Prva zapažanja o režimu "split course" u radioterapiji malignoma

Budihna, Marjan;Škrk, Janez;Fras, Albert-Peter

ONKOLOŠKI INŠTITUT V LJUBLJANI
PRVA ZAPAŽANJA O REŽIMU ,,SPLIT COURSE<< U RADIOTERAPIJI
MALIGNOMA
Budihna, M., J, Škrk, P. Fras
Uvod
UDK 615.849.2
Radioterapija »split course« jeste oblik periodičkog tretiranja, podeljen
u dve ili više faza koje su medjusobno odvajene vremenskim intervalom.
Teoretički bazira na razlikama u kinetici celijskih populacija izmedju nor
malnog i malignog tkiva (1, 2, 8).
Obnavljanje normalnog tkiva kontrolišu homeostatski mehanizmi i
produkti raspadajucih celija. Nasuprot torne, rašcenje tumora ne kontrolišu
ni homeostatski mehanizmi ni produkti raspada povredjenih celija (8). Ce
lijski ciklusi malignih celija duži su od normalnih i mogu trajati čak neko
liko meseci. Zračenje sa dozama od 3000-4000 rad može ustaviti deobu ma
lignih celija čak za nekoliko sedmica. Trajanje blokade celijske deobe zavisi
od dužine celijskog ciklusa i od primljene doze (2, 3, 4). U pauzama nor
malno tkivo ozdravi, ako nije bilo i suviše povredjeno. Oksigenirane tu
morske celije propadaju za vreme zracenja, na njihovo mesto urašcuju ka
pilare i dovode kiseonik u predele koji su bili ranije hipoksički ili anoksički
(4, 7, 12, 13). Na takav način postaju delovi tumora koji su bili ranije rezi
stentni radiosenzitivni, jer je poznato da može molekularni kiseonik 2-3
puta povecati osetljivost na zračenje (13, 14).
Na Onkološkom institutu u Ljubljani počeli smo primenjivati režim
»split course« u novembru 1967. godine. Cilj ove retrogradne studije jeste
prikazivanje naših prvih utisaka o zračenju bolesnika sa tim režimom.
Material i metoda
U razdoblju od novembra 1967. do decembra 1968. zračili smo po re
žimu »split course« 39 bolesnika sa karcinomom u predelu glave i vrata,
probavnog, respiratornog i uropoetskog trakta, a takodje i tumore central
nog nervnog sistema. Bolesnici, koje smo odabrali za taj režim, morali su
Zahvaljujemo se prof. dr. B. Ravnihar za koristne nasvete in vsem ostalim,
ki so omogočili nastanek tega dela.
Radiol. Iugosl., Vol. 4, Fasc., 3, 1970
44
BUDIHNA, M., J. šKRK, P. FRAS
ispunjavati bar jedan od navedenih kriterijuma: visoku starost, slabo opšte
stanje, lokalno ili regionalno veoma uznapredovali tumor. Najčešce smo
odabrali zračenje sa podeljenom dozam zbog uznapredovalog tumora. Svi
su tumori bili citološki ili histološki verificirani. Izuzetak je predstavljao
jedan karcinom bronha i jedan karcinom želuca. Sve bolesnike zračili smo
telekobaltom. Dnevna doza bila je obično 200 rad, samo katkada manja.
Zračili smo šest puta sedmično. Zračenje smo prekidali kod tumorske doze
3000-3600 rada. Posle prekida u trajanju od tri sedmice, zračenje smo na
stavljali na isti način. Merilo uspeha terapije bilo je trajanje remisije. Tra
janje remisije po završenom zračenju izražavali smo brojem punih meseci,
koji su protekli od zadnjeg dana zračenja do datuma kada smo prvi put
klinički ustanovili progres. Bolesnike smo posmatrali od tri meseca do
jedne godine.
Lokalizacija
malignona
Glava i vrat
Jednjak
Zeludac
Debelo crevo
Bronhus
Mokracni mehur
Centralni živčani sistem
Ukupno
1
Broj
primera
22
2
3
3
5
2
2
39
1
Re m i s i j a
1
·
1
""
bez remisije od rc
n
;sdca od 3
v
e:seca
5
4
13
o
2
o
1
2
o
1
o
2
4
o
1
o
o
2
o
o
2
11
1
8
1
20
Rezultati
Pregled rezultata terapije prikazan je u tabeli. Kod 11 bolesnika nismo
postigli remisiju ni u trajanju od jednog meseca. Medju bolesnicima sa kar
cinomom u predelu vrata i glave bilo je 5 slučajeva kod kojih posle zavr
šenog zračenja nije bio zapažen nikakav uspeh. Kod 4 bolesnika tumor se
smanjio za vreme prvog dela zračenja i odmah posle zračenja, no počeo je
rasti za vreme prekida zračenja. Samo kod jednog bolesnika nismo prime
tili nikakvog smanjenja tumora. Sva četiri bolesnika imali su veoma uzna
predovale tumore koji su se širili u okolna tkiva. Kod petog bolesnika, kod
kojeg nismo imali nikakvog uspeha, bio je zračen recidiv posle prethodnog
zračenja i operacije. Svih pet bolesnika samovoljno je produžilo odmor od
jedne do tri i po sedmice. Bez remisije su bili po jedan bolesnik sa karci
nomom želuca i čmara i četiri bolesnika sa karcinomom bronha. Ovi boles
nici bili su u veoma lošoj fizičkoj kondiciji sa jako uznapredovalim tumo
rom. Kod svih je bila indicirana samo palijacija, jer su tri bolesnika sa
karcinomom bronhusa umrla pre drugog dela zračenja, a jedan je umro
u prvom mesecu posle završenog zračenja.
Kod osam bolesnika je remisija trajala samo kratko vreme, manje nego
tri meseca. Bolesnici su bili u lošoj fizičkoj kondiciji sa veoma uznapredo
valim tumorom i kod njih nismo ni očekivali neki veci terapeutski uspeh.
Kod 20 bolesnika remisija trajala je više nego tri meseca.
PRVA ZAPAŽANJA O REŽIMU ,.,.SPLIT COURSE« RADIOTERAPIJE
45
Diskusija
Poznato je iz literature da je »split course« radioterapija bar toliko
uspešna kao kontinuirana (6, 7, 8, 9). Na osnovu obrade našeg materijala
naravno to još nismo zaključili, jer je broj slučajeva premalen te isuviše
nehomogen, a vreme promatranja isuviše kratko.
No, zapazili smo neka klinička preimucstva takvog režima. Bolesnici
podnose radioterapiju daleko bolje, ako ju podelimo u dva dela. Radiomu
koziti, kao što su stomatit, ezofagit, cistit obično su isčezavali za vreme pre
kida. Imamo utisak da se je smanjio i broj onih oboljenja koja se javljaju
kao posledica reakcije zračenja npr.: pothranjenost, bronhopneumonija,
eksikacija. Opšta kondicija bolesnika, njihov krvni status, duševno stanje
bili su znatno bolji kada su se vracali na drugi deo zračenja. U predahu
smanjio se tumor, a i tegobe koje su proizlazile neposredno iz njega. Ta
zapažanja su u saglasnosti sa navodima literature (8, 10, 11, 15, 16, 17). Ipak,
zapazili smo da u slučajevima kada je bio slab regres posle prvog dela zra
čenja i drugi deo nije bio efikasan. Smatramo da tu činjenicu možemo ko
ristiti kao uputstvo kod daljeg postupka lečenja. Tako možemo npr. slabaš
nim bolesnicima uštediti dalje zračenje koje je nepotrebno, ako je tumor
bio rezistentan ili obrnuto, ako je tumor bio senzibilan i pri kraju odmora
ustanovimo da je postao tehnički operabilan, te nastavljamo lečenje sa ope
racijom. Izlečenje normalnog tkiva u pauzi omogucuje primenu vecih polja
ili pak primenu vecih tumorskih doza. Možda bi mogao biti kod neuspelih
primera uspeh nešto veci, ako bismo omogucili tumorskoj stromi viši ste
pen oporavka sa nižom dnevnom dozom ali sa uključivanjem veceg broja
predaha u toku celokupnog zračenja. Iskustvo pokazuje, da kod primenjene
sheme zračenja, trajanje prekida ne sme biti duže od 3-4 sedmice, inače
dolazi do progresa, naročito kod brzorastucih tumora, gde je krača pauza
bezbednija.
Smatramo da je reži9 »split course« podesan za slabašne bolesnike i
uznapredovale tumore. Njegovu shemu treba je podešavati prema prirodi
tumora i fizičkom stanju bolesnika.
Sadržaj
Radioterapija »split course« je oblik periodičkog tretiranja malignih tu
mora, podeljenog u dve ili više faza, koje su medjusobno odvojene sa vremen
skim razmakom. Teoretički bazira na razlikama u kinetici celijske populacije
medju normalnim i malignim tkivom.
Prikazani su prvi rezultati tretiranja malignih tumora različitog porekla sa
podeljenom dozom kod 39 pacijenata. Dnevna primenjena doza bila je 200 rada
kod totalne doze 6000-7200 rad. Ukupno tretiranje bilo je podeljeno u dve polo
vine sa razmakom od tri sedmice. Vecina bolesnika bila je u godinama i sa uz
napredovalim tumorskim rašcenjem. Vreme promatranja bilo je od tri meseca
do jedne godine posle završenog tretiranja.
U predahu radiomorbidnost je prestala, opšta kondicija, krvna slika i du
ševno stanje veoma su se poboljšali. Zbog toga su bolesnici lakše podnosili drugi
deo zračenja, nego kad bi ga podnosili bez pauze. Progredijence tumora za vre
me tronedeljnog predaha nismo zapažali.
46
BUDIHNA, M., ,J, šKRK, P. FRAS
S u m m a r y
The split-course technique is a form of periodic radiation therapy, divided
into two or more phases with a rest period (healing phase) inbetween. This tech
nique is based on the theoretical differences in cell population kinetics in normal
and malignant tissues.
The initial impression of our results of split-course therapy in thirty-nine
malignant tumors of various origin is described. The daily dose consisted of 200
rads for a total dose of 6000-7200 rads. The entire treatment course was divided
into two parts with an intervening three week rest period. The majority of pa
tients were elderly and demonstrated advanced tumor growth. The observation
period ranged from three months to one year following completion of therapy.
During the resting phase radiation morbidity regressed and general haema
tologic and psychic condition were improved. The patients tolerated split-course
therapy better than conventional continued course irradiation without the rest
ing phase. No progress of tumor growth was observed during the rest period.
L i t e r a t u r a
l. Sambrook, D. K., Theoretical Aspects of Dose-time Factors in Radio
therapy Technique. Part II.-Time Factors, Clin. Radiol., 14 (1963)
:433.
2. Lamerton, L. F., Radiation Biology and Cell Population Kinetics. (The
Tenth Douglas Lea Memorial Lecture), Phys. in Med. Biol. 13 (1968)
:l.
3. Fowler, J. F., Biological Foundation of Radiotherapy. Progress in Radio
logy. Proc. XI. Intern. Congress Radiol., 22-28 September 1965, Vol. I., Excerpta
Medica Foundation, Amsterdam, 1967.
4. Van Putten, L. M., and Kallman, R. F.: Oxygenation Status of a Trans
plantable Tumor During Fractionated Radiation Therapy. J. Nat. Cancer Inst. 40
(1968) :441
5. Cater, D. B., and Silver, I. A., Quantitative Measurements of Oxygen
Tension in Normal Tissues and in the Tumors of Patients before and after Radio
therapy. Acta Radiol. 53 (1960)
:233.
6. Scanlon, P. W., The Effect o.f Mitotic Suppression and Recovery after
Irradiation on Time-dose Relationships and Application of this Effect to Clinical
Radiation Therapy. Amer. J. Roentgenol. 81 (1959): 33.
7. Holsti, L. R., Taksinen, P. J., Effect of unplanned Interruption of Radia
tion Therapy: A Retrospective Survey. Acta Radiol. Ther. 2 (1964)
:365.
8. Holsti, L. R., Clinical Experiences With Split-Course Radiotherapy: A
Ramdomized Clinical Trial., Radiology 92 (1969)
:591.
9. Zuppinger, A., Die Rontgenbehandlung der Pharynx und Larynxtumo
ren. Strahlentherapie 74 (1944)
:392.
10. Scalon, P. W., Split-dose Radiotherapy. Progress in Clinical Cancer, Edit.
by Ariel, J., Grune-Stratton, New York, 1966, Vol. II:143-163.
11. Holsti, L. R., Split-course Radiotherapy of Cancer, Acta Radiol. Ther. 6
(1967)
:313.
12. Badib., A. O. and Webster, J. H., Changes in Tumor Oxygen Tension
During Radiation Therapy. Acta Radiol. Ther. 8 (1969) :247.
13. Rubin, Ph. and Casarett, G. W., Clinical Radiation Pathology. W. B.
Saunders Co., Philadelphia-London-Toronto, 1968
:24, 25, 26.
14. Fletcher, G. H., Textbook of Radiotherapy, General Consideration: Ra
diation Biology: A Basis of Radiotherapy, by Suit, H. D. Lea-Febiger, Philadel
phia, 1966
15. Sambrook, D. K., Split-course Radiation Therapy in Malignant Tumors.
Amer. J. Roentgenol. 91 (1964)
:37.
16. Scanlon, P. W., Devine, K. D., Woolner, L. B., and McBean, J. B., Cancer
of the Tonsil: 131 Patients Treated in the II Years Period 1950 through 1960.
Amer. J. Roentgenol. 100 (1967)
:894.
17. Scanlon, P. W., Rhode, R. E. Jr., Woolner, L. B., Devine, K. D., and
McBean, J. B., Cancer of the Nasopharynx: 142 Patients in the II Year Period
1950-1960. Amer. J. Roentgenol. 99 (1967): 313.
Dr. M. Budihna, Onkološki inštitut, Ljubljana


