodu od
7. 8. do 24. 8.

Dobili smo pravilno riješenih 158 anketnih upitnika, a u nastavku iznosimo dobijene
rezultate. Pitanja o demografskom profilu anketiranih smo pozicionirali u sklopu br. VI našeg
upitnika. Njih smo konstruisali tako da prvo pitamo ispitanike o polu (M / Ž), zatim o
obrazovanju, starosnoj dobi, radnom statusu, zemlji boravka i za kraju o zemlji porijekla.
Rezultate ćemo podrobnije prikazati uz pomoć dva grafikona. Graf 1 čine prva tri pitanja
ovoga sklopa (pol, stepen obrazovanja, starosna dob) (vidjeti Graf 1), dok Graf 2 čine
preostala tri pitanja (radni status, zemlja boravka, zemlja porijekla) (vidjeti Graf 2).

Graf 1: Pol, obrazovanje, starosna dob, n=158

Pol
Muški
Ženski
Obrazovanje
srednjoškolsko
fakultetsko
master
doktorske studije
Starosna dob
18-25 god.
26-30 god.
31-35 god.
36-40 god.
41-45 god.
46-50 god.
preko 50 god.

29

Graf 2: Radni status, zemlja boravka, zemlja porijekla, n=158

Pokazalo se da su među ispitanicima u većini osobe ženskog pola, i to 72 %, a u manjem
postotku muškarci, i to 28 %. Ako posmatramo starosnu dob, najviše ih spada u kategoriju od
18-25 godina, a najmanje anketiranih je bilo starosti između 31-35 godina. Ispitanici su
prema obrazovnom statusu 49 % fakultetski obrazovani, a 39 % ih ima srednjoškolsko
obrazovanje. U pogledu radnog statusa su neznatno brojniji zaposleni 50 % prema 47 %
nezaposlenih. Svega 3 % anketiranih čine penzioneri. Zemlje boravka ispitanika su sljedeće:
BiH (74 %), Slovenija (15 %), Srbija (9 %), Hrvatska (2 %). U poslednjem pitanju smo tražili od
ispitanika da se izjasne da li je njihova zemlja porijekla BiH (ukoliko su oni, njihovi roditelji ili
baka i deda rođeni u BiH) i 81 % njih je imalo potvrdan odgovor. Dakle, na osnovu svega
vidimo da bi potencijalni turistički produkt trebalo da je prilagođen domaćem tržišnom
segmentu (BiH), preciznije, osobama ženskog pola starosti 18-25 godina, kako zaposlenim
tako i nezaposlenim.

U okviru pitanja br. 4 (iz sklopa 2) od ispitanika se tražilo da odgovore sa DA / NE na tvrdnje
koje navodimo na grafikonu ispod (Graf 3). Takođe, pri njegovom pregledu se može
primijetiti da je anketu ispunio natprosječan broj plesno aktivnih osoba. Na primjer, u slučaju
pripadam plesnom KUD-u, odnosno klubu za odgovor DA se izjasnilo 47 % ispitanika, a u
drugom slučaju bavim se profesionalno, odnosno rekreativno plesom izjasnilo se potvrdno 48
% ispitanika. Ovakvu situaciju možemo najvjerovatnije pripisati samoj metodi uzorkovanja
(anketni upitnik poslan između ostalog i KUD-ovima) te činjenici da su zainteresovaniji za
odgovaranje na pitanja u anketi bili oni koji su već uključeni u svijet plesa. Treći slučaj se
odnosi na zainteresovanost ispitanika za praćenje aktivnosti KUD-ova odnosno plesnih
klubova preko društvenih mreža. Kao rezultat dobili smo više potvrdnih odgovora (59 %), što
znači da će informacije o aktivnostima KUD-a / kluba ili događaja koji će oni podržati biti
praćeno od strane njihovih pratilaca u visokom procentu. Zaključujemo da bi akcenat
aktivnosti promovisanja budućeg turističkog produkta trebalo staviti na društvene mreže
plesnih KUD-ova / klubova.

Radni status
zaposlen
nezaposlen
penzioner
Zemlja boravka
BiH
Srbija
Hrvatska
Slovenija
Zemlja Vašeg porijekla je
BiH (Ukoliko ste Vi, oba ili
jedan od Vaših roditelja ili
bar jedan od njihovih
roditelja rođeni u BiH):
DA
NE

30

Graf 3: Uključenost u ples / igre, n= 158

Na pitanje predstavljeno u Grafu 4 "Da li ste ikada posjećivali bilo kakve događaje koji su u
svoj program imali uključen ples?" bila su ponuđena četiri odgovora. Najmanji procenat
potvrdnih odgovora (7 %) imala je tvrdnja da su posjećivali takve događaje samo u
inostranstvu. S druge strane, najveći procenat potvrdnih odgovora (51 %) je dobila tvrdnja da
su posjećivali takve događaje i u inostranstvu i u državi u kojoj žive. To znači da bi
potencijalni plesni proizvod privukao ljude iz BiH, ali i ljude iz inostranstva.

Graf 4: Posjeta događajima koji uključuju ples, n=158

Drugo pitanje je glasilo: "Da li se sjećate koliko je koštala zadnja ulaznica ili kotizacija za
događaj?" Ponuđeni odgovor preko 50 KM izabrao je najmanji broj anketiranih, a opcija ne,
bilo je besplatno se ispostavila kao ona na koju je najveći broj anketiranih izabrao (Graf 5).
Vidimo da bi cijena uveliko uticala na primamljivost budućeg plesnog produkta tako što bi
najveći broj zainteresovanih bio spreman izdvojiti 10-20 KM.

Pripadam plesnom
KUD-u, odnosno klubu
DA
NE
Bavim se
profesionalno,
odnosno rekreativno
plesom
DA
NE
Pratim društvene
mreže KUD-ova,
odnosno plesnih
klubova
DA
NE
0%
20%
40%
60%
Da, u inostranstvu Da, u državi u kojoj
živim
Da, u inostranstvu
i u državi u kojoj
živim
Ne, nisam ih
uopšte posjećivao
Da li ste ikada posjećivali bilo kakve događaje koji su u svoj program
imali uključen ples?

