Filmski turizem: destinacijska podoba birminghama in dudleyja med hrvaškimi gledalci serije peaky blinders

Filmski turizam;destinacijski imidž;identifikacija;pogrešan identitet;Film-induced tourism;destination image;identification;mistaken identity;info:eu-repo/classification/udc/338.48-6:791(497.5)(043.2)

<s>mentor-ja/-ice oz. somentor-ja/-ice; izjavljam, da sem pridobil/-a vsa potrebna soglasja za uporabo podatkov in avtorskih del v zaključnem delu in jih v zaključnem delu jasno in ustrezno označil/-a; na Univerzo v Mariboru neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam pravico shranitve avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico ponuditi zaključno delo javnosti na svetovnem spletu preko DKUM; sem seznanjen/-a, da bodo dela deponirana/objavljena v DKUM dostopna široki javnosti pod pogoji licence Creative Commons BY-NC-ND, kar vključuje tudi avtomatizirano indeksiranje preko spleta in obdelavo besedil za potrebe tekstovnega in podatkovnega rudarjenja in ekstrakcije znanja iz vsebin; uporabnikom se dovoli reproduciranje brez predelave avtorskega dela, distribuiranje, dajanje v najem in priobčitev javnosti samega izvirnega avtorskega dela, in sicer pod pogojem, da navedejo avtorja in da ne gre za komercialno uporabo; dovoljujem objavo svojih osebnih podatkov, ki so navedeni v zaključnem delu in tej izjavi, skupaj z objavo zaključnega dela;</s>
<s>Iskreno se zahvaljujem mentorici, izr. prof. dr. Maji Turnšek za svu stručnu pomoć i usmjeravanje kod izrade diplomskoga rada.</s><s>Posebna zahvala ide i sumentorici, doc. dr. Andreji Trdini također za svu stručnu pomoć i usmjeravanje pri pisanju rada.</s><s>Također zahvalio bi se i lektorici prof. Antoniji Jurčić za pomoć pri oblikovanju teksta.</s><s>Još bi se želio zahvaliti dr. sc. Ivanu Deviću za pomoć pri analizi podataka.</s><s>Posebna zahvala ide mojoj obitelji i prijateljima na potpori.</s><s>Svima Vama, hvala.</s><s>FILMSKI TURIZAM: DESTINACIJSKI IMIDŽ BIRMINGHAMA I DUDLEYJA MEĐU HRVATSKIM GLEDATELJIMA SERIJE PEAKY BLINDERS</s>
<s>U diplomskom radu napravili smo istraživanje o seriji Peaky Blinders, točnije istražili smo područje zvano filmski turizam, te uz to smo istražili dvije pojave: destinacijski imidž i identifikaciju s likovima u seriji.</s><s>U teoretskom dijelu definirali smo filmski turizam, destinacijski imidž, identifikaciju s likovima, te osim što smo govorili o samoj seriji Peaky Blinders i njenim posebnostima, definirali smo pojavu pogrešnog identiteta koji se pojavljuje kod filmova ili serija kojima je fiktivna radnja smještena na jednom mjestu, a snimanje se odvija na drugom mjestu.</s><s>Pogrešan identitet smo uveli, u istraživanje, iz razloga što je serija Peaky Blinders snimana većinski na jednom mjestu, a fiktivna radnja smještena je na drugom mjestu.</s><s>Provedenim istraživanjem smo došli do rezultata kako se gledatelji identificiraju s omiljenim likovima, te kako je destinacijski imidž, uzrokovanom serijom, kod gledatelja visok.</s><s>Osim navedenih rezultata, otkrili smo kako identifikacija s omiljenim likovima ne utječe na želju za posjetom destinacije i kako identifikacija ne gradi pozitivan imidž na kognitivnoj i emocionalnoj dimenziji.</s><s>Ustvrdili smo kako gledatelji nisu svjesni koje mjesto percipiraju gledajući seriju i kako je fenomen pogrešnog identiteta prisutan u seriji.</s>
<s>Key Words: Film-induced tourism, destination image, identification, mistaken identity FILMSKI TURIZEM: DESTINACIJSKA PODOBA BIRMINGHAMA IN DUDLEYJA MED HRVAŠKIMI GLEDALCI SERIJE PEAKY BLINDERS V diplomski nalogi smo analizirali serijo Peaky Blinders.</s><s>Raziskovali smo področje, ki ga imenujemo filmski turizem, ter razpravljali o dveh osrednjih psiholoških pojavih: destinacijski podobi in identifikaciji z medijskimi osebami (liki).</s><s>Opredelili smo področje filmskega turizma in dva že prej omenjena pojava: destinacijsko podobo in identifikacijo z medijskimi liki.</s><s>Na današnjem turističnem področju se pojavljajo nove oblike turistov, še posebej pogosta oblika pa je t. i. misleči turist.</s><s>Misleči turisti so dobro izobraženi ljudje, ki se lepo vedejo, skrbijo za okolje in želijo, da ima turizem individualni pristop, ki je zasnovan tako, da zadovolji potrebe redkih, ne pa množice.</s><s>Filmski turizem se nam zdi kot del turističnega trga obetavno področje.</s><s>Filmske lokacije so potencialni diamant med turistično ponudbo in bi lahko bile ključen dejavnik pri ljudeh, ko izbirajo destinacijo za naslednje počitnice.</s><s>Filmski turizem lahko na destinacijo privabi številne turiste in uvede novo ponudbo, ki bo obogatila obstoječo ponudbo, drugim destinacijam pa tudi nakaže, kako bi bil filmski turizem lahko primer dobre turistične prakse.</s><s>Kot smo že omenili, bi lahko zaradi njihovih posebnosti težko navdušili misleče turiste.</s><s>Za privabljanje mislečih turistov na destinacijo in ustvarjanje dobre podobe o destinaciji bi bil filmski turizem lahko inovacija, potrebna na turističnem trgu.</s><s>S samo eno inovacijo je v očeh turistov oz. gledalcev mogoče doseči visoko podobo destinacije.</s><s>Namen dela je pokazati, da je možno dober destinacijski imidž filmske destinacije, ki je kraj snemanja (nekega filma ali serije), med gledalci doseči skozi gibljive slike, tj. film. inducirani turizem je nova oblika turizma na turističnem trgu in v času globalizacije se odmika od tradicionalnih oblik turizma.</s><s>Filmski turizem velja za t. i. »hallmark dogodek«, ki se izvede enkrat ali večkrat in ima omejen čas trajanja.</s><s>Organiziran je tako, da dvigne prepoznavnost in poveča donosnost.</s><s>Filmski turizem ene destinacije mora biti reprezentativni dogodek te destinacije.</s><s>Turiste večinoma prizadene vizualna oblika, zato bi moral biti to dober »pull motiv«, da na podlagi tega za svoje naslednje počitnice izberejo določeno destinacijo.</s><s>Filmski turizem vzpostavlja povezavo med filmom, filmskimi osebami (liki) in gledalci, ki želijo podoživeti pomembne prizore iz filma; najpomembnejše je, da koncept filma povečuje zanimanje za turizem.</s><s>Film ali vizualizacija je koristna oblika ustvarjanja podobe destinacije med turisti.</s><s>Podoba destinacije so stališča in mnenja turistov o destinaciji.</s><s>Če imajo gledalci pozitivno predstavo o destinaciji, se domneva, da bodo to destinacijo izbrali za svoj naslednji dopust oziroma lokacijo, kjer se bodo sprostili.</s><s>Tako lahko stopnja vpletenosti z empatijo in identifikacije s filmskimi osebami (liki) vpliva na zaznave gledalcev o mestu, ki je prikazan v filmu.</s><s>Ko sledimo eni izmed popularnih oblik kulture, je običajno, da se identificiramo ali primerjamo z nosilci kulture.</s><s>Identifikacija se lahko zgodi tudi med branjem knjige ali gledanjem filma, vendar ni strogo omejena na eno področje; identifikacija ni reprezentativna samo za film in se lahko zgodi na več področjih.</s><s>Ko gledalec zapusti svoje značilnosti in sprejme lastnosti izmišljene osebe (lika), lahko rečemo, da se je identifikacija zgodila.</s><s>Preden je identifikacija končana, je pomembno videti akcijo ali resničnost z druge perspektive.</s><s>Čeprav sta filmski turizem in sama identifikacija dve različni področji, bi lahko vplivala na podobo destinacije med gledalci.</s>
<s>Ob filmskem turizmu, podobi destinacije in identifikaciji z medijskim likom smo podrobneje predstavili tudi izbrano serijo Peaky Blinders in njene značilnosti.</s><s>Pri tem smo se osredotočili na t. i. fenomen napačne identitete.</s><s>Napačna identiteta je pojav v seriji, v kateri je kraj dogajanja ena lokacija, posnet pa je na drugi lokaciji.</s><s>Napačna identiteta kraja je v filmski industriji pogosta zaradi potrebe po zmanjševanju stroškov.</s><s>Z opravljeno raziskavo smo ugotovili, da se gledalci v vzorcu identificirajo z medijskimi osebami (liki) iz serije in da je destinacijska podoba, ki jo povzroči gledanje serije med gledalci, visoko pozitivna.</s><s>Lahko bi rekli, da je stopnja empatične vključenosti med gledalci visoka.</s><s>Večina gledalcev je visoko ocenila vpletenost in dejala, da je Thomas Shelby njihov najljubši lik v seriji.</s><s>Med gledalci pa so priljubljeni tudi drugi liki (osebe) iz družine Shelby.</s><s>Med drugimi liki v seriji, ki so priljubljeni med gledalci, je Alfie Solomons, ki pa ni član družine Shelby.</s><s>Zajete gibljive slike iz serije so vplivale na način, kako gledalci razmišljajo o kraju.</s><s>Pri sprejetih slikah je podoba destinacije med gledalci visoka in pri sami podobi je afektivna podoba o destinaciji pozitivneje ocenjena.</s><s>Gledalci so bili zelo kritični do negativnih predstav (kot afektivne podobe), ki so prispevale k visoki oceni za afektivno podobo.</s><s>Kognitivna podoba ni bila ocenjena tako visoko kot afektivna slika, vendar se je med gledalci izkazalo, da je skupna podoba destinacije visoka.</s><s>Z visoko stopnjo identifikacije bi domnevali, da identifikacija vpliva na željo po obisku in gradi pozitivne podobe na kognitivnih in afektivnih razsežnostih.</s><s>Vendar pa ugotovitve v nasprotju s hipotezami kažejo, da identifikacija z medijskimi liki iz serije ne vpliva na željo po obisku destinacije in ne gradi pozitivne podobe na kognitivnih in afektivnih razsežnostih.</s><s>Gledalci se ne zavedajo, katero destinacijo v resnici gledajo ob spremljanju serije, zato smo sklenili, da je med gledalci napačna identiteta destinacije.</s><s>Napačna identiteta je prisotna, ker je fiktivno dejanje postavljeno v Birmingham.</s><s>Gledalci se ne zavedajo resničnih lokacij snemanja, pri čemer se tu misli predvsem na Dudley.</s><s>Black Country Living Museum v Dudleyju je muzej na prostem, v katerem je bilo posnetih veliko prizorov in Dudley je ena od glavnih lokacij snemanja.</s><s>Številne serije so posnete na različnih lokacijah po svetu, razlog za to pa je predvsem varčevanje.</s><s>Da bi prihranili na snemanju, se išče lokacije, kjer bodo stroški snemanja minimalni.</s><s>Ključne besede: Filmski turizem, podoba destinacije, identifikacija, napačna identiteta KAZALO</s>
<s>Tablica 6: Afektivni imidž Birminghama među gledateljima Tablica 7: Identifikacija s likovima s obzirom na želju za posjetom destinacije (T-test) .</s><s>Tablica 8:Koliko gledatelja zna fiktivno mjesto radnje Tablica 11: Korelacija identifikacije s likovima i pojedinih kategorija destinacijskog imidža Tablica 12: Korelacija identifikacije s likovima i pojedinih kategorija destinacijskog imidža KAZALO GRAFIKONA</s>
<s>Filmski turizam novorastuća je grana u novom stoljeću te predstavlja brzorastuću pojavu.</s><s>Filmski turizam uspostavlja vezu između filma, likova i gledatelja te gledatelji žele ponovno proživjeti te trenutke koje su proživjeli u filmu (Gjorgievski i Melles Trpkova, 2012, str. 97).</s><s>Dok se prati omiljena serija ili neki oblik popularne kulture, potpuno je normalna pojava identifikacija s prikazanim likovima.</s><s>Basil (1996, str. 4) tvrdi kako glumci, celebrityji pozivaju na identifikaciju te kako se gledatelji lako mogu poistovjetiti da koriste proizvod koji su oni koristili.</s><s>Isto može vrijediti i za destinaciju, pogotovo ako je taj lik ili glumac vezan za tu destinaciju u očima gledatelja.</s><s>Time se želi reći da gledatelj lako može biti primamljen u tu destinaciju, zbog povezanosti, identifikacije s likom.</s><s>Filmovi upoznaju gledatelje sa sadržajem koji uključuju (Kim i Richardson, 2003, str. 222).</s><s>Kim i Richardson (2003) tvrde kako popularna kultura, kojoj pripada i film, utječe na destinacijski imidž među gledateljima.</s><s>Informacije koje su gledatelji percipirali mogu utjecati da prikazanu destinaciju gledatelji odaberu za sljedeći odmor.</s><s>Naravno, spomenuti imidž mora biti pozitivan kako bi ishodio takav događaj.</s><s>1.1 Definicija problema</s>
<s>Turizam je grana gospodarstva koja se postupno razvijala te je kasno dosegla masovnost multidimenzionalna zbog svog mnogobrojnog sadržaja.</s><s>Turizam je, može se reći, pojava sastavljena od brojnih grana.</s><s>Svaka od tih grana mora predstavljati određenu zanimljivost za turista, inače nije konkurentna pa turist lako može postati nezainteresiran.</s><s>Butcher (2005, str. 7, 8) piše o novoj vrsti turista „thinking tourist“ – koji predstavlja skupinu obrazovanijih i osvještenijih ljudi.</s><s>Oni žele proizvod koji je prilagođen potrebama individualaca, a ne velikim skupinama.</s><s>Kako bi se proširila ponuda i postigao interes ljudi, posebice navedene skupine turista, potrebno je uvoditi inovacije.</s><s>Hall i Williams (2019) prepoznali su važnost uvođenja inovacija i kako to utječe na pozitivnu promjenu na turističkom tržištu.</s><s>Tvrde da i jedna inovacija može napraviti razliku.</s><s>Cohen (2001) otkrio je kako pri praćenju neke od popularnih kultura, pri gledanju serija ili filmova, se možemo lako identificirati s medijskim likom.</s><s>Također Kim i Richardson (2003) govore kako razina suosjećanja s likom, identifikacija, može utjecati na gledateljevu percepciju prikazanog mjesta u odabranom filmu.</s><s>Stoga želimo analizirati identificiraju li se gledatelji s omiljenim likom u seriji, te utječe li to na destinacijski imidž, kako utječe, te želimo analizirati destinacijski imidž među gledateljima serije.</s><s>Identifikacija je stoga preduvjet kako bi se došlo do saznanja o destinacijskom imidžu.</s><s>Kako će gledatelji shvatiti poruku rezultirati će ishodom identifikacije.</s><s>Ovisno o tematici poruke i načinu isporuke.</s><s>Basil (1996) uvidio je kako identifikacija s pozitivnim likom, koji isporučuje pozitivnu poruku, rezultira pozitivnim ishodom.</s><s>Mastro (2003) govori kako shvaćanje poruke ovisi od pojedinca, pa sve do skupine.</s><s>Možemo reći da je bitna namjena poruke.</s>
<s>Destinacijski imidž je važan jer o njemu ovisi uspjeh pojedine destinacije.</s><s>Često odabrane destinacije za odmor su upravo one s jakom pozitivnom slikom (imidžom) te one koje su redovno uključene u putovanja putnika (Echtber i Ritchie, 1991).</s><s>Pretpostavka je, ako je lik ili likovi koji su prikazani u seriji u pozitivnom odnosu do mjesta prikazanog u seriji, te ako su vezani za to mjesto, postojo mogućnost kako će utjecati na percepciju gledatelja i tako doprijeniti pozitivnom razvoju i stvaranju destinacijskog imidža.</s>
<s>Svrha ovoga rada je ukazati turističkim destinacijama, na kojima se snimaju ili su se snimali razni filmovi, serije, na potencijalne turiste koje mogu dobiti među gledateljima.</s><s>Naročito će biti korisno, za destinacije koje su mjesto snimanja, ako gledatelji, snimane serije, imaju pozitivan destinacijski imidž o destinaciji.</s><s>Naime, gledatelji često mogu, gledajući seriju, stvoriti pozitivan imidž o destinaciji; ono što su vidjeli važno je u imaginarnoj konstrukciji mjesta (Kim i Richardson, 2003, str. 219).</s><s>Sadržaj koji se snimao na destinaciji mogu, na koji god način žele, upotrijebiti u svrhu pozivanja tih gostiju u destinaciju iskoristivši takozvani pull faktor.</s><s>Pull motivi su korisni u obrazloženju odabira destinacije za odmor (Crompton, 1979, str. 410).</s>
<s> Analizirati destinacijski imidž Birminghama među hrvatskim gledateljima serije.  Analizirati identifikaciju s medijskim likovima serije među hrvatskim gledateljima.  Analizirati želju posjeta destinacije među hrvatskim gledateljima serije.  Analizirati povezanost destinacijskog imidža Birminghama s identifikacijom s medijskim likovima među hrvatskim gledateljima serije.  Analizirati povezanost identifikacije s medijskim likovima sa željom posjeta destinacija.</s>
<s> Gledatelji se identificiraju s omiljenim likovima u seriji.  Destinacijski imidž među hrvatskim gledateljima serije je visok.  Identifikacija s likovima budi želju za posjetom destinacije.  Gledatelji ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući seriju.  Identifikacija s likovima gradi pozitivan imidž destinacije na emocionalnoj i kognitivnoj razini.</s>
<s>Pretpostavka je kako će se uspjeti prikupiti dovoljan broj ispitanika, to jest gledatelja serije Peaky Blinders.</s><s>Smatra se kako je malen broj gledatelja upućen u stvarno mjesto snimanja, odnosno kako će fiktivno mjesto radnje smatrati stvarnim mjestom snimanja te se za njega vezati.</s><s>No, navedene pretpostavke tek treba istražiti.</s><s>Valja napomenuti kako bi serija mogla ostaviti dobar dojam na gledatelje pa tako i na sam destinacijski imidž.</s>