203
УДК
327:339.56(497.1:6)"197/198"

339.92(497.1:6)"197/198"
DOI
https://doi.org/10.31212/tokovi.2024.1.ram.203-224
Originalni naučni rad/Original scientifi
 c paper
Primljen/Received: 19. 2. 2023.
Prihvaćen/Accepted: 26. 3. 2024.
Jure RAMŠAK
Naučno-istraživački centar Kopar
jure.ramsak@zrs-kp.si
Jugoslavija i ambivalentnost ekonomske saradnje Jug-Jug
u sedamdesetim i osamdesetim godinama*
Apstrakt: Na vrhuncu napora zemalja u razvoju da uspostave Novi
međunarodni ekonomski poredak, Jugoslavija je, kao jedna od vodećih
članica Pokreta nesvrstanih i Grupe 77 zemalja u razvoju (G-77), nasto-
jala da dokaže da je moguće uspostaviti novi obrazac odnosa između
industrijski razvijenih zemalja, kojima je delimično i sama pripadala
i saveznika iz ove koalicije, čije su ekonomske baze još uvek bile u fazi
izgradnje. U skladu sa određenim dominantnim grupama unutar UN-a,
jugoslovenska teorija razvoja spajala je marksistička sa neoklasičnim
ekonomskim shvatanjima u ambiciozan program globalne reforme koja
je odstupala od stavova kapitalističkih i socijalističkih velesila. Ipak, u
isto vreme, ova vizija globalizacije morala je da se nosi sa ideološkim,
geopolitičkim i ekonomskim uticajem novonastale neoliberalne revo-
lucije, koja je početkom osamdesetih počela bitno sužavati prostor za
manevrisanje. Pored programskih načela sadržanih u zvaničnim do-
kumentima, ovaj rad prati i konkretne oblike jugoslovenske bilateralne
ekonomske saradnje sa pojedinim afričkim zemljama.
Ključne reči: Pokret nesvrstanih, G-77, zemlje u razvoju, Jugoslavija,
dijalog Sever-Jug, saradnja Jug-Jug
Uvod
Iako se često pojavljuje u kontekstu rasprave o jugoslovenskoj nesvr-
stanosti, ekonomska komponenta ostaje jedan od najmanje istraženih aspe-

