vinski turizam;vino;turist;vinski turist;grad Samobor;vinski turizem;vino;turist;vinski turist;mesto Samobor;info:eu-repo/classification/udc/338.48:634.8(497.521Samobor)(043.2)

<s>pomoči mentorice oz. somentorice; izjavljam, da sem pridobil vsa potrebna soglasja za uporabo podatkov in avtorskih del v zaključnem delu in jih v zaključnem delu jasno in ustrezno označil; na Univerzo v Mariboru neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam pravico shranitve avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico ponuditi zaključno delo javnosti na svetovnem spletu preko DKUM; sem seznanjen, da bodo dela deponirana/objavljena v DKUM dostopna široki javnosti pod pogoji licence Creative Commons BY-NC-ND, kar vključuje tudi avtomatizirano indeksiranje preko spleta in obdelavo besedil za potrebe tekstovnega in podatkovnega rudarjenja in ekstrakcije znanja iz vsebin; uporabnikom se dovoli reproduciranje brez predelave avtorskega dela, distribuiranje, dajanje v najem in priobčitev javnosti samega izvirnega avtorskega dela, in sicer pod pogojem, da navedejo avtorja in da ne gre za komercialno uporabo;</s>
<s>Najiskrenije se zahvaljujem mentorici doc. dr. Saši Poljak Istenič na svoj pomoći i smjernicama prilikom pisanja ovog diplomskog rada.</s><s>Isto tako, puno zahvala asistentici dr. Viti Petek, koja je zajedničkim snagama s mentoricom sudjelovala u pregledavanju i smjernicama kako bi ovaj rad bio što kvalitetniji.</s><s>Hvala Fakulteti za turizem i mojim prijateljima i obitelji na podršci.</s><s>Iskreno vam svima zahvaljujem.</s>
<s>U sklopu ovog diplomskog rada proveli smo istraživanje i napravili analizu trenutne situacije i napretka vinskog turizma u gradu Samoboru u Hrvatskoj.</s><s>Prvo smo se upoznali sa samim gradom te ključnim pojmovima ovog istraživanja i rada, a nakon toga i s trenutnom situacijom vinskog turizma.</s><s>Nakon toga smo napravili istraživanje na temelju intervjua s poljoprivrednicima, turističkom zajednicom i samom gradskom upravom grada Samobora.</s><s>Kroz istraživanje došli smo do zaključka kako vinski turizam u gradu Samoboru ne samo da nije dovoljno razvijen nego je i nedostatno razvijen.</s><s>Postoji mnogo prostora za napredak, a sami poljoprivrednici spremni su na suradnju s turističkom zajednicom i Gradom te čekaju na trenutak kada će napokon moći prikazivati i pokazivati turistima procese proizvodnje te same autonomne vinske proizvode.</s><s>U razgovoru s gradskom upravom došli smo do zaključka kako se u skoroj budućnosti očekuje veća potražnja za vinskim proizvodima, dok se sadašnja potražnja i interes odnose na samo deset posto turista koji dolaze.</s><s>Grad želi pokrenuti razvoj vinskog turizma u skladu sa zakonskim okvirima i cilj im je pružati kvalitetan doživljaj i vinski proizvod svakom turistu.</s><s>Ključne riječi: vinski turizam, vino, turist, vinski turist, grad Samobor UDK: 338.48:634.8(497.521Samobor)</s>
<s>Glavni cilji diplomskega dela so bili zbrati čim več podatkov o vinskem turizmu v mestu Samobor, analizirati podatke, opraviti intervjuje in na podlagi rezultatov oblikovati predloge za izboljšanje vinskega turizma v mestu Samobor.</s><s>Pred začetkom dela smo sestavili uvod, ki je vključeval opredelitev in opis problema diplomskega dela, njegove namene in cilje, predpostavke in omejitve pri pisanju ter predvidene metode pisanja diplomskega dela.</s><s>V prispevku smo analizirali in raziskali trenutno stanje in napredek vinskega turizma v mestu Samobor na Hrvaškem.</s><s>Prispevek vključuje opredelitve najpomembnejših pojmov ter metodologijo pisanja in raziskovanja.</s><s>Raziskali in seznanili smo se z glavnimi pojmi, kot so vinski turizem, vinski turist in vino.</s><s>Poglavje o vinskem turizmu je bilo nujno za seznanitev z glavnimi pojmi vino, vinski turizem ter z njegovimi pozitivnimi in negativnimi stranmi.</s><s>Podali smo definicijo vina in predstavili sorte in vrste ter najbolj znana vina sveta.</s><s>Nato smo predstavili, katera hrvaška vina so najbolj zastopana in iz katerih delov Hrvaške prihajajo, posebej pa še samoborska vina in navade.</s><s>Najbolj znano samoborsko vino je desertno vino samoborski bermet, samoborska avtohtona vina pa so graševina, sauvignon, muškat, renski rizling, chardonnay, rosé in različne penine.</s><s>Samoborčani največkrat uživajo vinske izdelke ob praznikih in svečanih dogodkih, v nekaterih gospodinjstvih pa ob vsakem obroku, a najmanj rdečih vin.</s><s>Hrvaška vinska regija je razdeljena na štiri regije: Slavonija in Podonavje, Dalmacija, Istra in Kvarner ter Bregovita Hrvaška.</s><s>Predstavili smo tudi mesto Samobor in ključna dejstva vinskega turizma v mestu, nato pa trenutno stanje vinskega turizma ter pozitivne in negativne stvari.</s><s>Opisali smo vse najpomembnejše manifestacije in dogodke v mestu, samoborske specialitete in vina.</s><s>Nekateri izmed vinskih dogodkov v Samoboru so vincekovo, ki ga praznujejo vsi vinarji, saj se blagoslovi trta za veselo vinsko sezono, dan mesta Samobor, kjer vinarji predstavijo svoje vinske izdelke, martinje, ko se mlado vino krsti, razna druženja ter dogodki z degustacijami vin.</s><s>Poleg vseh omenjenih dogodkov potekajo še različna izobraževanja in delavnice za krajane in vinarje.</s><s>Predstavili smo vinsko cesto mesta Samobor, ki je dolga šestdeset kilometrov, ob njej pa sta še dve vinski cesti z gostinsko in vinsko ponudbo samoborskih vinarjev.</s><s>Kar zadeva promocijo vinarjev iz mesta Samobor, je edini način njihove skupne promocije na spletni strani samoborske vinske ceste, kjer objavljajo novice, ponudbo in dogodke, nekateri samoborski vinarji pa se oglašujejo prek lastne spletne strani ali prek drugih platform in družbenih omrežij na internetu.</s><s>Sledil je raziskovalni del, kjer smo kot raziskovalno metodo uporabili polstandardizirano obliko intervjuja in uspešno izvedli štirinajst intervjujev.</s><s>Prvih trinajst intervjujev je bilo z vinarji, torej pridelovalci vinarskih izdelkov, zadnji intervju pa je bil opravljen z zaposlenimi v mestni upravi in turistični skupnosti mesta Samobor.</s><s>Pri analizi intervjujev smo si pomagali z metodo kodiranja in po analizi intervjujev prišli do ugotovitve, da je vinski turizem v mestu Samobor premalo razvit.</s><s>Prostora za izboljšave je veliko, kmetje sami pa so pripravljeni sodelovati s turistično skupnostjo in mestom ter čakajo, da končno razstavijo in turistom pokažejo postopke pridelave in same avtonomne vinske izdelke.</s><s>Paleta izdelkov in storitev, ki jih ponujamo turistom, je raznolika.</s><s>Vsak izmed intervjuvancev ponuja degustacijo kakovostnih domačih samoborskih vin, nekateri pa nudijo namestitev in lokalne tople in hladne jedi.</s><s>V pogovoru z mestno upravo smo prišli do zaključka, da lahko v bližnji prihodnosti pričakujemo večje povpraševanje po vinskih izdelkih, a da je zdaj povpraševanje in zanimanje le pri desetih odstotkih turistov.</s><s>V mestu želijo zagnati razvoj vinskega turizma v skladu z zakonskimi okviri, njihov cilj pa je zagotoviti kakovostno doživetje in vinski produkt vsakemu turistu.</s><s>Menimo, da se bo vinski turizem v mestu Samobor začel razvijati v naslednjih letih, vendar je treba delati na komunikaciji in združevanju vinarjev ter na ta način uskladiti mnenja in iniciirati spremembe.</s><s>Vlagati je treba tudi v marketing in vsakemu turistu prikazati jasno in razumljivo podobo vinskega turizma v mestu Samobor in znamenitosti, ki jih mesto ponuja.</s><s>Potrebno je oglaševanje na internetu, spodbujanje razvoja in izobraževanje vinarjev.</s><s>Prav tako je treba na pravi način spremljati trg in turiste same ter se na ta način prilagajati željam in potrebam turistov ter v vsakem turistu ustvariti željo po ponovnem prihodu.</s><s>Z analizo trenutnega stanja v mestu Samobor in opravljenimi intervjuji smo prišli do zaključka, da vsi anketiranci, vključno z mestno upravo in turistično skupnostjo, menijo, da le majhno število turistov, približno 10 %, prihaja v Samobor izključno zaradi vinski turizem.</s><s>Po drugi strani pa menijo, da gre za novo, priljubljeno zvrst turizma, ki zahteva dodatne napore in da je treba narediti nekaj na področju promocije in dogodkov, povezanih s to vrsto turizma.</s><s>Predlogi, ki jih lahko podamo za mestno upravo in turistično skupnost, so: izboljšati izobraževanje vinarjev s seminarji, konferencami, praksami, izmenjavo vinarjev z vinarji iz tujine in z drugih destinacij, ki pridelujejo enake ali podobne sorte, ter vzpostaviti strokovni nadzor, torej zbrati ekipo ljudi, ki se bo ukvarjala s tržnimi raziskavami, zbiranjem in analiziranjem podatkov in ki bo dala prave smernice mestu in turistični skupnosti, da bosta lahko skupaj naredila naslednje korake in zagovarjala svoje kmete in njihove izdelke na poti k izboljšanju.</s><s>Priporočamo polletno preverjanje osebnih potreb glede uživanja različnih vrst vin po starostnih skupinah v mestu in občini ter vrstah turistov.</s><s>Menimo, da je treba raziskati starostne skupine vinskih turistov, saj so te različne, želja po spoznavanju vinskega turizma in okušanju vinskih izdelkov pa je v vsaki starosti drugačna.</s><s>Tako lahko poudarimo, da mlajše generacije vinskih turistov obiskujejo destinacije, ker jim je to zanimivo in se želijo zabavati in doživeti nekaj novega, medtem ko starejše skupine turistov obiskujejo vinske destinacije zaradi užitka in spoznavanja proizvodnih procesov in tradicije.</s><s>Na podlagi pridobljenih podatkov priporočamo, da vinarji analizirajo in prilagodijo pridelavo vinarskih proizvodov povpraševanju ter si v skladu s tem zastavijo cilje in določijo, koliko litrov je treba pridelati, da zadostijo povpraševanju.</s><s>Ustvariti morajo sistem certificiranja kakovosti vina in vinarskih proizvodov na način, da bi zbirali podatke o vseh kmetih in vsako leto organizirali javni natečaj, na katerega bi se lahko prijavili vsi kmetje in kjer bi svoje pridelke predstavili in prejeli diplomo. za kakovost in uspeh izdelkov.</s><s>Poleg tega je sodelovanje s Hrvaškim centrom za kmetijstvo, prehrano in podeželje namenjeno standardizaciji kakovosti vinskih proizvodov in določitvi enotnega kriterija za ocenjevanje in pridobivanje čim večjega števila točk za kakovost in odličnost pridelanega vina.</s><s>Posodobitev in naložbe v potrebno mehanizacijo,</s>
<s>pridelave kakovostnejšega vina, hitrejše in cenejše pridelave.</s><s>Treba je pogosteje organizirati sejme, prireditve in manifestacije v mestu ter večkrat letno organizirati dneve odprtih vrat pridelovalcev vina, da jih turisti ob teh dneh obiščejo, se razgledajo in izvedo vse o sami pridelavi izdelkov in drugih zanimivostih ter na koncu izdelke tudi okusijo.</s><s>Združenje vseh kmetov naj zbira mnenja, izkušnje in ideje za izboljšanje in razvoj vinskega turizma ter zagotavlja finančno in drugo podporo vinarjem, tudi z oblikovanjem blagovne znamke samoborskih vinskih proizvodov, ki bi se umeščala na domače in tuje trge.</s><s>Izdelati je treba spletno stran, kjer bi se lahko kmetje prijavili in predstavili sebe, svoje posesti, izdelke in storitve ter kjer bi vsi prebivalci in turisti lahko zapisali ocene, izkušnje in komentarje.</s><s>Prek te strani ali družbenih omrežij bi objavljali oglase, ki bi privabljali turiste iz vse države in sveta.</s><s>Promocija vinskega turizma, mesta Samobor, vseh kmetov in samoborskih vinskih pridelkov, storitev in vinskega bogastva bi morala potekati tudi s pomočjo plakatov, oglasov, tako fizičnih kot digitalnih, preko različnih sejmov in dogodkov za trženje vinskih proizvodov na različne trge.</s><s>Mesto Samobor je mesto, ki ima prevelik potencial, da bi bil vinski turizem na takšnem nivoju, kot je zdaj.</s><s>Treba se je bolj angažirati in zbrati strokovno ekipo ljudi, ki bo z nadzorom in pravilnimi predlogi ustvarila boljšo ponudbo za turiste in kmetom pomagala pri razvoju in privabljanju turistov.</s><s>Potrebna je boljša promocija, boljša medsebojna komunikacija in vključevanje vseh kmetov, društev, mesta in turistične zveze.</s>