<s>Kao potencijalno ograničenje nameće se novonastala situacija s koronavirusom.</s><s>Naime, smatra se kako bi zbog pojave virusa velikom broju ljudi mogla pasti motivacija za putovanjem pa bi to moglo rezultirati odgovorima koji ukazuju na nezadovoljstvo.</s><s>1.5 Predviđene metode rada</s>
<s>U istraživanju će se koristiti kvantitativna metoda te provesti internetska anketa.</s><s>Ona će služiti za prikupljanje sekundarnih podataka koji će se analizirati deskriptivnom metodom.</s><s>Analizirat će se pojmovi destinacijski imidž, identifikacija, identifikacija s fiktivnim/medijskim likovima, filmski turizam te će se identifikacija povezati s destinacijskim imidžom.</s><s>U nastavku rada su predstavljeni serija i likovi te sve što je potrebno znati kako bi se moglo nastaviti s istraživanjem.</s><s>Daljnje istraživanje će se nastaviti kada se definira i razjasni sve što je potrebno kako bi se istraživanje provelo na primjeren način.</s>
<s>U samoj analizi rada biti će predstavljeni rezultati koji će dati odgovore na postavljene tvrdnje, odnosno hipoteze.</s><s>Svaka analiza, podaci određene analize, biti će predstavljeni te obrazloženi.</s><s>Kod svake hipoteze najprije će se odraditi analiza te će se na kraju analize donijeti zaključak o rezultatima koje smo prikupili.</s><s>2 FILM, IMIDŽ, IDENTIFIKACIJA</s>
<s>Murphy (2012, str. 1, 3) govori kako je turizam grana gospodarstva koja se razvila u masovno kretanje iz želje manjine za upoznavanjem nepoznatog.</s><s>Definicija za koju se smatra kako najbolje opisuje turizam, iako se odnosi na samo jednu svrhu turističkog putovanja je: „Turizam je prakticiranje obilazaka, odnosno putovanja u svrhu zadovoljstva“ (Netto, 2009, str. 44).</s><s>Netto (2009, str. 46) također govori o multidimenzionalnosti turizma, raznoorijentiranim aktivnostima koje uključuju brojne ljude i razne ekonomske aktivnosti.</s><s>Ako se turizam zamisli kao grana koja zahtijeva brojne usluge, kao i veliku ponudu, može se reći kako je, da bi se postigla atraktivnost, potrebno uvoditi neprestane inovacije.</s><s>Hall i Williams (2019) ističu kako se inovacija ne odnosi na izum, iako se može odnositi na izum, jer je to, prije svega, uvođenje novih, problemsko-rješavajućih ideja u proces.</s><s>Ideja koje reorganiziraju, poboljšavaju komunikaciju i proizvode te smanjuju rashode.</s><s>Turizam se može promatrati kao multidimenzionalna pojava koja se može razumjeti kao platforma koju različiti autori opisuju na različite načine (Smith, 2014, str. 7).</s><s>Kako bi razne pojave, kao što je turizam, funkcionirale, potrebno je imati raznoliku ponudu i nuditi nove stvari.</s><s>Ljudi u moderno doba teško obraćaju pozornost pa ih je jako teško zainteresirati za neku određenu stvar ili pojavu.</s><s>Ukoliko smo neuspješni u pridobivanju pozornosti kod ljudi (turista), njima postaje dosadno i zamorno (Ringmar, 2016, str. 194).</s><s>Kako bi se izbjegli neželjeni rezultati kod ljudi, potrebno je uvoditi inovacije jer se smatra da se na taj način može utjecati na njihovu pozornost.</s><s>Butcher (2005, str. 7, 8) govori o novoj vrsti turista koje naziva „thinking tourist“, koji predstavljaju skupinu obrazovanijih, osvještenijih, slobodnijih i neovisnijih ljudi.</s><s>Oni žele turizam van standarda, ne masovne proizvode, nego fleksibilan i, po mogućnosti, individualno kreiran proizvod koji zadovoljava potrebe nekolicine, a ne samo univerzalan proizvod za masovnu prodaju koji je osmišljen za zadovoljavanje potreba većine jer on djelomično zadovoljava potrebe, ne zadovoljava ih u potpunosti.</s><s>Kada se želi zadovoljiti takva skupina turista, mora se biti inovativan te razmišljati izvan okvira, ali i nadasve iskoristiti resurse koji su na raspolaganju.</s><s>Cilj je prilagoditi se potrebama individualaca, a ne homogeniziranom tržištu (Butcher, 2005).</s><s>Ulaskom u novo stoljeće turistička industrija doživjela je transformaciju uzrokovanu procesom globalizacije.</s><s>Tradicionalni oblici turizma su oplemenjeni i prošireni kao uvod u novo postmodernističko doba gdje su tradicionalne forme morale promijeniti strukturu.</s><s>To je rezultiralo novim i drukčijim turističkim ponudama na tržištu.</s><s>Jedna od tih formi je filmski turizam koji predstavlja novi, rastući turistički trend u kojem je turist odabrao destinaciju za odmor direktnom inspiracijom uzrokovanom filmom.</s><s>Filmski turizam uspostavlja vezu između prikazanih likova, lokacije i priče, a filmski turisti su inspirirani i žele proći kroz te trenutke i ponovno ih oživjeti; emocije i film su generirani na lokaciju filma.</s><s>Filmski turizam povećava ukupan ekonomski učinak na turizam i ostvaruje povezanost između filma i filmske industrije.</s><s>Oboje ostvaruje, ne samo užitak, nego i zadovoljstvo za filmskog turista te duhovno ostvarenje i novo iskustvo u kojem će nešto naučiti (Gjorgievski i Melles Trpkova, 2012, str. 97).</s><s>Destinacijama, koje su mjesta snimanja filmova ili serija, potrebno je ukazati na potencijal koji filmski turizam krije te, ukoliko imaju određen potencijal, iskoristiti ga kao sredstvo kojim će se obogatiti njihova ponuda.</s><s>Također, i samim turistima bi to bilo osvježenje jer u turizmu neprestano treba tražiti nove ideje, stvarati nove priče i nov sadržaj.</s><s>Filmovi upućuju gledatelje na upoznavanje mjesta i atrakcija uključenih u njih (Kim i Richardson, 2003, str. 222).</s><s>Kim i Richardson (2003, str. 217) također tvrde da popularna kultura utječe na destinacijski imidž, odnosno na imidž među gledateljima.</s><s>Informacije koje su im pružene mogu utjecati na gledatelje tako da prikazanu destinaciju odaberu za sljedeći odmor.</s>
<s>Kao potpora ovim tvrdnjama izdvojen je grad u Južnoj Koreji koji je jedan od najuspješnijih filmskih lokacija u istoimenoj državi.</s><s>U Mungyeongu Saejaeu je sagrađen otvoreni set kako bi se snimio Taejo Wanggeon (2000–2002).</s><s>Ulaganje u set iznosilo je otprilike US $ 3.3 milijuna.</s><s>Mungyeong Saejae set nalazi se unutar nacionalnog parka koji je 1999. godine privukao 0.5 milijuna turista, no taj broj se povećao za čak šest puta, na 3.32 milijuna posjetitelja, nakon što je set otvoren za posjetitelje 2002. godine.</s><s>Također, provincija Mungyeong je procijenila kako će ekonomski efekti iznositi oko US $ 60 milijuna, uz dodanu vrijednost ulaznica iz 2002. godine, što je 18 puta više od uloženog novca za troškove snimanja (Yoon, Kim i Kim, 2015, str. 302).</s><s>Ovdje je vidljiv primjer dobre prakse koji je moguć i na drugim potencijalnim lokacijama koje su na raspolaganju destinacijama i koje je svakako, ukoliko ih posjeduju, potrebno iskoristiti.</s><s>Kroz analize i ispitivanja došlo bi se do zaključka koji bi bio koristan za destinacije koje imaju potencijalni filmski dragulj, filmsku lokaciju koja bi se mogla iskoristiti kao turistička ponuda.</s><s>Poznavanje motiva, push i pull prema Cromptonu (1979), može pomoći destinaciji u motiviranju gostiju pri posjetu, odnosno kako iskoristiti prijašnja znanja ljudi ili unutarnje karakteristike pojedinca da utječu na motivaciju.</s>
<s>Kulturni motivi daju određenu prednost kada je turističko putovanje u pitanju.</s><s>Crompton (1979, str. 411) govori kako se turistička industrija često referira na kulturne faktore kako bi privukli turiste.</s><s>Popularna kultura nekada zahtijeva velika ulaganja kako bi se stvorio kulturni kapital koji bi se konzumirao: TV, filmovi...</s><s>Potrebni su brojni producenti i tehnički stručnjaci kako bi kulturni kapital bio zadovoljen.</s><s>S druge strane, postoje i društveno-zabavljačka sredstva koja zahtijevaju izrazito mala ulaganja: umjetnost, folk ples, punk, rave zabave (Parker, 2011, str. 162).</s><s>No, na primjeru Mungyeonga Saejaa može se vidjeti kako se ulaganja mogu vratiti i potaknuti razvoj lokacije korištene za snimanje.</s>
<s>Filmski turizam je vrlo važno područje koje je potrebno razumjeti kako bi se što jednostavnije došlo do rezultata istraživanja te definirao zaključak.</s><s>Tomala i Faber (2011, str. 149) svrstavaju filmski turizam u granu kulturnog turizma te industrije koja se može smatrati nositeljem popularne kulture.</s>
<s>Beeton (2016) je definirala izraz „film-induced tourism“ koji se odnosi na medijske platforme: televiziju, video i DVD koji je proširen izraz „movie-induced tourism“.</s><s>Generalno prihvaćen izraz je „movie-induced tourism“ koji se referira na turizam na određenoj lokaciji koji prati uspjeh filma snimljenog, smještenog u određenoj regiji.</s><s>Brojni autori podržavaju izraz film-induced tourism kao što su Riley, Hudson i Ritchie, Evans i ostali.</s><s>Riječ induced može se prevesti kao vođen ili potaknut uvjerenjem ili utjecajem uzrokovanim određenom radnjom ili stanjem uma (Merriam-Webster, b. d.).</s><s>Riley, Baker i Van Doren (1998, str. 922) preferiraju movie-induced tourism kao hallmark1 događaj.</s><s>To je veliki događaj, odvija se jednom ili je ponavljajući, ograničenog trajanja, stvoren kako bi podigao svijest, privukao turiste i povećao profitabilnost destinacije u kratkotrajnom ili dugoročnom periodu.</s><s>Uspjeh takvih događaja temelji se na njihovoj jedinstvenosti, statusu i vremenskom značaju kako bi stvorio interes i privukao pozornost.</s><s>Određujuća karakteristika hallmark događaja je da se neprestano odvija na određenom mjestu te je on reprezentativan događaj destinacije u kojoj se održava; sama pomisao na događaj je vezana uz lokaciju održavanja.</s><s>On, u pravilu, nije događaj koji uključuje velik broj posjetitelja, no naravno postoje iznimke koje uključuju veliki broj posjetitelja.</s><s>Kao primjer može se navesti: Oktoberfest (München), karneval (Rio de Janeiro), Edinburgh festival i brojni drugi (Baum, Deery i Hanlon, 2009, str. 5).</s><s>Filmski turizam (film-induced tourism) je koncept koji služi za istraživanje turističkih posjeta destinaciji ili atrakciji što je rezultiralo izloženošću istoga na filmu, televizijskoj seriji ili u promotivnom videu.</s><s>Filmski turizam u stalnom je odnosu naspram destinacijskom imidžu, odnosno plasiranju destinacijskog imidža (Cardoso, Estevão, U istraživanju filmskog turizma prednjače Amerika i Ujedinjeno Kraljevstvo, a razvojnim interesom ih prate Australija, ostatak Europe i Azija iz svojih perspektiva.</s><s>Naglasak, to jest početak, u Hollywoodu je i na njihovoj produkciji, s brojnim filmskim lokacijama smještenim unutar SAD-a.</s><s>Filmska produkcija i njene mogućnosti razvile su se i izvan izvornih filmskih centara kreirajući filmsku produkciju za domaće i strano tržište pa je tako najbolji primjer Bollywood u Indiji koji je jedan od najučinkovitijih proizvođača i potrošača filma i kina (Conell, 2012, str. 9).</s><s>U ranim 2000-im dogodio se svojevrsni „boom“ u istraživanjima posvećenim filmskom turizmu, prepoznavši potencijal u ovom području, navodi Conell.</s><s>Conell (2012, str. 15) govori o dvama područjima koja su zanimljiva autorima istraživanja: prvi je socijalno-psihološki pogled na iskustvo, a drugi je doživljena percepcija kinematografskog jezika kroz semiotiku.</s><s>Oba slučaja mogu se povezati kao uzročnici različitih motiva koje je definirao Crompton; push i pull.</s><s>Crompton (1979) je povezao jedne motive s unutarnjim potrebama socijalne prirode, a druge s doživljenim i viđenim u filmu i sa saznanjima dobivenim kroz razne kanale; jedan od kanala, dakako, može biti film.</s>
<s>Koncept filma povećava interes usmjeren k turizmu (Conell, 2012, str. 2).</s><s>Također, Tooke i Baker (1996, str. 88) govore kako mediji utječu na ljude tako da shvate određene poruke i misli, to jest određene slike, informacije i svijest o destinaciji.</s><s>Krajnji rezultat je odabir gdje će ljudi odsjesti ili što će posjetiti.</s><s>Kim i Richardson (2003, str. 217) tvrde da popularna kultura, kao što su film, televizija, programi i pisana djela mogu, u kratkom 1 Hallmark event (eng.) je turistički događaj, sajam, kulturni ili sportski događaj internacionalnog statusa koji se održava jednom, više puta ili više puta periodično.</s><s>Primarna funkcija je pružiti zajednici domaćinu mogućnost da osigura istaknut položaj na turističkom tržištu (Hall, 1989). vremenu, ispostaviti ključne informacije o destinaciji.</s><s>Dobivenim, bitnim informacijama, potrošači/turisti mogu stvoriti sliku o destinaciji koja je subjekt podložan promjenama koje su posljedica rada medija.</s><s>Također, smatraju da što se više turist upoznaje s destinacijom, imat će više znanja koja mogu dovesti ili doprinijeti ugodnosti i lagodnosti turista da za sljedeći odmor odabere upravo tu destinaciju.</s><s>Fratu (2011, str. 120) vidi ponašanje potrošača kao pojavu na koju utječu brojni faktori: psihički, socijalni, kulturni i oni prirodni, odnosno prirođeni; nešto što smatraju uobičajenim.</s><s>Osobnim faktorima se smatraju oni psihičke prirode i tiču se samo određenog potrošača.</s><s>Osobnost turista oformljena je utjecajem svih karakteristika, uvjerenja, navika, vjerovanja koje je zajednički predstavila vanjska okolina, a turist je to prihvatio te ga ti stimulansi čine posebnim i drukčijim od drugih potrošača što ukazuje da je svaki potrošač/turist poseban i da svaki pojedinac, makar dijelio iste karakteristike s drugim/a, može biti potpuno drukčiji te vrijedan za turizam.</s><s>Film se većinom veže uz vizualne doživljaje te oni, kao što smo spomenuli, mogu imati važnu ulogu u percepciji destinacije.</s><s>Turističko putovanje u destinaciju ili posjet atrakciji, kao rezultat izlaganja destinacije u medijima (u kinoprojekcijama, videomaterijalima ili na televiziji), može biti definirano kao filmski turizam (Macionis, 2004, str. 86).</s><s>S obzirom da se film uvelike veže na vizualna osjetila, može koristiti kao inovativni dio ponude nekog mjesta.</s><s>Film, odnosno serija, može se koristiti kao faktor koji će pozitivno utjecati na destinacijski imidž među turistima.</s>
<s>Filmski turizam je usko povezan s popularnom kulturom.</s><s>Popularnu kulturu može se definirati kao set široko dostupnih predmeta: film, ploče, odjeća, TV programi i ostalo (Parker, 2011, str. 149).</s><s>Popularna kultura namijenjena je utjecaju na ukus široke publike ili je slučajno namijenjena toj svrsi, no postoje razlike u popularnosti tih proizvoda.</s><s>Istraživanja na području sociologije i sličnih disciplina predlažu kako da publika traži i koristi razne informacije pri praćenju nekog od navedenog sadržaja koje bi mogle ukazati na kvalitetu ili na određenu vrijednost novih proizvoda, uključujući karakteristike i mreže kulturnih proizvođača (onih koji su nositelji nekih vrijednosti), sklonosti publike i ostale Pri konzumaciji i uživanju u turističkim proizvodima ponašanje turista se mijenja te je potrebno razvijati, specijalizirati i modernizirati tržište tako što će ciljati samo na jedinstvene aktivnosti koje su dostupne na posjećenim mjestima (Novelli, Schmitz, Spencer, 2006, str. 1141).</s><s>Kako bi se zadovoljile potrebe „novog turista“ kojeg Van Westering (1999, str. 78) predstavlja kao potrošača koji je okarakteriziran kao osoba koja traži fleksibilno i autentično iskustvo, potrebno je implementirati novu aktivnost u postojeću ponudu.</s><s>Aktivnost je nazvana svojevrsnom inovacijom.</s><s>Prvo je potrebno definirati kako funkcionira menadžment inovacija.</s><s>Menadžment inovacije može se definirati kao izum i implementacija menadžmentske prakse, kao proces, struktura ili tehnika koja je nova na definiranom području i planira se koristiti za daljnje ostvarivanje ciljeva (Birkinshaw, Hamel i Mol, 2008, str. 827).</s><s>Birkinshaw, Hamel i Mol (2008) navode kako je za implementaciju potrebno napraviti organizaciju unutar tvrtke, u našem slučaju destinacije, kako bi se izvuklo maksimalno iz ključnih promjena koje se razvijaju.</s><s>Potrebno je uvesti novosti koje će dovesti do određene promjene u organizacijskom obliku.</s><s>Ne znači da će se promijeniti struktura, nego će se promijeniti oblik (forma), kvaliteta ili organizacija aktivnosti gdje je promjena novost ili bespresedani odlazak od prošlosti, kako navode Birkinshaw, Hamel i Mol (2008).</s><s>Kod uvođenja filma, filmskog turizma u postojeću ponudu, ne bi se mijenjala struktura postojeće ponude, nego bi se samo dodale određene nove aktivnosti i kvaliteta usluge koja bi je samim time obogatila.</s>