Ovaj članak rezultat je rada na istraživačkom programu P6-0272 i na istraživačkim pro-
jektima J6-50187 i N6-0304 koje fi
 nansira Javna agencija za naučnoistraživačku i inovacij-
sku delatnost Republike Slovenije (ARIS). Zahvaljujem Ma Emiliji Cvetković na pažljivom
čitanju i korigovanju članka.
204
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
kata ove konstante u okviru Titove spoljne politike.1
Diskusija o toj temi je
neophodna, ne samo radi boljeg razumevanja problema koji su nastali u kon-
tekstu ekonomskih odnosa između „razvijenije evropske zemlje u razvoju“,
kako se samodefi
 nisala Jugoslavija, i niza neevropskih zemalja u razvoju, već i
radi šireg uvida u različite posleratne varijante globalizacije. U poslednje vre-
me, globalna istoriografi
 ja se fokusira na proučavanje socijalističkih zemalja
kao faktora u ovom procesu,2 što postavlja i konceptualni okvir našeg istraži-
vanja. Međutim, na primeru Jugoslavije potrebno je skrenuti posebnu pažnju
ka heterodoksnoj ekonomskoj teoriji kao pozadini njenog angažmana, što je
čini netipičnom za Evropu tokom Hladnog rata i približava postkolonijalnim
zemljama globalnog Juga.
U fokusu ovog članka je najpre period kasnih 1960-ih i ranih 1970-ih
godina, kada se formirala globalna ekonomska agenda Pokreta nesvrstanih i
paralelne grupacije G-77 i kada je u ovom savezu preovladao entuzijazam za
međusobnu ekonomsku integraciju na liniji Jug-Jug. Nakon toga, akcenat će
biti na osamdesetim godinama, kada su se u atmosferi neoliberalizma i raskola
unutar pokreta nesvrstanih pojavile teško premostive prepreke, koje su uticale
i na bilateralne ekonomske odnose Jugoslavije, posebno sa najnerazvijenijim i
fi
 nansijski najnestabilnijim afričkim zemljama. Naša analiza sugeriše da je ju-
goslovenska proizvodnja ekonomskog znanja bila usko povezana sa vodećim
idejama koje su obeležile pregovaračke pozicije Konferencije Ujedinjenih na-
cija za trgovinu i razvoj (UNCTAD) kao glavnog foruma zemalja u razvoju. Na
osnovu materijala jugoslovenskih saveznih i republičkih organa, predstavlja-
mo strategije koje su imale za cilj produbljivanje prvenstveno industrijske sa-
radnje3 kao sektora u kome se očekivalo da će se novi obrazac međunarodnih
1
Nemanja Radonjić, „(Post) jugoslovenska istoriografi
 ja i ‘Treći svet’ sa posebnim osvr-
tom na područje Afrike“, Reprezentacije socijalističke Jugoslavije: preispitivanja i perspek-
tive, ur. Hannes Grandits i drugi, (Zagreb; Sarajevo: Srednja Europa; Udruženje za mod-
ernu historiju, 2019).
2
Between East and South: Spaces of Interaction in the Globalizing Economy of the Cold War,
ed. Anna Calori et al., (Berlin: de Gruyter, 2020); Max Trecker, Red Money for the Global
South: Th
 e Economic Side of the Cold War in the Th
 ird World, (London: Routledge, 2020);
James Mark et al., Alternative Globalizations: Eastern Europe and the Postcolonial World,
(Bloomington: Indiana University Press, 2020).
3
Dosadašnje analize bavile su se uglavnom aktivnošću građevinskog sektora (Ljubica Spask-
ovska, “Building a Better World? Construction, Labour Mobility and the Pursuit of Col-
lective Self-Reliance in the ‘Global South’, 1950–1990”, Labor History 3/2018). Za gener-
alni osvrt na ulogu nesvrstanih zamalja u okviru jugoslovenske ekonomske diplomatije
vidi: Boštjan Udovič, “‘Going international’: the (non-)importance of non-aligned coun-
tries’ markets in the foreign economic relations of Yugoslavia”, Zeitgeschichte 1/2022.
205
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
ekonomskih odnosa najviše primeniti. Analiza diplomatskih izveštaja o kon-
kretnim jugoslovenskim projektima u ekonomski najnerazvijenijim afričkim
zemljama dovodi nas do problema koji su se pojavili prilikom ovog pokušaja
da se poboljšaju (ali ne i potpuno preokrenu) konvencionalni odnosi između
razvijenih i manje razvijenih zemlja.
Ekonomska heterodoksija i inkluzivizam
Poznata politička istorija geneze nesvrstanosti4 ima, kako je u svojim
memoarima naglasio jedan od najistaknutijih ekonomskih mislilaca poslerat-
ne Jugoslavije, Janez Stanovnik, i svoju predistoriju obeleženu ekonomskim
pitanjima.5 Još u vreme najvećih ideoloških podela, pod okriljem Ujedinjenih
nacija stvorena je veza između predstavnika socijalističke „otpadničke“ Jugo-
slavije i nekomunističkih postkolonijalnih elita sa kojima Staljinov Sovjetski
Savez nije hteo imati nikakve veze. Masovna dekolonizacija Azije i Afrike i te-
orijski impuls iz pravca perifernih latinoameričkih izvoznika sirovina (Raul
Prebiš) dali su toj homogenizaciji globalnog Juga dodatni podsticaj, što je re-
zultiralo osnivanjem UNCTAD-a 1964. U isto vreme, Jugoslavija je doživela
ubrzanu industrijalizaciju i integraciju u zapadna kapitalistička tržišta.6 Ipak,
u vreme usvajanja Alžirske povelje (1967) kao ključnog dokumenta G-77 koji
utire put novoj, asertivnoj ulozi globalnog Juga, ona je postala u potpunosti
ujedinjena sa „nerazvijenim“ delom sveta, u smislu opredeljenosti za duboku
transformaciju međunarodnog ekonomskog poretka.7 Vrativši se iz Alžira, Ja-
nez Stanovnik, nakon što se deceniju i po bavio ovim pitanjima i nedugo posle
toga pojavio kao mogući kandidat za generalnog sekretara UNCTAD-a,8 suo-
4
Dragan Bogetić, Nesvrstanost kroz istoriju, (Beograd: Zavod za udžbenike, 2019); Jovan
Čavoški, Non-Aligned Movement Summits. A History, (London: Bloomsbury Academic,
2022).
5
Od Mašuna do New Yorka: 20. stoletje skozi pričevanja štirih slovenskih diplomatov, ur.
Jože Pirjevec, Jure Ramšak, (Koper: Založba Annales, 2014), 39.
6
Vladimir Unkovski-Korica, Th
 e Economic Struggle for Power in Tito’s Yugoslavia. From
World War II to Non-Alignment, (London: Tauris, 2016).
7
U narednim godinama, „štafetu“ je od Tita preuzeo alžirski predsednik Huari Bumedi-
jen, koji je zaoštrio retoriku nagovestivši da se nesvrstavanje više neć
e defi
 nisati kao neg-
acija logike Hladnog rata, već
 ć
e se pretvoriti u arenu u kojoj se izražavaju prava onog dela
sveta koji je bio u usponu. Ovakav stav se najočiglednije manifestovao u Rezoluciji Gener-
alne skupštine OUN o novom međunarodnom ekonomskom poretku 1975. godine: Sara
Lorenizini, Global Development: A Cold War History, (Princeton-Oxford: Princeton Uni-
versity Press, 2019), 121.
8
Diplomatski arhiv Ministarstva spoljnih poslova Republike Srbije (DAMSP), fond Politička
arhiva (PA), 1973, OUN, F. 172–173, depeša 433484, 13. 7. 1973.
206
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
čio je vodeće jugoslovenske komuniste sa ključnim pitanjem, na koje u Jugo-
slaviji zapravo nikad nisu do kraja odgovorili: „Da li je moguća nezavisnost u
takvoj svetskoj privredi? […] Treba da damo odgovor na pitanje šta je sarad-
nja [...] saradnja jedne odlučne, rekao bih, revolucionarne alternative u svet-
skoj privredi”.9
Defi
 nicija ekonomske zavisnosti teoretičara iz globalnog Juga (i nji-
hovih jugoslovenskih kolega) bila je marksistička u svojoj suštini, a recept za
njeno prevazilaženje ostao je u granicama liberalne političke ekonomije.10 To
je bio i razlog za odbacivanje sovjetskog stava koji je, iako već dosta promenjen
od vremena Staljina, ipak i dalje naglašavao da se G-77 samo zalaže za korek-
ciju kapitalizma, te da će jedina prava promena biti razvoj proizvodnih snaga
unutar zemalja u razvoju. Zbog toga su Sovjetski Savez i istočnoevropske so-
cijalističke zemlje11 umesto globalne agende G-77 i Pokreta nesvrstanih pre-
ferirali bilateralne aranžmane od manje ili više socijalističkog značaja. Njiho-
va asistencija u šezdesetim godinama bila je usmerena na uspostavljanje teške
industrijske baze i kolektivizaciju poljoprivrede kao podsticaj za stvaranje lo-
kalne radničke klase i komunističkih partija. Međutim, Moskva je već tokom
1970-ih u vezi zemalja koje su se deklarisale kao marksističko-lenjinističke,
poput Etiopije, Angole i Mozambika, pristala na mešovitu ekonomiju kako bi
smanjila svoj teret materijalne podrške.12 Iako su ekonomska i tehnička asi-
stencija koju je pružao Istočni blok kroz njihovu propagandu prikazivani kao
jedini ispravan oblik socijalističke solidarnosti,13 jugoslovenske diplomate koje
su ih pažljivije posmatrale na terenu dobile su drugačiji utisak. U njoj su pre-
9
Arhiv Jugoslavije (AJ), fond 507, Savez komunista Jugoslavije, Komisija CK SKJ za pitanja
međunarodnih odnosa i međunarodnog radničkog pokreta, IX, S/a-219, Osnovne ten-
dencije u razvoju svetske privrede i međunarodnih ekonomskih odnosa – redigovane
stenografske beleške, 10. 11. 1967, 57.
10
Adom Getachew, Worldmaking aft
 er Empire. Th
 e Rise and Fall of Self-Determination,
(Princeton-Oxford: Princeton University Press, 2019), 145.
11
Lorenzini, Global Development, 122.
12
Jeremy Friedman, Ripe for Revolution: Building Socialism in the Th
 ird World, (Harvard:
Harvard University Press, 2022), 125, 169.
13
Debata o karakteru saradnje između Istoka i Juga bila je u sovjetskoj literaturi prisutna već
od sedamdesetih godina: Elizabeth Kridl Valkenier, Th
 e Soviet Union and the Th
 ird World:
An Economic Bind, (Westport: Praeger, 1983); Th
 e Soviet Bloc and the Th
 ird World. Th
 e
Political Economy and East–South Relations, ed. Brigitte H. Schulz, William W. Hansen,
(Boulder: Westview Press, 1989); Brigitte H. Schulz, Development Policy in the Cold War
Era: Th
 e Two Germanies and Sub-Saharan Africa, 1960–1985, (Berlin: Lit Verlag, 1995).
Novija rasprava može se naći u: Oscar Sanchez-Sibony, Red Globalization: Th
 e Political
Economy of the Soviet Cold War from Stalin to Khruschev, (New York-Cambridge: Cam-
bridge University Press, 2014); Sara Lorenzini, “Comecon and the South in the years of
207
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
poznali mehanizam za uspostavljanje nove vrste podređenosti i zavisnosti od
koje lokalno stanovništvo nije imalo mnogo, ili, kako su iz Angole izveštavali
u Beograd 1978. godine: „na ekonomskom planu ništa nisu uradili, baš ništa,
osim na nametanju famoznih lagerskih sistemskih rešenja (potpuna naciona-
lizacija, kolektivizacija – u Africi, centralizacija – unutrašnja i spoljna trgovina
i sl.)“.14 Na sličan način, pratili su i gigantski sovjetski projekat uzgoja pamu-
ka u Etiopiji, namenjen isključivo izvozu u Sovjetski Savez i u Čehoslovačku,
kojim su rukovodili samo sovjetski stručnjaci „pod uslovima mesečne plate
od blizu 3 hiljade američkih dolara“.15
Naglašavajući neophodnost integralnog pristupa ka reformama i in-
kluzivizam, ekonomski imaginarijum „globalne” Jugoslavije više se pozivao na
status zemlje u razvoju nego na epitet „socijalistička”. U tom smislu, marksi-
stička teorija bila je prilagođena tako da je naglašavala karakter savremene
klasne borbe, najpre na nivou međunarodnih odnosa, odnosno, između po-
jedinih zemalja ili grupe zemalja, nakon čega bi tek mogle uslediti postepene
promene unutar zemalja u razvoju.16 Računajući i na „prosvetljeni“ sopstve-
ni interes razvijenih zemalja, umesto revolucionarnog načina menjanja sveta
zagovarali su evolutivni put – kroz globalne pregovore u kojima je Jugoslavi-
ja želela da igra vodeću ulogu. U prilog tome išla je i njena, ka svim stranama
otvorena pozicija, uključujući i status posmatrača u Organizaciji za ekonom-
sku saradnju i razvoj (OECD). Istovremeno, na strani pojedinih zapadnih in-
dustrijalizovanih zemalja došlo je do spoznaje da Titova država u okviru Po-
kreta nesvrstanih i G-77 zauzima umeren stav i da može zbog svoje strukturne
pozicije razumeti interese razvijenih i nerazvijenih zemalja.17 Tito i njegovi na-
slednici nisu računali samo na podršku takozvane grupe istomišljenika (Ho-
landije, Austrije i nordijskih zemalja) u okviru OECD-a, sklonih zahtevima
G-77,18 već su i duboko u osamdesetim godinama polagali nadu u promenu
détente: a study on East–South economic relations”, European Review of History 2/2014;
Trecker, Red Money.
14
DAMSP, PA, 1979, Angola, F. 5, depeša 419705, januar 1979.
15
DAMSP, PA, 1978, Etiopija, F. 33, depeša 426439, 3. 5. 1978.
16
Arhiv Republike Slovenije (AS), fond SI AS 1271, Republiški družbeni svet za mednarodne
odnose, 1975–1990, F 25, o. 218, Ocena mednarodnih ekonomskih procesov, 15. 1. 1978.
17
Andrej Marković, Ivan Obadić, “A Socialist Developing Country in a Western Capitalist
Club: Yugoslavia and the OEEC/OECD, 1955–1980“, Th
 e OECD and the Political Econ-
omy since 1948, ed. Matthieu Leimgruber, Matthias Schmelzer, (London: Palgrave Mac-