31

Graf 5: Cijena ulaznice ili kotizacije za događaj koji uključuje ples, n=158

Treće pitanje se ticalo forme učešća na plesnim događajima (posmatrač, igrač / plesač, i
jedno i drugo, nisam prisustvovao). Najveći broj ispitanika 42 % je odgovorio da su bili
posmatrači. Zatim, 14 % ih je odgovorilo da su učestvovali kao igrači / plesači i 37 % kao
posmatrači i kao plesači istovremeno. Vrlo mali procenat (7 %) nije učestvovao u takvim
događajima (Graf 6). Sve navedeno ukazuje da bi budući plesni proizvod trebao angažovati
posjetioce događaja kao posmatrače, ali ih i animirati da učestvuju kao izvođači.

Graf 6: Učestvovanje u događajima koji uključuju ples, n=158

Pod pitanjem br. 5 (Graf 7) ispitanike smo pitali: "Koji plesovi / plesne igre su Vas već
zainteresovale ili bi Vas mogle najviše zainteresovati?" Ponudili smo im da izaberu između
sedam tipova plesa i pod osam opciju da sami dopišu neku kateoriju koju smo možda mi
izostavili. Od navedenih plesnih kategorija najveći procenat zainteresovanosti je dobila
kategorija tradicionalnih igara i plesova 80 %, a kategorija modernog baleta dobila je najveći
procenat 62 % negativnih odgovora. U pogledu ostalih kategorija sa većim procentom
potvrdnih odgovora su se pojaviili: latino plesovi, standardni plesovi i tango u odnosu na
moderni balet i hip-hop. Zanimljivo je posebno istaći kateogriju drugo, jer je 10 % anketiranih
pod ovom kategorijom dodalo je plesne kategorije kao što su: flamenko, brakedance, folklor,
show dance i valcer. Jasno je da kreiranje potencijalnog turističkog plesnog proizvoda mora
imati u osnovi tradicionalne igre/plesove.
0%
10%
20%
30%
40%
50%
10-20 KM
20-40 KM
Preko 50 KM
Ne, nisam
prisustvova
takvom
događaju
Ne, bilo je
besplatno
Da li se sjećate koliko je koštala zadnja ulaznica ili kotizacija za
događaj koji uključuje ples?
0%
10%
20%
30%
40%
50%
Posmatrač
Igrač / plesač
I kao posmatrač i
kao igrač / plesač
Ne, jer nisam
prisustvovao
takvom događaju
U događajima koji uključuju ples sam učestvovao kao:

32

Graf 7: Zainteresovanost za ples / igre, n=158

U okviru šestog pitanja od ispitanika je traženo da navedu način na koji se informišu o plesu i
plesnim igrama. Imali su mogućnost izbora više odgovora među 5 ponuđenih (Graf 8). Od
svih navedenih opcija, ispitanici su najviše birali društvene mreže kao izvor informisanja (78
%). Od ostalih odgovora slijedi televizija (u nastavku TV) kao izvor informisanja (51 %) te
novine (20 %) i radio (10 %). Nije značajan procenat onih koji se uopšte ne informišu o tome
(9 %). Očigledno su se društvene mreže pokazale kao najbitnija pretpostavka informisanja o
plesu i plesnim igrama.

Graf 8: Informisanje o plesu / plesnim igrama, n=158

U pogledu sedmog i ujedno poslednjeg pitanja iz prvog sklopa, tražili smo od anketiranih da
nam iskažu svoje "Mišljenje o tradicionalnoj igri / plesu" tako da "ispod navedene izjave
označe mišljenje od 1 – uopšte se ne slažem do 5 u potpunosti se slažem". Anketirani su se
najviše složili sa tvrdnjom da tradicionalne plesove / igre treba svaka zemlja čuvati i njegovati
(79 %), da su oni čuvari kulture zemlje (71 %), da su veoma važni za nju (62 %), te da je mogu
0%
20%
40%
60%
80%
100%
Koji plesovi / plesne igre su Vas već zainteresovale ili bi Vas mogle
najviše zainteresovati?
DA
NE
0%
20%
40%
60%
80%
100%
TV-a
Novine /
brošure
Radio
Društvene
mreže
Ne, ne
informišem se
O plesu / plesnim igrama  se informišem preko:

33

u svijetu veoma dobro prezentovati (66 %), To je veoma dobro, jer nam govori da su
anketirani ipak svjesni jedne od glavnih uloga plesa. Međutim, najveći procenat anketiranih
nemaju utemeljeno mišljenje da su igre / plesovi sredstvo koje podstiče meðusobnu
toleranciju i poštovanje drugih naroda i kultura. To znači da je u pogledu ovoga pitanja
potreban dodatni angažman i strpljiv rad. Građani nisu u dovoljnoj mjeri upoznati kolika je
moć plesa / igre, a posebno od kolike je važnosti za naš prostor (BiH). Ovdje bi poseban
doprinos dale i "Igre iz stare Banja Luke" koje su upravo tako kreirane da izražavaju moć
kolektivnog duha i slaganja među tri naroda. Detaljnje rezultate prikazujemo u tabeli ispod
(Tabela 1).

34

Tabela 1: Mišljenje o tradicionalnoj igri / plesu
Podvprašanja
Odgovori
Veljav
ni
Št.
enot
Povpre
čje
Std.
Odklon

1
(uopšt
e se ne
slažem)
2 (ne
slažem
se)
3 (niti
se
slažem
niti se
ne
slažem)
4
(slažem
se)
5 (u
potpun
osti se
slažem)
Skupaj

  Tradicionalne
igre
/
plesovi
čuvaju
kulturu
jedne zemlje:
0 (0%) 1 (1%) 2 (1%)
42
(27%)
108
(71%)
153
(100%) 153
158
4.7
0.5
  Tradicionalne
igre / plesovi su
veoma važni za
jednu zemlju:
1 (1%) 2 (1%) 6 (4%)
49
(32%)
95
(62%)
153
(100%) 153
158
4.5
0.7
  Tradicionalne
igre / plesovi bi
mogli
jednu
zemlju u svijetu
veoma dobro da
prezentuju:
0 (0%) 0 (0%) 2 (1%)
50
(33%)
101
(66%)
153
(100%) 153
158
4.6
0.5
  Tradicionalne
igre / plesovi su
sredstvo
koje
podstiče
meðusobnu
toleranciju
i
poštovanje
drugih naroda i
kultura:
1 (1%) 1 (1%) 7 (5%)
61
(40%)
83
(54%)
153
(100%) 153
158
4.5
0.7
  Tradicionalne
igre / plesovi su
ono
što
svaka
zemlja
treba
čuvati
i
njegovati:
0 (0%) 1 (1%) 0 (0%)
31
(20%)
121
(79%)
153
(100%) 153
158
4.8
0.5