<s>Tablica 1: Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u Tablica 2: Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanjem procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Tablica 3: Što možete ponuditi turistima?</s><s>1 UVOD</s>
<s>Jedna od teorija glasi kako je turizam trenutačno glavni gospodarski fenomen te pokretačka snaga rasta i razvoja gospodarstva svake zemlje i destinacije.</s><s>Kako turizam postaje vodeća svjetska industrija i da je slabo osjetljiv na nestabilnost i promjene tržišta, razni veliki i mali investitori postepeno ulažu određene količine novca i očekuju dobit i povrat uloženoga u jako kratkom roku.</s><s>Kako bi se to ostvarilo, potrebno je istraživati tržište i uvoditi nove turističke proizvode te zadovoljiti želje i potrebe svakog turista, pa tako za jedan oblik turističkog proizvoda, odnosno jedan od oblika turizma je vinski turizam.</s><s>U današnje vrijeme svaki turist traži autentičnost i jedinstvenost turističke destinacije te želi doživjeti nezaboravna iskustva koja će poslije putovanja imati u sebi i dijeliti s drugima.</s><s>U vinskom turizmu kao podvrsti gastronomskog turizma postoje određene skupine turista koji svoje putovanje kreiraju isključivo prema interesu za znanost o vinu, tzv. enologiji, te učenju o njoj.</s><s>Tako su turistima su zanimljive</s>
<s>kontakt poljoprivrednicima, vinarima, proizvođačima vina i vinarstvom, pa iz tog razloga biraju i odlaze na destinacije gdje takav kontakt s domaćinima mogu iskusiti, gdje mogu uživo vidjeti proces proizvodnje vina, od samog sađenja vinove loze, pa da završnog proizvoda, upoznavati kulturne baštine, dobiti povijesne informacije te steći kvalitetna iskustva.</s>
<s>U ovom diplomskom radu sam predmet istraživanja jest vinski turizam u gradu Samoboru.</s><s>Prikazali smo sve teorijske informacije i bitne čimbenike o vinu, znanosti o vinu, turizmu i naposljetku samom vinskom turizmu te ih potkrijepiti primjerima iz grada Samobora.</s><s>Problem istraživanja ovog diplomskog rada jest ispitivanje samog vinskog turizma, stoga smo nastojali ocrtati trenutnu sliku vinskog turizma u gradu Samoboru te smo njegovom ocjenom i novim prijedlozima željeli potaknuti razvoj takve vrste turizma na razinu koju taj grad zaslužuje.</s>
<s>Cilj diplomskog rada bio je teorijom i jasnim pregledom vina i vinskog turizma, podvrstom gastronomskog turizma, prikazati vinski turizam kao važan dio samog turizma te istaknuti koliko je nužno da se i tu vrstu turizma istražuje, ulaže u nju te da se održava na potrebnoj razini razvijenosti.</s><s>Samu strukturu ovog diplomskog rada podijelili smo u pet sastavnih dijelova.</s><s>Prvi dio je uvodni dio, gdje je objašnjen način rada, istraživanja, sam problem istraživanja i ciljevi.</s><s>U drugom dijelu rada prikazan je teorijski dio o vinskom turizmu, znanosti o vinu, poljoprivrednicima, vinarstvu i vinarijama, o turizmu općenito, turistima i samim vinskim turistima.</s><s>U trećem dijelu ovog diplomskog predstavljene su turističke destinacije grada Samobora, trenutna slika i ugled samog vinskog turizma u gradu te razvijenost gospodarstva, poljoprivrednika i vinogradarstva u Samoboru.</s><s>U sljedećem dijelu rada donosimo intervjue koje smo proveli s ciljanom skupinom bitnom za ovaj rad te analizu tih intervjua.</s><s>Zadnji dio ovog rada zaključak je koji proizlazi iz svih ranije navedenih dijelova i same analize, a sadrži i prijedloge za razvoj vinskog turizma u gradu Samoboru te kako privući turiste i bolje prikazivati vinsku ponudu i sve povezano s vinom.</s><s>Za metodu pisanja teorijskog dijela ovog rada izabrana je deskriptivna metoda, koja će se koristiti za analizu ključnih pojmova.</s><s>Za istraživanje smo rabili kvalitativnu metodu, odnosno intervju i analizu intervjua.</s><s>Naime, koristili smo se polustandardiziranim oblikom intervjua kako bi se mogli prilagoditi svakom ispitaniku, a ciljana skupina bili su vinski djelatnici svih sektora, gradska uprava i sama turistička zajednica grada.</s>
<s>Samobor je gradić smješten u sjevernoj Hrvatskoj uz granicu s Republikom Slovenijom, udaljene svega pet kilometara od centra grada.</s><s>Nalazi na samom zapadu Zagrebačke županije te je od glavnog grada Republike Hrvatske udaljen dvadesetak kilometara.</s><s>Spada među najomiljenije i najstarije izletničke destinacije u državi.</s><s>Naime, nalazi se na istočnom dijelu Samoborskog gorja te je jedna trećina njegova područja prekrivena šumom i broji preko 200 kilometara obilježenih planinarskih staza.</s><s>Prostire se na tristotinjak četvornih metara te je, kako navodi Državni zavod za statistiku, 2021. godine u Samoboru bilo popisano 38 270 stanovnika.</s><s>Samobor je grad povijesni, arhitekatske i kulturne ostavštine, broji mnoge tradicije i običaje, ali je isto tako, uz sve to, poznat i po gurmanskom turizmu.</s><s>Samobor i njegova okolica usko su povezani s poljoprivredom te su u gradu i okolnim selima aktivni poljoprivrednici koji obrađuju svoju zemlju kako bi stvorili vinske i slične proizvode koje bi kasnije mogli prezentirani stanovnicima i turistima.</s><s>Na službenoj stranici Grada Samobora navodi se deset aktualnih poljoprivrednih poduzetnika koji se bave proizvodnjom i obradom vinskih proizvoda.</s><s>Mnogi ga turisti posjećuju upravo zbog tog oblika turizma, uz želju za isprobavanjem zaštićenih gurmanskih proizvoda (Samobor.hr, b. d. b; visitzagrebcounty.hr, b. d).</s>
<s>Vino se smatra poljoprivrednim i prehrambenim proizvodom dobivenim potpunim ili djelomičnim alkoholnim vrenjem mošta, odnosno grožđa.</s><s>Vino se temeljem udjela ubačenog šećera dijeli u nekoliko kategorija, pa tako postoji suho, polusuho, poluslatko i slatko vino, a sve to ovisi o kvaliteti grožđa, zrelosti plodova i samoj brizi o plodovima.</s><s>Isto tako, mogu sadržavati oznaku kvalitetna, vrhunska i stolna vina.</s><s>Mišić (2014) navodi kako je najpoznatiji hrvatski desertni vinski proizvod samoborski bermet.</s><s>Vinom se smatra svako alkoholno piće dobiveno fermentacijom prirodnih plodova i šećera u voću ili drugim poljoprivrednim proizvodima koji sadrže.</s><s>S druge strane, Alpeza (2008) definira vino kao najstarije prirodno piće i kao vrlo kompleksan proizvod.</s><s>Vino sadrži stotinjak različitih struktura, ali i svojstava.</s><s>Alkohol i grožđe glavni su sastojci, ali je isto tako svaki sastojak bitan za konačan okus i rezultat.</s><s>Zahvaljujući svojem sastavu, ima dobar učinak na ljudsko zdravlje, a sljedeća važna stavka jest način pripreme i tehnologija proizvodnje vina.</s><s>Svaki postupak važan je za konačan rezultat, stoga treba biti koncentriran i misliti na svaki korak.</s><s>U postupku dozrijevanja samog vina neki spojevi jednostavno nestaju, dok se novi stvaraju (Dobravina.hr, 2017; Ali, što je to uopće vinski turizam?</s><s>Charters i Ali-Knight (2002) navode kako postoje razne definicije tog oblika turizma.</s><s>Jedna od definicija navodi kako u vinski turizam spadaju putovanja u svrhu razgledavanja vinarija i vinskog područja ili regije i njihove veze s načinom života.</s><s>Sami vinski proizvodi i vinske regije u današnje su vrijeme velika atrakcija.</s><s>Getz (2000) u svojoj knjizi vinski turizam smatra vezom između vinogradarstva i turizma.</s><s>Kada se određuju komponente vinskog turizma, možemo reći kako je vinski turizam poljoprivredna djelatnost, vinogradarstvo i vinarija poljoprivredna su proizvodnja, dok se vino smatra dijelom gastronomske ponude, a kako navode Petrović i Pivac (2009), sve je povezano s ruralnim područjem.</s><s>Druga definicija (Hall et al., 2009) navodi kako je vinski turizam posjet vinogradima, vinarijama, vinskim festivalima i vinskim revijama na kojima se mogu iskušati i doživjeti vinski proizvodi i plodovi.</s><s>Vinski turizam svakom posjetitelju i turistu pruža doživljaj vinarija, bačvi, raznih vinskih mirisa, vinograd, „kleti“, podruma i mnoštvo drugoga.</s><s>Vinski turizam definira također kao sve aktivnosti za turiste dostupne u vinorodnim regijama: posjet vinskim podrumima, degustacija vina, smještajni kapaciteti, restorani i sve aktivnosti povezane s vinskim proizvodima i lokalnim tradicijama.</s><s>Bruwer et al. (2018) vinskog turista definiraju kao nekoga tko osjeća potrebu da se povezuje s podrijetlom vinskog proizvoda i posjećuje proizvodnu regiju gdje se vino proizvelo Gastronomija (Komarec, 2016) predstavlja priliku za revitalizaciju i diverzifikaciju turizma, promicanje lokalnog i gospodarskog razvoja pojedine destinacije, s uključenim mnogim različitim profesionalnim sektorima i donošenjem novih namjena primarnom sektoru.</s><s>Vinski turizam tako uključuje želju za upoznavanjem proizvodnog procesa izrade vina i vinskih proizvoda, upoznavanje tradicije, povijesti i kulture vina, ali i pogled na regije kroz prizore, ekonomske, socijalne i estetske vrijednosti te kulturne i prirodne elemente.</s><s>Vino se smatra prehrambenim proizvodom, a turizam hrane i pića postaje sve više priznat kao važan dio tržišta kulturnog turizma.</s><s>Turist traži autentičnost i jedinstveno iskustvo te upotreba lokalnih proizvoda dovodi do toga da turist poželi pobliže upoznati kulturu domaćina.</s><s>Razvoj gastronomskog i vinskog turizma doprinosi pozicioniranju i prepoznatljivosti turističkog područja, čime se stvara prednost nad konkurencijom.</s><s>Kao dio turizma, vinski turizam treba biti dodatan izvor prihoda svakog ruralnog područja, a možemo ga smatrati i alatom za regionalni razvoj destinacije u vidu vinskih ruta, cesta i opcija.</s><s>Povoljni uvjeti za uzgoj kvalitetne sorte vina su brežuljci i plodna zemlja, čega u Samoboru ima dovoljno Sukladno ponudi vinski turizam možemo podijeliti u četiri glavne skupine.</s><s>Tako postoji vinski turizam otvornih vrata, gdje poljoprivrednici i proizvođači vrata svojih podruma, klijeti i vinarija otvaraju posjetiteljima i turistima i na taj način reklamiraju svoj proizvode i nude degustacije te zanimljive i poučne priče.</s><s>Druga ponuda malo je kompleksnija i poučna, a u sklopu nje se organiziraju poučni sadržaji poput raznih radionica, šetnji vinogradom i vinskim područjem, razni tečajevi i slične aktivnosti.</s><s>Treći tip vinskog turizma sastoji se od velikih projekata u suradnji s raznim restoranima, muzejima vina i hotelima gdje postoji organizirani zabavni program za posjetitelje.</s><s>Zadnja ponuda obuhvaća organiziranje jednokratnih događaja koji su usredotočeni isključivo na vinske proizvode, pa se tako organiziraju vinski festivali, sajmovi, gastronomske šetnje i mnoštvo drugih jednokratnih događaja (Thewinelab.eu, b. d.; Unwto.org, b. d.;</s>
<s>Nadalje, u ovom diplomskom radu istraživali smo, predlagali i ocjenjivali ideje za daljnji razvoj vinskog turizam grada Samobora.</s><s>Kako bi ti prijedlozi bili što kvalitetniji i kako bismo ih uz Turističku zajednicu grada Samobora i sam Grad Samobor mogli stvarno realizirati, potrebno je istražiti svaku činjenicu i ideju zasebno.</s><s>Naime, Samobor je grad koji obuhvaća mnogo manjih općina te stanovnike koji u svojem posjedu imaju vinograde, bave se proizvodnjom vina i vinskih proizvoda te smo ih svojim prijedlozima nastojali motivirati na daljnji razvoj zbog velikog potencijala grada Samobora.</s><s>Nastojali smo ukazati na sam značaj vinskog turizma te povijesnih priča u vezi s vinskim turizmom u Samoboru, a ujedno i motivirati mlade poduzetnike, odnosno poljoprivrednike da ustraju, a one koji to još nisu, da to i postanu.</s>
<s>Namjena ovog diplomskog rada bila je istražiti, ocijeniti i predlagati rješenja za razvoj vinskog turizam grada Samobora.</s><s>Kroz istraživanje, intervjuiranje i prikupljanje podataka o vinskom turizmu grada Samobora prijedlozima smo htjeli potaknuti turističku organizaciju i Grad Samobor na razvoj vinskog turizma i njegovo podizanje na razinu na kojoj bi trebao biti i koja bi odražavala stvarno stanje lokalnih proizvoda i poduzetnika.</s><s>Ciljevi ovoga rada bili su: 1. Istražiti i proučiti teoriju o vinskom turizmu i turistima.</s><s>2. Prikupiti stvarni prikaz djelatnika u vinskom turizmu grada Samobora.</s><s>3. Intervjuirati djelatnike u sektorima vinskog turizma.</s><s>4. Analizirati i ocijeniti trenutnu situaciju vinskog turizma grada Samobora.</s><s>5. Sastaviti prijedloge za razvoj vinskog turizma u gradu Samoboru.</s>