millan, 2017); Dragan Bogetić, Jugoslovensko-američki odnosi u vreme bipolarnog detanta
1972–1975, (Beograd: Zavod za udžbenike; Institut za savremenu istoriju, 2015), 167–207.
18
DAMSP, PA, 1977, OUN, F. 177, depeša 455569, 7. 10. 1977.
208
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
stava kod glavnih zapadnoevropskih zemalja.19 Doduše, ovakvo optimistično
gledište nije bilo bez osnova u krugovima svetske progresivne ekonomske misli
u doba pre zaokreta ka neoliberalizmu. U tom smislu, i međunarodno poznati
eksperti govorili su o globalizaciji u kontekstu neoklasične ekonomije koja je
bila socijalistička po svojoj prirodi. Sasvim drugačije od diktirane privatizaci-
je, deregulacije i liberalizacije trgovine, kao ključnih elemenata kasnijeg Va-
šingtonskog konsenzusa, do 1980-ih godina strukturno prilagođavanje sveta
kao celine (a ne pojedinačnih zemlja) razumeli su kao demokratski proces za-
snovan na principu međuzavisnosti. Ova reorganizacija trebalo je da se odvija
uglavnom preko međunarodnih organizacija pod okriljem UN-a, preko kojih
su, pored Stanovnika, dobijali svoj glas i drugi jugoslovenski marksističko-ne-
oklasični ekonomisti, poput Dragoslava Avramovića, Rikarda Langa i Radoša
Stamenkovića. Svi oni bili su protiv bilo kakve državne autarhije ili zatvaranja
u trgovinske blokove, zagovarajući intenziviranje međunarodne trgovine, ali
u takvoj perspektivi, gde kapitalistički principi ne bi više bili njen pokretač.20
Međusobna ekonomska saradnja zemalja u razvoju bila je viđena kao
važno sredstvo kojim će one postići, ne samo internu modernizaciju, već za-
jedno i konkurentnu poziciju na svetskom tržištu. Ključni problem, među-
tim, kao što ćemo videti na primeru jugoslovenske bilateralne saradnje, bio je
u nedostatku kapitala i odgovarajućih fi
 nansijskih mehanizama. Jugoslavija je
stoga bila jedan od najvećih zagovornika osnivanja banke zemalja u razvoju
kao instrumenta za jačanje njihove međusobne saradnje, stabilizaciju cena si-
rovina i fi
 nansiranje lokalnih razvojnih projekata, a sve to na bazi novosteče-
nog kapitala zemalja izvoznica naft
 e. Uprkos širokoj podršci G-77 jednostra-
nom podizanju cena ovog ključnog energenta tokom 1973–1974. i činjenici
da je ovo poskupljenje bitno pogoršalo makroekonomsku sliku članica koali-
cije koje su bile bez sopstvenih zaliha naft
 e, arapske zemlje nisu pokazale vo-
lju za izdvajanje relativno malog dela njihove zarade za stvaranje banke, što je
bio i jedan od uzroka raskola globalnog Juga tokom 1980-ih.21
19
AJ, fond 803, Predsedništvo SFRJ, F. 845, o. 124, Stenografske beleške sa razgovora pred-
sednika Predsedništva SFRJ Veselina Djuranovića i dr Julius Nyerere-a, održanih 14.–17.
marta 1985. godine u Beogradu i na Brdu kod Kranja, 37.
20
Johanna Bockman, “Th
 e Struggle over Structural Adjustment: Socialist Revolution ver-
sus Capitalist Counterrevolution in Yugoslavia and the World“, Economic Knowledge in
Socialism 1945–89, ed. Till Düppe, Ivan Boldyrev, (Durham–London: Duke University
Press, 2019).
21
DAMSP, PA, 1984, R, F. 151, Otvoreni telegram 2012, 18. 4. 1984; 1985, R, F. 163, depeša
431711, Informacije o stanju u grupi 77 i pravcima naše aktivnosti, 25. 6. 1985; vidi i Lju-
bica Spaskovska, “‘Crude’ Alliance – Economic Decolonisation and Oil Power in the Non-
Aligned World“, Contemporary European History 4/2021.
209
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
„Razvijenija zemlja u razvoju“
Svesna ograničenosti sopstvenih fi
 nansijskih i tehnoloških resursa,
kao i činjenice da je i sama bila zavisna od razvijenih zemalja, jugoslovenska
razvojna saradnja bila je uvek stavljena u kontekst širih reformskih napora.
Istovremeno, ni one najnerazvijenije partnerske zemlje nisu očekivale da bi
im ova evropska periferna država mogla obezbediti sve što im je bilo neop-
hodno.22 Iako je smisao nastojanja Jugoslavije i njenih saveznika bio, u prvom
redu, korenita reforma globalne ekonomije, ideja o novom međunarodnom
ekonomskom poretku sredinom sedamdesetih godina vezivala se i za koncept
kolektivnog oslanjanja na sopstvene snage.23 Pošto je taj koncept nametnuo po-
sebne obaveze Jugoslaviji, u kojoj je donošena odluka o diverzifi
 kaciji spoljne
trgovine, u tom periodu se mogla uočiti strategija jače integracije domaće pri-
vrede sa globalnim Jugom.
Osnova jugoslovenskih politika donetih u skladu sa odredbama ključ-
nih dokumenata Pokreta nesvrstanih o međusobnoj ekonomskoj integraciji,
odnosno, takozvanoj saradnji Jug-Jug, bila je zasnovana na stavu o „deljenju
sudbine razvojnog projekta“, što nije bio samo akt solidarnosti, već i podsti-
caj za globalno otvaranje jugoslovenske ekonomije. Naime, ona je od 1960-ih
imala višak proizvodnih i uslužnih kapaciteta koje je bilo teško plasirati na tr-
žišta razvijenih zemalja.24 U to doba, jugoslovenska preduzeća već su bila snaž-
no uključena u investicione projekte na globalnom Jugu, gde su gradila uglav-
nom krupne bazične objekte i infrastrukturu. Tokom sedamdesetih godina
došlo je do usmeravanja na manje investicione zahvate sa kraćim proizvod-
nim ciklusima i većom stopom akumulacije.25 Produbljivanje saradnje bilo je
predviđeno pre svega u onim sektorima gde su jugoslovensko iskustvo i ste-
pen tehnološkog razvoja bili uporedivi sa svetskim standardima: energetici,
brodogradnji, pomorstvu, poljoprivredi sa melioracijom, preradi drveta, gra-
đevinarstvu, kožarstvu, rudarstvu, ribarstvu i lakoj prehrambenoj industriji.26
Važan kvalitativni iskorak u odvajanju novih oblika jugoslovenske
ekonomske saradnje od prakse zapadnih multinacionalnih kompanija i po-
menutih sovjetskih rešenja „odozgo” bila je predostrožnost prilikom promene
22
AS, SI AS 1271, F 6, o. 49, Društveno-politička kretanja u Africi sa osvrtom na mesto i
ulogu SFRJ i odnose sa afričkim zemljama, April 1985, 53.
23
Srđan A. Kerim, Strategija oslanjanja na sopstvene snage. Zemlje u razvoju i novi
međunarodni ekonomski poredak, (Beograd: NIO Poslovna politika, 1983).
24
DAMSP, 1973, OUN, F. 172–173, dokument 427203, Savezno izvršno veće: Ekonomska
saradnja SFRJ sa zemljama u razvoju, 16. 2. 1973, 56–57.
25
Isto, 60.
26
Isto, 57.
210
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
postojećeg vertikalnog obrasca (uvoz sirovina i izvoz gotovih proizvoda) raz-
mene u horizontalnu saradnju („intra-industrijska“ saradnja).27 Ovo posled-
nje su uglavnom predstavljali takozvani viši oblici privredne saradnje, usmere-
ni na transfer tehnologije, obuku kadrova, opremanje proizvodnih kapaciteta
i marketinšku pomoć, pri čemu bi obuku steklo što više lokalne radne snage.
Ova vrsta proizvodnje mogla je biti namenjena za domaće, odnosno šire, regi-
onalno tržište zemalja u razvoju, zatim za izvoz u Jugoslaviju, odnosno, u ze-
mlje sa visokom kupovnom moći na Zapadu, ili u izvoznice naft
 e.28
U cilju obezbeđivanja bespovratnih sredstava ili povoljnog kreditira-
nja razvojnih projekata početkom 1980-ih godina, osnovan je Fond solidarno-
sti sa nesvrstanim zemljama i zemljama u razvoju, iza kojeg su se, pored pri-
vrednih investicija, krili i vojna pomoć, te humanitarne donacije.29 Donosioci
političkih odluka računali su da bi, u kombinaciji sa carinskim merama koje
su davale preferencijalni carinski tretman zemljama u razvoju, uravnotežili
tadašnji trend liberalizacije jugoslovenske spoljne trgovine. Međutim, u kon-
tekstu prethodno opisanog aksioma marksističke analize i liberalnog recepta,
od samog početka su se pojavile protivrečnosti, uglavnom vezane za upotre-
bu američkog dolara i ostalih tvrdih valuta kao sredstva međunarodne razme-
ne, što se nadovezalo i na nedostatak sopstvene kapitalne moći. Jugosloven-
ska tranzicija, od kliringa ka konvertibilnom poslovanju, bila je u suprotnosti
sa pozivima Pokreta nesvrstanih (Džordžtaunska deklaracija iz 1972. godine)
ka trgovini u nacionalnim valutama ili čak ka nemonetarnim oblicima raz-
mene. Kritički nastrojeni analitičari upozoravali su i pre velike dužničke krize
da se Jugoslavija prelaskom na konvertibilni režim odrekla nezavisnosti i mo-
gućnosti osiguravanja podsticaja za jačanje saradnje sa manje razvijenim ze-
mljama, što je bilo zamenjeno samo nekim sitnim merama. One su ipak išle
na štetu jugoslovenskog BDP-a, jer je država morala u inostranstvu da uzima
kredite pod nepovoljnijim uslovima ako je uopšte želela da posluje sa zemlja-
ma bez sopstvenog kapitala. U isto vreme, jugoslovenske kompanije bile su i
dalje jako zavisne od uvoza zapadne tehnologije, što je ukazivalo na pretpo-
27
AS, fond SI AS 1134, Republiški komite za mednarodno sodelovanje, 1975–1990, F 9, o.
134, Strategija razvoja saradnje sa zemljama u razvoju do 1990. odnosno 2000. godine.
Sarajevo, 3–5. oktobar 1984, 7.
28
AJ, 803–846, o. 243, Stenografske beleške sa razgovora predsednika Predsedništva SFRJ
Radovana Vlajkovića i predsednika republike Kenije Daniel T. Arap Moi-a, 3–4. 6. 1985,
35.
29
AS, fond SI AS 1165, Gospodarska zbornica Slovenije, 1952–2012, F 1711, o. 90, Uslovi
korišćenja sredstava Fonda solidarnosti sa nesvrstanim zemljama i zemljama u razvoju,
jul 1981.
211
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
stavku da je vodeća evropska nesvrstana zemlja bila samo posrednica u teh-
nološkom i fi
 nansijskom transferu između Severa i Juga.30 Nije ostalo nepri-
mećeno ni to da su sirovine i dalje bile u primarnom fokusu jugoslovenskih
menadžera, dok je interesovanje za uvoz poluproizvoda i gotovih proizvoda
bilo znatno manje. Prema rečima jednog slovenačkog privrednika, principi i
metode koje su razvile stare kolonijalne sile još uvek su se osećale u odnosima
Jugoslavije sa zemljama u razvoju.31
Pre nego što se osvrnemo na neke konkretne projekte saradnje u naj-
nerazvijenijim afričkim zemljama, gde je praksa novog vida saradnje bila naj-
više podvrgnuta kritičkoj proveri, potrebno je zaustaviti se na onome što je
ostalo samo na papiru. Ako ostavimo po strani implementaciju, logika jugo-
slovenskog modela razvoja najbolje se mogla rekonstruisati na osnovu boga-
tog materijala o predinvesticionim radovima (istraživanje i priprema projeka-
ta) kojeg su pripremale kompanije iz čitave Jugoslavije, često i uz podsticaj iz
političkih krugova. Primera radi, u Sloveniji je za predinvesticione radove po-
trošeno čak 66% sredstava iz republičkog „Samoupravnog sporazuma o udru-
živanju rada i sredstava za unapređenje ekonomske saradnje sa zemljama u
razvoju”.32 Ključni deo tih radova predstavljale su studije izvodljivosti (feasi-
bility studies), u kojima su na „racionalan“ način, bez posebne retorike o so-
lidarnosti, identifi
 kovali prisustvo sirovina i drugih uslova na jednoj strani i
potrebe lokalne sredine na drugoj, a između toga dodali element jugosloven-
ske tehničke podrške. Teži problem bilo je osiguranje fi
 nansija, gde su teško
računali na participaciju zemlja primalaca, pa je tako idealan scenario predvi-
đao fondove međunarodnih razvojnih organizacija. Veliki broj studija izvod-
ljivosti urađen je za poljoprivredne projekte koji su imali za cilj optimizaciju
proizvodnje i prerade hrane namenjene lokalnom stanovništvu ili za izvoz, a
ne toliko intenziviranje uzgoja izvoznih monokultura. Kod fi
 nansijskog uče-
šća Fonda solidarnosti bila je podvučena veza sa ekonomskim interesima ju-
goslovenskih preduzeća, koja su se nadala da će kroz pionirske razvojne pro-
jekte strateški ojačati svoju poziciju na novim tržištima.33 Po pravilu, inicijative
za pojedinačne projekte javljale su se u mešovitim komitetima koje je Jugosla-
30
AS, SI AS 1165, F 883, o. 47, Skrajšani povzetek razprave na posvetu o vprašanjih sodelo-
vanja SRS z deželami v razvoju, 4. 6. 1975, 7.
31
Isto, 2; Slavko Štante – pomočnik guvernerja Narodne banke: neavtorizirana redakcija
razprave na posvetu o sodelovanju z deželami v razvoju, 4. 6. 1973.
32
AS, SI AS 1165, F 1713, o. 92, Informacija o porabi posojil, 15. 6. 1986.
33
AS, SI AS 1134, F 9, o. 134, Strategija razvoja saradnje sa zemljama u razvoju do 1990.
odnosno 2000. godine. Sarajevo, 3–5. oktobar 1984, 22.
212
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
vija održavala sa nizom zemalja u razvoju, a potrebe za projektima od poseb-
nog značaja često su bile tema razgovora tokom državnih poseta.34
Teško je nedvosmisleno zaključiti na koji način su jugoslovenske kom-
panije stizale do poslova u nesvrstanim zemljama i kakvu je ulogu u tome ima-