<s>Već je utvrđeno kako film, odnosno vizualna percepcija, pozitivno utječe na gledatelja.</s><s>Potencijalnim destinacijama želi se predstaviti potencijal filmskog turizma i ukazati kako na tom području postoji nešto što se može iskoristiti kako bi se obogatila turistička ponuda.</s><s>Beeton (2011, str. 49) navodi: „I prije pojave pokretnih slika na filmu, fotografije i priče su angažirale i ohrabrile turiste u posjetu novim mjestima kako bi iskusili novo, drukčije iskustvo.“ Dakle, pokretne slike, kao i ostali oblici medijskog proizvoda, privlače turiste.</s><s>Bitno je naglasiti kako gledatelji često, nesvjesno, osmozom razviju znanje o mjestu (prijevremeno stvaranje znanja).</s><s>Primjerice, turisti kada posjete New York po prvi put, najvjerojatnije će znati da se nalaze kod Empire State Buildinga ili kod Times Squarea.</s><s>Kao da su već iskusili ta mjesta kroz razne pokretne slike (Beeton, 2011, str. 55).</s><s>Prema iznesenome, može se zaključiti kako, na kraju, push i pull faktori imaju podjednak utjecaj.</s><s>Prema Cromptonu (1979, str. 410) push faktori su orijentirani na psihosocijalne motive dok su pull faktori pobuđeni destinacijom, a ne samo onim što se događa unutar turista; njegove unutrašnjosti koja je emocionalne prirode.</s><s>Crompton objašnjava kako su push faktori tradicionalno korisni za utvrđivanje želje za odlaskom, a pull faktori su korisni za objašnjavanje odabira, zašto je odabrana baš ta destinacija.</s><s>2.2 Destinacijski imidž</s>
<s>Brendiranje, to jest plasiranje na tržište, turističke destinacije obuhvaća sposobnost privlačenja posjetitelja i odnosi se na percepirane slike koje je posjetitelj prihvatio o destinaciji.</s><s>Destinacijsko plasiranje obuhvaća tri komponente: destinacijski identitet, osobnost i sliku.</s><s>Plasiranje identiteta sastoji se od sadržaja koji isporučuju destinacijski menadžeri čija je svrha isporuka i prihvaćanje među turistima, iako sadržaj u većini slučajeva ne odgovara stanju u stvarnosti.</s><s>Osobnost brenda je faktor koji čini razliku na tržištu i ono što prezentira prednosti brenda.</s><s>Slika, odnosno percepcija imidža, najvažniji je faktor u procesu plasiranja (Cardoso, Estevão, Fernandes i Alves, 2017, str. 23, 24).</s><s>Razumijevanje ponašanja turista je važno za razvoj novih proizvoda i usluga jer to saznanje omogućava pogled u to što turist želi i što traži i menadžer to može uključiti u razvojni proces.</s><s>Ponašanje turista pod utjecajem je brojnih faktora, no jedan koji se često spominje, uz stavove, mišljenja i želje, jest motivacija.</s><s>Postoje dvije vrste motivacije: svjesna motivacija, odnosno ona koja se odnosi na prijašnje iskustvo pojedinca i nesvjesna motivacija koja se može identificirati indirektnim psihološkim istraživačkim tehnikama.</s><s>Percepcija je usko vezana uz destinacijski imidž, ali i uz identifikaciju.</s><s>Ona je kompleksni proces kroz koji turisti odabiru, organiziraju i interpretiraju stimulaciju osjetila u značajnu sliku svijeta.</s><s>Percepcija turističke destinacije rezultat je interakcija podražaja specifičnih za njen razvoj: oblika, boja, zvuka i faktora koji se tiču turistove osobnosti, stoga će istu destinaciju različiti turisti interpretirati na brojne načine (Fratu, 2011, str. 119, 120).</s><s>Kako bi destinacija bila privlačna, u očima turista potrebno je stvoriti predodžbu koja je rezultat kvalitetne ponude i usluge.</s><s>Naziv koji se može povezati uz doživljaj destinacije među turistima je destinacijski imidž.</s><s>Destinacijski imidž, odnosno engl. destination image, može se razumjeti kao skup razmišljanja, ideja i dojmova koje osoba ima prema određenoj destinaciji (Crompton, 1979, str. 18).</s><s>Turisti lako mogu doći u stanje kada im je dosadno što može rezultirati destinacijom koja ne ispunjava njihova očekivanja.</s><s>Kada je slika o destinaciji kriva, može se reći da je destinacijski imidž narušen.</s><s>Do toga dolazi kada postoji neslaganje između doživljenog i očekivanog (Kiefer et al., 2014, str. 315).</s><s>Kiefer i dr. navode da ukoliko turisti nemaju trenutnu mogućnost utjecaja na donošenje odluka, to će utjecati na njihovu nezainteresiranost.</s><s>Destinacijski imidž je važan dio turističkog razvoja jer utječe i na ponudbenu i potražnu točku marketinga.</s><s>Destinacijski imidž je mješavina raznih inputa (može se reći sirovina) koje utječu na konstrukciju imidža putem ponude i potražnje (Tasci i Gartner, 2007, str. 423).</s><s>Destinacijski imidž, stoga, pruža zajednici temeljitiji, detaljniji uvid kako se baviti turizmom te na što se fokusirati; pridonosi sveukupnom uspjehu destinacije.</s><s>Razumijevanje tržišta vrlo je bitna stavka, štoviše ona predstavlja put do uspjeha jer bez uvida što tržištu nedostaje i čime raspolaže u prevelikoj količini, ne može se očekivati pozitivan rezultat (Chon, 1990, str. 3).</s><s>Echtner i Ritchie (1991, str. 3) govore o važnosti pozicioniranja u turističkom sektoru, to jest kako je kreiranje prigodnog imidža proizvoda dio pozicioniranja.</s><s>Prigodan proizvod je onaj koji se kao takav predstavlja u mislima ciljanih potrošača.</s><s>Destinacijski imidž je područje vezano uz marketing i putem raznih kanala promocije pokušava se utjecati na potrošače, odnosno turiste.</s>
<s>Fakeye i Crompton (1991, str. 11) objašnjavaju kako promocija i marketinški napori utječu na imidž i kako ponekad očekivanja neposjetitelja mogu imati jaču sliku od one stvorene pričama ljudi koji su uistinu i posjetili destinaciju.</s><s>Stoga, cilj ili misija destinacija je, putem marketinga, utjecati na odabir destinacije za putovanje i utjecati na razmatranje destinacije među turistima (Tasci i Gartner, 2007, str. 413).</s><s>Može se reći kako je destinacijski imidž od velike važnosti pri opstanku i uspjehu destinacije.</s><s>Destinacijama s jakom, pozitivnom slikom (imidžom) smatraju se destinacije koje su često odabrane za odmor i destinacije koje se učestalo uključuju u putnički proces Također, destinacijski imidž uvelike utječe na način kako će se doživjeti destinacija i što se može očekivati od određene destinacije.</s><s>Destinacijski imidž je proizvod promocije, odnosno marketinga.</s><s>Interpretacija slike, imidža, među turistima je vrlo bitna.</s><s>Vizualizacija može biti ključna pri stvaranju dojma o destinaciji.</s><s>Organska slika stvara se izloženošću novinama, televiziji, radiju i drugim, neturistički orijentiranim izvorima (Fakeye i Crompton, 1991, str. 10).</s><s>Imaginaciju, odnosno proces stvaranja imidža, psiholozi su definirali kao specifičan način procesuiranja i spremanja multisenzornih informacija u radnu memoriju (Ecthner i Ritchie, 1991, str. 39).</s><s>Dakle, sve što će se opaziti, raznim osjetilima, bit će spremljeno i memorirano te se može koristiti pri stvaranju i formiranju imidža.</s><s>Kao inovacija, povezana na vizualna opažanja, ponudit će se primjer turizma te pokušati otkriti njegov utjecaj na turiste.</s><s>Destinacijski imidž je multidimenzionalan.</s><s>Iz multidimenzionalnosti može se ukazati na dvije komponente koje se izdvajaju kao primarne: kognitivna i afektivna (Baloglu i McClearly, 1999, str. 872).</s><s>Kognitivna predstavlja znanja i mišljenja o određenim fizičkim svojstvima destinacije dok afektivna predstavlja procijenjene osjećaje prema svojstvima destinacije i prirodnom okruženju.</s><s>Ovdje je interpretacija pojedinca ključna u viđenju i shvaćanju imidža.</s><s>Tasci i Gartner (2007, str. 415) spoznali su kako utjecaj vizualnih formata, prije posjeta, pozitivno utječe na destinacijski imidž.</s><s>Vizualno opažanje, uočeno prije stvarnog posjeta, ustvari je utjecajnije nego stvarni elementi, stoga je destinacijski imidž stvoren od onog što je viđeno i spoznato prije.</s><s>Naravno, ključni elementi opaženi, povezani s destinacijom, moraju biti relativno povezani sa stvarnim stanjem.</s><s>Ljudi stvaraju kognitivne i afektivne reakcije/odgovore i povezanost do okoliša i mjesta.</s><s>Ove dvije pojave, u marketingu i ponašanju turista, tretirane su i označene kao vjerovanja i uvjerenja nasuprot utjecaju.</s><s>Vjerovanja, osjećaji i radnje su usko vezani uz tipičnu strukturu imidža.</s><s>Te navedene komponente ne mogu biti izolirane kao uzrok stvaranja imidža ako subjekti/turisti nisu ispitani na način koji bi na to ukazao (Baloglu i Brinberg, 1997, str. 12).</s><s>U tom slučaju, ukoliko bi se željelo saznati postoji li kognitivna reakcija na destinacijski imidž i dokazati isto, morali bi se ispitati turisti i provjeriti tvrdnja temeljena na saznanjima i činjenicama koje potiču takvu reakciju.</s><s>Fakeye i Crompton (1991, str. 10, 11) govore kako je na prethodno stvoren destinacijski imidž teško utjecati i promijeniti ga.</s><s>Imidž može biti promijenjen, ali uz veliki napor, te, naravno, uz uložena sredstva koja će kroz duži period potencijalno utjecati na turiste.</s><s>Fakeye i Crompton također iznose važne činjenice oko destinacijskog imidža.</s><s>Iskustva na destinaciji posjećenoj prije trenutne destinacije, gdje se potencijalno turist nalazi, mogu imati utjecaj na destinacijski imidž trenutne lokacije boravka, odnosno destinacije.</s><s>Iskustvo iz prve ruke smanjuje nastajanje stereotipa i dovodi do promjene imidža, mijenjajući slike turista od jednostavnih prema onima kompleksnijim.</s><s>Fakeye i Crompton (1991) ih opisuju kao promjenu iz crno-bijelih slika do kvalificiranijih percepcija destinacije.</s><s>Izravan kontakt će, vjerojatnije, stvoriti opsežniji i različitiji imidž destinacije, no individualci moraju provesti dovoljno vremena izloženi dimenzijama destinacije ostvarivanjem kontakata i uspostavljanjem odnosa.</s><s>Awaritefe (2003, str. 265) navodi kako će se organske i promocijske slike, kojima su turisti izloženi, bitno razlikovati.</s><s>Isto tako, prethodna iskustva na destinacijama mogu stvoriti širok pogled na iskustvo, za razliku od promidžbenih poruka.</s><s>Primljene poruke, uz prethodna iskustva na raznim destinacijama, imaju velik i važan utjecaj pri stvaranju destinacijskog imidža.</s><s>Razna sredstva za stvaranje destinacijskog imidža, među turistima, donose specifične rezultate.</s><s>Odabir jednog sredstva za stvaranje, ili formiranje destinacijskog imidža, preko drugog, namijenjena je isporuci poruke na točno određen način s točno određenim ishodom.</s><s>Proces formacije imidža može se smatrati kao neprestano djelovanje spomenutih sredstava koji se ponašaju neovisno o formiranju ili s planom utjecaja na percepciju i formiranje destinacijskog imidža kod pojedinca; on je jedinstven svakom pojedincu.</s><s>Podijeljeni su na više sredstava (Gartner, 1994, str. 197).</s><s>Gartner (1994) je sredstva podijelio s obzirom na način isporuke poruke i/ili na način kako je poruka prihvaćena.</s><s>Način na koji se poruke dopremaju do turista, to jest proces se može nazvati kanalom kojim poruka putuje i započinje svoj put te završava kada je stigla do onoga kome je bila namijenjena.</s><s>Važno je razumjeti kako je destinacijski imidž među turistima samo kap u moru te pri odabiru destinacije za odmor treba uvažiti i brojne druge faktore.</s><s>Yun, Hennessy i Courtney (2016, str. 1, 2) iznosi tvrdnju kako će turist možda postati motiviran za putovanje kada spozna da život kod kuće nije ispunjavajući te ne ispunjava određene potrebe.</s><s>Motivacija za putovanjem uključuje push faktore i poželjne značajke ili atribute destinacijskih atrakcija za koje se smatra kako reagiraju kao pull faktori.</s><s>Dakle, push faktori će predstavljati unutarnje potrebe koje treba zadovoljiti kao, na primjer, već naveden neispunjen svakodnevni život kod kuće i pull faktor koji će nas zapravo nagovoriti na posjet destinaciji.</s><s>Ti pull faktori su zapravo saznanja do destinacije Destinacijski imidž, zaključuje se, predstavlja reprezentativnu sliku destinacije kod turista.</s><s>Svrha je da turist dobije pozitivan dojam o destinaciji i da, naravno, bude zadovoljan.</s><s>Zadovoljstvo se može smatrati turistovom procjenom destinacije nakon što je kupio određeni proizvod, u smislu odmora na destinaciji.</s><s>Naposljetku, bitno je što turist misli i što nosi sa sobom nakon odmora.</s><s>Neka istraživanja pokazala su kako je imidž destinacije bitan utjecajni faktor u zadovoljstvu turista.</s><s>Kvalitetan i dobar destinacijski imidž kod turista rezultirat će većom razinom zadovoljstva (Wang i Hsu, 2010, str. 832).</s><s>Wang i Hsu (2010) stoga zaključuju kako sveukupan destinacijski imidž pozitivno utječe na zadovoljstvo turista.</s><s>Destinacijski imidž je preduvjet ili, kako Wang i Hsu navode, prethodnik zadovoljstva.</s>
<s>Kod praćenja neke od popularnih kultura, može se dogoditi da se publika uspoređuje ili identificira s nositeljima kvalitete kod nekih popularnih kultura.</s><s>Identifikacija s likovima koji su prikazani, čitanjem knjiga ili gledanjem filma, uobičajena je i normalna pojava (Cohen, 2001, str. 245).</s><s>Takvi likovi često mogu biti nositelji određenih kvaliteta.</s><s>Cohen (2001) je napravio istraživanje u kojem je definirao identifikaciju s likovima iz medija te ih istražio kroz razne reakcije i odnose.</s><s>Povrh svega, identifikaciju je svrstao kao faktor važan za samoizgradnju, gradnju karaktera.</s><s>Samoizgradnja je važna u percepciji kako mi vidimo sebe te kako drugi vide nas.</s><s>Vrlo je bitna jer omogućava da realnost vidimo iz drugih perspektiva.</s><s>Kako bi se identificirali s fiktivnim likom, Cohen (2001) smatra kako smo privremeno dužni ostaviti svoja obilježja te prihvatiti obilježja lika; točnije prihvatiti njegove ciljeve, razmišljanja, prihvatiti događanja u fiktivnoj radnji.</s><s>Stoga Cohen (2001, str. 261) definira identifikaciju kao imaginarni proces u kojem član publike preuzima identitet, ciljeve i perspektivu karaktera.</s><s>Identifikacija također mora biti zadovoljavajuća kod samodefiniranja s drugom osobom; veza mora biti zadovoljavajuća.</s><s>Prihvaćanje utjecaja smatra se ostvarivanjem i zadržavanjem te veze, veze s likom (Basil, 1996, str.</s><s>Producenti kreiraju likove čija je svrha pobuditi gledatelje na interakciju s likovima što bi značilo da identifikacija može biti isprovocirana tekstom ili drugim obilježjima.</s><s>Vjeruju kako je prisutnost simpatičnih, intrigantnih likova ključna komponenta uspjeha određenog programa (Hoffner i Buchanan, 2005, str. 325, 326).</s><s>Maccoby i Wilson (1957, str. 80) smatraju kako do procesa identifikacije dolazi kada se shvati da postoji povezanost između gledatelja i fiktivnog lika.</s><s>Cohen (2001, str. 245) govori o identifikaciji kao o mehanizmu u kojem publika, gledatelji, doživljavaju događaje kao da se događaju njima, a ne fiktivnim likovima, kao posljedicu poruka dobivenih iz medija.</s><s>Uzevši u obzir da do identifikacije dolazi preuzimanjem percepcije lika i shvaćanjem povezanosti te sličnosti s likom, doživljavanjem događaja i suosjećanjem, može se reći kako je to jedan od uzroka zašto je kod nekih gledatelja jača identifikacija, a kod nekih slabija.</s><s>Ukoliko nema navedenih povezanosti, identifikacija će možda biti slabija.</s><s>No, ovo je samo pretpostavka koja mora biti istražena.</s>