<s>Empirički dio ovog istraživanja temeljio se na kvalitativnom istraživanju, odnosno pregledu izvora i intervjuiranju, a sukladno tomu utemeljena su istraživačka pitanja:</s>
<s>1. Koliko je vinskih poljoprivrednika i ponuditelja vinskog turizma u Samoboru?</s><s>2. Kojim se djelatnostima bave vinogradari i vinari i koje su zanimljive turistima?</s><s>3. Koji se vinski proizvodi najbolje prodaju i za koje vinske djelatnosti vlada najviše zanimanja?</s>
<s>4. Što je po mišljenju vinskih djelatnika potrebno za razvoj vinskoga turizma?</s><s>5. Kako biste na ispravan način poboljšali razvoj vinskog turizama?</s><s>Kroz argumentaciju istraživačkih pitanja došli smo do zaključka o tomu što i kako moramo istražiti i analizirati kako bi se vinski turizam u Samoboru poboljšao.</s><s>Kroz intervjuiranje turističke zajednice i poljoprivrednika te analizu stanja došli smo do odgovarajućih podataka temelju kojih ćemo sastaviti prijedloge za turističku zajednicu i gradsku upravu.</s><s>Prvo nam je bilo bitno da saznamo koliko je poljoprivrednika u gradu koji su okrenuti isključivo vinskom turizmu i koji su to, kojim se točno djelatnostima oni bave i koje to djelatnosti privlače najviše turista te koje vinske proizvode najviše prodaju.</s><s>Na kraju nam je bilo važno mišljenje djelatnika o tome kako im se može pomoći pri razvoju i potaknuti njihov rad te kako ih dovesti na razinu koja im je potrebna, s time da se u Samoboru proizvodi jedno od hrvatskih svjetski poznatih desertnih vina.</s>
<s>Prilikom istraživanja pretpostavljali smo da ćemo uspjeti intervjuirati dovoljan broj osoba i da ćemo na temelju njihovih odgovora uspjeti analizirati podatke potrebne za sastavljanje prijedloga za razvoj vinskog turizma.</s><s>Pretpostavljali smo da ćemo imati dovoljno literature i izvora za pisanje rada te da će među intervjuiranim osobama biti raznih dobnih skupina, od onih starijih s više saznanja, pa sve do onih mlađih, koji nemaju toliko saznanja zbog loše situacije s vinskim turizmom.</s><s>Isto tako, pretpostavljali smo da će se kod ispitanika probuditi želja za znanjem i prijedlozima za razvoj.</s>
<s>Što se tiče ograničenja s kojima smo se mogli susreti prilikom pisanja ovog rada, istraživanja i intervjuiranja osoba u vezi s naslovnom temom, to su nepotpuni odgovori te nemogućnost intervjuiranja djelatnika turističkog sektora ili same gradske uprave zbog ograničenja s kojima se možemo susreti uslijed trenutne pandemije.</s>
<s>Kao sredstvo pri pisanju teorijskog dijela ovog rada koristili smo se deskriptivnom metodom, koju smo koristili za analizu ključnih pojmova poput pojmova vinski turizam, turizam, vinski ponuditelji, vinski proizvodi, vinski objekti te ih sve objedinili za kvalitetnije prijedloge.</s><s>Osim toga, istražili smo, analizirali i definirali trenutnu situaciju vinskog turizma u Samoboru.</s><s>Prilikom istraživanja koristili smo se kvalitativnom metodom, odnosno intervjuiranjem kako bismo mogli temeljito istražiti temu te je pomoću odgovora, odnosno intervjua analizirati.</s><s>Naime, intervju je razgovor koji dvije osobe ili više njih vodi s unaprijed određenim ciljevima.</s><s>Može biti standardiziranog, polustandardiziranog ili otvorenog oblika, odnosno uz korištenje upitnika ili s otvornim pitanjima, a mi ćemo koristiti polustandardizirani oblik kako bismo što podrobnije mogli istražiti temu i prilagoditi pitanja svakom djelatniku.</s><s>Ciljanu skupinu za istraživanje čine vinski djelatnici svih sektora jer smatramo da je vrlo bitno ispitati trenutnu situaciju i poslušati njihove prijedloge, a cilj je bio intervjuirati desetak osoba.</s><s>Za pisanje empiričkog dijela ovoga rada bilo je potrebno istražiti trenutnu situaciju te je analizirati pomoću intervjuiranja domaćih djelatnika u sektoru vinske poljoprivrede i turizma grada Samobora kako bi se na što bolji način moglo prikupiti dovoljno potrebnih podataka.</s><s>Kako bi se na što bolji način moglo prikupiti dovoljno potrebnih podataka za analiziranje trenutne situacije u vinskom turizmu u gradu Samoboru, a što smo na kraju i uspjeli Temeljem analize i ocjene intervjuiranih osoba, odnosno djelatnika došli smo do zaključka što treba poboljšati i na čemu treba poraditi.</s><s>Nakon toga smo gradskoj upravi predložili realne prijedloge za razvoj vinskog turizma koji bi se u budućnosti mogli realizirati 2 O VINSKOM TURIZMU</s>
<s>Ovo poglavlje bitno je za cjelokupan diplomski rad kako bismo se na samom početku upoznali s bitnim činjenicama o vinu, vinskom turizmu i turistima te na taj način zaključili i analizirali što je potrebno predložiti za daljnji razvoj vinskog turizma u gradu Samoboru.</s><s>Nastavno na to, u ovom će se poglavlju prikazati teorijske odrednice vina, vinskog turizma i vinskog turista te sve pozitivne i negativne strane te vrste turizma bitne za daljnje promišljanje, smjernice i postupanje glede razvoja vinskog turizma u gradu Samoboru.</s>
<s>Za početak, vino je vrlo bitna sastavnica i temelj vinskog turizma jer bez njegovih proizvoda i delicija vinski turizam ne bi niti postojao.</s><s>Stoga, vrlo je bitno kvalitetno i na pravilan način brinuti o vinu te pružati kvalitetan i vrhunski proizvod.</s><s>Neke turiste zanima i sam proces proizvodnje vina, od vinogradarstva do vinarstva i njegove upotrebe u kulinarstvu.</s><s>Turisti prilikom posjete vinarijama pokazuju interes za sam proces uzgoja vinove loze, rezanja i špricanja te proces nakon berbe, kada se dodaju sastojci i gdje se bobice grožđa prešaju kako bi se došlo do konačnog proizvoda, odnosno vina.</s><s>Naime, vino je vrsta alkoholnog pića koje se proizvodi od fermentiranog soka voća, u ovom slučaju grožđa.</s><s>U pravilu se od svakog voća može napraviti vino odnosno sok, ali ako na etiketi piše „vino“, onda je napravljeno od grožđa.</s><s>Autohtona vina bitna su i specifična za svaku destinaciju jer se temeljem njih može vidjeti po kakvim su sortama područja destinacije poznate (Hall et al., 2009).</s><s>Od bijelog grožđa proizvode se bijela vina, a može biti zelene ili žute boje, a neki plodovi čak i ružičaste.</s><s>Bijela vina mogu se napraviti čak i od crnog grožđa, kao i rosé i crno vino.</s><s>Postoji nekoliko sorti grožđa, a neka od popularnijih svjetskih bijelih vina su: albariño, chenin blanc, chardonnay, pinot grigio, pinot blanc, sauvignon blanc i viognier.</s><s>Najpopularnija svjetska crna grožđa su cabernet franc, cabernet sauvignon, grenache, merlot, pinot noir, syrah i zinfandel.</s><s>Povoljna klima ono je što je vinovoj lozi potrebno kako bi uspjela te ima utjecaj na agrotehničke mjere gospodarenja vinogradima.</s><s>Svjetlost i toplina, vjetar i vlaga bitni su uvjeti za uspješan i isplativ uzgoj grožđa.</s><s>Utjecaj čimbenika presudan je za proizvodnju kvalitetnih vina, a nepovoljni klimatski čimbenici mogu ograničiti proizvodnju grožđa i vina.</s><s>Tanini potječu iz sjemenki i kožice grožđa i peteljki, kao i iz drvenih bačvi koje se mogu rabiti za odležavanje vina, a dodaju se dok vino još fermentira.</s><s>Tanin u vinima djeluje kao konzervans te se, uz kiselost, naziva strukturom vina (Britannica.com, b. d. b; Kruzlicova et al., 2013).</s><s>Velik broj vina potječe od jedne vrste vinove loze koja dolazi s Kavkaza i naziva se Vitis vinifera.</s><s>Vinskom grožđu potrebna je cijela sezona da sazrije, pa se plodovi beru i vino proizvodi samo jednom godišnje.</s><s>Kada vidimo godinu berbe navedenu na etiketi, riječ je o godini u kojoj je grožđe ubrano i kada je proizvedeno vino.</s><s>Sezona berbe u Europi i SAD-u razdoblje je od kolovoza do rujna, dok se sezona berbe u Argentini i Australiji odvija u razdoblju od veljače do travnja.</s><s>Vino kao alkoholni napitak može se razdijeliti po boji, a može biti crne, bijele ili ružičaste boje, dok se prema vrsti proizvodnje može razdijeliti na pjenušavo vino, stolno vino, desertno vino i slično.</s><s>Često se događa da zbog nepravilne prerade i brige o samom grožđu u procesu proizvodnje vina ono izgubi svoju kvalitetu, pokvari se, ukiseli, ima nedostataka u okusu ili u boji.</s><s>Stoga je vrlo bitno kvalitetno i s velikom razinom koncentracije pristupiti svakom koraku, od same berbe i brige o grožđu do gotovog proizvoda u boci (Ivandija i Marić, 2010; Hrv.diabetic-center.com, b. d.; Eatingwell.com, 2022; Kruzlicova et al., Vino kao proizvod prvi put se spominje na samom početku razvoja civilizacije, a prvi pisani dokaz o vinu pojavio se u Kini prije devet tisuća godina, odnosno sedam tisuća godina prije Krista.</s><s>U Europi se vino pojavilo nešto kasnije, a prvi dokazi njegova postojanja u Europi pronađeni su u Gruziji otprilike šest tisuća godina prije Krista.</s><s>Nadalje, pisani dokazi o nekoj vinariji pronađeni su u Armeniji, a nastala je četiri tisuće i sto godina prije Krista, dok su se u prošlosti Grci aktivno bavili trgovinom vina, pa i sadnjom vinograda na svojim područjima od Crnog mora, pa do Španjolske.</s><s>Rimljani su koristili grožđe koje se sadilo u dolinama Rajne i Moselle, Dunava, Rone, kao i rijeka Saone, Garonne i Loire.</s><s>Sama uloga vina u kršćanstvu puno je pridonijela održavanju industrije nakon pada Rimskog Carstva, a monaški redovi brinuli su za i razvijali područja na kojima se odvijala proizvodnja vina u Europi (Britannica.com, b. d. a).</s><s>Prije 19. stoljeća malo se znalo o procesu fermentacije ili uzrocima kvarenja.</s><s>Grci su vino pohranjivali u zemljane amfore, dok su Rimljani donekle produžili život svojim vinima poboljšanom hrastovom bačvarom, ali su obje civilizacije vjerojatno popile gotovo sva svoja vina u roku od godine dana od berbe i kvarenja koje su prikrivali dodavanjem aroma poput meda, začinskog bilja, sira i slane vode.</s><s>Drvene bačve ostale su glavne posude za starenje i skladištenje vina sve do 17. stoljeća, kada su masovna proizvodnja staklenih boca i izum plutenog čepa omogućili da vina godinama odležavaju u staklenim bocama.</s><s>Mehanizirane inovacije u 20. stoljeću uglavnom su pridonijele kontroli kvalitete.</s><s>Spremnici za fermentaciju i skladištenje od nehrđajućeg čelika lako se čiste i mogu se hladiti na precizne temperature, a automatizirani, zatvoreni regali i sustavi filtracije smanjuju kontakt s bakterijama u zraku.</s><s>Od 1960-ih korištenje mehaničkih beračica grožđa i ručnih drobilica grožđa omogućilo je brzu berbu i neposredan prijenos u fermentacijske spremnike.</s><s>Bitno je još navesti proces degustacije vina, gdje kada se otvori butelja vina, turistima i ljudima koji kušaju vino se nudi pomirisati pluteni čep, te se nakon toga ako im je dobar miris, vino toči u čašu.</s><s>Točenje vina se obavlja pod kutom od četrdeset i pet stupnjeva, te nakon toga slijedi promatranje boje i kušanje vina (Bonduelle.hr, b. d).</s><s>2.2.1 Hrvatska vina</s>