lo političko savezništvo sa ovim delom sveta. Ono je došlo do izražaja tokom
1960-ih, kada je jugoslovenska građevinska industrija gradila niz infrastruk-
turnih i prestižnih objekata koje su fi
 nansirale izvoznice naft
 e, dok su se ma-
nje privilegovanim zemljama davali jugoslovenski krediti.35 U vreme proši-
renja investicione saradnje u prvoj polovini sedamdesetih godina, kad su se
gradili hidro i termoenergetski objekti, irigacioni sistemi, dalekovodi, pogoni
za eksploataciju šuma i preradu drveta, industrijske hladnjače i ostali manji
industrijski objekti, oko polovine poslovanja jugoslovenskih preduzeća reali-
zovano je putem međunarodnih aukcija, dok je druga polovina ostvarena di-
rektnim ugovorima. Većina ovih investicija završena je sredstvima sâmih ze-
malja u razvoju, manji deo obezbeđen je uz podršku Jugoslovenskog fonda za
izvozno kreditiranje i osiguranje, dok su u par slučajeva one bile realizovane
uz učešće međunarodnih fi
 nansijskih institucija, poput Međunarodne banke
za obnovu i razvoj.36 Njihova participacija postala je naročito poželjna tokom
krize 1980-ih, kada su ekonomski analitičari upozoravali na potrebu za uvo-
đenjem doslednijih kriterijuma selekcije i više fokusiranja na planiranje proje-
kata, što je sledila i politika fi
 nansiranja Jugoslovenske banke za međunarod-
nu ekonomsku saradnju (JUBMES). Međutim, i dalje je bila prisutna praksa
davanja kredita, dogovorenih na najvišem nivou vlade, neretko za izgradnju
objekata prestižnog značaja, za koje su strani državnici često iskazivali najviše
interesa.37 Pored tih politički dogovorenih poslova, fi
 nansijski paketi bili su u
mnogo slučajeva odlučujući element kod izbora izvođača, a tamo gde jugoslo-
venski dobavljači nisu uspeli da obezbede kredite po toliko povoljnim uslovi-
34
AS, SI AS 1165, F 1712, o. 91, Poročilo predstavnikov zbornice in združenega dela o
službeni poti v Zambijo v času od 15. do 24. maja 1983; AS, fond SI AS 1944, Predsedstvo
Socialistične republike Slovenije, F 219, o. 3365, Poročilo o obisku predsednika Repub-
like Ugande Yoweri Musevenija v SR Sloveniji, 14. 7. 1987.
35
AS, fond SI AS 1140, Zavod SRS za mednarodno, znanstveno, tehnično, prosvetno in kul-
turno sodelovanje, F 71, o. 1058, Elementi strategije ekonomskega razvoja sodelovanja z
deželami v razvoju, 22. 4. 1988, 16.
36
DAMSP, PA, 1977, R, F. 176, dokument 48010, Informacija o problemima jugoslovenske
privrede u angažovanju na realizaciji kompleksnih projekata u zemljama u razvoju, 3. 2.
1977.
37
AS, SI AS 1271, F 6, o. 49, Društveno-politička kretanja u Africi sa osvrtom na mesto i
ulogu SFRJ i odnose sa afričkim zemljama, April 1985, 54; SI AS, SI AS 1140, F 71, o. 1058,
Elementi strategije ekonomskega razvoja sodelovanja z deželami v razvoju, 22. 4. 1988, 22.
213
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
ma kao njihovi zapadni ili istočni konkurenti, političko savezništvo nije pre-
više pomoglo, posebno ukoliko ponuđena jugoslovenska tehnologija nije bila
na najvišem nivou.38
(Plitki) džepovi afričkog razvoja
U duhu entuzijazma koji je vladao u pogledu uspostavljanja druga-
čijeg tipa međunarodnih ekonomskih odnosa, Afrika kao „nesvrstani konti-
nent”,39 a istovremeno deo sveta sa najvećom koncentracijom najnerazvijeni-
jih zemalja, bila je svojevrsni poligon na kome se moglo „isprobati“ prevođenje
političkog savezništva u ekonomsko. Glavni problemi bili su u domenu fi
 nan-
siranja, a jugoslovenski projekti često su praćeni političkom i ekonomskom
nestabilnošću mladih zemalja Afrike južno od Sahare, s jedne strane, i nedo-
statkom jugoslovenskog znanja o lokalnim specifi
 čnostima, na drugoj strani.
Eksploatacija tropskog drveća, u zemlji sa najnižim BDP-om po glavi
stanovnika u Africi, koju je vodio diktator Žan-Bedel Bokasa, bio je jugoslo-
venski ekonomski projekat koji je sâm po sebi otvarao kritična pitanja o priro-
di jugoslovenske ekonomske saradnje sa zemljama u razvoju. Imajući na umu
simbolički značaj toga da bi jugoslovenska preduzeća trebalo da rade drugači-
je, Edvard Kardelj je od grupe privrednika, koja je u Sloveniji krajem šezdese-
tih i početkom sedamdesetih godina pripremala projekte za Centralnoafričku
republiku i ostale afričke zemlje, izričito zahtevao da ne ostave utisak „da pre-
duzeća socijalističke Jugoslavije žele da postupaju kao sva preduzeća iz kapi-
talističkih zemalja, dakle sa unapred razrađenom fi
 nansijskom računicom za-
rad vlastite koristi“. Prema Kardeljevim rečima, projekte bi trebalo pripremiti
tako, da se odgovornim ljudima u partnerskim zemljama od samog početka
stavi do znanja da su ovi projekti motivisani i željom za razvojem afričkih ze-
mlja, što je, između ostalog, značilo što veće angažovanje njihovih potencija-
la u vidu radne snage.40
38
AS, SI AS 1134, F 333, o. 4514, Teze za razgovor delegacije Izvršnega sveta Skupščine SR
Slovenije v Tanzaniji, Keniji in Somaliji, bez datuma, 10.
39
Nemanja Radonjić, “A Nonaligned Continent: Africa in the Global Imaginary of Socialist
Yugoslavia“, Socialist Yugoslavia and the Non-Aligned Movement: Social, Cultural, Polit-
ical and Economic Imaginaries, ed. Paul Stubbs, (Montreal: McGill-Queen’s University
Press, 2023).
40
AS, SI AS 1277, F 12, o. 2170, Zapis razgovora tovariša Kardelja s predstavniki podjetij Slo-
venijales, Prehrane, Tomos-a ter Poslovnega združenja tekstilne industrije v zvezi z nji-
hovimi poslovnimi nastopi na afriškem trgu, zlasti v Centralni afriški republiki, CK ZKS,
17. 2. 1970, 3. Zahvaljujem kolegi dr Boštjanu Udoviču, koji mi je ukazao na ovaj doku-
ment i prosledio njegovu kopiju.
214
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
Poduhvat o kojem će biti reči u nastavku, bio je očigledno i rezultat
potreba jugoslovenske drvne industrije, jednog od deset najvećih uvoznika
sve poželjnijeg tropskog drveća, koji je tražio stabilno snabdevanje mimo naj-
većih izvoznika kao što su bili Gabon, Kamerun, Obala Slonovače i Kongo. U
isto vreme, to je bio odgovor na inicijativu Bokasove Centralnoafričke repu-
blike (kasnije, carevine) koja je činila prve korake ka industrijalizaciji. Ugo-
vor između ljubljanskog Slovenijalesa, zajedno sa još nekim slovenačkim drvo-
prerađivačkim kompanijama i vladom CAR, potpisan je krajem 1969. godine
u prestonici Banki, gde je od 1973. bilo i sedište poslovne zajednice Slovenia
Bois S.A.R.L. Ubrzano preuzimanje koncesija za 100.000 ha (sa još 300.000 ha
u rezervi) crvenih i belih šuma u Bajangi na jugozapadu CAR odmah je uči-
nilo ovu kompaniju najvećom u sopstvenoj branši u zemlji – u konkurenci-
ji sa 10 francuskih kompanija koje su zajedno raspolagale sa takvom površi-
nom.41 Ovu komparativnu prednost nadmašila je udaljena lokacija, praktično
bez potrebne infrastrukture. To je od Slovenia Bois zahtevalo da prvo izgradi
pistu (za sletanje sopstvenog aviona za snabdevanje), zatim desetine kilometa-
ra novih puteva i mostova, a onda i čitav kontingent drvnih trupaca koji je, uz
značajne gubitke, i dalje plovio po reci Sanga.42 Ključna razlika, koja je treba-
lo da unese tragove modernosti na mestima gde se pre toga „život samo vrteo
i živeo“, kako je tokom posete rekao jedan slovenački novinar,43 bila je kom-
binacija (prilično selektivne i održive) seče sa industrijskom preradom u re-
zano drvo i furnir na licu mesta, čime su se ispunjavali i zahtevi CAR vlasti.44
Ovaj pionirski projekat usred džungle uključivao je i izgradnju čitavog sela sa
više od sto koliba za lokalnu radnu snagu (njihov broj je postepeno opao sa
800 na 250) i bungalova za jugoslovensko stručno osoblje, škole, ambulante
i druge potrebne objekte.45 Ukupna investicija mešovitog preduzeća Slovenia
Bois, u kome su lokalni partneri imali samo simboličan udeo, vredela je oko
11 miliona dolara.46
41
Pavel Olip, „Slovenijales organizira povečan obseg poslovanja s tropskim lesom in lastno
izkoriščanje gozdov v Centralni afriški republiki“, Les: revija za lesno gospodarstvo 2–3,
4–6, 6–8/1970.
42
Dragica Debeljak, „Slovenia Bois v Banguiju CAR včeraj, danes in jutri“, Les: revija za
lesno gospodarstvo 7–8/1976.
43
Jože Vofand, Naši obrazi v Afriki, (Ljubljana: Založba Borec, 1982), 198.
44
AS, SI AS 1134, F 27, o. 469, Informacija o položaju mešanega podjetja »Slovenia Bois«
S.A.R.L. s sedežem v Bangui, Centralno afriška republika, 26. 11. 1986.
45
Debeljak, „Slovenia Bois“.
46
AS, SI AS 1134, F 27, o. 469, Predlog za posetu jugoslovenske delegacije u Centralnoaf-
ričkoj carevini u vreme otvaranja industrijskih objekata »Slovenia Bois«, 1. 11. 1978.
215
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
Pošto se početkom osamdesetih, samo nekoliko godina nakon zavr-
šetka izgradnje industrijskih pogona u Bajangi, kompanija Slovenia Bois naš-
la u tako velikoj fi
 nansijskoj krizi, njegovi su jugoslovenski vlasnici bili voljni
da predaju preduzeće bez naknade. Međutim, Bokasino carstvo to nije pri-
hvatilo, predloživši otpis nagomilanih poreskih obaveza, ne bi li tako zadrža-
li jugoslovensko prisustvo na lokalitetu.47 Naime, samo malo pre toga, 1981.
godine, propala je plantaža ljubljanskog Emona Cafe u obližnjem Lidjombu.
Brinući se o gubitku kredibiliteta, protiv povlačenja Slovenia Bois se izjasnio i
jugoslovenski Savezni sekretarijat za spoljne poslove, umesto čega je predlo-
žio ulazak zapadnonemačkog partnera koji bi obezbedio nova sredstva i zna-
čajno proširio proizvodnju.48 Pored problema objektivne prirode, kao što su
bile poteškoće sa transportom trupaca duž reke do udaljenog Pointe-Noirea na
atlantskoj obali i isporuka prerađenog drveta kopnenim putem, tokom stabi-
lizacije u Jugoslaviji pojavile su se i administrativne barijere vezane za potroš-
nju deviza, što je značilo da je već uvezeno tropsko drvo čekalo u luci Kopar.
Tako su neobrađeni trupci završavali i u Nemačkoj, Francuskoj i Španiji, gde
je inače bio predviđen izvoz isključivo rezane drvne građe.49 Posle fi
 nansijske
injekcije iz domovine, obezbeđene intervencijom republičkih i saveznih or-
gana, Slovenia Bois je oživeo za par godina, sve dok proizvodnja nije ponovo
zastala 1986. godine zbog nedostatka obrtnih sredstava, što jugoslovenski po-
litički interesi očigledno nisu mogli više da spreče.50 U vezi sa radom Slovenia
Bois možemo izvući i neke podatke o odnosu jugoslovenskog vodećeg kadra
prema lokalnoj radnoj snazi, o čemu inače retko čitamo u zvaničnoj korespo-
ndenciji. Kao što je i spoljnim posetiocima bilo očigledno, o samoupravljanju
na ovim lokacijama nije se moglo govoriti; „socijalistički menadžeri“ bili su
okupirani brojnim praktičnim poteškoćama, tako da im „cementiranje“ no-
vog tipa međunarodnih ekonomskih odnosa nije bio prioritet.51 U određenom
periodu, kada je na čelu Slovenia Bois, bio Slovenac sa francuskim državljan-
stvom, praksa u Bajangi bila je čak korak dalje od principa na kojima bi tre-
balo da se zasniva saradnja na ravnopravnoj osnovi. Desilo se tako, da se taj,
kasnije smenjeni direktor, koji je više posećivao francusku nego jugosloven-
47
DAMSP, PA, 1985, Jugoslavija, F. 117, depeša 413302, 15. 3. 1985.
48
AS, SI AS 1134, F 27, o. 469, Sugestije SSIP republiškemu komiteju za zunanje zadeve, 23.
3. 1983.
49
AS, SI AS 1134, F 27, o. 469, Zapisnik o primopredaji poslov direktorja – garanta podjetja
Slovenia-Bois, Banqui, CAR, 31. 1.–6. 2. 1984.
50
AS, SI AS 1134, F 27, o. 469, Informacija o položaju mešanega podjetja »Slovenia Bois«
S.A.R.L. s sedežem v Bangui, Centralno afriška republika, 26. 11. 1986.
51
Volfand, Naši obrazi, 197.
216
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
sku ambasadu, prepustio „kolonijalnom” odnosu prema afričkim radnicima i
„plaćeničkom” odnosu prema onima koji su došli iz Jugoslavije.52
Mala livnica u Mvanci u severnoj Tanzaniji sa svojih nešto više od
1.000 tona godišnje proizvodnje metalnih delova za potrebe domaće industrije
i poljoprivrede, bila je jedan od manjih i lakše izvodljivih projekata na koje su
se jugoslovenske kompanije fokusirale od 1970-ih godina. Originalni dogovor
između jugoslovenske i tanzanijske vlade o bespovratnom fi
 nansiranju izrade
projekta, isporuke jugoslovenske opreme, montaže, obuke kadrova i rada ek-
sperata bio je sklopljen 1979. godine. Ubrzo nakon toga, projektu se pridruži-
la Organizacija Ujedinjenih nacija za industrijski razvoj (UNIDO), koja je na
početku imala nameru da preuzme oko četvrtinu izvorno planirane sume od