Drugi dio, odnosno sklop II smo započeli tvrdnjom "Plesni događaj bih posjetio…" na koju je
moguće kao odgovor izabrati više opcija, i to: individualno, sa porodicom, sa prijateljima, sa
rodbinom, sa organizovanom grupom te opcija ostalo. Najveći broj naših ispitanika je izabrao
opciju sa prijateljima (82 %), zatim sa porodicom (61 %), sa organizovanom grupom (46 %),
individualno (42 %), a samo 1 % ne bi posjetilo događaj. Opciju ostalo nije izabrao ni jedan
ispitanik (Graf 9). Očigledno je da su posjete sa većim brojem posjetilaca model koji je ispred
individualne posjete.

35

Graf 9: Plesni događaji koje biste posjetili, n=158

U okviru drugog pitanja II sklopa ispitanike smo pitali: "Kakvog bi karaktera trebali biti plesni
događaji na kojima bi oni u budućnosti željeli učestvovati"? Ponuđene su sljedeće
mogućnosti: radionice, kampa, seminara, ulični nastupa, festivala, scenski nastup ili nastup
takmičarskog karaktera. Anketirani su mogli birati ocjenu od 1 (uopšte ne želim) do 5 (veoma
želim). Odgovore anketiranih predstavljamo na grafu ispod (Graf 10).

Graf 10: Tip događaja za učestvovanje u budućnosti, n=158

Najveći procenat zaineteresovanosti anketirani su iskazali za događaj festivalskog tipa, dok
su najmanje vrijednosti zainteresovanosti zabilježene kod događaja tipa kampa. Što se tiče
ostalih događaja, poredak je sljedeći: ulični nastup, radionice, scenski nastup, događaj
revijalnog karaktera, seminar, događaj takmičarskog karaktera. Iz navedenog zaključujemo
da popularnost događaja festivalskog tipa ima prednost u odnosu na sve ostale vrste
Plesni događaj bih posjetio:
Individualno
Sa porodicom
Sa prijateljima
Sa organizovanom grupom
Ne bih ga posjetio
0%
5%
10%
15%
20%
25%
30%
35%
40%
45%
50%
Plesni događaji na kojima bih želio u budućnosti učestvovati bi bili
tipa:
5 - veoma želim
4 - želim
3 - niti želim niti ne želim
2 - ne želim
1 - uopšte ne želim

36

događaja, što nam posljedično ukazuje da kreiranje budućeg turističkog plesnog proizvoda
mora ići u tom pravcu.

Na ovo pitanje smo se nadovezali pitanjem broj tri, sklopa II: "Da li biste na takvim
događajima kupili proizvode koji se odnose na ples"? Anketiranima smo ponudili tri moguća
odgovora, i to: DA, NE i "NE, jer na takvim događajima nema takvih proizvoda". Natpolovična
većina ispitanika ili 52 % izjasnila se za kupovinu proizvoda dok 31 % nije za takvu opciju, a 17
% njih ne bi kupilo proizvod, jer smatraju da na takvim događajima nema proizvoda toga tipa
(Graf 11). Znači, poželjno je da budući turistički plesni proizvod bude praćen nekom vrstom
plesnog proizvoda zbog toga što zainteresovanost za to postoji.

Graf 11: Kupovina plesnih proizvoda, n=158

Sljedeća dva pitanja (br. 3 i 4, sklop II) odnosila su se na mogućnost izdvajanja novčanih
sredstava u vezi sa plesnim događajem. Pitali smo prvo: "Koliko sredstava bi anketirani bili
spremni izdvojiti kada bi trebalo kupiti ulaznicu ili platiti učešće u događaju". Ispitanici su se
većinom (53 %) izjasnili da bi izdvojili od 10 do 20 KM dok se najmanji brioj izjasnio da nije
spreman da izdvoji novac za kupovinu ulaznice ili učešća (3 %) u događaju. U sljedećem
pitanju smo ih pitali o mogućnostima izdvajanja novca (osim za sam događaj) i za prenoćište,
hranu, troškove prevoza. Rezultate prikazujemo u tabeli ispod (Graf 12).

Graf 12: Izdvajanje novca dodatno, n=158

Iz prikaza se jasno vidi da su ispitanici spremni izdvojiti najveću količinu sredstava za
troškove prevoza (preko 50 KM), i to 24 % ispitanika, a najmanju količinu sredstava za
0%
20%
40%
60%
DA
NE
Ne, jer na takvim
događajima nema takvih
proizvoda
Na njima bih kupio proizvode koji se odnose na ples
0%
20%
40%
60%
Prenoćište
Hrana
Troškovi prevoza
Osim za sam plesni događaj, novac bih izdvojio za:
0 KM
do 20 KM
od 30 do 50 KM
preko 50 KM

37

prenoćište (0 KM), i to 9 % ispitanika. Možemo zaključiti da su ulaznice i troškovi prevoza koji
se odnose na plesni događaj ono na šta su anketirani spremniji izdvojiti novac nego na
troškove prenoćišta, zato bi i budući plesni turistički događaj trebalo da ima karakteristike
koje neće biti uslovljene ili ograničene troškovima prenoćišta.