<s>Najzastupljenije sorte vina u Hrvatskoj su graševina, rajnski rizling, malvazija i plavac mali.</s><s>Plavac mali glavno je hrvatsko crno vino, koje se uglavnom uzgaja na dalmatinskoj obali.</s><s>Riječ je o vinu punog tijela s više alkohola i tanina, niže kiseline, s notama kupine, crne višnje, papra, rogača, suhih smokava i začina.</s><s>Plavac mali najčešće se proizvodi na poluotoku Pelješcu, u južnoj i srednjoj Dalmaciji.</s><s>Pošip je vrsta bijelog vina punog sastava i sa suptilnim dodacima badema, a također dolazi s Pelješca, otoka Hvara i Brača, Paklenih otoka, Korlata i obronaka Biokova.</s><s>Rajnski rizling sorta je bijelog grožđa i vina koja dolazi s brdovitih područja u blizini glavnog grada Zagreba i pruža atraktivan miris s aromama cvijeća, breskve i bagrema.</s><s>Nadalje, malvazija je bijela sorta grožđa i nalazi se na samom vrhu sorti vina iz Istre, gdje zauzima više od polovice trenutnih područja vinograda, dok je na cijelom području Hrvatske na drugom mjestu po zastupljenosti, a može se naći u obliku s mirisima i aromama cvijeća i voća te s gorkastim okusom, dok drugi oblik predstavlja odležana malvazija koja dozrijeva u drvenim bačvama isključivo od hrastovine ili akacije, zbog čega može imati vrlo dug životni vijek.</s><s>Graševina je klasično aromatično bijelo grožđe koje se počelo proizvoditi još u srednjem vijeku, a danas je popularno u srednjoj Europi.</s><s>To je vrsta suhog, svježeg vina s aromama jabuke.</s><s>Muškat momjanski sorta je grožđa kod koje do izražaja dolazi specifičnost Istre i količine sunca kojom je obasjana, a koja je nužna za dobar intenzitet i bogatu aromu okusa u idealnim omjerima.</s><s>Ta sorta muškata pruža intenzivan miris muškatnog grožđa i cvijeća, slatkastog je okusa, a u kombinaciji s kiselinom pruža stvaran osjećaj slatkoće na nepcima (Klatsky et al., 1997).</s><s>Osim toga, neke od slabije zastupljenih vrsta crnih i bijelih vina koje se proizvode u Hrvatskoj su grk, teran, žlahtina, frankovka, traminac i sauvignon.</s><s>Grk je suho bijelo vino s aromom kruške i dinje, a sadrži i začinsko bilje i bijeli papar.</s><s>Ta sorta vina autonomni je hrvatski proizvod koji nastaje isključivo na pjeskovitom tlu u blizini otoka Korčule, a za njega se može reći da je najženstvenije od svih vrsta jer raste samo u ženskim cvjetovima, pa mora biti zasađeno uz drugu sortu s kojom će se oprašivati, dok se većina ostalih sorti oprašuje samostalno.</s><s>Teran je vrlo popularno istarsko crno vino koje sadrži kvalitetu minerala i željeza tla na kojem raste, a prilikom konzumacije također se mogu osjetiti arome šumskog voća.</s><s>Žlahtina je sorta nježnog, laganog vina ugodna mirisa i ukoliko se drži na hladnijoj temperaturi, može se smatrati vinom koje jako prija u ljetno doba.</s><s>Ima krhku strukturu te je prilikom kupnje važno da navedena berba grožđa bude što novija, a najviše se proizvodi i sadi na područjima iznad Vrbnika na otoku Krku.</s><s>Frankovka je na trećem mjestu grožđa s područja Podunavlja i Slavonije i smatra se ugroženom sortom.</s><s>Počela se uzgajati u vrijeme Habsburške Monarhije te pruža bogatu strukturu crnih bobica grožđa.</s><s>Traminac je na drugom mjestu grožđa s područja Podunavlja i Slavonije i smatra se vrlo popularnom sortom, pa čak i u inozemstvu, poput francuske pokrajine Alzas i u hladnijim mjestima Italije, gdje ga oni proizvode kao polusuhu ili suhu vrstu vina, dok ga u drugim državama koriste za desertna vina, a ima specifičan miris cvijeća.</s><s>Bijeli sauvignon sorta je bijelog grožđa koja dolazi iz Francuske, pruža vrlo intenzivan miris i osvježavajući okus, a sadrži arome poput svježe paprike i svježe pokošene livade ili, ako se kasnije bere, čak i arome cvijeta bazge (Čepo et al., 2022).</s><s>Ostalim hrvatskim sortama možemo dodati i sljedeće sorte: merlot, cabernet sauvignon, sansigot, borgonja, cabernet franc, bijeli sauvignon, plavina, muškat ottonel, crni pinot, bijeli pinot, sivi pinot, muškat ruža, hrvatica, gegić, syrah, trojšćina, merlot, zweigelt, rajnski rizling, cabernet sauvignon, silvanac zeleni, crni pinot, pušipel, kraljevina, portugizac, škrlet, kujundžuša, malvazija dubrovačka, maraština, prč, vugava, babica, dobričić, darnekuša, lasina, kadarun, plavina i druge.</s><s>Na području oko Samobora postoji više vrsta crnog i bijelog vina te pjenušca poput sauvignona, muškata, roséa, cuvéea, graševine, zelenog silvanca, sivog pinota, vincesse, frankovke, cabernet sauvignona, chardonnaya, portugisca, rajnskog rizlinga i bijelog pinota, dok je samoborski bermet najbolje desertno vino na tom području, ali i u većem dijelu Hrvatske (Kruzlicova et al, 2013; Špiranec, 2017).</s><s>2.2.2 Samoborska vina i navike</s>
<s>Samobor je grad za koji je važno da lokalni ugostiteljski objekti nude lokalno i domaće vino, vino samoborskog područja.</s><s>Naime, vinski turisti žele otkrivati autohtone vinske proizvode, a lokalno stanovništvo također želi na svojem teritoriju konzumirati domaće proizvode.</s><s>U Samoboru postoje kušaonice u kojima se mogu kušati isključivo vinski proizvodi, dok su za sve ostale potrebe i želje tu ugostiteljski objekti koji će uz vinsku kartu nuditi i ostale gastronomske proizvode.</s><s>Naime, vina se konzumiraju u raznim prigodama, na proslavama te uz ručak ili večeru.</s><s>Tako neki turisti i gosti desertno vino bermet piju isključivo nakon konzumiranja hrane, dok drugima više služi opuštanju i uživanju u kvaliteti okusa.</s><s>Što se tiče ostalih vinskih sorti, i one se mogu posluživati uz hranu, ali i bez nje, ovisno o preferencijama te vrsti gostiju i turista.</s><s>Također, bijelo se vino uvijek poslužuje hladno, dok crno vino mora biti sobne temperature.</s><s>Bijelo vino najbolje je konzumirati uz gotovo sva riblja jela, dok se crno preferira uz mesnate proizvode i jače začinjena jela (Bonduelle.hr, b. d).</s><s>Samoborski proizvođači vina nude razne vrste crnog, bijelog i desertnog vina te pjenušca poput sljedećih sorti: sivi pinot, vincessa, frankovka, cabernet sauvignon, chardonnay, sauvignon, muškat, rosé, cuvée, graševina, zeleni silvanac, portugizac, rajnski rizling, bijeli pinot i, naravno, samoborsko čudo bermet.</s><s>Autohtone vinske vrste grada Samobora su: sauvignon, graševina, muškat, rajnski rizling, chardonnay, rosé, pjenušava vina i desertno vino bermet, pa se tako samoborski bermet i muštarda već stoljećima vežu za Samobor.</s><s>Bermet kao aperitiv neizostavan je početak slijeda ili piće za opuštanje u odabranom društvu.</s><s>Način pripreme razlikuje se od kuće do kuće koja ga proizvodi, pa tako samoborski bermet varira po slatkoći, a proizvodi se od crvenog vina i odabranih sastojaka voća i trava (Lončar, 2019).</s><s>Već je početkom 20. stoljeća Lang (1915) zabilježilo kako se ljudi koji su odani vinu nazivaju vinskom braćom, no i kako Samoborci najviše konzumiraju crvena vina, najviše se prodaju bijela vina, dok najmanje ima crnih vina.</s><s>Navodi također kako u nekim domaćinstvima vina moraju biti poslužena uz svaki obrok, a u drugim domaćinstvima pak samo nedjeljom ili blagdanima i prilikom posjeta gostiju.</s><s>Također, Lang tvrdi kako kapljica dobrog vina mnogo vrijedi, da je siromašan čovjek – osobito slabiji, stariji čovjek – zadovoljniji ako svaki dan ima svoju koricu kruha i čašicu vina.</s><s>Spominje kako je svaki vinar svojevrsni gospodar, kojemu godi kada mu gosti hvale vino, no da ne voli kada gosti vino miješaju s vodom jer tada kvare okus vina.</s><s>Osim toga, za jako se vino kaže da grije kao žerjavka, za slabo da je kiseliš, a Samoborci mješavinu više vrsta vina nazivaju bućkurišem (Lang, 1915).</s>
<s>Šijan (1971) navodi da kada samoborski proizvođači vina prodaju svoje vinske proizvode, cijena mora biti pravedna, a kvaliteta ispravna.</s><s>Samoborsko se vino mora posluživati u uobičajenim mjerama posluživanja i točenja, a nikako u vrčevima i bokalima.</s><s>Također, navodi i kako se 1983. godine u Hrvatskoj, pa tako i u Samoboru, pojavila bolest vinove loze, odnosno trsna uš, koja je u desetak godina uništila gotovo sve vinograde.</s><s>Nakon propadanja vinograda Samoborci se nisu predali, već su počeli obnavljati svoje vinograde na temelju američkog primjera, a sam proces obnove trajao je desetak godina (Šijan, 1971).</s><s>Nadalje, Kovačić (2005) navodi kako u Samoboru obitelji za blagdane najčešće konzumiraju tradicionalni vinski proizvod – samoborski bermet.</s><s>Naime, u svim se kućanstvima za razne blagdane kao što su Božić i Uskrs te razne prigodne događaje poput krštenja, svadba, krizma i rođendana konzumiraju tradicionalne sorte samoborskih vina kao što su rajnski rizling, graševina, muškat i bermet.</s><s>Isto tako, većina samoborskih ugostitelja turistima i gostima poslužuje autohtone sorte domaćih vina te tradicionalni i zaštićeni samoborski bermet, koji se može naručiti u butelji ili u rinfuzi.</s><s>Naime, svaki vinski turist prilikom posjeta gradu želi u ugostiteljskim i smještajnim objektima kušati domaće sorte samoborskih vina kako bi mogao uživati u autohtonim okusima (Kovačić, 2005).</s>
<s>Počeci akademskog interesa za proučavanje vinskog turizma mogu se smjestiti u drugu polovicu 1990-ih.</s><s>Gledište turista koji putuju jer su ljubitelja vina navodi neupućene da vjeruju da su vino i turizam neizbježno povezani, no to nije oduvijek slučaj.</s><s>Možemo govoriti o prvim zapisima vinom motiviranih i organiziranih putovanja, koja su se od sredine 19. stoljeća nadalje razvijala, što je povezano s razvojem željeznice te prije svega jačanjem gospodarske moći građanskog staleža, koji se u mnogočemu ugleda na statusne simbole plemstva i kao rezultat sve više traži vrhunska vina iz prestižnih vinskih regija.</s><s>Vino ili vinorodne regije kao središnji element turističkog doživljaja prilično su suvremena pojava s nepunom stoljetnom tradicijom.</s><s>Sustavni počeci razvoja vinskog turizma mogu se pratiti uglavnom u zemljama Novog svijeta, gdje je turizam vrlo brzo postao sastavni dio vinarstva, uz proizvodnju vina i vinograda.</s><s>Usporedno, to je i bitna razlika spram razvoja vinskog turizma u Europi, koja se nešto više od dva desetljeća intenzivnije fokusira na povezivanje vinogradarstva i vinarstva s turizmom (Charters i Ali-Knight, 2002).</s>
<s>Charters i Carlsen (2006) uz pomoć skupine autora definirali su praktički sve bitne pojmove na području istraživanja vinskog turizma do danas, a moguće je primijetiti i različite pristupe razumijevanju i razvoju vinskog turizma između vinskih regija Starog (Mediteran, Europa) i Novog svijeta (Australija, Novi Zeland, Južna Afrika, Južna Amerika, Kanada i SAD).</s><s>Također, donose kvalitetan prikaz rezultata analize znanstvene turističke literature s područja vinskog turizma, na temelju čega su sistematizirali pet tematskih istraživačkih skupina: kultura i baština u vinskom turizmu, poduzetništvo u vinskom turizmu, marketing u vinskom turizmu, ponašanje vinskih turista i sustavi vinskog turizma (Charter i Vinski turizam predstavlja projektiranje složenog sustava koji zahtijeva, između ostaloga, i razvijenu lokalnu infrastrukturu kao što su vinske turističke ceste i slično, a posebno je zahtjevna djelatnost na razini pojedinačnih ponuđača jer su predviđena značajna ulaganja te je potrebno turističko-ugostiteljsko umijeće, ali prije svega želja i volja vinara da postanu dijelom sustava vinskog turizma.</s><s>Kao korisni pokazatelji za ocjenu razvoja vinskog turizma uzimaju se u obzir: broj vinskih podruma, broj zaposlenih u vinskom turizmu, broj i raznolikost specijaliziranih turističkih proizvoda povezanih s ponudom vinskog turizma, važnost prodaje i izvoza vina za vinarije, korištenje marketinških komunikacijskih alata i promidžbenih metoda posjećivanja vinskih podruma, rast prihoda od vinskog turizma i povezivanje vinogradara i vinara (Bojnec i Korpar, 2005).</s><s>Hall et al. (2009) vinski turizam definira kao vrstu gastronomskog turizma čiji je cilj upoznavanje i uvažavanje svih vrsta vina, dok je Razović (2015) vinski turizam definirao kao posjet vinogradima, vinarijama, festivalima vina te onda kada turist pokazuje interes za kušanje vina i upoznavanje vinskih regija, a to su ujedno njegovi glavni motivacijski čimbenici.</s><s>Mnoge vinske regije i turističke destinacije shvatile su da se prednosti vinskog turizma protežu daleko izvan podrumskih vrata, i to na gotovo sva područja regionalnog gospodarstva te u urbana područja, koja generiraju većinu vinskih turista.</s><s>Rute i obilasci turista prilikom posjeta određenim destinacijama zbog gastronomije i vinskog turizma određeni su jednim ciljem, a to je da su regije koje obilaze posvećene kušnji te učenju o proizvodnji vina i vinskih proizvoda.