<s>Vremenom gledatelji postanu upoznati s likovima i glumcima u seriji s nastavcima te često osjećaju da dobro poznaju određene individualce u seriji kao što dobro poznaju svoje prijatelje ili susjede.</s><s>Likovi gledateljima postaju toliko važni da ponekad gledateljska situacija, odnosno vizualna opažanja nisu dovoljna.</s><s>Naime, stvara se potreba za stvaranjem osobne povezanosti s likovima i duboka briga o tome što se događa u životu lika i/ili želja da postanu kao likovi.</s><s>Identifikacija s medijskim likovima je jedna od posljedica praćenja televizije za koju se vjeruje kako posreduje kod reakcija publike – televizija je nužna kako bi došlo do reakcije.</s><s>Međutim, koncept identifikacije je definiran na različite načine.</s><s>Teoretičari poput Sigmunda Freuda, Kennetha Burkea i Herberta Kelmana su implementirali identifikaciju u svoj rad.</s><s>Svaki od njih koncept opisuje i stavlja u različit kontekst, no dijele slična razmišljanja i elemente.</s><s>Svaka definicija uključuje vezu ili poveznicu između individualca/pojedinca i druge osobe ili skupine.</s><s>Potom pojedinac prihvaća osobine, stavove i ponašanje druge osobe ili pripaja karakteristike drugog svojim osobnim karakteristikama (Hoffner i Buchanan, 2005, str.</s><s>Filmske zvijezde, glumci i poznate osobe su vrlo jak proizvod masovnih medija i oni mogu crpiti snažna značenja iz uloga koje su im dane u njihovim karakterima.</s><s>Filmski turisti mogu postati vezani uz lokaciju raznim poistovjećivanjima i identifikacijom.</s><s>Sve se uglavnom veže uz osjećaje pa tako razina suosjećanja s filmskim likovima može utjecati na percepciju koju gledatelj ima o mjestu prikazanom u filmu (Yen i Croy, 2016, str. 5).</s><s>Filmske i TV zvijezde dio su popularne kulture.</s><s>Fanovstvo, odnosno engleski fandom, uobičajeno je svojstvo popularne kulture u svojevrsnom industrijskom društvu (Lewis, 1992, str. 30).</s><s>Fanovstvo je afektivna igra u kojoj se fanovi igraju, unutar i izvan svojih omiljenih filmova i TV serija tako što se odijevaju i glume te, najbitnije, stvaraju vlastitu fan-fikciju (Geraghty, 2015, str. 5).</s><s>Biti fan znači pokušati živjeti u mašti kroz osjećaje i djela druge osobe; kroz percipiran život slavne, odnosno poznate osobe (Lewis, 1992, str. 17, 30).</s><s>Fanovstvo se događa na vezi između fanova i njihovog objekta fanovstva, to jest onoga čemu pridaju svoje simpatije.</s><s>Objekt fanovstva omogućava fanovima osmisliti vlastito značenje i smisao unutar svojih nastalih svjetova; objekt fanovstva omogućava im da osmisle vlastiti svijet koji je taj objekt prouzročio (Geraghty, 2015, str. 1, 2).</s><s>Medijska persona stručni je izraz za iluziju intimnosti koja se stvara između televizijskog gledatelja i televizijske persone, odnosno lika ili glumca; ovisno kako gledatelj shvaća/vidi prikazanu osobu.</s><s>Riječ persona predstavlja gledateljevu dobivenu ili očiglednu osobnost, nastalu od dobro mu poznatog glumca, poznate osobe, javne osobe i slično.</s><s>„Personae“ se također koristi kao množina riječi persona, a odnosi se na televizijske ličnosti s kojima se gledatelji identificiraju.</s><s>Persona može biti stvarna osoba, kao glumac, ili može biti fiktivan lik prikazan kroz bilo kakvu formu medijske interakcije.</s><s>Mnogi znanstvenici su personae opisali kao hipotetske arhetipove2 koji nisu stvarni ljudi, no oni predstavljaju stvarne ljude, što je, na primjer, važan zadatak videoigara.</s><s>Takva konceptualizacija se koristi u istraživanju videoigara; bilo koji fiktivni lik ili osmišljena osobnost može biti okarakterizirana kao persona (Brown, 2015, str. 261).</s><s>Ishod identifikacije ovisi o tome kako je poruka shvaćena, koja je tematika poruke i na koji način je ona isporučena.</s><s>Huesmann, Lagerspetz i Eron (1984, str. 747) je otkrivaju kako identifikacija s agresivnim likovima na televiziji potiče i uči djecu agresivnom ponašanju.</s><s>S druge strane, Basil (1996) je uvidio kako su svi koji su se identificirali s Magic Johnsonom, to jest s poznatom osobom koja je promovirala zdrav život i slala poruke s ciljem usmjeravanja pozornosti na korištenje prezervativa, prihvatili poruku pa se povećao broj ljudi koji su počeli prihvaćati poruku.</s><s>Dakle, identifikacija može, ali i ne mora biti pozitivna.</s><s>Ovdje postoji puno faktora koji ovise o tome kako će poruka biti isporučena i shvaćena; ovisno o smislu i svrsi poruke pa o samom individualcu i njegovoj sposobnosti razumijevanja poruke ili ovisno kojoj grupi ljudi pripada.</s><s>Poruka može biti reprezentativne prirode za jedne, a istovremeno podcijeniti manjine (Mastro, 2003, str.</s><s>Kim i Richardson (2003) izveli su istraživanje s glavnim ciljem kako filmovi utječu na percepciju destinacije među publikom te došli do zaključka kako je izabrani film Before Sunrise značajno utjecao na komponente destinacije i interes za Beč.</s><s>Razina suosjećanja s likovima nije bila povezana niti s kognitivnom niti s afektivnom komponentom.</s><s>To bi značilo da povezanost nije rezultat nekog znanja ili stvorenih emocija s likom, nego, i ako je ima, razlog je bilo nešto treće.</s><s>Mi želimo detaljnije istražiti što nije pošlo za rukom Kimu i Richardsonu; odnosno identifikaciju povezati s jednom od komponenata.</s><s>Naime, zašto smatramo da će kod serije Peaky Blinders doći do identifikacije i zašto će ona biti višeg stupnja je iz razloga što je serija opsežnija od filma.</s><s>Proteže se kroz brojne sezone i likove će se moći vidjeti u raznim situacijama.</s><s>Film je možda prekratak i nema dovoljan broj scena kao što to može imati serija gdje se likovi jednostavno mogu vidjeti kroz ciklus godina i događaja što se lakše može primijeniti na vlastitoj koži.</s><s>Serija će se morati pratiti neko vrijeme i postojat će veća mogućnost za stvaranje identifikacije (Cohen, 2001, str. 2 Arhetip je tipičan primjer nečega ili originalni primjer nečega od čega su ostali produkti kopirani 3 SERIJA PEAKY BLINDERS I GLEDATELJI</s>
<s>S obzirom na fenomen serije gdje se radnja odvija na jednom mjestu, a snimanje na drugim mjestima, točnije na više mjesta s jednim mjestom koje dominira, dolazi do pogrešnog identiteta koji Beeton naziva „mistaken identities“.</s><s>Beeton (2016) opisuje pogrešan identitet kao navođenje turista na posjet mjesta u kojem je radnja serije bila smještena ili gdje je fiktivna radnja smještena, a ne mjesta gdje je zapravo snimano.</s><s>Serija je ponuđena kao inovacija koja može koristiti za formiranje pozitivnog imidža te je, kao što je spomenuto ranije, svojevrsna inovacija na turističkom tržištu mjesta koje predstavlja.</s>
<s>Peaky Blinders je serija smještena u Birminghamu u 1919. godinu.</s><s>U fokusu je obitelj Shelby, a serija prati njihov poslovni život vezan uz Shelby Company Limited, kao i društveni život.</s><s>Prepoznatljivi su po svojim beretkama u kojima imaju ušivene žilete, a njihov neustrašivi vođa je Thomas Shelby.</s><s>Seriju je kreirao Steven Knight, a glavne zvijezde su Cillian Murphy, Paul Anderson, Helen McCrory, Sophie Rundle, Ned Dennehy, Finn Cole, Ian Peck, Harry Kirton, Joe Cole, Annabelle Wallis, Tom Hardy i brojni drugi.</s><s>Radnja serije odvija se u poslijeratnom razdoblju Prvog svjetskog rata te prati odmetnike obitelji Shelby u njihovom životu i radu (Imdb, b. d.).</s><s>Peaky Blinders utjecajna je serija.</s><s>Brojne činjenice potvrđuju popularnost serije koja je, može se bez oklijevanja reći, planetarno poznata i popularna.</s><s>Brojna vjenčanja održavaju se na temu Peaky Blindersa, a činjenica je da je i David Beckham, inspiriran serijom, dizajnirao vlastitu kolekciju odjeće koja sadrži reprezentativne materijale iz Peaky Blinders serije (The National, 2019).</s><s>Prema informacijama The Guardiana Peaky Blinders se emitira, putem platforme Netflix, u 183 države i tako dostiže velike razmjere popularnosti.</s><s>Neslužbeno navode kako se samom redatelju Stevenu Knightu javljaju brojne zvijezde i to A kategorije te da se, navodno, uz Snoopi Dogga i A$ap Rockyja, javio i sam Brad Pitt.</s><s>Knight govori kako ne želi pojavljivanje bilo koje zvijezde u seriji jer je neophodno da budu dobri i kako neka pojavljivanja u seriji mogu narušiti dinamiku.</s><s>Također govori kako glumci koji su gledateljima poznati iz drugih izvora, te ih oni prepoznaju kao takve, mogu odvući pozornost i podsjetiti na nešto drugo što je zapravo kontraefektivno (The Guardian, 2019).</s>
<s>Peaky Blinders je sinomim za Birmingham, no ključne scene su snimane desetak kilometara izvan Birminghama.</s><s>Black Country Living Museum nalazi se oko 15 kilometara sjeverozapadno od Birmighama, odnosno stvarnog doma gangstera i korišten je za snimanje pet sezona serije (BBC, 2019; Google maps, 2020).</s><s>Dijelovi muzeja koriste se za prikazivanje važnih lokacija u seriji te je Knight opisao muzej kao „srce projekta.“ Muzej je otvorenog tipa i sadrži trgovine i kuće te brojne druge sadržaje korištene kao snimalačka pozadina serije (BBC, 2019).</s><s>Ovdje se pojavljuje Beetonov fenomen pogrešnog fenomena gdje zapravo Dudley na svoj račun privlači brojne turiste u Birmingham.</s><s>Zaluđenost Peaky Blindersom među gledateljima postavlja Birmingham na globalnu turističku kartu kao lokaciju poznatu radi izloženosti na filmskom platnu.</s><s>U 2018. godini rekordnih 42.8 milijuna turista je posjetilo Birmigham zahvaljujući svom statusu kao domu stvarnih Peaky Blinders bandi.</s><s>Samo u 2013. godini, kada je prikazivana prva sezona serije, broj turističkih posjeta narastao je za 26% dok je cijelu regiju, ključno s gradovima Dudley, Wolverhampton i Coventry posjetilo preko 130 milijuna turista u 2018. godini.</s><s>Guardian iznosi podatke West Midlands Growth Company koja je sastavna regija spomenutih gradova.</s><s>Uspjeh Peaky Blindersa približio je Birmingham i West Midlands novoj svjetskoj publici (The Guardian 2, 2019).</s><s>Fiktivna radnja serije ne prati realnu lokaciju snimanja te se ovdje pojavljuje već spomenuti fenomen pogrešnog identiteta.</s><s>Beeton (2005) je u svom radu definirala „mistaken identities“, te koristila pojam u više radova, poput Beeton (2011).</s><s>3.1.1 Pogrešan identitet</s>
<s>Beeton (2005, str. 155) objašnjava pogrešan identitet kao pojavu u kojoj je priča filma smještena na jednom određenom mjestu, no snimana je na drugoj lokaciji.</s><s>Beeton navodi kako je to posljedica izbjegavanja velikih ulaganja i troškova; takozvana „bježeća produkcija“ gdje je lokacija snimanja odabrana prema što manjim potencijalnim troškovima, a ne kako bi se postigla autentičnost.</s><s>To se događa zbog porasta broja takvih produkcija i iskorištenosti snimateljskih lokacija.</s><s>Slučaj kod serije Peaky Blinders je što privremene lokacije, koje serija zahtijeva, jednostavno više ne postoje, izjavio je producent Laurie Borg.</s><s>Objasnio je kako bi voljeli snimati u Birminghamu, ali jednostavno, u sadašnjim vremenima, to nije moguće; infrastrukturalna postrojenja nisu očuvana ili su nepostojeća (Inews, 2019).</s><s>Serije često budu snimane na raznim lokacijama kako bi se priča snimila što autentičnije, kvalitetnije ili iz nekog drugog razloga.</s><s>Primjerice, serija Game of Thrones snimana je na području Europe, od Sjeverne Irske do Malte.</s><s>Game of Thrones ima i vlastitu rutu za turiste gdje ljubitelji serije mogu pronaći sve lokacije snimanja.</s><s>Start počinje u Sjevernoj Irskoj, sa stanicama na Islandu i Hrvatskoj pa sve do Malte i Španjolske (Business insider, 2016).</s><s>Serija Game of Thrones pravi je primjer, kako bi se postigla što veća autentičnost sedam kraljevstava, snimanja na različitim lokacijama.</s><s>Serija Peaky Blinders tako predstavlja Birmingham, ali i Dudley gdje je snimana većina scena.</s><s>Ovdje je primjer pogrešnog identiteta autorice Beeton (2005) savršeno vidljiv.</s><s>No, iako je fiktivna radnja smještena u Birminghamu, a Dudleyjev Black Country Living Museum se redovito pojavljuje kao realna snimateljska lokacija kroz razne scene, oba grada profitiraju.</s><s>U Birminghamu se preko 75 000 tisuća ljudi prijavilo za kartu kako bi pogledali premijeru serije koja se održala u kolovozu 2019. godine.</s><s>Premijera je prikazana u Birmingham City Hallu.</s><s>Iako je radnja smještena u Birminghamu, brojna mjesta su korištena kao snimateljske lokacije poput Leedsa, Liverpoola, šireg Yorkshirea i Dudleyja.</s><s>Agencija „Screen Yorkshire“ je svojim značajnim financijskim investicijama potaknula razuman pokret serije Peaky Blinders koja je na ponos regiji.</s><s>Regija je imala brojne pozitivne koristi od filmskih lokacija, tura i tematskih pubova koji su nastali kao inspiracija serijom.</s><s>Steven Knight, uz ovaj projekt, obećao je brojne druge projekte u Birminghamu što je možda proizašlo motivacijom činjenicom da su Knightovi roditelji odrastali u Small Heathu3.</s><s>Također, Peaky poveznica imala je brojne pozitivne ishode za West Midlands4 u obliku rasta lokalnog turizma do raznih poslovnih prilika (Birmingham Business School Blog, 2019).</s>
<s>Pogrešan je identitet Beeton (2011, str. 51) podijelila na dvije potkategorije ili, može se reći, više pojavnih mogućnosti.</s><s>Točnije, Beeton je kategorizirala pokretnu sliku prema potrebama i interesu turista i filmskih producenata.</s><s>Jedan od njih je filmski turizam gdje se posjećuju mjesta za koja se samo vjeruje i pretpostavlja da su bila snimateljske lokacije; druga pojava je filmski turizam do mjesta gdje je film smješten, no nije tamo sniman.</s>
<s>Prvi su oblik, kako je navela Beeton (2011), filmovi i TV serije snimane na lokaciji koja je kreirana da izgleda kao druga lokacija.</s><s>Obično su smješteni u drugoj državi zbog financijskih razloga.</s><s>Takva je pojava poznata pod imenom „runaway productions“.</s><s>Druga kategorija ili kategorija su filmovi i TV serije koji su podigli interes za određenu državu, regiju ili mjesto, gdje je smještena radnja, no nije zapravo snimana.</s><s>Serija Peaky Blinders savršeno predstavlja drugu kategoriju jer gotovo nema dokaza da se serija snimala u Birminghamu, gdje je smještena fiktivna radnja, ali je serija svejedno podigla popularnost među gledateljima što se vidi po turističkim dolascima.</s><s>„Blinders boom“, kako ga popularno nazivaju, privukao je rekordnih 42,8 milijuna turista u Birmingham što potvrđuje uspješnost serije u privlačenju turista (NME, 2019).</s><s>3.2 Generacija Z</s>
<s>Kako generacija Z čini većinu naših ispitanika te su oni i ciljna skupina, moraju se bolje razotkriti specifičnosti ovog naraštaja.</s><s>Danas i dalje postoje polemike kada se zapravo počinju rađati Z-ovci, odnosno generacija Z. Geck (2007) smatra kako se generacija Z počela rađati 1990. godine, no s druge strane brojni autori smatraju kako je generacija Z krenula nešto kasnije.</s><s>Dimock (2019, str. 3) smatra kako se generacije definiraju prema njihovu rasponu, no teško je definirati taj raspon.</s><s>Generacija Z, prema njegovu vjerovanju, seže od 1997. do 2012. godine kada nastavlja nova, nedefinirana generacija.</s><s>Generacija Z raspolaže mladim ljudima koji su posebni iz razloga što se njihov početak podudara s uvođenjem grafičkog interneta za koji se smatra da je definirao ovu generaciju (Geck, 2007).</s>
<s>Tehnologija, odnosno način na koji ljudi komuniciraju i vrše interakciju, jedan je od faktora koji djeluju na karakteristike generacije.</s><s>Baby boomersi su odrastali uz ekspanziju televizije koja je promijenila životni stil i povezanost koja je bila drastična i ključna u različitim područjima.</s><s>Generacija X, s druge strane, odrastala je uz revoluciju računala dok su milenijci pratili razvoj interneta.</s><s>U svom tom progresivnom razvoju, karakterističnom za generaciju Z, sva je ta tehnologija u njihovim životima otpočetka.</s><s>Generacija Z nije odrastala uz navedenu tehnologiju, to jest uz razvoj, nego je njima otpočetka bila dostupna.</s><s>Američki pripadnici generacije Z do i u adolescentskoj dobi koriste mobitel kao primaran način posjeta internetu, korištenju WiFi-ja i ostalih usluga.</s><s>Takva pojačana upotreba može se pripisati izlasku iPhonea 2007. godine, no slučaj 3 Small Heath je okrug u jugoistočnom Birminghamu (Birmingham map, b. d.).</s><s>4 West Midlands je grofovija u zapadnom dijelu srednje Engleske (Hrvatska enciklopedija, b. d. ). pojačane upotrebe ne mora nužno biti karakterističan samo za Ameriku.</s><s>Društvene mreže, stalna povezanost i zabava na zahtjev i komunikacija su inovacije koje su milenijci prihvatili kako su dolazile s godinama.</s><s>Za one koji su rođeni nakon 1996. godine te usluge su prirodno prihvaćene i naučene (Dimock, 2019, str. 5).</s><s>Generacija Z je etnički najrazličitija i tehnološki najsofisticiranija generacija.</s><s>Također, ima specifičan i drukčiji način komuniciranja; neformalna je, individualna i izravna komunikacija te su društvene mreže bitan dio njihovog života.</s><s>Oni su generacija koja sve voli raditi sama.</s><s>U istraživanju koje je proveo Schwabel (2014), generacija Z nastoji biti što poduzetnija, vjerodostojnija, tolerantnija, što manje motivirana novcem nego generacija Y; želi da novac nije glavni motivator.</s><s>Vrlo su realni i imaju realna očekivanja svoga rada, optimističnog pogleda na budućnost.</s><s>Singh i Dangmei (2016) su utvrdili kako generacija Z predstavlja nestrpljive mlade ljude kratkoročnog mišljenja (mišljenje ili odluke su kratkog vijeka, premišljaju se) te im nedostaje ambicioznosti u usporedbi s prethodnim generacijama.</s><s>Također su razvili deficitabilni poremećaj pozornosti (teško i kratkotrajno se usredotočuju) i vrlo su ovisni o tehnolgiji.</s><s>Isto tako su individualci, sami sebi vodilja, zahtjevni i materijalisti.</s><s>Mihelich (2013) opisuje generaciju Z kao generaciju koja pridaje veliku pozornost problemima s okolišem, vrlo su svjesni svih nedostataka, naročito nedostatka vode što nagovještava da imaju razvijen osjećaj odgovornosti prema prirodnim resursima.</s><s>Generacija Z želi biti saslušana bez obzira na svoju mladu dob.</s><s>Žele da se njihov glas čuje (Slavin, 2015).</s><s>Tehnologija je bitan element njihovog identiteta i tehnološki su dobro obrazovani, no imaju slabe problemsko-rješavajuće sposobnosti.</s><s>Nemaju sposobnost sagledati situaciju, staviti ju u kontekst, analizirati i donijeti odluku (Coombs, 2013).</s><s>Također, pokazuju kako nemaju sklonost glasanju i aktivnom sudjelovanju u zajednici kao što su to nekada radile i danas rade starije generacije (Harber, 2011).</s><s>Studenti generacije Z identificiraju se kao vjerni, suosjećajni, pažljivi, otvorenog uma, odgovorni i odlučni, ali svoje kolege, također pripadnike generacije Z, vide drukčije od svoga samoidentificiranja.</s><s>Oni svoje kolege doživljavaju kao natjecateljski orijentirane, spontane, avanturiste i znatiželjne; sa svim karakteristikama koje često ne vide kod samih sebe (Parry i Urwin, 2011).</s>