Prešavši na sklop III ispitanike smo postavili pred tvrdnju: "Plesni događaj koji bih posjetio bi
bilo važno da ima" sa ponuđenim odgovorima (veliku plesnu binu, muziku uživo, snimljenu
muziku, informacije redovno objavljivane na društvenim mrežama, ponudu privatnih
instrukcija plesa, prijatan ambijent domaću hranu i piće, suvenire). Anketirani su po važnosti
ponuđene opcije mogli ocijeniti od 1 (uopšte mi nije važno) do 5 (veoma mi je važno).
Odgovori na navedeno pitanje su veoma važni, jer su nam ispitanici dali do znanja koje
kategorije su im od izuzetnog značaja i šta bi budući plesni produkt trebalo obavezno da
posjeduje. Na primjer, važni (4) i veoma važni (5) bi im bili: prijatan ambijent, domaća hrana i
piće, muzika uživo te informacije redovno objavljivane na društvenim mrežama. Kao stavke
od manjeg značaja su se ispostavile: snimljena muzika, suveniri i ponuda privatnih instrukcija
plesa. Pošto se veći broj ispitanika plesom bavi profesionalno ili rekreativo, logično je da su
instrukcije plesa koje bi događaj imao u ponudi ostale izvan sfere njihovog interesovanja. U
nastavku (Tabela 2) se mogu vidjeti detaljni statistički podaci.

38

Tabela 2: Plesni događaj koji bih posjetio
Podvprašanja
Odgovori
Veljav
ni
Št.
enot
Povpre
čje
Std.
Odklon

1
(uopšt
e mi
nije
važno)
2 (nije
mi
važno)
3 (nije
mi ni
važno
ni
nevažn
o)
4
(važno
mi je)
5
(veoma
mi je
važno)
Skupaj

  Veliku
plesnu
binu
14
(10%)
31
(21%)
38
(26%)
51
(35%) 13 (9%) 147
(100%) 147
158
3.1
1.1
  Muziku uživo
6 (4%)
23
(16%)
36
(24%)
45
(30%)
38
(26%)
148
(100%) 148
158
3.6
1.1
  Snimljenu
muziku
20
(14%)
33
(23%)
59
(41%)
26
(18%) 7 (5%)
145
(100%) 145
158
2.8
1.1
  Informacije
redovno
objavljivane
na
društvenim
mrežama
7 (5%)
20
(14%)
32
(22%)
65
(45%)
21
(14%)
145
(100%) 145
158
3.5
1.1
  Ponudu
privatnih
instrukcija plesa
19
(13%)
38
(26%)
48
(33%)
30
(21%) 10 (7%) 145
(100%) 145
158
2.8
1.1
  Prijatan
ambijent
2 (1%) 2 (1%) 12 (8%)
73
(50%)
57
(39%)
146
(100%) 146
158
4.2
0.8
  Domaću hranu i
piće
8 (5%)
15
(10%)
49
(34%)
47
(32%)
27
(18%)
146
(100%) 146
158
3.5
1.1
  Suvenire
17
(12%)
33
(23%)
56
(38%)
32
(22%) 8 (5%)
146
(100%) 146
158
2.9
1.1

Pod sklopom IV smo ispitivali motivisanost ispitanika za bavljenje aktivnostima u vezi s
plesom koje uključuju: motivaciju za bavljenje plesom (rekreativno ili profesionalno),
motivaciju za posjetu plesnim događajima i motivaciju za turističko putovanje. Dobijene
rezultate prikazujemo u grafikonu ispod (Graf 13). U kategoriji motivacije za turističko
putovanje (van države stalnog boravka) kao jači motivi su se iskazali: upoznavanje novih
ljudi, doživljaj novog iskustva, upoznavanje plesnih kultura drugih zemalja i promjena
monotonije svakodnevice. U kategoriji motivacije za posjetu plesnim događajima se
ispostavilo kao najvažnije: upoznavanje domaće plesne kulture, bolje poznavanje svojih
korijena (porijekla), pomaganje drugima da saznaju više o svojoj plesnoj kulturi i da se bolje
upoznaju sa stranim kulturama te uživanje u jedinstvenoj atmosferi. Za kategoriju motivacija
za bavljenje plesom(rekreativno ili profesionalno) od ključne važnosti su: poboljšanje izgleda i
blagotvorni uticaj na zdravlje, ublažavanje dnevnog stresa, sticanje vještina iz nove oblasti.
Na osnovu svega navedenog vidimo da je najjača motivacija u pogledu upoznavanja novih
ljudi kao i upoznavanje domaće plesne kultire, poboljšanje izgleda i blagotvorni uticaj na
zdravlje, što ide u prilog potrebi kreiranja domaćeg plesnog turističkog proizvoda što je
moguće prije.

39

Graf 13: Motivacija anketiranih, n=158

Sledeći sklop (br. V) se odnosi na konkretno proučavanja povezanosti igara / plesa sa
turizmom na području BL i utvrđivanje koliko su trenutno naši anketirani upoznati sa njim.
Ovaj sklop čine tri tvrdnje, i to: "Poznato mi je gdje se nalazi BL", na šta je sa veoma dobro
odgovorilo 86 % ispitanika. Tradiciju i običaje naroda koji živi na području Banjaluke poznaje
47 % ispitanika takođe veoma dobro . Tradicionalne igre / plesove sa područja BL veoma
dobro i srednje dobro poznaje 42 % ispitanika (Graf 14). Dakle, ispitanici su generalno dobro
upoznati sa gradom i prosječno dobro poznaju njegovu tradiciju, običaje i tradicionalne igre /
0%
20%
40%
60%
80%
Upoznavanje domaće plesne kulture
Upoznavanje plesnih kultura drugih zemalja
Doživljavanje novog iskustva
Bolje poznavanje svojih korijena (porijekla)
Provođenje vremena sa bliskim ljudima
(porodicom, prijateljima)
Pomaganje drugima da saznaju više o svojoj
plesnoj kulturi
Pomaganje drugima da se bolje upoznaju sa
stranim kulturama
Sticanje vještina iz nove oblasti
Promjena monotonije svakodnevice
Ublažavanje dnevnog stresa
Uživanje u jedinstvenoj atmosferi
Boravak sa ljudima koji vole ples
Upoznavanje novih ljudi
Radi poboljšanja izgleda i blagotvornog
uticaja na zdravlje
Motivacija anketiranih za :
turističko putovanje (van države mog stalnog boravka) je / bi bila:
posjetu plesnim događajima je / bi bila:
bavljenje plesom (rekreativno ili profesionalno) je / bi bila:

40

plesove, što daje dovoljno prostora za kreiranje turističkog plesnog produkta za
upotpunjavanje njihovih znanja i interesovanja.