</s><s>Tako posjećuju regije koje se bave proizvodnjom vina kako bi na autentičan način otkrili ruralne i kopnene destinacije, njihove vrste vina i vinovih loza, upoznali se s procesima i samim proizvođačima.</s><s>S druge strane, vinarije i vinari otvaraju svoja vrata turistima kako bi se i oni uključili u regionalnu kulturu te saznali više o vinu i biološkoj raznolikosti te načinu na koji se lokalno stanovništvo odnosi prema svojoj tradiciji i povijesti.</s><s>Upoznavanjem i konzumacijom vinskih i lokalnih proizvoda kod turista se stvara poseban i nezaboravan autentičan osjećaj (Hall et al., 2009; Razović, 2015).</s><s>Cilj turizma, pa tako i svake njegove podvrste, uključujući i vinski turizam, razvoj je resursa na lokalnim razinama, ali ujedno i očuvanje kulturne baštine i tradicije, nastojanje da se ne šteti lokalnom stanovništvu te da destinacija postane ekonomski održiva i razvijenija.</s><s>Možemo reći kako su sama proizvodnja vinskih proizvoda i način na koji su poljoprivrednici započeli s proizvodnjom svojih proizvoda u davnoj prošlosti sastavni dio kulturne baštine ruralnih destinacija, koji zaslužuje biti viđen, poznat i njegovan.</s><s>Vinski se turizam počeo prikazivati kao jedan od atrakcijskih turističkih proizvoda, a potražnja za autentičnosti i jedinstvenosti takve vrste turizma postoji.</s><s>Uz sam vinski turizam i vino, turiste privlače i lokalne delicije, odnosno gastronomska ponuda kroz koju svaki turist također može nešto naučiti o kulturnoj baštini i običajima određene destinacije.</s><s>Osim toga, samo se vino može povezivati s osobinama i okusima određene destinacije, a zajedno s turističkim aktivnostima stvara se pozitivna i privlačna slika destinacije.</s><s>Vino, hrana, turizam i umjetnost zajedno čine temeljne elemente vinskog turizma te pružaju iskustvo kojemu vinski turisti teže i žele ga doživjeti.</s><s>Mnogo je proizvodnih čimbenika koji utječu na istraživanje vinskog turizma.</s><s>U trenutnom kontekstu masivnih povećanja u proizvodnji vina, jačanja globalne konkurencije i niže maloprodajne marže, izravna prodaja hrane i pića posjetiteljima vinarijama omogućuje značajan izvor prihoda.</s><s>Mogli bismo reći kako se iza vrata podruma krije niz studija vinskih putova, vinski festivali i brojna druga događanja te strategije vinskog turizma, koji su definirali pojam vinskog turizma (Razović, 2015).</s>
<s>Za potrebe vinskog turizma važno je imati tri glavna stupa nužna za funkcioniranje vinskog turizma.</s><s>Prvi stup su, dakako, proizvođači vina, odnosno poljoprivrednici koji turistima nude usluge i vinske proizvode, potom su potrebni potrošači, to jest turisti i stanovnici koji će konzumirati vinske proizvode i usluge te na kraju sama turistička zajednica ili organizacija te stručnjaci koji će kontrolirati potrošnju i razvoj i koji će povezivati poljoprivrednike i turiste kako bi se kvalitetno i na ispravan način zadovoljila i jedna i druga strana.</s><s>Također, potrebno je imati marketinški tim stručnjaka koji će kontrolirati i brinuti o privlačnosti vinskog turizma na određenoj destinaciji te koji će zahvaljujući svojem znanju brinuti o turistima, odnosno proizvođačima i potrošačima.</s><s>Isto tako, potrebno je imati i ekonomski tim stručnjaka koji će uz kontroliran razvoj davati određene smjernice kako bi se i ta grana pokazala profitabilnom.</s><s>Hrvatska je svake godine među poželjnijim turističkim destinacijama te svoju vinsku turističku ponudu može iz godine u godinu graditi i širiti zahvaljujući svojim brojnim vinskim regijama i destinacijama.</s><s>Naime, prema službenim podacima Hrvatska trenutno ima 32 000 hektara zemlja s vinogradima, godišnje naraste oko 236 000 tona grožđa i proizvede se 1 510 000 hektolitara vina, dok otprilike 17 000 proizvođača vina ima dozvolu za prodaju vinskih proizvoda (Dzs.hr, 2021; Vinska regija jednostavno bi se mogla definirati kao specifično vinorodno područje na kojem raste vinova loza.</s><s>Nešto složenije shvaćanje ističe identitetski aspekt regije, koji uz svoje karakteristične elemente uključuje i marketinšku komponentu.</s><s>Bruwer i Li (2007) vinske regije definira kao povezane s percepcijom uvjerenja o određenom zaokruženom vinskom krajoliku, koji je najčešće cjelovit i višedimenzionalan prostor s interno povezanim prirodnim i socio-kulturnim komponentama.</s><s>Također, definirani su sljedeći elementi vinskih regija: vinogradi, vinski podrumi i ostala infrastruktura, vina, prirodni krajolik, lokalno stanovništvo i posjetitelji te kulturna baština (Bruwer i Li, 2007).</s><s>Identitet vinske regije, odnosno njegov teritorij ključan je za njegov dizajn te planiranje promidžbe vinske regije, koja se najjasnije izražava u prezentaciji karakteristika njezina proizvoda, odnosno vina.</s><s>Remaud i Lockshin (2009) ističu potencijalni fokus promotivnih aktivnosti, što uključuje naglašavanje tipičnih sorti grožđa, a time i njihovo geografsko podrijetlo, odnosno imena vinskih regija.</s><s>Smatraju da bi u kontekstu razvoja vinskog turizma bilo ključno zabilježiti i naglasiti one vinske i turističke atrakcije koje bi djelovale kao sredstvo podizanja regionalne svijesti (Remaud i Lockshin, 2009).</s><s>2.3 Vinski turizam u Hrvatskoj</s>
<s>Svake godine Hrvatska je sve popularnija turistička destinacija koja privlači strane i tuzemne turiste.</s><s>Turizam je, kako u svijetu tako i u Hrvatskoj, posljednjih godina među glavnim granama ekonomije te privlači mnoge strane investicije.</s><s>Istraživanja u vidu baza podataka o strukturama vinograda u Europskoj uniji moraju se provoditi svakih pet godina za sve članice s minimalno petsto hektara vinograda.</s><s>Vinogradarstvo i vinarstvo u Hrvatskoj mogu se prikazati kao strateška djelatnost od posebnog značaja jer sadnja i obrada vinove loze podrazumijeva i zaposlenost stanovnika.</s><s>Vinski su proizvodi odredbama Europske unije svrstani u hranu, odnosno gastronomski turizam.</s><s>Osim toga, vinarstvo kod poljoprivredna grana ima dugu tradiciju, još iz kamenog doba, kada se prvi puta spominje čovjek koji se bavio vinarstvom.</s><s>Prisutna je visoka razina proizvodnog znanja i iskustva koja proizvođačima uz povoljne klimatske prirodne uvjete i tržišnu potražnju daju poticajne uvjete za napredak i održivi razvoj proizvodnje.</s><s>Kako Hrvatska nije velika država i nema velik proizvodni proces vinskih proizvoda poput drugih stranih država, strani proizvođači vina velika su konkurencija te je razvoj tehnologije u zaostajanju.</s><s>Međutim, premda se Hrvatska kao proizvođač vina na međunarodnom tržištu ne smatra jakom konkurencijom, s godišnjom proizvodnjom vina koja se mjeri u desetinama milijarda litara Hrvatska si je ipak osigurala poziciju na međunarodnom tržištu.</s><s>Budući da hrvatska vina mogu konkurirati na međunarodnom tržištu, velik broj hrvatskih proizvođača vina odlazi na razne edukacije i radionice izvan granica države.</s><s>Nadalje, to također pridonosi dolasku stranih vinskih turista u posjet vinskim regijama Hrvatske kako bi kušali i kupili razne vinske proizvode (Sudarić et al., 2020).</s><s>U Hrvatskoj postoje četiri vinske regije, a to su: Slavonija i Podunavlje, Dalmacija, Kvarner i Istra te bregoviti dio Hrvatske.</s><s>Bregoviti dio Hrvatske ima dugu tradiciju uzgoja vinove loze, koja se na tom području uzgaja još od doba Rimljana, što se može potkrijepiti i arheološkim ostacima.</s><s>Klima na tom području najpogodnija je za proizvodnju bijelog vina.</s><s>Naime, bregoviti dio Hrvatske s 20 % sudjeluje u ukupnom udjelu pokrivenosti Hrvatske vinogradima te se vinova loza i vino proizvodi na nadmorskim visinama višim od 120 metara, pa sve do 400 metara nadmorske visine.</s><s>Ne postoje veliki serijski proizvođači vinskih proizvoda, već je riječ o vinarima koji imaju obiteljsku proizvodnju i koji vino proizvode u svojim vinskim podrumima (Vinacroatia.hr, b. d).</s><s>U bregoviti dio Hrvatska spada i Samobor, gdje se proizvode vina poput graševine, rajnskog rizlinga, plavca, muškata, malvazije, roséa i sličnih vrsta.</s><s>Naime, svaka vinska regija posebna je po svojim vrstama vina i vinove loze te svaka pruža svoje autentične kvalitetne sorte vina koje se u drugim regijama ne mogu tako kvalitetno proizvesti.</s><s>Nadalje, Samobor je najviše zastupljen bijelim sortama vina zbog svoje orijentacije, smještenosti, nadmorske visine i tla.</s><s>U gradu Samoboru postoji vinska cesta, koja svojom trasom obuhvaća samoborske vinare i nudi degustaciju samoborskih sorti vina, a prilikom posjeta vinarima i vinskim podrumima svaki vinski turist može kušati i kupiti vino te naučiti nešto o vinskim proizvodima i njihovu nastanku.</s><s>Osim toga, u samom centru grada nekoliko vinara nudi mogućnost kušanja vinskih proizvoda, što je također jedan od načina da vinski turist iskusi samoborske sorte vina.</s><s>Trenutno je vinski turizam na niskoj razini u gradu Samoboru, ali prostora za razvoj ima jer je riječ o turističkom gradu.</s><s>Međutim, vinski turizam u gradu Samoboru nema organiziranih događanja, osim rijetkih prilika kada vinari na nekim događajima predstavljaju svoje proizvode.</s><s>Svaki vinski turisti koji posjeti Samobor sa željom da iskusi autentične sorte vina prisiljen je sam posjetiti određene vinske podrume, vinare ili poljoprivrednike.</s><s>Kada bi se više ulagalo u vinski turizam kao važnu granu turizma u gradu, a uz ulaganje u poljoprivrednike i organiziralo razne događaje i zanimljive programe, zasigurno bi puno veći broj turista izrazio želju da grad Samobor posjeti i zbog vinskog turizma, koji postoji i postepeno se otkriva Što se tiče samog vinskog turizma u Hrvatskoj, može se reći kako je iz godine u godinu sve popularniji.</s><s>Hrvatska ima potencijala za razvoj te vrste turizma iz razloga što veliku površinu čini ruralno područje, koje dopušta sadnju vinove loze i proizvodnju raznih sorta vina, što rezultira plasmanom na susjedno međunarodno, a moguće i svjetsko tržište.</s><s>Kako bi se privukle određene skupine vinskih turista, potrebno je stvoriti autentičnost i jedinstvenost vinskih proizvoda koji će zadovoljiti očekivanja vinskih turista i u njima stvoriti potrebu za ponovnim dolaskom i kupnjom.</s><s>Gledano prema Strategiji razvoja održivog turizma do 2030. godine, u Republici Hrvatskoj ciljevi su poticati razvoj enoloških i gastronomskih osobitosti jer bi se na taj način doprinijelo ravnomjernom razvoju turizma, a što bi se postiglo utemeljenjem načela autentičnosti.</s><s>Strategija navodi kako je enogastronomija atraktivna grana turizma te da su na međunarodnoj razini hrana i piće veliki motivi za posjet određenoj destinaciji, stoga postoji veliki potencijal za planirani razvoj.</s><s>Također, strateški su ciljevi uravnotežiti turizam u svakoj regiji i u svakom mjesecu u godini uz očuvanje okoliša, prostora i klime te postati konkurentni, otporni i inovativni.</s><s>Prema statističkim podacima iz 2021. godine, u Hrvatskoj je proizvedeno 800 tisuća hektolitara vina, od čega se 533,63 tisuća hektolitara vina odnosilo na bijela vina.</s><s>Nadalje, od ukupno proizvedenih hektolitara vina 569,37 tisuća hektolitara vina odnosilo se na vina s oznakom izvornosti koja je zaštićena.</s><s>U istoj se godini u Hrvatsku uvezlo 259,02 tisuća hektolitara vina, dok je u 2020./2021. godini ukupna domaća potrošnja iznosila 1.151,60 tisuća hektolitara vina.</s><s>Što se tiče potrošnje vina po glavi stanovnika u Hrvatskoj, 2021. godine ona je iznosila 28,03 litre (Dzs.hr, 2021;</s>