800.000 dolara, što je na kraju bio iznos, koji je za opremu i transport naplatio
samo UNIDO, dok je Tanzanija učestvovala sa 1,2 miliona dolara za potreb-
nu infrastrukturu.53 Glavni deo u realizaciji ovog projekta pripao je beograd-
skom Invest-Importu, koji je 1982. preuzeo projektovanje, planiranje i nabav-
ku opreme za objekat. Zbog niza problema objektivne prirode, projekat nije
bio završen tokom predviđene dve i po godine, ali je jugoslovenska strana, na-
pokon, ipak ispunila sve svoje obaveze.54 Fond solidarnosti je posle toga po-
krio troškove šestomesečne obuke tanzanijskog osoblja u LZT Kikinda, gde su
bili uključeni u teorijski i praktični rad.55 Međutim, problem je nastao u vre-
me najveće nestašice deviza, tek po završetku isporuke jugoslovenske opreme
1986. godine. Naime, projekat je trebalo da završi grupa stručnjaka iz Kikin-
de, koja bi tokom šest meseci uspostavljala probnu proizvodnju, ali je taj ko-
rak na kraju omogućen tek posredstvom druge međunarodne agencije, Pro-
grama Ujedinjenih nacija za razvoj (UNDP).56
52
AS, SI AS 1134, F 27, o. 469, Pritožba Gabrijela Verbiča iz Banguija, Centralno Afriško
cesarstvo, 4. 8. 1977.
53
AJ, fond 130, Savezno izvršno veće, F. 5001/349, o. 90–38/81, Informacija (sa predlozima)
o izgradnji livnice i mehaničarske radionice u UR Tanzaniji, 17. 10. 1981.
54
UNIDO, Final Report UNIDO Contract No. 88/60, Start-up of the Nefco foundry with the
mechanical workshop at Mwanza in the United Republic of Tanzania (UNIDO, 1989),
datum pristupa 3. 5. 2022, https://open.unido.org/api/documents/4840365/download/
(R)%20TANZANIA.%20START-UP%20OF%20THE%20NEFCO%20FOUNDRY%20
WITH%20THE%20MECHANICAL%20WORKSHOP%20AT%20MWANZA.%20
FINAL%20REPORT%20(17968.en).
55
Ibid; AJ, 130–6039, o. 90–27/84, Predlog za davanje pomoći UR Tanzaniji u pokriću
troškova obuke kadrova za rad u livnici, za koju je isporučena jugoslovenska oprema, 27.
4. 1984.
56
DAMSP, PA, 1988, Tanzanija, F. 71, dokument 411316, Ambasada SFRJ Dar es Salam,
Izveštaj za 1987. godinu sa predlozima za program rada u 1988. godini, januar 1988., 19.
217
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
S obzirom na dominaciju zapadnih multinacionalnih kompanija u
najslabije razvijenim zemljama, koje su tek uspostavljale masovnu medicin-
sku zaštitu svog stanovništva, prioritet je bilo uspostavljanje domaće farmace-
utske industrije koja bi proizvodila makar osnovne lekove. Ova namera naš-
la je svoje mesto i u dokumentima Pokreta nesvrstanih, koji su se odnosili na
transfer potrebne tehnologije.57 Nedostatak takvih kapaciteta bio je prisutan
širom istočne Afrike 1970-ih godina. Kenija, kao centar ovog dela kontinen-
ta, nije negovala tako izraženu varijantu afričkog socijalizma poput sused-
ne Tanzanije. Međutim, bila je odana nesvrstanosti u spoljnoj politici, dok je
na unutrašnjem planu vodila intervencionističku ekonomsku politiku, što je
bilo dovoljno za dogovor sa Jugoslavijom, odnosno, slovenačkim preduze-
ćem Krka. Ona je 1977. godine sa 34% udela, zajedno sa kenijskom paradr-
žavnom korporacijom Industrial and Commercial Development Corporation
(ICDC) i nekoliko drugih privatnih investitora (bliskih predsedniku Kenija-
tiju), osnovala novu proizvodnu kompaniju pod nazivom Dava (što na sva-
hiliju znači lek), dok je Krka bila zadužena za transfer znanja i, u velikoj meri,
uvoz potrebnih sirovina.58 Pored političkih previranja u istočnoj Africi, koja
su ograničila njenu prodaju na susedna tržišta, poslovanje Dave bilo je izlo-
ženo i promenama valutnih kurseva, kao i damping konkurenciji iz Indije,
te iz zapadne i istočne Evrope, a pored njih, tamo su čak i zemunska Galeni-
ka i zagrebačka Pliva prodavale jeft
 inije lekove proizvedene u Jugoslaviji.59
Ipak, do sredine 1980-ih, Dava je dostigla godišnju prodaju od 8 miliona do-
lara, zapošljavajući 200 radnika. Takvom proizvodnjom pokrivala je četvr-
tinu potreba kenijskog tržišta, što je bilo isto, odnosno, više od prometa fi
 li-
jala do tada dominantnih multinacionalnih kompanija Wellcome, Sterling i
Glaxo.60 Pored toga, Dava je od strane Međunarodne zdravstvene organiza-
cije (WHO) bila označena kao proizvodna jedinica kojom se veoma dobro
upravlja i koja primenjuje praksu dobre proizvodnje (GMP).61 Dava je, tako-
đe, bila jedno od retkih mešovitih preduzeća u zemljama u razvoju koja su
uspela da nadžive i samu Jugoslaviju.
57
DAMSP, PA, 1976, R, F. 193, dokument 465778 Akcioni program saradnje u farmaceutskoj
industriji izmedju nesvrstanih zemalja i ostalih zemalja u razvoju, Georgetown, 5–8. 7.
1976.
58
Nitsan Chorev, Give and Take: Developmental Foreign Aid and the Pharmaceutical Indus-
try in East Africa, (Princeton–Oxford: Princeton University Press, 2020), 61.
59
DAMSP, PA, 1978, Kenija, F. 84, depeša 414592.
60
Chorev, Give and Take, 67.
61
Ibid, 63.
218
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
Završna diskusija
Pored opisanih brojnih problema sa kojima su se susretala jugoslo-
venska mešovita preduzeća u zemljama u razvoju, bilo je na tom prostoru to-
kom osamdesetih godina sve više konkurencije i to, ne samo od strane novih
industrijalizovanih zemalja poput Južne Koreje, već i od strane ostalih članica
Pokreta nesvrstanih, poput Indije.62 Tada je već počelo vreme izuzetno brzih
tehnoloških promena, koje je Jugoslavija teško uspevala da isprati. Međutim,
trebalo bi istaći da je samostalan nastup jugoslovenskih preduzeća, ili u naj-
više slučajeva zajedno sa lokalnim partnerima, često predstavljao prve korake
ka uspostavljanju industrijske proizvodnje ab ovo. U vreme kada su strane in-
vesticije u tom delu sveta bile usmerene skoro isključivo ka ekstraktivnim ak-
tivnostima, to je, uprkos svim poteškoćama, značilo vidljiv proboj u procesu
uspostavljanja novog tipa međunarodnih ekonomskih odnosa, dok su oni pro-
jekti u koje su bile fi
 nansijski uključene međunarodne razvojne organizacije
bili još uspešniji. Iako je „džepove razvoja“, uspostavljene uz pomoć Jugosla-
vije, bilo teško porediti sa megalomanskim istočnoevropskim zahvatima,63 oni
se ne mogu opisati kao polovični po pitanju angažmana za promenu zateče-
nog stanja. Naprotiv, u duhu verovanja da svaku promenu treba uvesti na na-
čin koji ne pretpostavlja isključivost određenog društveno-ekonomskog mo-
dela, oni su, pre svega, bili simbolična demonstracija da je čak i u kontekstu
liberalnog internacionalizma bilo moguće raditi drugačije.
Princip jugoslovenskog integralnog pristupa bio je osnovni faktor koji
je odredio, kako način rešavanja globalnih ekonomskih problema, tako i bila-
teralne ekonomske odnose sa ostalim članicama Pokreta nesvrstanih. Izme-
đu te dve oblasti delovanja postojala je neraskidiva veza, a kako je osamdese-
tih godina niz nepoznanica probijao do tada izvesnu jednačinu marksističke
analize globalnih ekonomskih problema i nemarksističkog puta njihovog re-
šavanja, njen ishod postajao je sve neizvesniji. Kraj razvojnog konsenzusa u
zapadnom delu severne hemisfere i sve slabija ideja o organskoj povezanosti
globalnog Juga, brzo su počeli da se odražavaju na nedovoljno čvrste ekonom-
ske veze Jugoslavije sa zemljama u razvoju. Mada su „na papiru“ bile postav-
ljene na racionalne ekonomske temelje, one nisu mogle preživeti u okruženju
bez bilo kakve političke intervencije. Vezanost za konvertibilne valute i druge
mehanizme međunarodne razmene, čije parametre nisu određivali ni Jugoslo-
62
AS, SI AS 1271, F 6, o. 49, Pripombe in predlogi na tekst o aktualnih vprašanjih družbeno
političnih gibanj v Afriki, 25. 5. 1985.
63
Middle Power Internationalism. Th
 e North-South Dimension, ed. Cranford Pratt, (Kensig-
ton–Montreal: McGill-Queen’s University Press, 1990).
219
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
veni, ni njihovi nesvrstani partneri, pokazala se kao veoma restriktivna. Traj-
nom nedostatku kapitala doprinela je i nespremnost izvoznika naft
 e da isko-
riste svoje petrodolare i time pomognu u uspostavljanju novog ekonomskog
poretka, barem dok se ne koriguje odnos decenijama i vekovima uspostavlja-
nih dominantnih snaga između industrijalizovanih zemalja i zemalja u razvoju.
Ono što se iz jugoslovenskog ugla u drugoj polovini 1970-ih činilo
izvodljivim, dugoročno u smislu globalnih reformi, a kratkoročno u smislu
pojedinačnih ekonomskih projekata na globalnom Jugu, kao neka vrsta pret-
hodnice ove velike transformacije, počelo je naglo da se ruši tokom 1980-ih
godina. O tome dovoljno govore podaci o gotovo prepolovljenoj trgovini sa
Podsaharskom Afrikom za samo četiri godine (1980–1984),64 dok su istovre-
meno jugoslovenska potraživanja prema ovom delu sveta porasla na više od
milijardu dolara.65 Preterano naglašavanje solidarnosti nije bilo prisutno u ju-
goslovenskim zvaničnim dokumentima ni u godinama najvećeg entuzijazma
oko uspostavljanja novog međunarodnog poretka. No, u kriznim 1980-im go-
dinama, više od pitanja kome je šta potrebno, postalo je odlučujuće ko može
da plati. Među najnerazvijenijim zemljama, koje su znatno više od Jugoslavije
osetile diktate međunarodnih fi
 nansijskih institucija, bilo je takvih vrlo malo
– ironično, najviše one koje se nisu pokazale kao najuporniji saveznik u na-
stojanjima za očuvanjem novog međunarodnog ekonomskog poretka.66 Po-
stajalo je sve jasnije da je za dalju „proizvodnju nesvrstanosti“ potreban te-
meljni remont, ali rezervni delovi za to više nisu bili dostupni na tadašnjem
svetskom slobodnom tržištu.
Rezime
Tokom pokušaja zemalja u razvoju da uspostave Novi međunarod-
ni ekonomski poredak Jugoslavija je, kao istaknuta članica Grupe-77, nasto-
jala da demonstrira mogućnost stvaranja nove paradigme u međunarodnim
ekonomskim odnosima. Osnovni cilj bio je da se redefi
 niše dinamika između
industrijski naprednijih zemalja, poput Jugoslavije, i njihovih partnera unu-
tar koalicije, čiji su ekonomski temelji bili u početnoj fazi razvoja. Uprkos je-
dinstvenoj političkoj i ekonomskoj putanji Jugoslavije, njenoj liderskoj ulozi u
Pokretu nesvrstanih i značaju u ekonomskom sukobu/dijalogu sever-jug, na-
64
AS, SI AS 1271, F 6, o. 49, Društveno-politička kretanja u Africi sa osvrtom na mesto i
ulogu SFRJ i odnose sa afričkim zemljama, April 1985, 40.
65
DAMSP, PA, 1986, R, F. 166, dokument 419904, 26. 3. 1987.
66
AS, SI AS 1271, F 6, o. 49, Društveno-politička kretanja u Africi sa osvrtom na mesto i
ulogu SFRJ i odnose sa afričkim zemljama, April 1985, 48.
220
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
učno ispitivanje njenih bilateralnih ekonomskih angažmana sa nesvrstanim i
drugim zemljama u razvoju ostalo je nedovoljno istraženo u domenu međuna-
rodnih studija. Učešće Jugoslavije u različitim inicijativama zapadnih vlada, ali
i u misijama usklađenim sa alternativnim ili komplementarnim programima
(o čemu svedoči njena uloga u G-77), doprinelo je njenom pozicioniranju kao
doslednog i umerenog posrednika. Shodno tome, istraživanje dinamike, svoj-
stvene ambivalentnim odnosima u Jugoslaviji, nudi nijansirano razumevanje
strategija i praksi koje utiču na sfere interesovanja, kako za industrijalizovane
nacije, tako i za proizvođače primarnih produkata. Oslanjajući se na široku le-
pezu nacionalnih i transnacionalnih izvora koji podupiru teorijski okvir njene
spoljnoekonomske politike, ovaj članak pokreće istragu o tome kako su vode-
će jugoslovenske vlasti doživljavale raskol između globalnog severa i global-
nog juga u ekonomskim i drugim domenima. Pored toga, on se bavi razvojnim
modelima koje je predložila Jugoslavija od ranih 1950-ih pa nadalje, bacajući
svetlo na teorijske osnove koje su vodile njenu spoljnu ekonomsku politiku.
Izvan teorijskog diskursa, članak se nastavlja na skiciranje empirijskih prime-
ra koji ilustruju praktičnu primenu mera koje se usvajaju tokom svakodnevne
bilateralne ekonomske saradnje sa odabranim podsaharskim zemljama 1970-
ih i 1980-ih. Stavljajući poseban naglasak na jedinstvenu vezu između socija-
lističke, iako strukturno severne ekonomije, i nekih od najnerazvijenijih afrič-
kih nacija, članak usmerava pažnju na ključne aktere, razjašnjavajući njihove
političke i poslovne motive. Štaviše, ispituje obrazloženje na kome zasniva ek-
spertizu projekta, razmatra uspostavljanje radne kulture u afričkim krajevima
i procenjuje izazove sa kojima se suočavaju ovi novi oblici ekonomske sarad-
nje, posebno u pozadini izazovnih okolnosti koje su preovladavale 1980-ih.
Sources and Literature