Graf 14: Informacije o Banja Luci, n=158

Nakon ovih pitanja slijedilo je još jedno pitanje za anketirane: "O čemu razmišljaju kada
pomisle na posjetu BL"? Ispitanici su imali mogućnost izbora više odgovora, a rezultate koje
smo dobili za ponuđene kategorije iznosimo prema procentualnoj zastupljenosti od najvišeg
do najnižeg: dobra hrana (18 %), upoznavanje materijalne kulturne baštine grada (18 %),
upoznavanje nematerijalne kulturne baštine grada (16 %), dobar provod (16 %), posjeta
kulturno-sportskoj manifestaciji (13 %), posjećivanje porodice i prijatelja (13 %) i o časovima
/ radionici /seminaru / festivalu plesa i tradicionalnih igara u Banjaluci (6 %) (Graf 15).
Očigledno je da se na dnu ljestvice našao plesni događaj , što znači da Banjaluka još uvijek
nije dovoljno prepoznatljiva kao grad plesa i na čemu je neophodno dodatno raditi. S druge
strane, na vrhu je asocijacija na nematerijalnu kulturnu baštinu Banjaluke, što daje dovoljno
prostora za kreiranje budućih plesnih aktivnosti (turističkog plesnog produkta), jer su i one
dio nematerijalnog kulturnog nasljeđa.

Poznato mi je gdje se
nalazi Banja Luka:
Veoma dobro
Srednje dobro
Nije mi poznato
Tradiciju i običaje
naroda koji živi na
području Banje Luke
poznajem
 Veoma dobro
Srednje dobro
Nije mi poznato
Poznajem
tradicionalne igre /
plesove sa područja
Banje Luke
Veoma dobro
Srednje dobro
Nije mi poznato

41

Graf 15: Posjeta Banjoj Luci, n= 158

18%
16%
18%
16%
13%
6%
13%
KADA POMISLIM NA POSJETU BANJOJ LUCI, RAZMIŠLJAM O
Upoznavanju materijalne kulturne baštine
grada (građevine, spomenici itd.)
Upoznavanju nematerijalne kulturne baštine
grada (tradicija, običaji, muzika itd.)
Dobroj hrani
Dobrom provodu
Posjeti nekoj kulturno-sportskoj
manifestaciji
Časovima / radionici /seminaru / festivalu
plesa i tradicionalnih igara u Banjoj Luci
Posjećivanju porodice i prijatelja

42

7 ZAKLJUČAK
Iz rada koji je bio usmjeren na istraživanje potencijala tržišnog oblikovanja plesa kao
turističkog produkta u BL, došli smo do konačnih rezultata o tome šta bi činilo takav
proizvod. Na osnovu sistematskog pregleda literature i izvora sa tematikom plesa i turizma
kao i analize intervjua predstavnika folklornih društava pristupili smo identifikovanju plesne
istorije sva tri naroda i određivanju tradicionalnih plesnih oblika koji su zastupljeni na
području grada BL. Metodom anketiranja uspjeli smo utvrditi koji poželjni elementi bi bili
sastavni dio budućeg plesnog turističkog proizvoda te motivaciju za obilazak plesnih
događaja između glavnih ciljnih tržišta (BiH, Srbije, Slovenije i Hrvatske) za BL. Istovremeno
su anketirani podstaknuti na uočavanje uloge i značaja plesa u tradiciji i kulturi jedne zemlje.

Prilikom pregleda literature sa tematikom plesa i turizma , budući da je ovo istraživačko polje
dosta opširno, proučavano područje smo podjelili na: ples kao kulturni izraz, plesni turistički
produkti, analize turističkih iskustava i motiva, ples i diplomatija, ples kao terapija na ratom
zahvaćenim područjima i plesni turizam za vrijeme epidemije. Najviše su nam u istraživanju
pomogli: analiza turističkih iskustava i motiva, plesni turistički produkt i ples kao kulturni
izraz. Imajući u vidu podatke iz "Strategije razvoja turizma grada Banja Luka 2013–2020",
jasno je da gradu nedostaju inovativni proizvodi iz područja kulturno-istorijskog nasljeđa.
Sprovodeći ovo istražvanje mi smo utvrdili način za oblikovanje jednog takvog proizvoda, koji
ima mogućnosti animiranja odgovornih ustanova i organizacija sa prostora BL, a uz sve to on
je i kulturno-inovativan što se u strategiji prikazuje kao deficitarni proizvod na prostoru BL.
Nakon toga smo analizom navedene literature i uz pomoć intervuja predstavnika KUD-ova
došli do tradicionalnih plesnih oblika, koji su zastupljeni na području grada BL, a u njima su
objedinjeni elementi karakteristični za svaki od tri naroda. Ispostavilo se da su jedini
predstavnik i jedina tradicionalna igra u kojoj su uključena sva tri naroda "Igre iz stare Banja
Luke" Vase Popovića (1979).

Nije rijedak slučaj u praksi da se pojedine plesne aktivnosti i tradicionalne igre, upravo zbog
svoje prirode, direktno ili indirektno, koriste prilikom prevazilaženja konfliktnih situacija i
savladavanja predrasuda među ljudima. Upravo takve karakteristike, pokazalo se, posjeduju
"Igre iz stare Banja Luke". Nastale u periodu postojanja bivše Jugoslavije, doprinosile su
održavanju i njegovanju međunacionalnog poštovanja i razumijevanja. Uslijedio je raspad
zajedničke države i eskalacija netrpeljivosti među različitim narodima, koja je okončana
potpisivanjem Dejtonskog sporazuma i formiranjem zajedničke države tri naroda uređene po
principu dva entiteta i jednog distrikta. Mnogi problemi, pa i oni međunacionalne
netrpeljivosti i nerazumijevanja, još uvijek su prisutni. Zbog toga je svaka aktivnost koja
doprinosi njihovom prevazilaženju izuzetno važna. Upravo tradicionalne igre koje objedinjuju
elemente sva tri naroda za BL predstavljaju odličan primjer jačanja međusobnog povjerenja i
tolerancije, iako ih anketirani još uvijek ne razumiju kao medij za to.