<s>Charters i Carlsen (2006) ističu veliku važnost infrastrukture za potrebe vinske industrije, a to se odnosi i na komunikacijske alate i informacije, umrežavanje, inovacije i strategiju.</s><s>Postoji mnoštvo vinskih podruma s kušaonicama, adekvatnim pristupom i uređenim okolišem, i to je upravo onaj element infrastrukture vinskog turizma koji nam prvi pada na pamet.</s><s>Tu su i vinoteke, vinski barovi, restorani, konobe, vinarije, muzeji, trgovine s domaćim proizvodima, umjetničke galerije, autentična događanja i festivali, elementi kulturne baštine i prirodne vrijednosti, a sve su to, uz lokalno ili regionalno specifičnu turističku ponudu, ključni elementi za uspostavu i rad cesta vinskog turizma.</s><s>Kada pomislimo na vinski turizam, obično je prva asocijacija posjet vinskim podrumima, koji su u istraživačkom smislu idealno mjesto za promatranje vinskih turista.</s><s>Naravno, vinski podrumi nisu i ne mogu biti jedini relevantni za proučavanje doživljaja vinskih turista, nego cijelo vinorodno područje, odnosno vinska turistička regija predstavlja okvir za angažman vinskih turista.</s><s>Međutim, vinski podrumi temeljno su polazište jer pružaju dobar uvid koji omogućuje dijagnosticiranje stanja na teren (Charters i Carlsen, 2006).</s><s>2.4 Vinski turist</s>
<s>Moulton i Lapsley (2001) identificiraju vanjske i unutarnje motivacijske čimbenike za vinske turiste.</s><s>Od vanjskih čimbenika, to je identitet vinorodnog kraja sa svim njegovim karakteristikama, djelatnostima i ponudama.</s><s>Od unutarnjih čimbenika ističu se druženje, upoznavanje vina, osobna interakcija vinskog turista i vinara te usavršavanje i učvršćivanje znanja o vinogradarstvu, vinarstvu i vinu.</s><s>Osobni kontakti s vinarima među vinskim turistima izazivaju povećano povjerenje u vinare i njihova vina.</s><s>Vinski turisti žele upoznati vinorodne krajolike, očuvanu prirodu i lokalno stanovništvo.</s><s>I dok za individualne vinske turiste razlog posjete vinskom podrumu može biti i samo želja za kupnjom određenog vina, pravi vinski turisti žele naučiti više o vinu.</s><s>A tko je vinski turist?</s><s>Općenito govoreći, prema rezultatima istraživanja sadrži sljedeće karakteristike: redovit je konzument vina, spada u dobnu skupinu 30 – 50 godina, muško i žensko, viša i visoka stručna sprema, srednjih i visokih primanja, s većim društvenim i kulturnim kapitalom te uglavnom dolazi iz vinorodnih regija (Moulton i Lapsley, 2001; Bojnec i Korpar, Da bi uopće postojao smisao vinskog turizma, potrebno je prilagoditi se vinskom turistu, shvatiti njegov značaj te zadovoljiti njegove želje i potrebe kako bi mu se pružilo nezaboravno, autentično i pozitivno iskustvo, što je vrlo bitno.</s><s>Tako svaka destinacija istražuje tržište i prilagođava se turistu, pa i onom vinskom, kako bi mogla ispuniti njegova očekivanja, što je ključ za nezaboravan posjet turista destinaciji.</s><s>Naime, turisti traže autentično i jedinstveno iskustvo prilikom posjete određenoj turističkoj destinaciji.</s><s>Obilaskom područja gdje se uzgaja vinova loza i organizira konzumacija vina, turisti ulaze u izravan kontakt s kulturom zemlje domaćina, razmjenjuju iskustava s drugima, upoznaju kulturne aktivnosti, atraktivnosti i vrijednosti turističkih destinacija.</s><s>Usto, vinski turisti uglavnom su potrošači vina (Brown i Getz, 2005).</s>
<s>Galloway et al. (2008) vinskog turista definiraju prema stupnju interesa i znanja o vinu, a Bruwer i Alant (2009) definiraju ga kao osobu koja se može povezati i s vinom i s lokacijom gdje se ono proizvodi.</s><s>No, mnogi drugi znanstvenici navode kako je vinski turist definiran i segmentiran prema psihografskim i demografskim kriterijima, koji su bitni za njegovu motivaciju za posjet, a neki od motiva su dob, razina, obrazovanja, spol, prihod, životni stil, osobnost, stavovi, interesi i vrijednosti.</s><s>Charters i Ali-Knight (2002) klasificirali su turiste u četiri skupine: ljubitelji vina koji imaju veliki interes, zainteresirani za vino, početnici u vinu i oni koje ne zanima vino, odnosno oni koji su uključeni u grupu, ali nemaju niti pokazuju interes za vino.</s><s>Zaključuju da priroda odnosa između članova pojedinih skupina utječe na segmentaciju temeljenu na motivaciji, a postoje i sociodemografski učinci grupne interakcije u vinskom turizmu (Galloway et al., 2008; Bruwer i Alant, 2009; Charters i Ali-Knight, 2002).</s><s>U znanstvenoj i stručnoj literaturi Hall i Mitchell (2000) navode četiri tipa vinskog turista:</s>
<s>1. „Profesionalac“: 30 – 45 godina, poznavatelj vina, sposoban procijeniti kvalitetu vina i razgovarati o svim aspektima vina čak i s iskusnim vinarima.</s><s>Uvijek ga zanimaju nove stvari te im je spreman posvetiti puno energije, vremena i novca.</s><s>2. „Strastveni početnik“: 25 – 30 godina, voli vino, ali malo zna o njemu, znatiželjan je i željan eksperimentiranja.</s><s>Uz pomoć vina sklapa nova prijateljstva i ostvaruje kontakte, uživa u hrani i istraživanju vinskih regija.</s><s>Obično putuje s prijateljima, sa sobom ima vodiče, brošure i karte, volio bi slušati vinske lekcije, ali ne na profesionalnoj razini.</s>
<s>3. „Druželjubiv“: 40 – 60 godina, imućan, vino ga privlači jer je za njega znanje o njemu znak društvenog statusa.</s><s>Ima osnovno znanje o vinu, uglavnom se bavi vrhunskim vinima, a bitan mu je i izgled vinskih podruma.</s><s>4. „Alkoholičar“: 50 – 60 godina, posjećuje vinske podrume, pije i kupuje velike količine alkohola.</s><s>Svakodnevno konzumira alkohol u velikim količinama (Hall i Mitchell, 2000).</s>
<s>Nadalje, studija Nella i Christou (2014) potvrđuje da je smisleno segmentirati posjetitelje vinarije, koji su na temelju svoje uključenosti u vino podijeljeni u tri skupine: niska, srednja i visoka razina uključenosti.</s><s>Također, identificirali su i četiri druga segmenta: iskustveni, znalci, oni koji minimaliziraju rizik i osjetljivi na cijene, sa značajnim razlikama u preferencijama prema vinu i psihografskim karakteristikama.</s><s>Danner et al. (2020) radili su usporedbu primjera iz ostatka svijeta sa segmentima australskog vinskog tržišta.</s><s>Ti autori sugeriraju da postoje tri stabilna segmenta koncentrirana na domaćem tržištu vina: znalci, društveni vinopije i osnovne vinopije.</s><s>Iz druge perspektivne, povezane s pristupom segmentaciji tržišta vinskog turizma koji se temelji na ograničenjima, Cho et al. (2017) generirali su pet homogenih podskupina: visoko ograničene, svjestan troškova i vremena, obiteljsko zajedništvo, nemotiviran i minimalno ograničen.</s><s>Posljedično, došlo je do nekih razlika u identificiranju preferencija i namjera posjeta vinskim regijama među svim navedenim klasterima (Nella i Christou, Što se tiče same motivacije vinskih turista, možemo reći kako su putovanja najčešće motivirana uživanjem na destinaciji, obrazovanjem i učenjem o kulturi i tradiciji te obiteljskim ili poslovnim druženjima.</s><s>Sa svakim turistom, pa tako i s vinskim, u paketu dolaze i njegove osobine, kao i njegov odnos prema turizmu i destinaciji te samo vremensko razdoblje koje će ondje provesti.</s><s>Svako putovanje zapravo je ovisno o psihologiji turista, koja se odnosi na upoznavanje novih ljudi, tradicije i kulture, pa i iskustvo koje će turist steći.</s><s>Kada je riječ o motivaciji turista, potreban je tim ljudi koji će istraživanjem tržišta te želja i potreba turista doći do smjernica oko toga što je potrebno poduzeti kako bi kod turista pobudili motivaciju i želju za posjet određenoj destinaciji.</s><s>Tako je potrebno stvoriti jasno definiranu sliku koja će se turistu servirati i koja će u njemu pobuditi potrebu za dolaskom na određenu destinaciju.</s><s>Taj tim stručnjaka potreban je kako bi se zadovoljili push i pull faktori.</s><s>Push faktori odnose se na unutarnju motivaciju turista, koja će kod njega stvoriti želju i potrebu za posjetom destinaciji, odnosno vinskom području, iskušavanjem vinskih delicija, učenjem o vinskim proizvodima i uživanjem, dok je pull faktor onaj vanjski faktor koji turista dovodi do same destinacije, odnosno do vinskih proizvoda te stvara pobudu za kupnjom i kušnjom tih proizvoda.</s><s>Shodno navedenom, vrlo je bitno da ponuđači zajedno sa stručnjacima temeljito istraže tipove turista i njihove želje i potrebe kako bi na kvalitetan i ispravan način mogli zadovoljiti i unutarnje i vanjske faktore i kako bi vinskim turistima mogli pružiti nezaboravno i autentično iskustvo (Galloway et al., 2008; Yuan et al., 2008).</s><s>3 GRAD SAMOBOR</s>
<s>Samobor je na istoku omeđen rijekom Savom, na jugu obroncima Rakova Potoka i Plešivice, na zapadu središnjim Žumberkom i selom Gornja Vas, a na sjeveru granicom sa Slovenijom.</s><s>Oko jedne trećine grada Samobora prekriveno je šumom.</s><s>U urbanom području nalaze se i brojni prirodni rezervati, od kojih je najznačajniji Park prirode Žumberak – Samoborsko gorje.</s><s>Samobor i Samoborsko gorje imaju oko 200 kilometara označenih planinarskih staza.</s><s>Udaljen je svega 20 kilometara od grada Zagreba i 4 kilometra od graničnog prijelaza Bregana na granici sa Slovenijom.</s><s>Izgradnjom autoceste Zagreb Ljubljana Samobor je postao lako dostižno odredište brojnih turista i planinara.</s><s>Grad Samobor dio je Zagrebačke županije (Ott, 1997).</s><s>Samobor je šesnaesti grad po veličini u Hrvatskoj i drugi po veličini grad u Zagrebačkoj županiji.</s><s>Prema popisu stanovništva iz 2021. godine ima 37 481 stanovnika (Dzs.hr, 2021).</s>
<s>Grad Samobor nalazi se u uskoj kotlini rječice Gradne, između brda Tepec i Stražnik.</s><s>Urbana povijest Samobora počinje 1240. godine, kada dobiva status slobodnog kraljevskog grada.</s><s>Urbana matrica organičkog karaktera nastala je u korelaciji sa strukturalnim osobinama prirodnog pejzaža.</s><s>Očituje se u spletu prometnica koje se slijevaju na središnji gradski trg formirajući nepravilne inzule, odnosno blokove i nije se bitno mijenjala od srednjeg vijeka do 19. stoljeća.</s><s>U 19. stoljeću počinje transformacija inzula zbog preparcelacije i izgradnje, posebno oko gradskog trga, gdje zidane katnice formiraju neprekinute nizove karakterističnih stilova tog vremena.</s><s>Grad Samobor srednjovjekovni je grad barokne arhitekture i s obzirom na blizinu glavnog grada Hrvatske vrlo je popularno turističko odredište za turiste, planinare, bicikliste, gurmane i ostale Grad Samobor tako je turistički grad koji uz smještajne objekte i razne atrakcije nudi svestranu gastronomsku ponudu.</s><s>U Samoboru postoje samo dva hotela, a tu su hotel Lavica i Hotel Livadić te hostel Medved.</s><s>Statistički podaci prikazuju kako su u 2020. godini dolasci domaćih turista bili 3136, a stranih 3058.</s><s>Brojevi noćenja su iskazana u 11942 domaćih i 8231 stranih.</s><s>Zatim u 2021. godini dolasci su prikazani u broju 4205 domaćih i 5552 stranih turiste, te noćenje 13387 domaćih i 14957 stranih turista.</s><s>Procijenjeni podaci dolaska turista u 2022 godini su 6000 domaćih i 8000 stranih turista, dok su noćenja procijenjena na 15000 domaćih i 18000 stranih turista.</s><s>Turistička zajednica grada Samobora postavila je dugoročne ciljeve da grad postane destinacija za odmor od više dana, povećati broj dolaska i noćenja turista za 20 %, stvoriti održivi razvoj na destinaciji, modernizirati gospodarske grane i unaprijediti gospodarske procese vezane za turizam i podržati razvoj smještajnih i hotelskih ponuda, uz sudjelovanja i prihode za projekte iz Europskih fondova.</s><s>Strateški plan do 2025. godine za razvoj turizma grada Samobora ima definirane ciljeve: modernizacija gospodarskih grana i unaprjeđenje istih procesa, razvijati visokokvalitetne javne i društvenih usluga, modernizacija infrastrukture i poboljšanje dostupnosti, očuvati i valorizacija prostornih resursa i kvalitetno usmjeriti upravljanje razvojem Što se tiče ostalih smještajnih objekata, postoji velika ponuda apartmana, kuća za odmor i slično.</s><s>Samobor ima nekoliko zaštićenih gastronomskih proizvoda.</s><s>Osim toga, tijekom cijele godine mogu se iskusiti brojni tradicijski, kulturni, glazbeni, gurmanski i zabavni događaji i još mnoštvo toga.</s><s>Najpopularnija tradicija jest Samoborski fašnik, koji je do sada organiziran 190 puta, dok je grad poznat po zaštićenoj samoborskoj kremšniti, samoborskoj muštardi, kotlovini, bermetu, rudarskoj greblici i mnoštvu ostalih delicija.</s><s>Osim toga, neke od manifestacija i događaja povezanih s vinom navest ćemo u nastavku ovog 3.1 Manifestacije i događaji</s>