<s>Prednosti i želje se razlikuju od generacije do generacije.</s><s>Generacija Z preferira transparentnost, samosigurnost, fleksibilnost i osobnu slobodu te su to aspekti koji su nepregovarački jer će njihovo neostvarivanje rezultirati negodovanjem.</s><s>Ignoriranje i zanemarivanje tih aspekata rezultirat će frustracijom među kolegama, smanjenom produktivnosti, niskim moralom i manjkom angažiranosti.</s><s>Očekuju kako će biti informirani, kako će im biti dozvoljeno reagirati i odgovoriti i kako će se njihovi odgovori Čini se kako generacija Z ima više različitih i motivirajućih faktora nego što je slučaj kod starijih generacija.</s><s>Ova generacija će uvesti svoje jedinstvene potrebe na radno mjesto kada će ulaziti u organizaciju.</s><s>Važno je prepoznati njihove potrebe i uvažiti ih kako ne bi došlo do sukoba.</s><s>Ukoliko se pridržavaju i uvažavaju njihove potrebe, uspjeh i rezultati neće izostati jer u pravim uvjetima ova generacija će postići ciljeve.</s><s>Također će zadržati rast organizacije te će nastaviti unaprjeđivati organizaciju (Singh i Dangmei, 2016, str. 4).</s><s>Matrix (2014, str. 119) je iskoristio riječi Raja Mudhara te citirao kako je Netflix, platforma za gledanje filmova i serija, zabava koja postaje „all you can eat buffet“ te ga nazvao Netflic efektom.</s><s>Tako 60% generacije Y i Z gleda TV serije redovito i često koriste TV i prijenosno računalo istovremeno (Matrix, 2014, str. 123).</s><s>Znanstvenici pokazuju kako studenti generacije Y gledaju omiljene serije kako bi osigurali svoje mjesto unutar društvenih grupa i kako bi mogli dijeliti svoje kompetencije s ostalim kolegama (Matrix, 2014, str. 127).</s><s>Netflix također stvara, posebno kod mladih, strah od propuštanja epizoda ili nastavaka te, na neki način, „prisiljava“ gledatelje da ne propuštaju svoju omiljenu seriju.</s><s>Do toga dolazi kada gledatelji ne žele biti isključeni iz razgovora, fan zajednice i slično te gledaju kako bi bili aktivni sudionici u nečemu, u ovom primjeru u toku serije.</s><s>U današnje vrijeme ova pojava je sve češća i sve prisutnija (Matrix, 2014, str. 4 EMPIRIJSKI DIO ISTRAŽIVANJA</s>
<s>Odabir metode vrlo je važan pri provedbi istraživanja.</s><s>Prije sam analize podataka, odbrazložiti ćemo metodološke postupke primijenjene u radu.</s><s>4.1 Metoda</s>
<s>U ovom radu koristili smo kvantitativno istraživanje.</s><s>Kvantitativno istraživanje je sustavno empirijsko istraživanje opažljivih fenomena pomoću statističkih, matematičkih ili računalnih tehnika.</s><s>Razvijanje i upotreba matematičkih modela, teorije i/ili hipoteza povezanih s društvenim fenomenima je cilj kvantitativnog istraživanja.</s><s>Kod kvantitativnih istraživanja središnji proces je mjerenje koje omogućava povezivanje empirijskih opažanja i matematičkih iskaza kvantitativnih odnosa te se oni vrše na Prije objašnjenja metodoloških postupaka, potrebno je obrazložiti neke metode, postupke i definicije koje će se koristiti.</s><s>Za početak, pri analizi podataka, koristili smo deskriptivnu metodu.</s><s>Deskriptivna metoda ili metoda deskripcije može se objasniti kao metoda jednostavnog opisivanja ili iščitavanja činjenica, procesa i predmeta.</s><s>Za deskriptivnu metodu je specifično da nema znanstvenog tumačenja niti objašnjavanja.</s><s>Podatci se samo empirijski potvrđuju, to jest pomoću prikupljenih podataka dolazi se do rješenja.</s><s>Ova metoda često se primjenjuje u znanstvenim istraživanjima.</s><s>Njena vrijednost se dostiže ili ima veću vrijednost kada se uz jednostavno opisivanje povezuju objašnjenja uočenih važnijih obilježja opisivanih činjenica, tvrdnji, procesa, uzročnih veza i slično (Sveučilište u Zadru, b. d. ).</s><s>Metoda istraživanja je postupak pomoću kojeg se nastoji odgovoriti na ciljeve istraživanja (Pavić, b. d.).</s><s>Odlučili smo se za kvantitativno istraživanje iz razloga što će za istraživanje biti primjereno da imamo što veći broj gledatelja.</s><s>Većim brojem gledatelja moći ćemo prikupiti veći broj podataka koji će, na veći broj gledatelja, biti reprezentativniji za pojave koje istražujemo.</s><s>Što više anketa analiziramo, podaci će biti pouzdaniji za određenu pojavu.</s><s>Deskriptivnom metodom ćemo najbolje analizirati podatke te ćemo lakše uspjeti interpretirati podatke uz navođenje određenih popratnih definicija i pojava.</s><s>Kao dio kvantitativnog istraživanja proveli smo internetsku anketu.</s><s>Internetska istraživanja su ona koja se odvijaju putem internetskih servisa: elektronička pošta, World Wide Web, društvene mreže...).</s><s>U psihologiji se primjenjuju tri glavne vrste istraživanja: 1. internetska promatranja, 2. internetska ispitivanja, 3. internetski eksperimenti.</s><s>Internetska ispitivanja provode se preko preglednika ili slanjem elektroničkom poštom (Maliković, 2015, str. 8-13).</s><s>Web anketa je specifična vrsta istraživanja čiji je smisao da se podatci prikupljaju bez prisutnosti anketara.</s><s>Anketa se definira kao niz postupaka kojima se prikupljaju i analiziraju podatci koji se prikupljaju anketiranjem dobrovoljaca kako bi se doznala njihova stajališta, mišljenja, želje pa do nekih informacija koje su korisne za istraživanje (Dumičić i Žmuk, 2009, str. 117).</s><s>U okviru ankete napravljeno je deset jedinica koje se odnose na ispitivanje hipoteza, nešto od toga su pitanja, nešto tvrdnje dok se četiri pitanja vežu na podatke ispitanika kako bi se odredila njihova dob, status, obrazovanje i spol.</s><s>Anketa je, dakle, sadržavala 14 pitanja te je bila aktivna od 17. srpnja 2020. do 19. kolovoza 2020. godine.</s><s>U navedenom razdoblju uspjel smo prikupiti minimalno 100 ispitanika koji su ispunili anketu na željen način.</s><s>Ispunjavanje ankete u prosjeku je trajalo 4 min i 35 sekundi.</s><s>Gledatelji serije su traženi među poznatim ljudima i na društvenim mrežama te je korišten snowball sampling.</s><s>Snowball sampling ili uzorkovanje snježne kugle je način prikupljanja podataka u istraživanjima sociologije i statistike gdje postojeći ispitanici imenuju svoje prijatelje, obitelj, poznanike, odnosno regrutiraju nove ispitanike među poznatim ljudima (Goodman, 1961).</s><s>Anketa je napravljena, puštena u optjecaj te analizirana pomoću platforme 1ka za izradu online anketa.</s><s>Za ispitanike su tražene osobe u dobi 18-30 godina, odnosno mladi gledatelji.</s><s>Kako bi se prikupilo što više ispitanika, odlučili smo podijeliti link ankete na platformama forum.hr i reddit koje dnevno posjeti veliki broj ljudi te na kojima se potencijalno može naći veći broj gledatelja, odnosno ispitanika.</s>
<s>U internetskoj anketi za mjerenje destinacijskog imidža, kao i stupnja identifikacije i želje za posjetom, koristili smo Likertovu ljestvicu koja čini maksimalno pet bodova.</s><s>Likertova ljestvica jedna je od bitnih i često korištenih psihometrijskih alata u obrazovnim i socijalnim istraživanjima.</s><s>Ona je uvedena kako bi mjerila stavove na znanstveno prihvatljiv i potvrđen način.</s><s>Stavovi mogu biti definirani kao željeni način ponašanja, reagiranja u specifičnim uvjetima, vođeni trajnom pojavom ideja ili uvjerenja do objekta, potaknuti socijalnom interakcijom.</s><s>Odgovor može biti u kognitivnom, afektivnom ili psihomotoričkom obliku, ovisno je li potaknut razmišljanjem, odnosno znanjem, osjećajima ili nekom radnjom, akcijom.</s><s>Problem se pojavljuje pri kategoriziranju tih pojava, odgovora, pri čemu pomaže Likertova ljestvica (Joshi, Kale, Chandel i Pal, 2015, str. 396, 397).</s><s>Kao pomoć pri sastavljanju kategorija i područja, za mjerenje mišljenja koristili smo se radom Kim i Richardson (2003).</s><s>Dakle, njihovo istraživanje korišteno je kao ogledni primjer koji će pomoći pri sastavljanju ankete i analizi podataka.</s><s>Također, za analizu destinacijskog imidža ispitali smo afektivne i kognitivne komponente destinacije kod gledatelja.</s><s>U afektivnoj komponenti, točnije ispitivanja afektivnog imidža, gledatelji su definirali svoje osjećaje do destinacije, ocjenama od 1 do 5, gdje jedan predstavlja krajnje netočnu tvrdnju, odnosno pet u potpunosti točnu tvrdnju.</s><s>Iznesene su određene tvrdnje s kojima se gledatelji slažu ili će ih demantiraju, naravno ovisno o ocjeni.</s><s>Pri ocjenjivanju destinacijskog imidža skretali smo pozornost na prikazano u seriji.</s><s>Gledatelji su ocijenjivali kulturne i prirodne atrakcije, karakteristike društva, infrastrukturu, noćni život i zabavu koje će biti skupno ocijenjene kao reprezentativni destinacijski imidž Birminghama.</s><s>Cijeli koncept ocjenjivanja imidža je po uzoru na rad Kim i Richardson (2003) koji su ocijenili imidž Beča pomoću navedenih parametara, kao što smo naveli.</s><s>Tu je zastupljena kognitivna komponenta.</s><s>Postoje razni stavovi, od unutarnjih koji čine svakog pojedinca do vanjskih koji su temeljeni na činjenicama i općeprihvaćeni su.</s><s>U takvom odnosu su i afektivna i kognitivna komponenta.</s><s>Verplanken, Hofstee i Janssen (1998, str. 24) afektivnu komponentu opisuju kao stavove do objekta razmatranja koji nastaju osjećajima i emocijama do istog.</s><s>S druge strane, pojavljuje se kognitivna komponenta koja je zasnovana na vjerovanjima, mišljenjima; odnosno na racionalnim argumentima.</s><s>Kognitivna komponenta, odnosno analiza kognitivnog imidža će biti napravljena, uz analizu afektivnog, onogo temeljenog na emocijama.</s><s>Kognitivni imidž ispitali smo iznošenjem tvrdnji koje su gledatelji ocijenili, obzirom slažu li se ili se ne slažu s tvrdnjom.</s><s>Kod posjeta destinacijama dobro je znati koji motiv je bio ključan ili koji potencijalni turisti smatraju kao presudan.</s><s>U anketi su iznesene tvrdnje koje predstavljaju jedan od motiva: push ili pull.</s><s>Svaki predstavlja kategoriju koja zadovoljava različite potrebe.</s><s>Macionis (2004, str. 90) govori o push i pull faktorima u filmskom turizmu te kako push faktori djeluju tako što njima zadovoljavamo potrebe socijalizacije s obitelji i prijateljima, bijega od svakodnevice kako bi se iskusila mogućnost odmora i kako bi se zadovoljila potreba za sunčanjem.</s><s>Svi push faktori vežu se na unutarnje zadovoljavanje, odnosno zadovoljavanje osobnih potreba.</s><s>S druge strane, pojavljuju se pull faktori koji, pri posjetu određene filmske lokacije, razvijaju razliku između triju koncepata: lokacije, izvedbe i osobnosti te, ovisno o različitosti i izraženosti motivacije, utječu na indukciju ili naglašavanje turističkog ponašanja; naravno uzevši u obzir da među pojedincima postoji veliki spektar motiva.</s><s>Dakle, između ovih triju koncepata će nastati razlika i oni su dominantni pri posjećivanju filmske destinacije.</s><s>Podijeljeni su na: lokacija/mjesto određeno mjesto, okruženje, kvaliteta destinacije; izvedba priče, zapleta u seriji i teme te na osobnost: postava glumaca, poznate osobe i likovi.</s><s>Znajući kako se interni motivi vežu uz push faktore, a lokacija, izvedba i osobnost na pull faktore, napravljena su pitanja za anketu kojom će se pomoću danih tvrdnji saznati koji je faktor i koncept najčešći motiv za posjet filmskoj destinaciji.</s>
<s>Pri ocjenjivanju identifikacije, to jest provjeri, usredotičili smo se na razumijevanje omiljenog/glavnog i pogled na radnju iz njihove perspektive: koliko su se gledatelji uključili u osjećaje likova, koliko jako su se postavili na mjesto likova, koliko su se poistovjetili s razmišljanjima likova i osjećali ih kao svoje, jesu li za vrijeme gledanja zamislili kako bi se oni ponašali i osjećali da su se događaji dogodili njima, jesu li za vrijeme gledanja zamišljali što likovi misle, koliko su se uključili u suosjećanje s likovima.</s><s>Navedene pojave provjerili smo kroz podpitanja navedena u anketi.</s><s>Cohen (2001) je definirao identifikaciju s medijskim likovima koja će pomoći pri našem ocjenjivanju identifikacije, odnosno pri istraživanju.</s><s>Osim što je definirao identifikaciju, Cohen (2001) je ustanovio različite forme identifikacije koje su vezane uz socijalizaciju i samoidentificiranje.</s><s>Cohenovo istraživanje dat će važna saznanja koja će se koristiti kako bi se bolje razumjela identifikacija.</s>
<s>Kim i Richardson (2003) u svom istraživanju koristili su uzorak od devedesetdevet ispitanika.</s><s>Imali su dvije skupine podijeljene na kontrolnu i eksperimentalnu grupu.</s><s>Zaključili su kako postoji mogućnost onih koji se neće odazvati te su morali povećati broj na 109 ispitanika.</s><s>S obzirom kako i u našem istraživanju postojala mogućnost da se neće svi potencijalni ispitanici odazvati na ispunjavanje ankete, odlučeno je iskoristiti tehnologiju koja je danas na raspolaganju i objavljena je anketa na forumskim stranicama kako bi se prikupio što veći broj pravilno ispunjenih anketa.</s><s>Pravilno ispunjenih anketa je trebalo biti minimalno sto kako bi se provela kvantitativna analiza.</s><s>Osim što je preuzet način ispitivanja autora Kim i Richardson (2003), ubačena su dodatna pitanja.</s><s>Kako bi se saznalo imaju li ispitanici – gledatelji omiljen lik, postavljeno je pitanje u kojem su ispitanici odgovarali imaju li ili nemaju omiljen lik te ga imenuju ukoliko ga imaju.</s><s>Također je postavljeno pitanje kojim se provjerava želja za posjetom te ono bitno – znaju li gledatelji stvarno mjesto snimanja, odnosno gdje se snimala većina serije i mjesto fiktivne radnje.</s><s>Odnos fiktivnog i stvarnog mjesta snimanja važan je za istraživanje jer će odgovoriti na hipotezu: „Gledatelji ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući seriju.“ Ovdje se misli na pogrešan identitet koji je definirala Beeton (2005), odnosno da gledatelji stvaraju dojam o jednom mjestu percipirajući drugo.</s><s>4.2 Pretpostavke i ograničenja</s>
<s>Što se tiče istraživanja pretpostavlja se kako će biti dovoljno potencijalnih ispitanika, odnosno gledatelja serije Peaky Blinders.</s><s>Među njima će se naći oni koji su uistinu pratili seriju entuzijastično dok su je neki pratili u manjoj mjeri, posvetili joj manje pozornosti, kao i onih koji su je površno pratili.</s><s>Znanje o samoj seriji bit će rezultat njihovog praćenja serije.</s><s>Smatra se kako će manji broj gledatelja biti upućen u stvarno mjesto snimanja te kako će kod nekih pobuditi želju za njihovim samostalnim istraživanjem serije.</s><s>Pretpostavlja se da će se to pobuditi anketom i da će se stvoriti želja za istraživanjem, želja za znanjem.</s><s>Pretpostavlja se kako će se odgonetnuti jesu li predviđenja točna ili predstavljaju drukčiji ishod.</s>
<s>Također, smatra se kako će postojati identifikacija te da će biti pozitivna, odnosno da će ukupan zbroj biti veći od tri.</s><s>Destinacijski imidž ne mora nužno biti pozitivan jer će gledatelji na različit način percipirati prikazano.</s><s>Pogrešan identitet će, prema našim predviđanjima, biti jako izražen jer malo ljudi je ustvari svjesno stvarnih snimateljskih lokacija ili lokacije gdje se snimala većina serije.</s><s>Većina gledatelja će svoj dojam destinacije imati o Birminghamu.</s>