Izvođači i ujedno čuvari tradicionalnog plesa na području BL su ANIP "Veselin Masleša", ANIP
"Maladost", KUD "Sveti Sava", KUD "Čajavec", KUD "Piskavica", RKUD "Pelagić". Sa njihovim
predstavnicima smo uradili intervjue uz pomoć kojih smo precizno došli do smjernica za
kreiranje anketnog upitnika i karakteristika budućeg turističkog plesnog proizvoda. Sve
navedeno, prema njihovom mišljenju, moguće je ostvariti polazeći od izmjene postojeće

43

zakonske regulative i samo u interakciji sa lokalnom zajednicom kao i turističkom
organizacijom grada. Naime, pojedinačnih slučajeva sličnih obilježja je bilo, ali su oni
egzistirali kraće vrijeme i bili su ograničenog opsega. U narednim istraživanjima bilo bi
zanimljivo istražiti uzroke koji su doveli do prestanka njihovog postojanja.

Anketni upitnik je uspješno sproveden u elektronskom obliku pri čemu smo dobili 158
korektnih anketiranih upitnika. Ispitanici su se u potpunosti složili: da tradicionalne igre /
plesovi čuvaju kulturu zemlje, da su joj veoma važni, da jedna zemlja može biti dobro
predstavljena u svijetu uz pomoć njih i da su oni sredstvo za promovisanje međusobne
tolerancije i poštovanja drugih naroda. Najveću zainteresovanost kod njih izazivaju
tradicionalni plesovi / igre, a najmanju moderni i klasični balet. Motivaciju za turistička
putovanja (izvan zemlje prebivališta) za ispitanike čini uglavnom upoznavanje novih ljudi,
doživljaji novih iskustava te učenje o plesnim kulturama drugih zemalja i promjena
monotonije svakodnevnog života. Pod kategorijom motivacije za učestvovanje u plesnim
događajima ispitanici su birali kao najvažnije: znanje lokalne plesne kulture, bolje poznavanje
svojih korijena (porijekla), pomaganje drugima da saznaju više o njihovoj plesnoj kulturi ali i
mogućnost boljeg upoznavanja strane kulture. Anketiranima motivaciju za bavljenje plesom
(rekreativno ili profesionalno) čini: poboljšanje izgleda i blagotvorni uticaj na zdravlje,
ublažavanje dnevnog stresa, sticanje vještina iz nove oblasti. U BLi ispitanike najviše zanima
dobra hrana, materijalno kulturno nasljeđe grada, a zatim učenje o nematerijalnoj kulturnoj
baštini i zabava.

Očekivali smo da pri našem istraživačkom radu možemo naići na određena ograničenja u
pogledu pregleda, dostupnosti usko stručne literature, pojedinih nedorečenosti iz sfere
teoretskih obrazloženja plesa kao turističkog proizvoda, ali ispostavilo se da to ipak nisu bile
veće prepreke. Takođe, ograničenje je moglo biti manifestovano: I) u obliku probematike
dostizanja odgovarajućeg broja uzorkovanja pri sprovođenju metode anketnog upitnika i II)
pri sprovođenju intervjua među folklornim društvima. Što se tiče ograničenja I), u ovome
radu smo imali prepreku u vidu potrebe za većim angažmanom oko prikupljanja odgovora na
anketni upitnik. Naime, prema analizi rezultata utvrdili smo da od 385 poslanih i otvorenih
upitnika samo je 158 njih bilo primjereno urađeno, što čini manje od 50 %. Ovakav rezultat
objašnjavamo činjenicom da je moguće da je sama tematika upitnika bila nekima od
potencijalnih ispitanika apstraktna i nezanimljiva, ali uzrok bi moglo biti i samo vrijeme
sprovođenja upitnika. Ispostavilo se da se ono poklopilo sa vremenom godišnjih odmora i da
pored velike inicijative nismo uspjeli da dođemo do dovoljnog broja kontakata za
posredovanje anketnog upitnika na jednom od četiri ciljna tržišta, tj. u Hrvatskoj. Zbog toga
smo kao rezultat dobili najmanji broj anketiranih sa tog tržišta. Do stavke II) kao ograničenja
nije došlo, jer su se predstavnici KUD-ova pokazali kao veoma komunikativni, otvoreni za
saradnju i veoma stručni za svoja radna područja. Zahvaljujući njima smo došli i do podataka
i detaljnijih informacija u pogledu usko stručne literature. Dakle, prepreku u vidu
nerazumijevanja / neodzivnosti predstavnika nismo imali i svaka od drugih mogućih prepreka
/ ograničenja za nas u ovom radu, u suštini, nije bila velika prepreka.

Analiza intervjua i anketnih odgovora je pokazala da su jedina osnova za formiranje plesnog
turističkog proizvoda za BL, koji objedinjuje sva tri naroda "Igre iz stare Banja Luke" Vase
Popovića. Intervjuisani su potvrdili da bi učestvovali, sasvim sigurno, u realizaciji budućeg
plesnog turističkog proizvoda, koji treba da promovišemo tradiciju, izvornu kulturu i da

44

prikaže narod/e sa ovog prostora u lijepom svjetlu. Međutim, postoji i mišljenje da nisu
dovoljne same igre / ples, već da je potrebno uključiti još dodatnih propratnih elemenata
(domaća hrana i piće, nošnja). Bitno je da bude uključena i lokalna zajednica i turistička
organizacija. Navedeno dopunjavaju rezultati anketnog upitnika prema kojima bi u
budućnosti mogao biti dizajniran plesni turistički proizvod, koji za osnovu treba da ima
prijateljski ambijent, muziku uživo i domaću hranu i piće. Bio bi festivalskog tipa i uključivao
bi mogućnost kupovine proizvoda namijenjenih za ples. Sama ulaznica bi koštala od 10 do 20
KM, a posebnu pažnju bi trebalo obratiti na dodatne troškove za koje bi zainteresovani
trebalo da izdvoje novac. Na primjer, dodatno bi se moglo istražiti: koji prevoznici, benzinske
stanice, lokalni proizvođači hrane i pića, a posebno smještajni kapaciteti (hoteli / hosteli) bi
bili raspoloženi za saradnju i mogućnosti davanja nižih cijena za njihove usluge u slučaju
uključivanja u sam događaj. U pogledu promovisanja produkta bili bi koncentrisani na
privlačenje zainteresovanih iz četiri ciljna tržišta, tj. najveći angažman bi bio na prvom mjestu
u BiH, zatim Sloveniji, Srbiji i Hrvatskoj. Sama promocija bi se vršila najviše putem društvenih
mreža i TV kanala. Osobe koje bi se zainteresovale za plesni turistički proizvod bile bi ženskog
pola, starosti 18-25 godina, kako zaposlene tako i nezaposlene i na događaj bi došle sa
prijateljima ili porodicom. Rezultati ankete ukazuju da bi budući plesni proizvod trebao
angažovati posjetioce događaja kao posmatrače, ali ih i animirati da učestvuju kao izvođači.