<s>Manifestacije i događaji sastavni su dio ponude svakog turističkog grada, pa tako i Samobora, a neki od događaja povezanih s vinom i sve vinske radionice, događaji i posjeti iz 2021. i 2022. godine bit će opisani u nastavku ovog poglavlja.</s><s>3.1.1 Vinski događaji u 2021. godini</s>
<s>Vincekovo se slavi na dan svetog Vinka te se obilježava u samoborskim vinogradima.</s><s>Vinari i poljoprivrednici tada obilaze svoje vinograde i imanja kako bi obilježili početak nove sezone proizvodnje vina i vinskih proizvoda, a vinove se loze blagoslivljaju protiv vremenskih neprilika (Usvc.hr, b. d).</s><s>Sljedeći događaj koji se 2021. godine u Samoboru obilježio bio je Dan grada Samobora, kada su se na glavnom gradskom Trgu kralja Tomislava predstavljali vinari obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava Sirovica, Fabek, Rubinić te članovi izletišta Pavlin, koji su nudili degustacije svojih domaćih, pa tako i vinskih Dana 13. studenoga 2022. godine na Malom placu u neposrednoj blizini glavnog samoborskog trga organizirano je Samoborsko Martinje.</s><s>Naime, Martinje je blagdan svetog Martina, koji se u cijeloj Europi slavi uz brojne tradicije i običaje.</s><s>Na taj se dan krsti vino, odnosno mošt se pretvara u novo mlado vino.</s><s>Te godine Martinje u Samoboru otvorio je predsjednik samoborske udruge vinara, dok je vino krstio vinski biskup.</s><s>Taj su se dan okupili mnogi ponuđači vina kako bi zajedno proslavili blagdan i degustirali mlado vino (Usvc.hr, b. d).</s><s>Posljednji događaj iz 2021. godine koji se ticao vinara grada Samobora bila je deseta obljetnica postojanja samoborske vinogradarske udruge i njihova novouređena prostora, a tu su obljetnicu slavili na gradskom trgu u Kušaonici vina Tin, gdje su uživali u različitim domaćim sortama vina samoborskih vinara 3.1.2 Vinski događaji u 2022. godini</s>
<s>Kao i u prethodnoj, 2021. godini samoborski vinari u svojim su vinogradima na dan svetog Vinka slavili Vincekovo, kada je velik broj vinara svoju vinovu lozu blagoslovio kako bi je zaštitili od loših vremenskih prilika, dok su na Dan grada Samobora na samoborskom trgu predstavljali svoje proizvode i družili se s Posljednji događaj u 2022. godini bilo je okupljanje u izletištu Pavlin, gdje su se nakon ubiranja plodova cjelogodišnjeg rada pekli kesteni i degustiralo mlado samoborsko vino.</s><s>Razmjenjivala su se iskustva vinske godine i uspjesi u berbama te se razgovaralo o temama i događajima za Martinje.</s><s>Martinje je kao i svake godine uz tradicionalne običaje održano i proslavljeno u blizini samoborskog trga, gdje se krstio mošt i pretvorio u mlado novogodišnje vino.</s><s>Uz sve navedeno organizirani su i drugi događaji, dakako, uz prisutnost vinskih 3.2 Vinski poljoprivrednici u gradu Samoboru Neki od registriranih vinskih ponuđača i poljoprivrednika su: Podrum Filipec, Kušaonica vina Tin, Izletište Sirovica, Izletište Pavlin, Kušaonica vina Tin, OPG Davor Sirovica, OPG Antun Župančić, OPG Alojz Požgaj, OPG Slavagora, OPG Vlado Župančić, OPG Devunić, OPG Vinska klet Jaić Krasnik, Izletište „Pri Braceku”, OPG Vlatko Josip Librić, OPG Dubravka Fabek, OPG Božidar Franceković, OPG Franjko te Seosko domaćinstvo Oslaković, no postoji još nekolicina drugih poljoprivrednika do kojih se ne može doći i za koje nema dostupnih podataka.</s><s>Neke od popularnijih ponuđača vinskih proizvoda i usluga predstavit ćemo u nastavku, dok ćemo sve ostale ponuđače koji su uključeni u vinsku cestu grada predstaviti u sljedećem poglavlju (Usvc.hr, b. d).</s><s>Izletište Pavlin nalazi se na Vrhovčaku, na nadmorskoj visini od tristo dvadeset metara, odakle se pruža pogled na vinograd s oko sedam tisuća trsova.</s><s>Nudi uslugu smještaja i kušanje graševine, kraljevine, zelenog silvanca, rizvanca i portugisca, a tu su i gastronomske delicije poput sira i vrhnja, domaćih salama i domaćih kuhanih jela (Izletiste-pavlin.com, b. d).</s><s>Izletište Sirovica vinarija je koja se temelji na dugoj obiteljskoj tradiciji i nudi kušanje zelenog silvanca, chardonnaya, rajskog rizlinga, portugisca, ali i suhomesnate proizvode (Vino-sirovica.hr, b. d).</s><s>Podrum Filipec proizvodi najpoznatiji samoborski proizvod – samoborski bermet, koji se može kušati u skoro svakom ugostiteljskom objektu u Samoboru.</s><s>Isto tako, nalazi se u samom centru grada, a nude još i proizvode poput samoborske muštarde (Bermetfilipec.hr, b. d).</s>
<s>Kušaonica vina Tin također se smjestila u samom centru, na gradskom trgu, neposredno uz najpoznatiju slastičarnicu koja nudi originalnu samoborsku kremšnitu.</s><s>Nude razne sorte domaćih vina, deserte i gastronomske zalogaje Što se tiče obrazovanja vinara, u 2021. godini organizirana je i stručna demonstracija o tome kako rezati voćke i vinovu lozu, na koju su se vinari mogli prijaviti i upotpuniti svoje vinarsko znanje te naučiti kako se pravilno brinuti o vinovoj lozi kako bi ona bila što plodnija (Usvc.hr, b. d).</s><s>Osim toga, vinari grada Samobora 26. listopada 2021. godine uz gradsku i županijsku potporu otputovali su u Varaždinsku i Krapinsko-zagorsku županiju, gdje su posjetili vinarije Šafran, Kota i Kopjar, gdje su kušali njihova domaća pobjednička vina poput graševine, rajnskog rizlinga, blaiburgera, manzonija, sauvignona, žutog muškata, portugisca i traminca te na taj način upotpunili svoje vinarsko znanje i doživjeli nezaboravno iskustvo drugih vinara i vinorodne Potom je 28. veljače 2022. godine održana radionica kod Masleka.</s><s>Na radionici se predstavilo dvanaest etiketa vina i devet vinara s područja Plešivice, na čijem se primjeru učilo, a obradile su se teme poput tehnološke prerade, fermentacije, sortimenta, ali i ostale teme usko vezane za vinare, njihove vinograde i djelatnosti Početkom mjeseca svibnja 2022. godine održan je sastanak članova udruge samoborskih vinara, gdje se govorilo o raznim projektima, o putovanju na otok Krk i upoznavanju njihovih sorti žlahtine te raspravljalo o tome kako postići da Samobor bude prepoznatljiv po samoborskoj vincessi (Usvc.hr, b. d).</s><s>Sredinom mjeseca svibnja udrugu samoborskih vinari posjetili si vinari iz Ivanić Grada, koji su s predstavnicima obišli izletište i kušaonicu vina Pavlin, gdje su po završetku uz samoborsku kotlovinu razmjenjivali svoja vinska iskustva (Usvc.hr, Dana 6. lipnja neki od članova i gostiju udruge Samoborske vinske ceste i vinara otišli su na stručni posjet na otok Krk, gdje su upoznati s autohtonom i najpoznatijom vinskom sortom žlahtinom.</s><s>Ondje su posjetili zadrugu Vrbnik, smještenu na samoj morskoj obali, te se upoznali s poviješću zadruge, koja neprekidno posluje od 1904. godine.</s><s>Uz čuvenu žlahtinu, koja je nastala uz tehnološka ulaganja i koja je pokretač Vrbnika, predstavljene su im i druge razne etikete vina poput prošeka, pjenušca Valomet, misnog vina, pjenušca Gospoja i sličnog.</s><s>Nakon kušanja vina u kušaonicama i pršuta iz pršutane, ugošćeni su u konobi Ulikva, a upoznali su se i s poviješću kapele Sv. Duha, muzejom i franjevačkim samostanom, a za kraj su posjetili izletište Nezrezica, koje pruža pogled na maslinik s tri tisuće maslina (Usvc.hr, b. d).</s><s>Zadnji sastanak se ticao događaja Večeri vina i pjesme, odnosno manifestacije koja se održala 28. kolovoza, gdje se uz široku ponudu vinskih proizvoda samoborskih vinara i OPG-ova moglo kušati i samoborski bermet te razne slatke i slane specijalitete, a sve to uz razne glazbene izvedbe (Usvc.hr, b. d).</s><s>3.3 Vinska cesta grada Samobora i vinska ponuda Trasa Samoborske vinske ceste duga je oko 60 km, prolazi kroz vinorodno područje grada Samobora, a podijeljena je na dvije vinske ceste, i to (Uscv.hr, b.</s>
<s>Vinska ruta 1: Kreće se s glavnog trga u Samoboru, prolazi Livadićevom i Obrtničkom ulicom i kroz Stražnik do Vrhovčaka, pa se dalje može prema Otruševcu i Podvrhu (Vrnjak, Kožlak) do Slanog dola.</s><s>Glavni krak ove vinske ceste proteže se kroz područje Samoborske Dubrave i dijelom Gornjeg kraja i preko Palačnika s izlazom na Rude.</s><s>Vinska cesta nastavlja preko Ruda, Braslovja, Prekrižja, prema jugu do Plešivičke vinske ceste, prema istoku kroz Bukovje, Manju Vas, Cerje, Anindol i završava na glavnom gradskom trgu prije izlaska na Ulicu Ise Velikanovića i put za Malu Rakovicu.</s><s>Vinska ruta 2: Kreće od Male Rakovice, prolazi kroz Veliku Rakovicu i Kladje, Slavu Goru te se cesta spušta u Gornju Konščicu.</s><s>Nastavlja se glavnom cestom od Male Rakovice preko Kladja i Molvica sve do Male Gorice, prolazi ulicom Sv. Marije Magdalene i zatim se cestom spaja na Kladje.</s><s>Glavni smjer vinske ceste prolazi kroz Konščicu i nastavlja preko Sv. Martina i nizvodno preko Konščice do Galgova.</s><s>Gornja Konšćica nastavlja se preko Klaka i Kotara te spaja na prvu vinsku rutu kod Manje Vasi.</s>
<s>Na samom početku Samoborske vinske ceste nalazi se Kušaonica vina Tin, smještena na Trgu kralja Tomislava, koja nudi kušanje vinskih sorti poput graševine, chardonnaya, sauvignona, muškata i ostalih domaćih delicija.</s><s>U neposrednoj blizini gradskog trga, u Livadićevoj ulici možemo posjetiti Podrum samoborske vinogradarske udruge, koja pruža kušanje raznih vinskih sorti samoborskih vinara, dok u Stražničkoj ulici možemo posjetiti Podrum Filipec, koji nudi kušanje vina poput sivog pinota, frankovke, caberneta, a od hrane se turisti mogu osladiti hladnim narescima, odnosno suhomesnatim proizvodima, u svojem kompleksu nude studio-apartman, koji može ugostiti od dvije do tri osobe, te podrum u koji mogu smjestiti do dvadeset i pet osoba.</s><s>Kada se iz Stražničke ulice uputimo prema Vrhovačku, dolazimo do seoskog turizma – Izletišta Pavlin, koji može smjestiti pedesetak osoba u zatvorenom i sedamdesetak osoba na otvorenom prostoru.</s><s>Glede vina nude kušanje i kupnju kraljevine, graševine, zelenog silvanca i samoborskog bermeta, dok se od jela može kušati raca s mlincima, dnevna topla jela, topla juha ili domaća hladna predjela.</s><s>Nakon svega toga, ukoliko su turisti umorni, mogu ostati prespavati jer nude dvije dvokrevetne sobe i dva dvokrevetna apartmana (Usvc.hr, b. d).</s><s>Kada se vinskom cestom uputimo prema Prekrižju, Plešivičkom dolazimo do obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva Davor Sirovica, koje može zaprimiti pedesetak turista i ponuditi im vina poput domaćeg rajnskog rizlinga, chardonnaya, portugisca, graševine i zelenog silvanca, a uz vino nude i topla jela poput race ispod peke.</s><s>Osim toga, u neposrednoj se blizini može usput posjetiti i obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Jaić Krasnik, koje nudi kušanje graševine, bijelog vincessa i domaćeg kupinovog vina.</s><s>Kada nastavimo prema Molvicama, u mjestu Klake možemo posjetiti obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Mlinovent d.o.o., koje nude kušnju domaćih vina poput graševine, bijelog vincessa i zelenog silvanca, nakon čega u Molvicama dolazimo do Kušaonice Župančić, koja turistima nudi kušanje domaćih vina, najviše bijelih sorti poput graševine, zelenog silvanca, chardonnaya, žutog muškata, sivog pinota i ostalih domaćih vina.</s><s>Usto, turistima nude mogućnost spavanja u tri dvokrevetne sobe i kušanje domaćih suhomesnatih proizvoda.</s><s>U susjednom mjestu Maloj Gorici možemo posjetiti obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Alojz Požgaj, koje nudi degustaciju domaćih sorti vina poput zelenog silvanca, chardonnaya, graševine i bijelog pinota te zakusku s domaćim suhomesnatim proizvodima.</s><s>Na samom kraju dolazimo do Slavagore, gdje možemo posjetiti obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo koje nudi uslugu smještaja u bungalovu za do deset osoba, kušanje domaćih vina graševine, portugisca i vincessa, a za jelo patku i puricu s mlincima, češnjovke, krvavice te razna jela s vrganjima, sve iz domaćeg uzgoja.</s><s>U Maloj Rakovici možemo posjetiti obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Župančić, kod kojeg se može kušati zeleni silvanac, rajnski rizling, samoborski bermet i Uz sve navedeno, postoji još mnoštvo izbora gastronomske ponude koju nude Izletište Gogo, Krčma Florian i Seosko domaćinstvo Oslaković, kod kojih se mogu okusiti razna domaća vina i koristiti usluga smještaja.</s><s>Osim toga, obilaskom vinske ceste možemo još nabasati na obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Franceković, koje nude kušanje domaćih rakija poput samoborske zlatne, kruške tepke i viljamovke, dok obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Franjko nudi degustaciju različitih domaćih vrsta likera i viljamovke.</s><s>Od dodatnih sadržaja koji se mogu obići pri obilasku vinske ceste jesu Grgosova špilja i poučna staza, rudnik svete Barbare, Botanički vrt Suban, vidikovac na brdu Tepec, Etno kuća pod Okićem i Mlin iz bajke.</s><s>Obilaskom cijele vinske ceste može se iskusiti nezaboravna tišina te veličanstven pogled na vinograde i prirodu, dok se na svakom koraku mogu isprobati gastronomski, smještajni i vinski proizvodi i usluge, što je za turiste bitno kako bi mogli sve iskusiti i uživati u samoborskim vinskim i ostalim autohtonim delicijama (Usvc.hr, b. d).</s><s>3.4 Promocija samoborskih vinara</s>