<s>Potencijalna ograničenja bi mogli biti odgovori ispitanika.</s><s>Ispitanici obično, kada daju intervju, mogu davati besmislene, nepotpune odgovore, također kao i neutemeljene zamisli.</s><s>Takvi odgovori mogu rezultirati nedovoljno prikupljenim informacijama, stoga će pitanja morati biti opširna te će se morati poticati ispitanike da budu što razgovorljiviji.</s><s>To će se možda morati postizati dodatnim pitanjima.</s><s>Također, morat će se dobro razumjeti serija i likovi, isto kao što se moraju razumjeti i definicije istraživanja, odnosno kako identifikacija fukcionira kako bi izvukli maksimalno iz svakog razgovora.</s><s>Naravno, kada se radi istraživanje, mora se uzeti u obzir trenutno stanje na turističkom tržištu, s obzirom da to područje pokrivamo.</s><s>Uz sva događanja vezana uz COVID-19, takozvani koronavirus, može se uzeti u obzir kako će želja za putovanjem biti uistinu manja nego što je to bila neposredno prije pojave virusa.</s><s>To je nešto što se događa, što je aktualno i što izravno utječe na turizam.</s><s>Predodžba sigurnosti je vrlo određujući čimbenik kod odluke turista o posjeti mjesta (Rittichainuwat i Chakraborty, 2009, str. 2).</s><s>4.3 Hipoteze i argumentacija</s>
<s>Kako bi se bolje razumjela utemeljenost hipoteza, ispod svake hipoteze iznesena je argumentacija iz prethodnih poglavlja zašto se smatra da su navedene tvrdnje ostvarive.  Gledatelji se identificiraju s omiljenim likovima u seriji.</s><s>Kada se prati omiljena serija ili bilo kakav oblik popularnog medija (knjiga, film...), identifikacija s likovima je uobičajena i normalna pojava (Cohen, 2001, str. 245).</s><s>Gledatelji imaju sposobnost nesvjesno tražiti određene kvalitete kod nositelja vrijednosti koji bi u ovom slučaju bili glumci, kroz dobivene informacije (Askin i Mauskapf, 2017, str. 2).</s><s>Informacije su zaključci koji nas dovode do saznanja kako postoji povezanost između gledatelja i fiktivnog lika.</s><s>Maccoby i Wilson (1957, str. 80) smatraju kako do procesa identifikacije dolazi kada se shvati da postoji povezanost između gledatelja i fiktivnog lika.</s><s>No, poveznice ne moraju nužno biti velikog stupnja.</s><s>Gledateljima se jednostavno lik može sviđati ili im biti privlačan.</s><s>Identifikacija se najviše događa kod prijema tih kvaliteta, poruka (Cohen, 2001, str. 261).  Destinacijski imidž među hrvatskim gledateljima serije je visok.</s><s>Filmski turizam ima veliki potencijal i može biti od velike koristi za određenu destinaciju koja je percipirana od strane gledatelja/turista u nekom filmu ili seriji.</s><s>Macionis (2004, str. 120, 121) govori kako je mjesto odabrano i prikazano u nekoj formi medijske prezentacije postmodernističko iskustvo mjesta.</s><s>Kada filmski turizam definiraju gledatelji, tada je puno aspekata izraženo.</s><s>Turist je spreman posjetiti mjesto kada u glavi konstruira izabrano mjesto koje je vidio u nekoj formi medijske prezentacije.</s><s>Stoga ovo područje može imati veliki utjecaj na prikazana mjesta te ga destinacije mogu iskoristiti na razne načine.</s>
<s>Pri stvaranju viđenja o destinaciji vizualizacija je ključna.</s><s>Organska slika stvara se izloženošću novinama, televiziji, radiju i drugim, neturistički orijentiranim izvorima (Fakeye i Crompton, 1991, str. 10).</s><s>Hegarty (2011, str. 446) govori o važnosti vizualnoprostornih prikaza, te kako oni mogu biti dramatično različtiti ovisno o načinu na koji su prikazani.</s><s>Imaginaciju, odnosno proces stvaranja imidža, definirali su psiholozi kao specifičan način procesuiranja i spremanja multisenzornih informacija u radnu memoriju (Ecthner i Ritchie, 1991, str. 39).</s><s>Dakle, sve što će se opaziti, raznim osjetilima, bit će spremljeno i memorirano te može koristiti pri stvaranju i formiranju imidža.</s><s>Ono što su gledatelji percipirali u seriji, a odnosi se na samo mjesto, može stvoriti pozitivan destinacijski imidž među gledateljima.</s><s>Isto tako, ako je prostorni prikaz gledateljima privlačan, sam destinacijski imidž može biti pozitivan.  Identifikacija s likovima budi želju za posjetom destinacije.</s><s>Identifikacija je korisna taktika u svrhu uvjerenja jer može nadići prirodnu sklonost da ograniči mišljenja i osjećaje pojedinca na samo jednu perspektivu.</s><s>Također, uvođenjem novih perspektiva može doći do promjene stava (Cohen, 2001, str. 260).</s><s>U promociji, poznate osobe, celebrityji, pozivaju na identifikaciju koja stvara potencijal potrošača da zamisli sebe kako jede, pije ili nosi promoviran proizvod (Basil, 1996, str. 4).</s><s>Fiktivan lik može imati jak utjecaj na gledatelje, stoga je moguće, ako je lik vezan i reprezentativan za destinaciju, stvoriti dobar dojam destinacije kod gledatelja.</s><s>Ukoliko je lik strogo vezan uz destinaciju te ističe povezanost s tom destinacijom, može podsvjesno utjecati na gledatelja da se u njemu stvori želja za posjetom.</s><s>Taktika u svrhu uvjerenja, kako je navedeno.</s>
<s> Gledatelji ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući seriju.</s><s>Peaky Blinders serija gledatelje često asocira na Birmingham gdje je smještena fiktivna radnja serije (Imdb, b. d.).</s><s>Ključne scene serije su snimane u Black Country Living Museum, nedaleko od Birminghama u mjestu Dudley (BBC, 2019).</s><s>Upravo iz tog razloga potencijalno bi moglo doći do pogrešnog identiteta.</s><s>Beeton (2005, str. 155) objašnjava pogrešan identitet kao pojavu u kojoj je priča filma smještena na jednom određenom mjestu, no snimana je na drugoj lokaciji.</s><s>Beeton navodi kako je to posljedica izbjegavanja velikih ulaganja i troškova; takozvana „bježeća produkcija“ gdje je lokacija snimanja odabrana prema što manjim potencijalnim troškovima, a ne kako bi se postigla autentičnost.  Identifikacija s likovima gradi pozitivan imidž destinacije na emocionalnoj i kognitivnoj dimenziji.</s>
<s>Identifikacija zahtijeva da zaboravimo sebe kako bismo postali netko drugi.</s><s>Mora se prihvatiti identitet našeg subjekta identifikacije.</s><s>Osoba s kojom se želimo identificirati nije ograničena na roditelje, no može biti bilo koja osoba ili lik koji se može zamisliti.</s><s>U procesu identifikacije identificiramo sebe obilježjima drugog u nadi da će nas, kada ćemo glumiti drugu osobu, ponijeti izvedba (Cohen, 2001, str. 247).</s><s>Ako se pretpostavi da lik ima veliku empatiju prema tom mjestu te saznanja o tom mjestu, gledatelj na taj način također može razviti pozitivan imidž na emocionalnoj i kognitivnoj dimenziji.</s><s>Emocionalne i kognitivne dimenzije su kognitivna i afektivna komponenta.</s><s>Kim i Richardson (2003, str. 220, 221), čiji je rad korišten kao vodilja, definirali su te komponente te su njima ispitani kognitivni i afektivni imidž kao što će se ispitati i ovdje.</s><s>Kognitivne komponente se vežu uz okolinu, koja se prvo prepozna kognitivno, a zatim se orijentira na emocionalno, to jest afektivno.</s><s>Kognitivno se stoga odnosi na znanja i mišljenja do fizičkih svojstava.</s><s>Afektivna komponenta se, s druge strane, odnosi na osjećaje oko objekta promatranja, emocionalne reakcije do značajki okoliša.</s><s>Ukoliko je lik iz serije vezan uz destinaciju, postoji mogućnost da i gledatelj, ako se identificira, postane vezan uz destinaciju.</s>
<s>Rezultati istraživanja prikazana su kroz pitanja postavljena u anketi.</s><s>Najprije su prikazani podaci o gledateljima, odnosno ispitanicima, pa slijede podaci vezani uz temu istraživanja.</s>
<s>U internetskoj anketi, koju smo proveli pomoću platforme 1ka, sudjelovala su 103 gledatelja, to jest taj broj predstavlja ankete koje su pravilno ispunjene i koje se mogu dalje analizirati.</s><s>Sljedeći graf prikazuje udio ženskih, odnosno muških ispitanika.</s><s>Grafikon 1: Prikaz ispunjenih anketa prema spolu Grafikon jedan prikazuje postotak gledatelja prema spolu.</s><s>Broj gledatelja koji je odgovorio na pitanje spola jest pedeset šest, što je 54% ukupnih ispitanika koji su započeli anketu (103).</s><s>Od 54% gledatelja, koji su dali odgovor na pitanje spola, 61% čine muškarci, dok 39% čine žene.</s><s>46% gledatelja uopće nije došlo do pitanja o spolu ili jednostavno nisu željeli ostaviti taj podatak.</s><s>Možemo vidjeti kako se ovdje pojavljuje problem nepotpunog ispunjavanja ankete, odnosno da velik broj ispitanika nije došao do kraja ankete.</s><s>To će biti vidljivo i kroz analizu ostalih pitanja iz ankete.</s><s>Grafikon dva pruža nam uvid u dob gledatelja.</s><s>Možemo vidjeti koliki broj gledatelja je određene dobi, čiji je raspon moguć samo od osamnaest do trideset godina, jer kako smo rekli tražimo mlade gledatelje pripadnike generacije Z definirane radom, Geck Grafikon 2: Prikaz dobi ispitanika</s>
<s>Iz podataka koje nam pruža Grafikon dva možemo vidjeti koliki broj gledatelja ima određen broj godina.</s><s>Redom ćemo ih interpretirati, od osamnaeste do tridesete godine, koliko ih točno ima određen broj godina: osamnaest godina-troje gledatelja (5%), devetnaest godina-dvoje gledatelja (4%), dvadeset godina-osmero gledatelja (14%), dvadeset jednu godinu-jedanaestero gledatelja (20%), dvadeset dvije godinejedanaestero gledatelja (20%), dvadeset tri godine-šestero gledatelja (11%), dvadeset četiri godine-troje gledatelja (5%), dvadeset pet godina-dvoje gledatelja (4%), dvadeset šest godina-četvero gledatelja (7%), dvadeset sedam godina-četvero gledatelja (7%), dvadeset osam godina-jedan gledatelj (2%), dvadeset devet godina-niti jedan gledatelj (0%) i trideset godina-jedan gledatelj (2%); postotak je prikazan od ukupnog broja gledatelja koju su odgovorili na pitanje, njih je pedeset šest.</s><s>Možemo zaključiti kako je najviše gledatelja dobi između dvadeset i dvadeset dvije godine, što primjerena dob za studente.</s><s>54% ukupnog broja gledatelja, koji su započeli anketu, dalo je odgovor na pitanje dobi.</s>
<s>Tablica jedan prikazati će stupanj završenog ili zaključenog obrazovanja kod gledatelja.</s><s>Gledatelji su mogli birati između tri postavljene opcije, ovisno koji stupanj zaključenog obrazovanja imaju: osnovnoškolsko obrazovanje, srednjoškolsko ili visoko koje uključuje sve oblike visokih škola, fakulteta, doktorata i ostalih oblika.</s><s>Tablica 1: Prikaz zaključenog obrazovanja studenata Odgovori</s>
<s>Iz prikazanih podataka Tablice jedan, možemo vidjeti kako je najviše gledatelja odgovorilo kako ima završeni visoki stupanj obrazovanja, to jest njih dvadeset devet što čini 52% ukupnih odgovora.</s><s>Srednje obrazovanih, odnosno onih koji su završili srednju školu je dvadeset sedam ili 48%.</s><s>Pedeset šest gledatelja (broj važećih jedinica) od njih 103 je odgovorilo na pitanje ili u postotku 54%.</s><s>Standardno odstupanje od prosjeka je Sljedeća tablica ili Tablica dva je pokazatelj statusa ispitanika.</s><s>Ponuđene su četiri kategorije između kojih su ispitanici mogli odgovoriti: student, zaposlen, nezaposlen i srednjoškolac/ka.</s>
<s>Ukupno pedeset šest (broj važećih jedinica) ljudi je odgovorilo na pitanje statusa, što 54% ukupnog broja od 103 ispitanika.</s><s>Najviše ljudi smatra se studentima, odnosno njih trideset sedam ili 66%.</s><s>Broj studenata trebao bi se preklapati s brojem ispitanika koji su zaključili srednjoškolsko obrazovanje.</s><s>Možemo zaključiti kako se studenti smatraju visoko obrazovanim ljudima, iako nisu diplomirali na visokom učilištu.</s><s>Od ostalih podataka zaposlenih je petnaest ili 27%, nezaposlenih troje ili 5% te jedan srednjoškolac/ka koji čini 2%.</s><s>Standardno odstupanje od prosjeka je 0.7. 4.4.2 Analiza rezultata istraživanja</s>
<s> Gledatelji se identificiraju s omiljenim likovima u seriji.</s><s>Dva pitanja u anketi se odnose na provjeru ove hipoteze.</s><s>Prvo pitanje gdje smo željeli provjeriti postoji li omiljen lik kod gledatelja, jer je to uvjet koji mora biti ispunjen kako bi došlo do identifikacije.</s><s>Pitali smo gledatelje imaju li omiljenog lika, te smo ih zamolili da navedu koji je to lik, ukoliko ga imaju, te da odgovore nemam, ukoliko ga nemaju.</s><s>Od 103 ispitanika, njih čak osamdeset jedan ima omiljenog lika, što predstavlja 79%.</s><s>Dvadeset dvoje od ukupno 103 ispitanika nema omiljenog lika ili njih 21%.</s><s>U Tablici tri prikazati ćemo likove koji su najomiljeniji po izboru gledatelja, odnosno najfrekvetnije likove koji se smatraju omiljenima.</s>
<s>Prema prikupljenim odgovorima, najomiljeniji lik u seriji uvjerljivo je Thomas Shelby.</s><s>Na drugom mjestu su Arthut Shelby i Alfie Solomons, na trećem mjestu Polly i John Shelby, na četvrtom Oswald Mosly i Grace Shelby te na petom mjestu Aberama Gold te Fin i Michael Shelby.</s><s>Gledatelji su naveli samo prezentirane likove.</s><s>Ostali likovi nisu navedeni, odnosno ispitani gledatelji samo su ponudili ove likove kao omiljene.</s><s>Ostali mnogobrojni likovi koji su također prikazani u seriji Peaky Blinders, nisu spomenuti.</s><s>Sljedeće pitanje je ono koje će odgonetnuti identificiraju li se gledatelji s omiljenim likovima.</s><s>Razina identifikacije ocjenjivala se ocjenama od jedan do pet prema Likertovoj ljestvici.</s><s>U Tablici četiri prikazani su navedeni podaci.</s><s>Tablica 4: Razina identifikacije među ispitanicima Podpitanje</s>
<s>Prema dobivenim ocjenama možemo detaljno analizirati svaki podpitanja postavljen.</s><s>Podpitanje A) ispitalo je koliko su gledatelji pokušali razumijeti glavnog lika zamišljajući stvari iz njegove perspektive.</s><s>Prosječna ocjena ovog podpitanja iznosi četiri, te možemo reći kako je razina razumijevanja, kod ovog podpitanja, visoka.</s><s>Podpitanje B) ispitalo suosjećanje s omiljenim likom i koliko gledatelje obuzimaju osjećaji njhovog omiljenog lika.</s><s>Prosječna ocjena ovog podpitanja iznosi 3.7.</s><s>Visoka ocjena nam govori kako gledatelji/ispitanici suosjećaju sa svojim omiljenim likom, no to ne možemo reći sa 100%-om sigurnošću.</s><s>Možemo zaključiti kako je razina suosjećanja s omiljenim likom, kod podpitanja B), također vrlo visoka.</s><s>Podpitanje C).</s><s>Ovdje smo željeli ispitati mogu li se, gledatelji/ispitanici, lako postaviti u kožu omiljenog lika.</s><s>Prosječna ocjena je 3.5 što ukazuje na, i dalje, visoku razinu empatije s likom.</s><s>Iako je ovdje nešto slabija razina potencijalne identifikacije, nego kod dva prethodna podpitanja, možemo reći kako ocjena i dalje spada pod visoku.</s><s>Podpitanje D).</s><s>Ovo podpitanje jedno je od najslabije ocijenjenih.</s><s>Prosječna ocjena je 3.1 što ukazuje na nižu razinu potencijalne identifikacije, te je možemo rangirati kao relativnu ocjenu koja ne predstavlja niti potencijalno visoku, niti potencijalnu nisku razinu identifikacije.</s><s>Ovdje smo željeli ispitati koliko su zapravo misli i osjećaje, omiljenog lika, zamišljali kao svoje.</s>
<s>Kod podpitanja E) željeli smo vidjeti jesu li gledatelji, dok su gledali seriju, zamišljali kako bi im bilo da su događaji, koji su se događali njihovom omiljenom liku, događali njima.</s><s>Prosječna ocjena 3.4 ispada iz kategorije visoke, te se gledatelji niti slažu, niti ne slažu s ovom trdnjom.</s>
<s>Podpitanje F) ima prosječnu ocjenu 3.7, te je jedna od bolje ocijenjenih podpitanja.</s><s>Ovdje smo ispitali jesu li gledatelji/ispitanici pokušali zamisliti o čemu njihov omiljeni lik razmišlja, dok su gledali seriju.</s><s>Razina identifikacije je ovdje potencijalno visoka.</s><s>Podpitanje G) je ispitalo razinu suosjećanja s likom kroz situacije kroz koje je prolazio, to jest da su gledatelji/ispitanici suosjećali kroz sve kroz što je prolazio lik.</s><s>Prosječna ocjena je također niža, nego kod većine ostalih podpitanja.</s><s>Ona iznosi 3.2.</s><s>Posljednje podpitanje H) ocijenjeno je najslabije, ocjenom tri.</s><s>S ovim podpitanjem su se ispitanici najmanje složili.</s><s>Također relativna ocjena, niti visoka, niti niska potencijalna razina identifikacije.</s><s>Ukratko ovdje se ispitavalo dijeljenje osjećaja s likom.</s><s>To jest jesu li se gledatelji složili s tvrdnjom da su iskusili puno istih osjećaja koje je njihov omiljeni lik pokazao.</s>
<s>Ukupna identifikacija ocijenjena je ocjenom 3.5, što možemo reći da je visoka ocjena.</s><s>Ocijenjena je kroz osam podpitanja koja smo preuzeli od Kim i Richardson (2003).</s><s>Podpitanja nisu ocijenjena lošim ocjenama, odnosno gledatelji/ispitanici nisu u potpunosti odbacili mogućnost potencijalne identifikacije.</s><s>Možemo reći kako gledatelji ocijenjuju potencijalnu identifikaciju ocjenom 3.5, što se može gledati kao ocjena četiri.</s><s>Identifikacija je različita kod svakog pojedinca, te razina identifikacije ovisi o tome koliko ju je pojedinac spreman prihvatiti.</s><s>Svakako možemo utvrditi da je razina potencijalne identifikacije visoka (empatija, odnosno suosjećanje je na visokoj razini), prema prikupljenim ocjenama.</s><s>Prema ocjeni četiri možemo zaključiti kako se gledatelji slažu s iznesim tvrdnjama te kako identifikacija postoji.</s><s>Hipotezu ne možemo odbaciti.</s><s>Druga hipoteza koju smo postavili na temelju teoretske utemeljenosti:  Destinacijski imidž među hrvatskim gledateljima serije je visok.</s><s>Destinacijski imidž među hrvatskim gledateljima ispitali smo postavivši dva pitanja u kojima su gledatelji ocijenjivali pojedine tvrdnje.</s><s>Ocijenjivali smo, na temelju kognitivne i afektivne komponente, kognitivni i afektivni imidž, kao što su to napravili Kim i Richardson (2003).</s><s>Najprije ćemo analizirati kognitivni imidž destinacije.</s><s>U Tablici pet ćemo prikazati rezultate kognitivnog imidža među gledateljima.</s><s>U tablici su iznijete tvrdnje koje su gledatelji ocijenjivali.</s><s>Tablica 5: Kognitivni imidž Birminghama među gledateljima Tvrdnja</s>