Kao zaključak i prijedlog istakla bih da ovo istraživačko polje, kao i ova tema definitivno imaju
potencijala za razvoj na više osnova. Jedna od njih je, na primjer, sama činjenica da u BL sada
trenutno ne postoji ni jedan sličan produkt. Zatim, otkriće nedovoljno iskorištenog
potencijala "Igara iz stare Banja Luke" kreatora V. Popovića mogle bi izgraditi odličan temelj
plesnog turističkog proizvoda koji je ovom gradu i ovoj zemlji potreban. Dodali bismo još da
je ovaj rad kao svoj rezultat pokazao da BL oblikovanjem ovakvog plesnog turističkog
produkta može da uključi sva tri živuća naroda na ovome prostoru te da na toj osnovi bez
izdvajanja i razlika donesu poruku sloge, mira, blagostanja i na taj način povežu ljude.

45

8 IZVORI I LITERATURA
ANIP
"Veselin
Masleša".
(2020).
Informacije.
Preuzeto
iz
https://www.facebook.com/pg/ckudm.veselinmaslesa/about/?ref=page_internal, 2.
7. 2020.
ANIP
"Mladost".
(b.
d.).
Biografija
ANIPA
Mladost.
Preuzeto
iz
https://www.anipmladost.com/, 10. 7. 2020.
Carter, C. L. (1984). The state of dance in education: Past and present. Theory into Practice,
23(4), 293-299.
CIOFF. (b. d.). About CIOFF. Preuzeto iz http://www.cioff.org/index.cfm?lng=en, 3. 5. 2020.
Cisneros, R., Crawley, M. L., Whatley, S., Alberti, S., Cerrai, M., Stan, A. (2019). White Paper:
Dance in Tourism, Research and Education. Culturemoves Consortium. Preuzeto iz
file:///C:/Users/HP/Downloads/CM%20WhitePaper_Upgrade_v2.0%20%20(3).pdf,
28. 7. 2020.
CKUDM
"Veselin
Masleša".
(2013).
Sekcije.
Preuzeto
iz
http://www.maslesa-
folklor.org/sadrzaj/sekcije, 2. 7. 2020.
CKUDM "Veselin Masleša". (2015). Saborske igre iz stare Banje Luke. Preuzeto iz
https://www.youtube.com/watch?v=khioJ_cSz6M, 24. 8. 2020.
Cohen, E. (1988). Authenticity and commoditization in tourism. Annals of tourism research,
15(3), 371-386.
Cohen, L., Manion, L. i Morrison, K. (2007). Research Methods in Education. Oxon:
Routledge, Taylor & Francis Inc.
Croft, C. (2015). Dancers as Diplomats: American Choreography in Cultural Exchange. Oxford:
Oxford University Press.
Cuban Cultural Travel. (2019). About us. Preuzeto iz http://cubanculturaltravel.com/about-
us/, 23. 3. 2020.
Daniel, Y. P. (1996). Tourism dance performances authenticity and creativity. Annals of
Tourism Research, 23(4), 780-797.
Edensor, T. i Bowdler, C. (2015). Site-specific dance: revealing and contesting the ludic
qualities, everyday rhythms, and embodied habits of place. Environment and
Planning A, 47(3), 709-726.
Fajgelj, S. (2014). Metode istraživanja ponašanja. Beograd: Centar za primenjenu psihologiju.
Filippou, F., Goulimaris, D., Mihaltsi, M. i Genti, M. (2010). Dance and cultural tourism: The
effect of demographic characteristics on foreigners'participation in traditional Greek
dancig courses. Studies in Physical Culture & Tourism, 17(1), 63-71.
Foley, C. E. (2018). International folk dance festivals in Ireland: a comparative analysis of
Oireachtas Rince na Cruinne and Damhsafest, Cork International Folk-Dance Festival.
Izmir: Ege University Publications.
Georgoula, V. i Terkenli, T. S. (2018). International Arts Festivals Visitors’ Motives and Profile
Characteristics: The Case of Two Medium-Sized Greek Cities. Journal of Tourism and
Hospitality Management, 6(4), 187-200.
Gonye, J. (2013). Mobilizing dance/traumatizing dance: Kongonya and the politics of
Zimbabwe. Dance Research Journal, 45(1), 65-79.
Haller, S. (2012). Bedeutung, Charakteristika und Modelle von Dienstleistungen. In
Dienstleistungsmanagement (pp. 1-22). Gabler Verlag, Wiesbaden.