-
Arhiv Jugoslavije: Fond 130, Savezno izvršno veće; Fond 507, Savez komunista Ju-
goslavije; Fond 803, Predsedništvo SFRJ

-
Arhiv Republike Slovenije: Fond SI AS 1134, Republiški komite za mednarod-
no sodelovanje, 1975–1990; Fond SI AS 1140, Zavod SRS za mednarodno, znan-
stveno, tehnično, prosvetno in kulturno sodelovanje; Fond SI AS 1165, Gospodar-
ska zbornica Slovenije, 1952–2012; Fond SI AS 1271, Republiški družbeni svet
za mednarodne odnose, 1975-1990; Fond SI AS 1277, Kardelj (Edvard, Pepca),
1926–1990; Fond SI AS 1944, Predsedstvo Socialistične republike Slovenije

-
Diplomatski arhiv Ministarstva spoljnih poslova Republike Srbije. Politička arhi-
va (Angola, Etiopija, Jugoslavija, Kenija, OUN, R, Tanzanija)
221
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA

-
Between East and South: Spaces of Interaction in the Globalizing Economy of the
Cold War, ed. Anna Calori et al. Berlin: de Gruyter, 2020.

-
Bockman, Johanna. “Th
 e Struggle over Structural Adjustment: Socialist Revolu-
tion versus Capitalist Counterrevolution in Yugoslavia and the World“. Econom-
ic Knowledge in Socialism 1945–89, ed. Till Düppe, Ivan Boldyrev, 253–276. Dur-
ham-London: Duke University Press, 2019.

-
Bogetić, Dragan. Jugoslovensko-američki odnosi u vreme bipolarnog detanta 1972–
1975. Beograd: Zavod za udžbenike; Institut za savremenu istoriju, 2015.

-
Bogetić, Dragan. Nesvrstanost kroz istoriju. Beograd: Zavod za udžbenike, 2019.

-
Chorev, Nitsan. Give and Take: Developmental Foreign Aid and the Pharmaceuti-
cal Industry in East Africa. Princeton-Oxford: Princeton University Press, 2020.

-
Čavoški, Jovan. Non-Aligned Movement Summits. A History. London: Blooms-
bury Academic, 2022.

-
Debeljak, Dragica. „Slovenia Bois v Banguiju CAR včeraj, danes in jutri“. Les: revi-
ja za lesno gospodarstvo 7–8/1976.

-
Friedman, Jeremy. Ripe for Revolution: Building Socialism in the Th
 ird World. Har-
vard: Harvard University Press, 2022.

-
Getachew, Adom. Worldmaking aft
 er Empire. Th
 e Rise and Fall of Self-Determina-
tion. Princeton-Oxford: Princeton University Press, 2019.

-
Kerim, Srđan A. Strategija oslanjanja na sopstvene snage. Zemlje u razvoju i novi
međunarodni ekonomski poredak. Beograd: NIO Poslovna politika, 1983.

-
Kridl Valkenier, Elizabeth. Th
 e Soviet Union and the Th
 ird World: An Economic
Bind. Westport: Praeger, 1983.

-
Lorenzini, Sara. “Comecon and the South in the years of détente: a study on East–
South economic relations”
. European Review of History 2/2014, 183–199.

-
Lorenzini, Sara. Global Development: A Cold War History. Princeton-Oxford:
Princeton University Press, 2019.

-
Mark, James et al. Alternative Globalizations: Eastern Europe and the Postcolonial
World. Bloomington: Indiana University Press, 2020.

-
Marković, Andrej, Ivan Obadić. “
A Socialist Developing Country in a Western
Capitalist Club: Yugoslavia and the OEEC/OECD, 1955–1980“. Th
 e OECD and the
Political Economy since 1948, ed. Matthieu Leimgruber, Matthias Schmelzer, 89–
111. London: Palgrave Macmillan, 2017.

-
Middle Power Internationalism. Th
 e North-South Dimension, ed. Cranford Pratt.
Kensigton-Montreal: McGill-Queen's University Press, 1990.

-
Od Mašuna do New Yorka: 20. stoletje skozi pričevanja štirih slovenskih diplomatov,
ur. Jože Pirjevec, Jure Ramšak. Koper: Založba Annales, 2014.
222
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224

-
Olip, Pavel. „Slovenijales organizira povečan obseg poslovanja s tropskim lesom
in lastno izkoriščanje gozdov v Centralni afriški republiki“. Les: revija za lesno
gospodarstvo 2–3, 4–6, 6–8/1970.

-
Radonjić, Nemanja. “A Nonaligned Continent: Africa in the Global Imaginary of
Socialist Yugoslavia“. Socialist Yugoslavia and the Non-Aligned Movement: Social,
Cultural, Political and Economic Imaginaries, ed. Paul Stubbs, 302–328. Montreal:
McGill-Queen's University Press, 2023.

-
Radonjić, Nemanja. „(Post) jugoslovenska istoriografi
 ja i 'Teći svet' sa poseb-
nim osvrtom na podrućje Afrike“. Reprezentacije socijalističke Jugoslavije: pre-
ispitivanja i perspektive, ur. Hannes Grandits i drugi, 83–105. Zagreb; Sarajevo:
Udruženje za modernu historiju; Srednja Europa, 2019.

-
Sanchez-Sibony, Oscar. Red Globalization: Th
 e Political Economy of the Soviet
Cold War from Stalin to Khruschev. New York-Cambridge: Cambridge Universi-
ty Press, 2014.

-
Schulz, H. Brigitte. Development Policy in the Cold War Era: Th
 e Two Germanies
and Sub-Saharan Africa, 1960–1985. Berlin: Lit Verlag, 1995.

-
Th
 e Soviet Bloc and the Th
 ird World. Th
 e Political Economy and East–South Rela-
tions, ed. Brigitte H. Schulz, William W. Hansen. Boulder: Westview Press, 1989.

-
Spaskovska, Ljubica. “Building a Better World? Construction, Labour Mobility
and the Pursuit of Collective Self-Reliance in the ‘Global South’
, 1950–1990”
. La-
bor History 3/2018, 331–351.

-
Spaskovska, Ljubica. “‘Crude’ Alliance – Economic Decolonisation and Oil Pow-
er in the Non-Aligned World“. Contemporary European History 4/2021, 528–543.

-
Trecker, Max. Red Money for the Global South: Th
 e Economic Side of the Cold War
in the Th
 ird World. London: Routledge, 2020.

-
Udovič, Boštjan. “‘Going international’: the (non-)importance of non-aligned
countries’ markets in the foreign economic relations of Yugoslavia”
. Zeitgeschichte
1/2022, 11–32.

-
UNIDO, Final Report UNIDO Contract No. 88/60, Start-up of the Nefco found-
ry with the mechanical workshop at Mwanza in the United Republic of Tanzania
(UNIDO, 1989), datum pristupa 3. 5. 2022, https://open.unido.org/api/docu-
ments/4840365/download/(R)%20TANZANIA.%20START-UP%20OF%20
THE%20NEFCO%20FOUNDRY%20WITH%20THE%20MECHANICAL%20
WORKSHOP%20AT%20MWANZA.%20FINAL%20REPORT%20(17968.en).

-
Unkovski-Korica, Vladimir. Th
 e Economic Struggle for Power in Tito's Yugoslavia.
From World War II to Non-Alignment. London: Tauris, 2016.

-
Volfand, Jože. Naši obrazi v Afriki. Ljubljana: Založba Borec, 1982.
223
Jure RAMŠAK
JUGOSLAVIJA I AMBIVALENTNOST EKONOMSKE SARADNJE JUG-JUG
U SEDAMDESETIM I OSAMDESETIM GODINAMA
SUMMARY
Jure Ramšak
YUGOSLAVIA AND THE AMBIVALENCE OF THE SOUTH-SOUTH
ECONOMIC COOPERATION IN THE 1970S AND 1980S
Abstract: During the epoch characterized by the vigorous pursuit
of the New International Economic Order by developing nations,
Yugoslavia emerged as a prominent member of both the Non-
Aligned Movement and the Group of 77 developing countries
(G-77). It sought to exemplify the feasibility of establishing a nov-
el framework for relations between industrially more developed
nations, including itself, and its allies within this coalition, char-
acterized by economies in various stages of development. Within
infl
 uential circles at the United Nations, Yugoslav development
theory garnered attention for its perceived integration of Marxist
and neoclassical economic concepts, representing an ambitious
global reform program that diverged from the perspectives of the
capitalist and socialist superpowers. Th
 is conceptualization of glo-
balization concurrently grappled with the ideological, geopolitical,
and economic ramifi
 cations of the emerging neoliberal revolution,
which markedly constrained available manoeuvring space starting
in the early 1980s. Th
 e article critically examines specifi
 c instances
of Yugoslav bilateral economic collaboration with distinct African
nations, off
 ering insights into the practical implications of the en-
visioned economic order and its practice on the ground.
Keywords: Non-Aligned Movement, G-77, developing countries,
Yugoslavia, North-South dialogue, South-South cooperation
At the peak of developing nations’ eff
 orts to establish the New Inter-
national Economic Order, Yugoslavia, a prominent member of the Group of
77, sought to demonstrate the feasibility of forging a new paradigm in interna-
tional economic relations. Th
 e primary objective was to redefi
 ne the dynam-
ics between industrially more advanced countries, including Yugoslavia itself,
and their counterparts within the coalition, whose economic foundations were
still in the nascent stages of development. Despite Yugoslavia’s unique politi-
cal and economic trajectory, its leadership role in the Non-Aligned Movement,
and its signifi
 cance in the North-South economic confl
 ict/dialogue, the schol-
arly examination of its bilateral economic engagements with non-aligned and
other developing nations remains notably underexplored within the domain
224
ТОКОВИ ИСТОРИЈЕ  1/2024
203–224
of international studies. Yugoslavia’s involvement in various initiatives spear-
headed by Western governments, juxtaposed with its participation in missions
aligned with alternative or complementary agendas (as evidenced by its role in
the G-77), positioned the country as a consistent moderate intermediary be-
tween divergent perspectives. Th
 erefore, an exploration of the dynamics in-
herent in Yugoslavia’s ambivalent relations off
 ers a nuanced understanding of
the strategies and practices infl
 uencing the spheres of interest for both indus-
trialized nations and primary producers. Drawing on an extensive array of na-
tional and transnational sources that underpin the theoretical framework of its
foreign economic policy, this article initiates an investigation into how leading
Yugoslav authorities perceived the schism between the Global North and Global
South across economic and other domains. Moreover, it delves into the devel-
opmental models proposed by Yugoslavia from the early 1950s onward, shed-
ding light on the theoretical underpinnings that guided its foreign economic
policies. Beyond theoretical discourse, the article proceeds to outline empirical
examples illustrating the practical implementation of measures adopted dur-
ing everyday bilateral economic cooperation with selected sub-Saharan coun-
tries in the 1970s and 1980s. Placing particular emphasis on the unique con-
nection between a socialist, albeit structurally northern economy, and some
of Africa’s least developed nations, the article directs attention to key actors,
elucidating their political and business motives. Furthermore, it examines the
rationales underpinning project expertise, scrutinizes the establishment of la-
bor culture in African locales, and assesses the challenges faced by these novel
forms of economic cooperation, particularly against the backdrop of the chal-
lenging circumstances prevailing in the 1980s.