<s>„Higijena i čistoća su prema propisima“ gledatelji su ocijenili prosječnom ocjenom 3 što ukazuje da se niti slažu, niti ne slažu s tvrdnjom je li Birmingham čist.</s><s>Ovdje se najprije misli na čistoću u javnim ustanovama i ostalim prikazanim mjestima.</s><s>„Dobra kvaliteta transporta“ ocijenjena je ocjenom 3.2.</s><s>Transport je nešto bolje ocijenjen od higijene i čistoće, no i dalje ocjena koja ne obećava.</s><s>„Zanimljive povijesne atrakcije“ ocijenjene su najboljom ocjenom među tvrdnjama, ocjenom 3.9.</s><s>Visokom ocjenom povijesnih atrakcija možemo utvrditi kako su ispitanici zadovoljni percipiranim eksterijerom Birminghama.</s><s>„Prikladan smještaj“ ocijenjen je ocjenom 3.6.</s><s>Manja ocjena nego kod prethodne tvrdnje, ali i dalje možemo reći kako je relativno visoka ocjena.</s><s>Gledatelji se slažu kako je smještaj prikladan.</s>
<s>„Nezagađen/neuništen okoliš.“ Ova tvrdnja je najslabije ocijenjena i to ocjenom 2.9.</s><s>Gledatelji se niti slažu, niti ne slažu s ovom tvrdnjom, no možemo vidjeti kako se s ovom podkategorijom najmanje slažu, te ona potencijalno predstavlja najveći problem prema imidžu.</s>
<s>„Osobna sigurnost“ je također jedna od slabije ocijenjenih tvrdnji.</s><s>Gledatelji se većinski niti slažu, niti ne slažu što možemo ukazati na neodlučnost ili nisu sigurni je li osobna sigurnost problem Birminghama prikazanog u seriji.</s><s>Ocjena je 3.2.</s><s>„Dobra noćna zabava.“ Gledatelji se slažu s ovom tvrdnjom, to jest kako je u Birminghamu prikazanom u seriji noćna zabava uistinu dobra.</s><s>Iako ocjena 3.6 naginje ka trojci, možemo svrstati tvrdnju pod onu s kojima se ispitanici slažu.</s><s>„Zanimljivi i druželjubivi mještani.“ S tvrdnjom da su mještani zanimljivi i druželjubivi, gledatelji se uglavnom niti slažu, niti ne slažu.</s><s>Ocjena je blizu visokoj, ali ipak ne možemo reći da se ispitanici slažu s tvrdnjom.</s><s>Ocjena je 3.4.</s><s>„Zanimljive kulturne atrakcije.“ Kao i povijesne atrakcije, kulturne su ocijenjene visokom ocjenom 3.8, odnosno gledatelji se slažu da su kulturne atrakcije u Birmingham zanimljive; Birminghamu prikazanom u seriji.</s><s>„Privlačna lokalna kuhinja.“ Gledatelji se ne mogu odlučiti je li lokalna kuhinja privlačna ili nije.</s><s>No možemo vidjeti kako je ova tvrdnja slabije ocijenjena ocjenom 3.2.</s><s>„Lijepo okruženje/prirodne atrakcije.“ Prirodne atrakcije su visoko ocijenjene.</s><s>Ocjenom 3.5 gledatelji se relativno slažu s tom tvrdnjom, iako ocjena naginje ka trojci.</s><s>Ukupna prosječna ocjena kognitivnog imidža je 3.4.</s><s>S tvrdnjama do kognitivnog imidža gledatelju se niti slažu, niti ne slažu te ocjena predstavlja sredinu između ocjene tri i četiri.</s><s>Prosječnom ocjenom oba imidža utvrditi ćemo je li imidž među gledateljima visok.</s><s>Tablica šest prikazati će afektivni imidž Birminghama.</s><s>Kod afektivnog imidža iznijeli smo pet pozitivnih i pet negativnih tvrdnji, te su gledatelji morali ocijeniti određenu tvrdnju.</s><s>Kod negativnih tvrdnji treba biti pozoran na obrnute vrijednosti; jedan predstavlja najbolju ocjenu, dok predstavlja najlošiju.</s><s>Na kraju oduzeti ćemo zbroj pozitivnih od zbroja negativnih ocjena te ćemo dobiti reprezentativnu ocjenu afektivnog imidža, po uzoru na Kim i Richardson (2003)</s>
<s>Zbroj pozitivnih tvrdnji iznosi 16.4.</s><s>Obzirom kako ocjene pozitivnih variraju od 3.1 do 3.5, možemo reći da gledatelji smatraju da su iznijete pozitivne tvrdnje djelomično točne.</s><s>Zbroj negativnih tvrdnji iznosi 12.1, te ocjene negativnih tvrdnji variraju od 2.3 do 2.6.</s><s>Gledatelji čini se smatraju negativne tvrdnje netočnima, osim tvrdnje da je Birmingham neudoban, što smatraju djelomično točnim.</s><s>Razlika pozitivnih i negativnih tvrdnji iznosi 4.3, što možemo iznijeti kao ocjenu afektivnog imidža, koja je visoka te naginje ka vrlo visokoj.</s><s>Ono što je učinilo prevagu jest neslaganje s negativnim tvrdnjama, te je takvo ocijenjivanje doprinijelo visokoj ocjeni afektivnog imidža.</s><s>Ukupna prosječna ocjena kognitivnog imidža iznosi 3.4, dok ocjena afektivnog, odnosno razlika između pozitivnih i negativnih tvrdnji iznosi 4.3.</s><s>Prosječna ocjena destinacijskog imidža je, izračunajući aritmetičku sredinu ovih dviju ocjena, odnosno prosjek, 3.9.</s><s>Do ovako visoke ocjene destinacijskog imidža došlo je zbog neslaganja gledatelja s negativnim tvdrnjama do Birminghama, odnosno negativnih afektivnih komponenti do Birminghama.</s>
<s>Ocjenu 3.9, možemo gledati kao ocjenu četiri, te je definirati kao visoku ocjenu.</s><s>Stoga možemo zaključiti kako je destinacijski imidž, među gledateljima serije, visok.</s><s>Visoka ocjena, to jest ocjena četiri, predstavlja slaganje gledatelja s iznesim tvrdnjama, odnosno kod afektivnog imidža točnost do istih tvrdnji.</s><s>Također i ovu hipotezu ne možemo odbaciti.</s>
<s>Treća hipoteza koju smo postavili na temelju teoretske utemeljenosti je:  Identifikacija s likovima budi želju za posjetom destinacije.</s><s>Tablica sedam prikazati će analizirane podatke.</s><s>Tablica 7: Identifikacija s likovima s obzirom na želju za posjetom destinacije (T-test) Želite li</s>
<s>Dok sam gledao/la seriju zamišljao/la sam kako bi bilo da su se događaji, koji su se događali mom omiljenom/glavnom liku,</s>
<s>Provedeno je osam t-testova sa željom za posjet destinacije kao nezavisnom varijablom te pokazateljima identifikacije s omiljenim/glavnim likom iz serije kao zavisnim varijablama.</s><s>Prije glavne analize potvrđeno je da su zadovoljeni uvjeti za primjenu ttesta.</s>
<s>Iako su gledatelji koji su iskazali želju za posjetom destinacije dali nešto više procjene razini identifikacije s omiljenim/glavnim likom iz serije u odnosu na one koji nisu iskazali želju za posjetom destinacije, rezultati t-testa ipak ukazuju da nema statistički značajne razlike u identifikaciji s omiljenim/glavnim likom iz serije s obzirom na želju za putovanjem u turističku destinaciju.</s><s>Dobivene razlike su konzistentne, ali ipak nedovoljno izražene da bi razlika bila statistički značajna, odnosno da bi mogli donijeti zaključak o postojanju razlike na populacijskoj razini.</s><s>Da bi se dokazalo eventualno postojanje razlika potrebno je u budućim istraživanjima koja bi se bavila ovom tematikom, ispitati postojanje razlika na većem, reprezentativnom uzorku te možda koristiti neke druge, pouzdanije mjere i metode.</s><s>Kod gledatelja koji imaju želju za posjetom destinacije, potencijalna razina identifikacije, odnosno empatije s likovima, je veća, nego kod onih koji nemaju želju za posjetom.</s><s>Iako postoji povezanost, odnosno konzistentnost među dobivenim razlikama, one su nedovoljne izražene.</s><s>Dakle možemo zaključiti kako identifikacija s likovima ne budi želju za posjetom destinacije.</s><s>Zbog nepovoljnih rezultata hipotezu je potrebno odbaciti.</s><s>Četvrta hipoteza koju smo postavili na temelju teoretske utemeljenosti je:  Gledatelji ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući seriju.</s><s>Beeton (2005) je definirala pojavu pogrešnog identiteta.</s><s>Kako je serija Peaky Blinders snimana svugdje, osim u Birminghamu, što se tiče vanjskih lokacija, pretpostavili smo kako će doći do pogrešnog identiteta.</s>
<s>Kako bi ispitali ovu pretpostavku, postavili smo dva pitanja.</s><s>Prvim pitanjem željeli smo saznati, znaju li gledatelji gdje se odvija fiktivna radnja serije.</s><s>Kao odgovor ponudili smo pet gradova kao izbor: Liverpool, Dudley, London, Birmingham, Machester; te smo ponudili odgovor „ne znam.“</s>
<s>Tablica osam prikazati će odgovore na pitanje gdje se odvija fiktivna radnja serije Tablica 8:Koliko gledatelja zna fiktivno mjesto radnje Odgovor</s>
<s>Sedamdeset tri (broj važećih jedinica) gledatelja od ukupno 103, koji su započeli anketu, odgovorilo je na ovo pitanje ili 71%.</s><s>Šezdeset devet ili 95% odgovorilo je točno na ovo pitanje s odgovorom Birmingham, dok je po jedan gledatelja odgovorio Liverpool i Dudley.</s><s>Dvoje gledatelja ne zna gdje se odvija fiktivna radnja serije.</s><s>Prema analiziranim odgovorima možemo reći kako gledatelji znaju gdje se odvija fiktivna radnja serije.</s><s>Tablica devet prikazati će odgovore na drugo pitanje pri ispitivanju percipiranog mjesta.</s><s>Pitali smo gledatelje znaju li gdje se snimala većina serije Peaky Blinders, te da, ukoliko znaju, navedu koja je to lokacija.</s><s>Standardno odstupanje od prosjeka je 0.5.</s><s>Tablica 9: Informiranost gledatelja oko većinskog mjesta snimanja Odgovor</s>
<s>Dobivenim podacima možemo utvrditi kako velika većina gledatelja ne zna koje je mjesto, većinski, mjesto snimanja serije.</s><s>Sedamdeset dvoje ili 70% gledatelja odgovorilo je na ovo pitanje, te 75% gledatelja ne zna koje je većinsko mjesto snimanja.</s><s>25% gledatelja, koji tvrde da znaju koje je većinsko mjesto snimanja, ponudili su odgovore koji su prikazani u Tablici deset.</s><s>Standardno odstupanje od prosjeka je 0.4.</s><s>Tablica 10: Odgovori na pitanje većinskog mjesta snimanja Odgovori</s>
<s>Točan odgovor je Black Country Living Museum u Dudleyiju, stoga možemo i Dudley i Black Country Living Museum smatrati točnim odgovorom.</s><s>Prema tim kriterijima od 25% gledatelja, koji misle da znaju koje je većinsko mjesto snimanja, zapravo samo njih dvoje Samo dvoje od sedamdeset dvoje ljudi zna koje će mjesto percipirati ili 2.8%, to jest njih više 97% ne zna koje je većinsko mjesto snimanja.</s><s>Možemo zaključiti kako je serija Peaky Blinders, savršen primjer pogrešnog identiteta, te da gledatelji uistinu ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući seriju.</s><s>Zbog povoljnih rezultata hipotezu ne možemo odbaciti.</s>
<s>Posljednja ili peta hipoteza koju smo postavili na temelju teoretske utemeljenosti je:  Identifikacija s likovima gradi pozitivan imidž destinacije na emocionalnoj i kognitivnoj dimenziji.</s>
<s>Analizirali korelaciju identifikacije s likovima i pojedinh kategorija destinacijskog imidža na kognitivnoj i emocionalnoj dimenziji.</s><s>Točnije analizirali smo kognitivni i afektivni imidž.</s>
<s>Tablica 11: Korelacija identifikacije s likovima i pojedinih kategorija destinacijskog imidža na emocionalnoj dimenziji (Korelacija) Ugodno</s>
<s>* Korelacija je statistički značajna na razini 0,05; ** Korelacija je statistički značajna na Između ukupne razine identifikacije s omiljenim likom i ukupne ocjene destinacijskog imidža na emocionalnoj dimenziji, dobivena je korelacija u iznosu r=0,20 (p>0,05) što ukazuje na nepostojanje korelacije između identifikacije s omiljenim likom i destinacijskog imidža na emocionalnoj dimenziji.</s><s>Dodatno, kada se razmotre Pearsonovi koeficijenti korelacije između pojedinih pokazatelja identifikacije gledatelja s likovima iz serije i različitih kategorija destinacijskog imidža na emocionalnoj razini, razvidno je da i, ako postoji statistički značajna korelacija između navedenih varijabli, ona je uglavnom vrlo niska te se ne može govoriti o nekom specifičnom pravilu u korelaciji.</s><s>Primjerice, dobivena je statistički značajna korelacija između emocionalne dimenzije „lijepo“ i nekoliko pokazatelja identifikacije s omiljenim likom: „Dok sam gledao/la seriju zamišljao/la sam kako bi bilo da su se događaji, koji su se događali mom omiljenom/glavnom liku, događali meni“, te za identifikaciju s likom izmjerenu izjavom: „Jako sam suosjećao/la sa svime kroz što je moj omiljeni/glavni lik prolazio“, te izjavom: „Dok sam gledao/la seriju iskusio/la sam puno istih osjećaja koje je moj omiljeni/glavni lik pokazao.“ Zatim smo analizirali korelaciju identifikacije s likovima i afektivnog imidža u Tablici dvanaest.</s>
<s>Tablica 12: Korelacija identifikacije s likovima i pojedinih kategorija destinacijskog imidža na kognitivnoj dimenziji (Korelacija) Higijena i čistoća su</s>
<s>* Korelacija je statistički značajna na razini 0,05; ** Korelacija je statistički značajna na Između ukupne razine identifikacije s omiljenim likom (izračunate kao prosječna dobivena ocjena za sve dimenzije identifikacije) i ukupne ocjene destinacijskog imidža na kognitivnoj razini (izračunate kao prosječna ocjena destinacijskog imidža), dobivena je korelacija u iznosu r=0,173 (p>0,05) što ukazuje na nepostojanje korelacije između identifikacije s omiljenim likom i destinacijskog imidža na kognitivnoj razini.</s><s>Dodatno, u Tablici trinaest Pearsonovim koeficijentima korelacije (r) prikazana je korelacija između pojedinih pokazatelja identifikacije gledatelja s likovima iz serije i različitih kategorija destinacijskog imidža na kognitivnoj razini.</s><s>Pretežito je dobivena niska i statistički neznačajna korelacija između identifikacije s likovima iz serije i pojedinih kategorija destinacijskog imidža.</s><s>Jedino je za privlačnost lokale kuhinje utvrđena statistički značajna, no ipak niska korelacija za tri izjave koje se odnose na identifikaciju s likovima iz serija, a to su: „Dok sam gledao/la seriju misli i osjećaje omiljenog/glavnog sam lako zamišljao/la kao svoje (r=0,27, p<0,05), zatim „Jako sam suosjećao/la sa svime kroz što je moj omiljeni/glavni lik prolazio“ (r=0,32, p<0,05) te „Dok sam gledao/la seriju iskusio/la sam puno istih osjećaja koje je moj omiljeni/glavni Računajući korelacije između identifikacije s likom i kogntivnog te afektivnog imidža, utvrđeno je kako ona nepostojeća.</s><s>Stoga možemo zaključiti kako identifikacija s likom ne gradi pozitivan imidž na kognitivnoj, odnosno emocionalnoj dimenziji.</s><s>Hipotezu je potrebno odbaciti.</s>
<s>Osim što smo analizirali pitanja vezana uz hipoteze, po uzoru na istraživanje Macionis (2004), željeli smo istražiti koji je motiv gledateljima nabitniji te što najviše žele kod pojedinih motiva.</s><s>Tablica jedanaest prikazati će nam važnost motiva.</s><s>Tablica 13: Važnost motiva prema gledateljima Odgovor</s>
<s>Gledatelji su najbolje ocijenili pull motiv vezan na lokaciju ocjenom 3.8.</s><s>Posjet muzeju će ih automatski podsjetiti na seriju i probuditi osjećaje, tako da je pull motiv vezan uz lokaciju najbitniji motiv.</s><s>Ocjenom 3.3, pull motiv vezan na izvedbu je drugi po važnosti gledateljima.</s><s>Ovdje prikaz omiljenih scena stavljaju na drugo mjesto.</s><s>Treći po važnosti je također pull motiv vezan na osobnost.</s><s>Upoznavanje lika su ocijenili s 3.2.</s><s>Najslabije je ocijenjen push motiv, koji predstavlja neispunjen san.</s><s>Ispostavlja se kako gledatelji unutarnjim pokretačima, odnosno potrebama daju najmanju važnost, stoga možemo zaključiti kako su ovdje pull motivi važniji od push motiva za motivaciju za odmor.</s><s>4.5 Diskusija</s>
<s>Prva postavljena hipoteza: : „Gledatelji se identificiraju s omiljenim likovima u seriji.“ Identifikacija , odnosno razina identifikacije ili empatije s likovima je relativno visoka, to jest gledatelji se slažu s podpitanjima.</s><s>Pojedina podpitanja su ocijenjena visokim ocjena, a neka od njih su ocijenjena dobrim ocjena ili, možemo reći, da se gledatelji niti slažu, niti ne slažu.</s><s>Ukupna ocjena potencijalne identifikacije s omiljenim likovima u seriji jest 3.5, to jesto možemo reći da je ocjena četiri.</s><s>Kada bi se kratko osvrnuli na teoriju, Cohen (2001) govori kako je identifikacija s likovima, pri praćenju popularnih kultura, uobičajena i normalna pojava.</s><s>Ovdje smo dokazali kako je razina identifikacije, odnosno suosjećanje ili empatija na visokoj razini.</s><s>Obzirom da je razina identifikacije ocijenjena visokim ocjenama, odnosno da se gledatelji slažu s tvrdnjama, možemo reći kako identifikacija postoji.</s><s>Druga postavljena hipoteza: „Destinacijski imidž među hrvatskim gledateljima serije je Pri ispitivanju destinacijskog imidža prvo smo analizirali kognitivan imidž Birminghama.</s><s>Kognitivan imidž dobio je ukupnu ocjenu 3.4, što možemo reći kako je srednja vrijednost, te je možemo smatrati ocjenom tri.</s><s>Gledatelji se većinski niti slažu, niti ne slažu s iznijetim tvrdnjama oko kognitivnog imidža.</s><s>S druge strane analizirali smo afektivni imidž koji također nije dobio visoke ocjene za pozitivne tvrdnje, no gledatelji su bili vrlo kritični prema negativnim tvrdnjama, odnosno s njima se nisu slagali.</s><s>Ono što je napravilo prevagu kod afektivnog imidža je kritično ocjenjivanje negativnih tvrdnji.</s><s>Razlika između pozitivnih i negativnih tvrdnji dao je ukupnu ocjenu afektivnog imidža 4.3, samo iz razloga što se gledatelji nisu slagali s negativnim tvrdnjama.</s>