46

Hays, J. N. (2005). Epidemics and pandemics: their impacts on human history. Santa Barbara:
Abc-clio.
Kim, M. K., Zhang, J. J. i Ko, Y. J. (2009) Dimensions of Market Demand Associated with
Taekwondo Schools in North America: Development of a Scale. Sport Management
Review 12, 149–166.
Knetević Florić, O. i Ninković, S. (2012). Horizonti istraživanja. Novi Sad: Filozofski fakultet.
Kole, S. K. (2010). Dance, representation, and politics of bodies: ‘thick description’of Tahitian
dance in Hawai ‘ian tourism industry. Journal of Tourism and Cultural Change, 8(3),
183-205.
Kringelbach N. H. i Skinner J., (2012). Dancing cultures: globalization, tourism and identity in
the anthropology of dance, eBook: Berghahn Books.
KUD
"Čajavec"
Banja
Luka.
(2020a).
Informacije.
Preuzeto
iz
https://sr-
rs.facebook.com/pg/KUD-%C4%8Cajavec-Banja-Luka-
1543896799170740/about/?ref=page_internal, 7. 7. 2020.
KUD "Čajavec" Banja Luka. (2020b). Početna stranica. Preuzeto iz https://sr-
rs.facebook.com/KUD-%C4%8Cajavec-Banja-Luka-1543896799170740/, 7. 7. 2020.
KUD
"Piskavica".
(2002).
Informacije.
Preuzeto
iz
https://www.facebook.com/pg/kudpiskavica/about/?ref=page_internal, 10. 7. 2020.
KUD "Sveti Sava" Banja Luka. (b. d.). Početna stranica. Preuzeto iz https://sr-
rs.facebook.com/pages/category/Organization, 5. 7. 2020.
Lee, J. Y. i Lee, K. O. (2015). Effects of Service Quality of Culture and Tourism Festivals in
Relation to Satisfaction and Re-visit of Visitors (Focusing on Cheonan World Dance
Festival). The Journal of the Korea Contents Association, 15(1), 482-494.
McCleary, K. W., Weaver, P. A. i Meng, F. (2005). Dance as a tourism activity: Demographics,
demand characteristics, motivation, and segmentation. Tourism Analysis, 10(3), 277-
290.
Merriam
Webster.
(2020a).
Authentic.
Preuzeto
iz
https://www.merriam-
webster.com/dictionary/authentic, 7. 7. 2020.
Merriam
Webster.
(2020b).
Commodify.
Preuzeto
iz
https://www.merriam-
webster.com/dictionary/commodification, 7. 7. 2020.
Merriam
Webster.
(2020c).
Product.
Preuzeto
iz
https://www.merriam-
webster.com/dictionary/product, 7. 7. 2020.
Mikić, Đ. (2004). Banjaluka: Kultura građanskog društva. Banja Luka: Institut za istoriju.
Milas, G. (2005). Metode istraživanja u psihologiji i drugim društvenim znanostima.
Jastrebarsko: Naklada Slap.
Morford, J. B. (2017). Beyond Ebola: fundraising and the impact of Ebola on music and dance
tourism in Guinea. Africa Today, 63(3), 45-60.
Opšte
obrazovanje.
(2020).
Autentičan
–
značenje.
Preuzeto
iz
https://www.opsteobrazovanje.in.rs/sta-znaci/autentican/, 7. 7. 2020.
Oregon
State
University.
(2010).
Snowball
Sampling.
Preuzeto
iz
https://research.oregonstate.edu/irb/policies-and-guidance-
investigators/guidance/snowball-sampling, 24. 8. 2020.
Papaioannou, C. i Lykesas, G. (2012). The role and significance of dance in the Dionysian
Mysteries. Studies in Physical Culture and Tourism, 19(2), 68-72.
Popović, V. (1979). Igre iz stare Banja Luke. Banja Luka: V. Popović [samoizd.]
RKUD Pelagić – Banjaluka. (b. d.). Home. Preuzeto iz http://kudpelagic.blogspot.com/, 7. 7.
2020.

47

RKUD
"Pelagić"
Banja
Luka.
(2020).
Početna
stranica.
Preuzeto
iz
https://www.facebook.com/rkudpelagicbl/, 7. 7. 2020.
Ruiz-Baudrihaye J. (1997). El turismo cultural: luces y sombras. Estudios Turisticos, 134, 43-
54.
SAKUD RS. (2020). Početna stranica. Preuzeto iz https://www.facebook.com/sakud.rs/, 1. 7.
2020.
Singer, A. J. (2014). Forced Displacement, Identity, Embodiment and Change. Dance
Ethnography and Global Perspectives. Palgrave Macmillan, London. 135-153.
Slišković, A. (2017). Kvalitativne istraživačke metode u psihologiji. Zagreb: Sveučilište u
Zagrebu.
STATISTIKA.BA.
(b.
d.).
Banja
Luka.
Preuzeto
iz
http://www.statistika.ba/?show=12&id=20010, 3. 5. 2020.
Steiner, C. J. i Reisinger, Y. (2006). Understanding existential authenticity. Annals of Tourism
Research, 33(2), 299-318.
Terziyska, I. i Rislki, S. N. (2012). Interpretations of authenticity in tourism. Science &
Research, 4, 1-8.
Thimm, T. (2014). Dance Tourism Business Models in Seville and Buenos Aires: dimensions of
meaning of intangible cultural assets in destination management. Via. Tourism
Review, (6).
TOBL. (2012). Strategija razvoja turizma grada Banja Luka 2013-2020. godine. Banja Luka.
Topić, M. (2016). Dance and cultural tourism in Croatia. International Journal of Religion and
Society, 5(1), 47-48.
Tuchman-Rosta, C. (2014). From Ritual Form to Tourist Attraction: Negotiating the
Transformation of Classical Cambodian Dance in a Changing World. Asian Theatre
Journal, 31(2), 524-544.
Udovčić, R. (2016). Tragovima zavičaja. Banja Luka: Mako Print.
UNESCO.
(2008).
What
is
Intangible
Cultural
Heritage.
Preuzeto
iz
https://ich.unesco.org/en/what-is-intangible-heritage-00003, 16. 4. 2020.
UNWTO. (2017). Tourism and culture. Preuzeto iz https://www.unwto.org/tourism-and-
culture, 16. 4. 2020.
Vukadinović, M. i Marković, S. (2012). Aesthetic experience of dance performances.
Psihologija, 45(1), 23-41.
Zaggelidou, E., Tsamourtzis, E., Malkogeorgos, A. i Zaggelidis, G. (2012). Dimensions of
market demand associated with dance schools. Sport Science Review, 21(3-4), 101-
118.
Zouni, G., Karlis, A., i Georgaki, I. (2019). Investigation of similarities and differences between
Dance Tourism markets: the case of Patras, Greece.Tourism and Heritage Journal, 1,
16-31.
Xie, P. F. (2003). The bamboo-beating dance in Hainan, China: Authenticity and
commodification. Journal of Sustainable Tourism, 11(1), 5-16.
Youngerman, S. 1974. ‘Curt Sachs and His Heritage: A Critical Review of World History Of the
Dance with a Survey of Recent Studies that Perpetuate His Ideas’, Congress On
Reseearch in Dance News 6(2), 6–19.
Wang, N. (1999). Rethinking authenticity in tourism experience. Annals of tourism research,
26(2), 349-370.