Srpski i slovenački postmodernizam oči u oči

Пређи на садржај
[image]
•  O NAMA
•  NACIONALNI SAVET
○  PREDSEDNIK
○  PODPREDSEDNIK
○  ČLANI
○  ELEKTORJI
○  SEKRETAR
○  ČASTNI ČLANI
○  DELOVNA TELESA
■  KOMISIJE
■  ODBORI
•  DOKUMENTI
•  ORGANIZACIJE
○  SLOVENSKA GOSPODARSKA ZDRUŽENJA V
SRBIJI
○  SLOVENSKA KULTURNA ZDRUŽENJA V SRBIJI
•  SIMBOLI
•  PRAZNIKI
○  PRAZNIKI SLOVENSKE MANJŠINE V SRBIJI
○  DRŽAVNI PRAZNIKI V SLOVENIJI
○  DELA PROSTI DNEVI V SLOVENIJI
•  MEDIJI
○  MEDIJI U SRBIJI O NACIONALNIM MANJINAMA
•  POVEZAVE
○  SRBIJA
○  SLOVENIJA
○  KULTURNO IZOBRAŽEVALNE INŠTITUCIJE IN
SPLETNE STRANI
•  UPIS V POSEBNI IMENIK
•  SLOVENIKA
○  Impresum
○  Slovenika I (2015)
○  Slovenika II (2016)
○  Slovenika III (2017)
○  Slovenika IV (2018)
○  Slovenika V (2019)
○  Slovenika VI (2020)
○  Slovenika VII (2021)
○  Slovenika VIII (2022)
○  Slovenika IX (2023)
•  KONTAKT
•  IZBORI
•  BAZA NASLEĐA
•  FONDACIJA SLOVENIKA
○  STATUT FONDACIJE SLOVENIKA
•  [image]Српски језик
•  [image]Slovenščina
Страница није
пронађена.
Изгледа да ништа није пронађено на овој
локацији. Можда да покушате са неком од
доњих веза или да употребите претрагу?
Претрага:
Скорашњи чланци
•  Hrvatsko nacionalno veće u Subotici
domaćin dvodnevnog sastanka Koordinacije
nacionalnih saveta
•  Održana 13. sednica Saveta za nacionalne
manjine
•  Poseta predstavnika Vijeća nacionalnih
manjina Bosne i Hercegovine i predstavnika
Ministarstva za ljudska prava i izbeglice
Bosne i Hercegovine Nacionalnom savetu
slovenačke nacionalne manjine
•  Poseta gospođe Brankice Janković,
poverenice za zaštitu ravnopravnosti
Nacionalnom savetu slovenačke nacionalne
manjine
•  Izbori za Evropski parlament 2024
Најкоришћеније категорије
•  Uncategorized (681)
Архиве
Потражи у месечним архивама.
Архиве Изабери месец септембар 2024 август
2024 јун 2024 мај 2024 март 2024 фебруар
2024 новембар 2023 октобар 2023 септембар
2023 август 2023 јун 2023 мај 2023 април
2023 март 2023 децембар 2022 новембар 2022
октобар 2022 септембар 2022 август 2022 јун
2022 мај 2022 април 2022 март 2022 јануар
2022 децембар 2021 новембар 2021 октобар
2021 септембар 2021 јул 2021 јун 2021 мај
2021 април 2021 март 2021 фебруар 2021
децембар 2020 септембар 2020 јун 2020 април
2020 март 2020 фебруар 2020 децембар 2019
новембар 2019 октобар 2019 јун 2019 мај 2019
април 2019 март 2019 децембар 2018
новембар 2018 октобар 2018 септембар 2018
јул 2018 јун 2018 мај 2018 април 2018 март
2018 фебруар 2018 јануар 2018 децембар 2017
новембар 2017 октобар 2017 септембар 2017
август 2017 јул 2017 мај 2017 април 2017
март 2017 фебруар 2017 јануар 2017 децембар
2016 новембар 2016 октобар 2016 септембар
2016 август 2016 јул 2016 јун 2016 мај 2016
март 2016 фебруар 2016 јануар 2016 децембар
2015 новембар 2015 октобар 2015 септембар
2015 јун 2015 мај 2015 април 2015 март 2015
фебруар 2015 јануар 2015 децембар 2014
новембар 2014 октобар 2014 септембар 2014
август 2014 јул 2014 јун 2014 мај 2014 април
2014 март 2014 фебруар 2014 јануар 2014
децембар 2013 новембар 2013 октобар 2013
септембар 2013 август 2013 јун 2013 мај 2013
април 2013 март 2013 фебруар 2013 јануар
2013 децембар 2012 новембар 2012 октобар
2012 септембар 2012 август 2012 јун 2012 мај
2012 април 2012 март 2012 фебруар 2012
јануар 2012 децембар 2011 новембар 2011
октобар 2011 јун 2011
SiteOrigin тема
[image]Српски језик
[image]Slovenščina [image]Српски језик


Upoznajmo svet i načinimo ga boljim za život

Terzić, Mira;Ivošević, Tatjana;Franko, Mladen;Milićević Sekulić, Dragana

Skip to content
Toggle Menu
Primary Navigation
•  Home
•  Read
•  Sign in
•  Search in book:
Search
Want to create or adapt books like this? Learn more about how
Pressbooks supports open publishing practices.
Book Title: UPOZNAJMO SVET I
NAČINIMO GA BOLJIM ZA
ŽIVOT
Subtitle: MENJAMO OKOLINU, OBOGAĆUJEMO JE ILI
UNIŠTAVAMO
Authors: Mira Terzić; Tatjana Ivošević; Mladen Franko; and
Dragana Milićević
[image]
License:
Creative Commons Attribution NonCommercial ShareAlike
Read Book
Contents
Show All Contents Hide All Contents
Book Contents Navigation
1. Nalovna stranica
2. PREDGOVOR
3. O AUTORIMA
4. POSVETA
5. ZAHVALNICA
6. IZ RECENZIJA
7. UVOD
8. 1. ZEMLJA I NJENO POREKLO
1. 1.1. Uvod
2. 1.2. Sve je počelo stvaranjem svemira...
3. 1.3. I reč, dve…
4. 1.4. Od velikog praska do današnjeg svemira
5. 1.5. Još par reči o čudesnom svemiru
6. 1.6. Saznajte više o modelu velikog praska
7. 1.7. Kako funkcioniše ugljenikov sat?
8. 1.8. Fundamentalne sile u prirodi
9. 1.9. Zemlja se neprestano menja
10. 1.10. Zanimljivosti
9. 2. KAKO SE NAŠA ATMOSFERA MENJALA?
1. 2.1. Uvod
2. 2.2. Tragom promena u atmosferi
3. 2.3. Atmosfera oko nas
4. 2.4. Šta se danas nalazi u atmosferi?
5. 2.5. Atmosferski slojevi
6. 2.6. Atmosfera i njene elektromagnetne osobine
7. 2.7. Zanimljivosti
10. 3. KAKO JE ZEMLJA DOBILA VODU
1. 3.1. Uvod
2. 3.2. Pojavljuje se voda na Zemlji
3. 3.3. Taj čudesni molekul — voda!
4. 3.4. Kruženje vode na Zemlji
5. 3.5. Putovanje jednog molekula vode
6. 3.6. Dan bez vode
7. 3.7. Zanimljivosti
11. 4. A ŠTA JE SA ŽIVOTOM NA ZEMLJI?
1. 4.1. Uvod
2. 4.2. Desio se život na Zemlji - ćelija
3. 4.3. Kako je tekao razvoj života na Zemlji?
4. 4.4. Fosili pričaju o početku života
5. 4.5. Poreklo života na Zemlji - hipoteza Oparina i
Haldejna
6. 4.6. Miler–Jurijev eksperiment: dokazi o počecima
života
7. 4.7. Evolucija života na Zemlji „sabijena” u dan od 24h
8. 4.8. Zanimljivosti
12. 5. ČOVEK ŽIVI I ODLUČUJE O BUDUĆNOSTI SVOJE
OKOLINE
1. 5.1. Uvod
2. 5.2. Životna sredina
3. 5.3. Energija protiče kroz životnu sredinu: Putevima
sunčeve energije
4. 5.4. Energija protiče kroz životnu sredinu: Putevi
hemijske energije u životnoj sredini
5. 5.5. Materija kruži u našoj okolini
6. 5.6. Ugljenik se kreće kroz životnu sredinu
7. 5.7. Čovek i životna sredina
8. 5.8. Životna sredina u krizi?
9. 5.9. Tehnologija i naša okolina
10. 5.10. Čovek i ugljenik
11. 5.11. Merenja uticaja čoveka
12. 5.12. Zanimljivosti
13. 6. NA KRAJU PRVOG DELA PUTOVANJA UPOZNAVANJA
SVETA OKO NAS
14. Kontakti autora
15. Literatura
16. Informacija o knjizi
Book Information
Book Source
This book was cloned from a source that is no longer available. The
source URL was https://mladen.pressbooks.com. This book may
differ from the original.
Authors
Mira Terzić; Tatjana Ivošević; Mladen Franko; and Dragana
Milićević
License
[image]
UPOZNAJMO SVET I NAČINIMO GA BOLJIM ZA ŽIVOT Copyright
© 2024 by University of Nova Gorica Press is licensed under a
Creative Commons Attribution-NonCommercial-ShareAlike 4.0
International License, except where otherwise noted.
Subject
The environment
Click for more information
Metadata
Title
UPOZNAJMO SVET I NAČINIMO GA BOLJIM ZA ŽIVOT
Authors
Mira Terzić; Tatjana Ivošević; Mladen Franko; and Dragana
Milićević
Reviewers
Dušan Mrđja and Ivana Krulj
License
[image]
UPOZNAJMO SVET I NAČINIMO GA BOLJIM ZA ŽIVOT
Copyright © 2024 by University of Nova Gorica Press is
licensed under a Creative Commons Attribution-
NonCommercial-ShareAlike 4.0 International License,
except where otherwise noted.
Primary Subject
The environment
Additional Subject(s)
Pollution and threats to the environment
Publisher
University of Nova Gorica Press
Publication Date
September 27, 2023
Ebook ISBN
978-961-7025-34-7 (HTML)
Click for more information
Powered by Pressbooks
•  Guides and Tutorials
•  |Pressbooks Directory
•  |Contact
[image] Pressbooks on YouTube
Pressbooks on Twitter