<s>Ocjena destinacijskog imidža među gledateljima je visok.</s><s>To smo potvrdili prosječnom ocjenom 3.9, to jest ocjena četiri, (prosjek između kognitivnog i afektivnog imidža) koja se može smatrati visokom ocjenom.</s><s>Iako, gledajući samo kognitivan imidž i pozitivne tvrdnje afektivnog imidža, destinacijski imidž nije ocijenjen visokim ocjenama, no neslaganje s negativnim tvrdnjama doprinijelo je visokoj ocjeni u konačnici.</s><s>Macionis (2004) tvrdi kako mjesto je turist spreman posjetiti mjesto koje konstruira u glavi, a podrazumijeva se da je bilo prikazano u filmu.</s><s>Vizualizacija je vrlo važna kod stvaranja viđenja o destinaciji (Fakeye i Crompotn, 1991).</s><s>Proces stvaranja imidža je način procesuiranja i spremanja multisenzornih informacij (Ecthner i Ritchie, 1991).</s><s>Ukratko sve što gledatelji percipiraju utječe na imidž.</s><s>Ispostavilo se da je uistinu tako, te kako gledatelji opazuju dosta pojava u seriji.</s><s>Ako je vizualni prikaz prostora, čiju važnost navodi Hegarty (2011) visok, odnosno ako gledatelji smatraju vizualno percipirano vide kao visoko kvalitetnu pojavu.</s><s>Kada se to poklopi, ne čudi da je destinacijski imidž visok.</s><s>Treća postavljena hipoteza: „Identifikacija s likovima budi želju za posjetom destinacije.“ Gledatelji koji su iskazali želju za posjetom destinacije dali su nešto više procjene razini identifikacije u odnosu na one koji nisu iskazali želju za posjetom.</s><s>Kod gledatelja koji su iskazali želju za posjetom, potencijalna razina identifikacije je veća nego kod onih koji nisu pokazali želju.</s><s>Rezultati t-testa naposlijetku ukazuju kako nema statističke značajne razlike s obzirom na želju za posjetom destinacije.</s><s>Razlike dobivene jesu konzistentne, no nedovoljno izražene.</s><s>Stoga ne možemo reći kako identifikacija s likovima budi želju za posjetom.</s><s>Možemo zaključiti kako identifikacija s likovima ne ostvaruje, odnosno ne pobuđuje želju za posjetom destinacije.</s>
<s>Identifikacija, kao što smo spomenuli, može biti korisna taktika u svrhu uvjerenja.</s><s>Cohen (2001) je ustvrdio da je identifikacija moguća, ako izostavimo svoje karakteristike i prihvatimo karakteristike objekta identificiranja.</s><s>Basil (1996) je s druge strane naveo kako poznate osobe mogu navesti gledatelje da koriste određen proizvod, ako ga oni i sami koriste.</s><s>Ako zamislimo destinaciju kao proizvod, moguća je pojava želje za posjetom.</s><s>U ovom istraživanju ustvrdili smo kako identifikacija s likovima ne pobuđuje dovoljnu jaku želju za posjetom, iako je ona u teoriji moguća.</s><s>Četvrta postavljena hipoteza: „Gledatelji ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući Gledatelji su u vrlo malenom broju tvrdili da znaju mjesto većinskog snimanja serije, te od toga dijela koji su tvrdili da znaju koje je većinsko mjesto snimanja, samo njih dvoje od 25 znalo je točan odgovor.</s><s>Prema analiziranim podacima sa sigurnošću možemo reći da gledatelji ne znaju koje mjesto percipiraju gledajući seriju, te je ovdje pogrešan identitet mjesta prikazanog vrlo prisutan.</s><s>Beeton (2005) definirala je pogrešan identitet.</s><s>On se događa kada je mjesto radnje, fiktivno mjesto, smješteno na određenom mjestu, no snimano na potpuno drugom mjestu.</s><s>Kako se seriji Peaky Blinders Birmingham nameće kao mjesto radnje, a Dudley kao većinsko mjesto snimanja s Black County Living Museum, prepostavili smo da će doći do pogrešnog identiteta.</s><s>Ispostavilo se kako samo dvoje gledatelja zna za većinsko mjesto snimanja, zaključili kako kod serije Peaky Blinders dolazi do pogrešnog identiteta.</s><s>Peta postavljena hipoteza: „Identifikacija s likovima gradi pozitivan imidž destinacije na emocionalnoj i kognitivnoj dimenziji.“</s>
<s>Provedenom analizom došlo je do saznanja da nema korelacije između identifikacije s omiljenim likom i destinacijskog imidža na emocionalnoj dimenziji.</s><s>Ukoliko i postoji statistički značajna korelacija između varijabli, ona je niska, stoga ne možemo govoriti o specifičnom pravilu.</s><s>Dakle između određenih izjava postoji značajnija korelacija, no kod većine ona nije izražena.</s>
<s>Također kao i kod emocinalne dimenzije, odnosno afektivnog imidža, između identifikacije s omiljenim likom i kognitivne dimenzije utvrđeno je nepostojanje korelacije.</s><s>Dobivena je pretežito niska i statistički neznačajna korelacija između pojedinih kategorija.</s>
<s>Možemo zaključiti, analizom ovih dvaju imidža i povezanosti s identifikacijom, kako je potvrđeno da identifikacija s likova ne gradi pozitivan imidž destinacije, među gledateljima, na emocionalnoj i kognitivnoj dimenziji.</s><s>Ukoliko lik, s kojim se gledatelj identificira, ima privrženost do destinacije, tu privrženost će i gledatelj prisvojiti identifikacijom prihvaćajući njegove karakteristike (Cohen, 2001). na taj način se može stvoriti pozitivan destinacijski imidž.</s><s>Kognitivan i afektivan imidž će se razviti obzirom kako gledatelj prepozna okolinu, odnosno kakve osjećaje razvije do nje (Kim i Richardson, 2003).</s><s>Iako identifikacija dokazano ne gradi pozitivan imidž na dvije dimenzije, teoretski i dalje postoji mogućnost da do toga dođe, ili u budućnosti ili u drugoj seriji.</s>
<s>Identifikacija, u našem istraživanju, nije doprijenila želji za posjetom niti gradi pozitivan imidž na objema dimenzijama.</s><s>Kim i Richardson (2003) također u svome radu nisu uspjeli povezati identifikaciju, odnosno uključenost, s likovima i kognitivne i afektivne komponente.</s><s>Kim i Richardson (2003) ističu kako su otkrića suprotna očekivanjima, naročito ona upućena empatiji, odnosno u našem radu upućena identifikaciji.</s><s>Kim i Richardson (2003, str. 221, 222) da razina suosjećanja, empatije, s likom može utjecati na percepciju koju gledatelji imaju do prikazanog filma.</s><s>Također u našem istraživanju smo predpostavili isto, to jest kako identifikacija može utjecati na želju za posjetom i izgraditi pozitivan imidž o mjestu.</s><s>Ova dva istraživanja dokazala su da identifikacija ne utječe na odabrane faktore.</s><s>Bitno je naglasiti mogućnost identifikacije koja može utjecati na navedene faktore, no dokazano je kako ne utječe.</s><s>Pri provedbi daljnjeg istraživanja potrebno je napraviti istraživanje na puno većem uzorku kako bi se dobili točniji i vjerodostojniji podaci.</s><s>Uzorak na 100 ljudi može potvrditi neke tvrdnje, no da bi se napravila detaljnija analiza potrebno je prikupiti veći broj podataka.</s><s>Također bilo bi dobro napraviti raspodjelu među gledateljima serije i fanovima serije te istražiti povezanosti i razlike među njima.</s><s>Analiza podataka od nekih ljudi koji su zaluđeni serijom, do onih koju ju smatraju zanimljivom i interesantnom, donijelo bi puno novih otkrića te bi se mogao provjeriti destinacijski imidž među takvim gledateljima.</s><s>Također mješavina kvalitativne i kvantitativne metode istraživanja, na ovom području, bila bi logična i korisna jer bi se podaci većine mogli usporediti s podacima pojedinaca kod kojih bi se ti podaci detaljnije analizirali i donijeli bi više informacija o nekim pojavama.</s>
<s>Također ovakav tip istraživanja bilo bi dobro primijeniti na još sličnih serija koje imaju pogrešan identitet, te analiza više takvih mjesta bila bi korisna za istraživanje destinacijskog imidža kod filmskih lokacija.</s><s>Film ili serija mogu biti korisna sredstva i stoga ih treba istraživati jer svako novo otkriće je korisno za znanost.</s><s>Kod budućih istraživanja bilo bi korisno istraživanje provesti kroz duži period, pogotovo ako je serija u pitanju koja može izbacivati nove nastavke godinama.</s><s>Istraživanje Kim i Richardson (2003) dobar je primjer za istraživanja na području filmskog turizma, te upotreba i primjena njihovih metoda može biti korisna.</s><s>No svakako bi naglasili kako je ključno uključiti još neke srodne radove, pri istraživanju, kako bi se dobila veća teorijska pokrivenost i kako bi se ispitala područja koja nisu dovoljno istražena, a to se može dobiti uvidom u prijašnja istraživanja.</s><s>5 ZAKLJUČAK</s>
<s>Filmski turizam područje je velikog potencijala na turističkom tržištu.</s><s>Donosi brojne prednosti za destinaciju, te destinacija domaćin to mora znati iskoristiti.</s><s>Gledatelji često, praćenjem serije ili filma, mogu stvoriti simpatije prema destinaciji koja je prikazana.</s><s>Vizualizacija i vizualni sadržaj vrlo su korisni i kao promocijski materijal.</s><s>Mogu privući pozornost gledatelja, koji ako su stvorili simpatije prema mjestu, mogu imati visoko mišljenje kao i očekivanja od tog mjesta.</s><s>Važno je da destinacije prepoznaju filmski turizam kao potencijalni proizvod koji mogu uklopiti u svoj dio ponude.</s><s>Potencijal filmskog turizma treba maksimalno iskoristiti, kada naravno postoji mogućnost za tako nešto.</s><s>Film se naročito počeo razvijati u novije doba, te još nije dostigao svoj vrhunac i pitanje je gdje je vrhunac ovog područja.</s><s>Destinacijski imidž kod turista vrlo je važan.</s><s>On predstavlja mišljenje do destinacije i svojevrsni je povratni odgovor destinaciji kako turisti vide njihovu destinaciju.</s><s>Kada je destinacijski imidž destinacije među turistima dobar, tada će se najvjerojatnije turisti odlučiti za odmor upravo u toj destinaciji.</s><s>Kako bi se destinacija razvijala i imala što bolje mjesto na turističkom tržištu, mora držati do svog imidža među turistima jer su oni odlučni faktor koji radi razliku.</s><s>Filmovi mogu pozitivno utjecati na destinacijski imidž, ako ga gledatelji prepoznaju kao takvog.</s>
<s>Identifikacija može utjecati kao faktor koji pogoduje pozitivnom destinacijskom imidžu, ali i ne mora.</s><s>Puno je faktora koji ovise o tome ishodu, no nije isključena mogućnost da imidž bude pozitivan.</s><s>Kada prihvaćamo pozitivna stajališta identifikacijom do nekog objekta, onda će i naš stav prema objektu biti pozitivan.</s><s>Naše istraživanje je prošlo uspješno, iako se neka otkrića ne slažu s postavljenim hipotezama.</s><s>Do nekih otkrića smo došli te zbog toga smatramo kako smo uspjeli u svom naumu.</s><s>Postavljene ciljeve smo uspješno dosegli jer smo uspjeli analizirati:  Destinacijski imidž Birminghama među hrvatskim gledateljima.  Identifikaciju s medijskim likovima među gledateljima.  Želju posjeta među gledateljima.</s>
<s> Povezanost destinacijskog imidža s identifikacijom.  Povezanost identifikacije sa željom posjeta  Povezanost destinacijskog imidža Birminghama i Dudleyja Je li svrha rada uspješna, odnosno dosežena, ne možemo reći još ovako rano jer prvo je potrebno predstaviti rad destinacijama koje će ocijeniti te analizirati mogu li im ova saznanja pomoći u privlačenju potencijalnih gledatelja.</s><s>Birmingham je svakako profitirao serijom Peaky Blinders te i druge destinacije mogu pokušati iskoristiti svoj potencijal kroz filmski turizam.</s><s>Svaka destinacija, koja je snimačka lokacija, trebala bi pokušati privući potencijalne turiste, koji leže u gledateljima nekih filmova ili serija.</s><s>Isplati se ulagati u filmski turizam i poticati razvoj filmskog turizma jer na primjeru Birminghama, koji nije izvorno snimačka lokacija serije, možemo vidjeti uspješnost ovog oblika turizma.</s><s>Istraživanje provedeno u rad Kim i Richardson (2003) utvrđeno je da empatija usmjerena ka likovima ne utječe na percepciju destinacije.</s><s>Također u našem istraživanju smo dokazali kako identifikacija ne utječe na želju za posjetom destinacije i ne gradi pozitivan imidž destinacije.</s><s>Teoretska mogućnost, kako identifikacija može utjecati na navedene faktore, je dokazano nepostojeća provedenim istraživanjima.</s><s>Ukoliko će se raditi buduća istraživanja, na temu identifikacije i njenog utjecaja na imidž ili druge faktore, potrebno je promijeniti pristup te se orijentirati, na uzorak među ljudima, koji se smatraju fanovima određene serije.</s><s>Utječe li identifikacija na imidž destinacije, ili na nešto treće, prvenstveno je potrebno, prema našem prijedlogu, provjeriti na uzorku kod fanova serije kako bi se definitivno dokazalo utječe li identifikacija na percepciju destinacije među gledateljima.</s>
<s>Moje ime je Luka Stanić, student sam treće godine Fakulteta za turizam, Sveučilišta u Mariboru i provodim istraživanje za diplomski rad o destinacijskom imidžu dvaju engleskih gradova, uzrokovan serijom Peaky Blinders, pod mentorstvom dr. Maje Turnšek i sumentorstvom dr. Andreje Trdine.</s><s>Prikupljeni podaci biti će korišteni isključivo u istraživačke svrhe i neće imati posljedice za sudionike, ispitanike istraživanja.</s><s>Istraživanje je anonimno što znači da će biti zabilježeni samo vaši odgovori, te prikupljeni podaci će biti zaštićeni u skladu s uredbom GDPR, o zaštiti podataka.</s>
<s>Za ispunjavanje ankete tražimo mlade gledatelje.</s><s>Ukoliko ste gledatelj serije, ili ste seriju pogledali prethodno, i imate 18 do 30 godina, molimo vas za sudjelovanje u anketiranju.</s><s>Ukoliko ste stariji ili niste gledatelj serije, molimo vas da proslijedite anketu onome tko ispunjava uvjete, ukoliko poznajete opisanu osobu.</s><s>1. Imate li omiljenog lika u seriji Peaky Blinders?</s><s>Ukoliko imate napišite ime lika, ako nemate pritisnite "NEMAM."</s>
<s>2. Označite broj do tvrdnje koju smatrate prikladnom.</s><s>Ocijenjujete razinu identifikacije s omiljenim likom (ako nemate omiljenog lika ocijenite glavnog lika).</s><s>Ocjene: 1nimalo, 2-vrlo malo, 3-niti malo, niti puno, 4-jako ili 5- gotovo u potpunosti.</s><s>Ocijenjuje se u skalama, odnosno u Likertovoj ljestvici od 1 do 5.  Pokušao/la sam razumijeti omiljenog/glavnog lika u seriji tako što sam zamišljao/la kako stvari/situacije izgledaju iz njegove perspektive.  Suosjećao/la sam s omiljenim/glavnim likom u seriji i obuzeli su me njegovi/zini osjećaji.</s>
<s> Dok sam gledao/la seriju zamišljao/la sam kako bi bilo da su se događaji, koji su se događali mom omiljenom/glavnom liku, događali meni.  Dok sam gledao/la seriju pokušao/la sam zamisliti o čemu moj omiljeni/glavni lik razmišlja.</s>
<s> Jako sam suosjećao/la sa svime kroz što je moj omiljeni/glavni lik prolazio.  Dok sam gledao/la seriju iskusio/la sam puno istih osjećaja koje je moj omiljeni/glavni lik pokazao.</s>
<s>4. Znate li možda gdje se snimala većina serije Peaky Blinders?</s><s>5. Jeste li posjetili Birmingham, ili jednu od snimačkih lokacija, nakon što ste pogledali seriju?</s>
<s>6. Ukoliko ste posjetili prikazane destinacije, nakon što ste pogledali seriju, možete li ocijeniti kako ste bili zadovoljni posjetom?</s><s>Ako niste posjetili zanemarite pitanje.</s><s>Ocijenjuje se u skalama, odnosno u Likertovoj ljestvici od 1 do 5; 1-vrlo nezadovoljan, 5-vrlo zadovoljan.</s>
<s>7. Želite li posjetiti glavno mjesto snimanja serije?</s><s>8. Ocijenite važnost pojedinih motiva za posjet destinaciji.</s><s>Ocjene od 1-5, 1-nevažno, 5-vrlo važno.</s>
<s> Oživljavanje omiljenih scena iz serije u realnost.  Posjet muzeju gdje se snimala većina serije.</s><s>9. Kroz sljedeće kategorije ocijenjuje se destinacijski imidž.</s><s>Zaokružite broj za koji smatrate da najbolje opisuje vaše mišljenje do određene tvrdnje.</s><s>1-ne slažem se, 2gotovo da se ne slažem, 3-niti se slažem, niti ne slažem, 4-slažem se, 5-u potpunosti se slažem.</s>
<s>10.</s><s>Ocijenite Birmingham, po viđenom, kao destinaciju kroz određene parametre.</s><s>Ocjene se kreću od 1 do 5, 1-krajnje netočno, 5-u potpunosti točno.  Nezadovoljavajuće</s>
<s>Za kraj, zanima nas nekoliko općenitih informacija.  Stupanj vašeg zaključenog obrazovanja?</s><s>A)osnovnoškolsko obrazovanje, B)srednjoškolsko obrazovanje, C)visoko obrazovanje  Status: A)student, B)stalno zaposlen, C)nezaposlen, D)srednjoškolac/ka Zahvaljujemo vam se za sudjelovanje!</s>