<s>Udruga Samoborska vinska cesta zajedno s vinarima s područja Samobora ima aktivnu internetsku stranicu na kojoj se objavljuju novosti u vezi s vinarima, kao i informacije o gastronomskim, smještajnim i vinskim uslugama i proizvodima.</s><s>Kada pristupimo stranici, prvo što nas dočekuje jest kratka pjesma „Samoborska vinska cesta“, koju je pokojni samoborski učitelj i profesor Joža Prudeus napisao u svibnju 2012. godine.</s><s>Zatim u rubrici „Ponuda“ možemo izabrati ponudu vinara, klijeti, rakije, gastronomsku ponudu, dodatni sadržaj ili ponudu smještaja.</s><s>U svakoj od navedenih podrubrika nalaze se opisi ponuđača određenih usluga te informacije gdje, kako i kada ih se može posjetiti i što se može iskusiti.</s><s>Pod rubrikom „Događaji“ možemo pročitati nešto o vinskim događajima od 2010. godine, pa sve do danas.</s><s>Zadnje što nam se nudi na internetskoj stranici jest mapa vinske ceste te rute kojima se ona može obići i posjetiti pružatelje usluga.</s><s>Što se tiče samog vizualnog izgleda stranice, mišljenja smo kako bi je bilo dobro ažurirati i ažurirati i prilagoditi današnjim trendovima.</s><s>Isto tako, smatramo kako puno ponuđača vina nije navedeno ni na mapi vinske ceste ni pod rubrikom „Vinari“.</s><s>Kako bi stranica bila zanimljivija turistima, pa i svima ostalima, potrebno ju je modernizirati, ažurirati sve rubrike te opširnije i kvalitetnije prikazati same ponuđače usluga i proizvoda, kao i aktualne događaje te ih promovirati na način da reklama dođe do svih ljubitelja vina i vinskih turista, a ne da za događaje znaju isključivo vinari i poneki stanovnici grada (Usvc.hr, b. d).</s><s>Slika 2: Internetska stranica samoborskih vinara i vinske ceste Što se tiče internetskih stranica samih poljoprivrednika, može se reći kako neki od njih ulažu i vode svoje internetsko oglašavanje jer redovno objavljuju objave i ažuriraju razne informacije.</s><s>Primjerice, internetska stranica Bermet Fabek nudi informacije o samom bermetu i njegovoj tradiciji, uz opis ponude i kontakt.</s><s>Internetska stranica Hedonica rakije turistima i posjetiteljima nudi bitne informacije o njima, ponudi, a sadrži i galeriju, opis kušaonice, internetsku trgovinu i kontakt.</s><s>Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Jaić Krasnik na svojoj stranici objavljuje informacije o svojoj povijesti, sadašnjim proizvodima i gastronomiji te mogućnosti unajmljivanja prostora za proslave i, naravno, kontakt.</s><s>Posljednja stranica koju smo analizirati jest stranica Izletišta Pavlin, na kojoj možemo pročitati sve o njima, njihovu restoranu i ponudi.</s><s>Također, možemo pregledati ponudu smještajnih jedinica, zajedno s recenzijama gostiju i kontaktom vlasnika (Izletiste-pavlin.com, b. d.; Jaickrasnik.com, b. d.; Hedonica-rakije.com, 4 ISTRAŽIVAČKI DIO</s>
<s>Istraživanje je provedeno pomoću polustandardiziranih intervjua, a ispitanici su bili gradska uprava grada Samobora, turistička zajednica i nekoliko poljoprivrednika koji se bave vinskim turizmom.</s><s>Svaki od ispitanika imao je prilagođena pitanja temeljem kojih je cilj bio istražiti trenutnu situaciju u kojoj se nalazi vinski turizma u gradu Samoboru i saznati u čemu se sastoje zaostaci i gdje postoji prostora za promjene.</s><s>Prilikom izvođenja intervjua ograničenja su bila stupiti u kontakt s vinskom udrugom grada Samobora, a svi ispitanici htjeli su ostati anonimni.</s><s>Ukupno je intervjuirano trinaest poljoprivrednika i gradska uprava Samobora i Turistička zajednica grada Samobora zajedno s predstavnicima.</s>
<s>U istraživačkom dijelu ovog rada kao metodu istraživanja rabili smo polustandardizirani oblik intervjua jer smo nakon promišljanja teme shvatili kako je za našu temu i kreiranje kvalitetnih prijedloga za daljnji razvoj vinskog turizam u gradu Samoboru najkorisniji intervju, koji možemo prilagoditi svakom ispitaniku i saznati upravo one činjenice koje su nam bitne za istraživanje.</s><s>Na početku istraživačkog rada prikupili smo sve bitne činjenice o vinskom turizmu, vinskom turistu i vinu te se pomoću raznih studija i definicija podrobno upoznali s činjenicama i pojmovima važnima za daljnje istraživanje.</s><s>Prvo smo prikupili i analizirali podatke iz raznih stručnih i znanstvenih članaka i knjiga te strane i domaće primjere, temeljem čega smo postavili temeljne ciljeve, koje smo potom slijedili.</s><s>Kada smo se upoznali sa samim vinskim turizmom, pojmom turista i vinom, slijedio je teorijski dio te prikupljanje i analiza informacija o trenutnom stanju vinskog turizma u gradu Samoboru, njegovim turistima i proizvođačima vinskih proizvoda.</s><s>Kada smo navedeno analizirali, slijedio je terenski rad, prilikom čega smo uspjeli intervjuirati šest ponuđača i proizvođača vinskih proizvoda, a na samom smo kraju intervju proveli i s gradskom upravom grada Samobora i Turističkom zajednicom grada Samobora.</s>
<s>Nakon što smo izašli na teren, prilikom provedbe intervjua suočili smo se s nekoliko ograničenja.</s><s>Prvo ograničenje odnosilo se na to da nismo prikupili željeni broj ponuđača i proizvođača vina jer nekolicina njih nije željela sudjelovati u intervjuu kako ne bi dodatno zakomplicirali odnose, dok su ispitanici s kojima smo obavili intervjue željeli ostati anonimni.</s><s>No, usprkos tomu, prikupili smo ukupno četrnaest intervjua kako bismo mogli analizirati trenutno stanje i predložiti ispravne smjernice za daljnji razvoj vinskog turizma u gradu.</s><s>Sljedeće ograničenje s kojim smo se sreli je bilo to da nikako nismo uspjeli stupiti u kontakt s vinskom udrugom u Samoboru, no ni to nas nije spriječilo da završimo istraživanje i postignemo zadane ciljeve.</s>
<s>Na terenu smo za provođenje istraživanja rabili kvalitativni istraživački intervju, pri čemu smo pitanjima nastojali obuhvatiti sveukupan opseg teme.</s><s>Naime, glavni zadatak prilikom intervjua jest shvatiti značenje onoga što govore sugovornici.</s><s>Intervjui su posebno korisni za prikupljanje priča i iskustava sudionika jer ispitivač može zatražiti detaljnije informacije o određenoj temi.</s><s>Polustandardizirani otvoreni intervju oblik je intervjua u kojem se postavljaju pitanja prilagođena svim sugovornicima, a tim je pristupom moguće brže provesti intervjue te saznati informacije i prikupiti odgovore koji nas zanimaju.</s><s>Osobe koje vode intervju moraju znati više o temi od samih ispitanika, a moraju znati i kako voditi intervju i kako mu pravilno pristupiti te dobiti odgovarajuće odgovore (Valenzuela i Shrivastava, 2002).</s>
<s>Intervjue smo analizirali pomoću metode kodiranja, a pitanja koja smo odabrali za provođenje intervjua bila su kvalitetno osmišljena i ciljano usmjerena prema svakom ispitaniku te su navodila na daljnji razgovor o temi koju istražujemo.</s><s>Metoda kodiranja kvalitativna je analiza teksta s ciljem lakše analize odgovora i pojednostavljenja bitnih činjenica i odgovora te lakšeg dolaska do zaključaka.</s><s>Pitanja smo oblikovali tako da od svakog ispitanika prikupimo informacije i dobijemo odgovor koji nam je potreban za daljnje istraživanje.</s><s>Pristup svakom ispitaniku bio je individualan te je ponuđena mogućnost anonimnog odgovaranja, a sve s ciljem da nam pomognu, da nas pouče te daju odgovore na pitanja o trenutnoj situaciji vinskog turizma u Samoboru na koja mi sami nismo mogli pronaći odgovore (Maričić, 2021).</s>
<s>Intervjui i analiza provedenih intervjua Intervjui poljoprivrednika donose se u prilozima ovog rada, dok sama analiza intervjua slijedi u nastavku ovog poglavlja.</s><s>Provedeno je ukupno četrnaest intervjua – dok je trinaest intervjua provedeno s poljoprivrednicima i ponuđačima vina, posljednji je obavljen s gradskom upravom i Turističkom zajednicom grada Samobora.</s><s>Za poljoprivrednike koji su htjeli biti prikazani navedeno je ime, dok su poljoprivrednici koji su htjeli ostati anonimni označeni kao anonimni ispitanici.</s><s>Pitanja koja su bila postavljena ispitanicima koji proizvode vino, odnosno ponuđačima vinskih proizvoda su:</s>
<s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>3. Što možete ponuditi turistima?</s>
<s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s>
<s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>9. Kakve vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>S druge stane, za gradsku upravu i Turističku zajednicu grada Samobora postavljena su sljedeća pitanja:</s>
<s>2 Koliko se zalažete za širenje vinara, vinskih klijeti i vinskih proizvoda?</s><s>3 Postoji li skupina ljudi koja kontrolira razvoj i tržište?</s><s>4 Koje radnje poduzimate i na koji način sudjelujete u promociji i ulaganju u vinski turizam grada?</s>
<s>5 Smatrate li da se ta grana turizma može proširiti i napredovati te zašto?</s><s>6 Postoji li interes za upoznavanje lokalnih proizvođača?</s><s>7 Koliko sudjelujete u razvoju vinskog turizma?</s><s>8 Koliko se turista raspituje o vinskim proizvodima?</s><s>9 Koje je Vaše mišljenje o svemu tome i koji su ciljevi za razvoj vinskog turizma?</s>
<s>Najprije ćemo analizirati odgovore poljoprivrednika.</s><s>Tako je na prvo pitanje, koje je glasilo: „Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?“ odgovorilo ukupno jedanaest od trinaest ispitanika.</s><s>Dva ispitanika nisu htjela odgovoriti kako ne bi izazvali još veće nesuglasice s turističkom zajednicom ili Gradom.</s><s>Iz sažetaka odgovora jedanaest ispitanika došli smo do ključnih stavova, a to su minimalno ili solidno ulaganje Grada u razvoj</s>
<s>Gradom, nezadovoljstvo financijskim potporama i brigom ili nedovoljno interesa Grada za poljoprivrednike.</s><s>Zaključno, od ukupno trinaest ispitanika na ovo je pitanje odgovorilo samo jedanaest ispitanika, pri čemu dolazimo do koda da je devet ispitanika iskazalo nezadovoljstvo ulaganjem gradske uprave i turističke zajednice, dok su preostala dva ispitanika djelomično zadovoljna.</s><s>Slijedom navedenog, većina nije zadovoljna ulaganjem te drže da bi se trebalo poraditi na komunikaciji i ulaganju kako bi se vinski turizam grada Samobora na kvalitetan način mogao razvijati u budućnosti, što je i prikazano u tablici 1. Tablica 1: Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Drugo pitanje za proizvođače i ponuđače vinskih proizvoda glasilo je: „Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanjem procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?“ te su sažeci nekih od odgovora ispitanika sljedeći: turisti ih posjećuju, ali ne u broju u kojem bi željeli te sve turiste zanima proces nastajanja vina; njihova je kušaonica u centru grada, pa su zadovoljni brojem turista i sretni su što s nekime mogu podijeliti važne informacije o proizvodnji; turisti ih posjećuju, ali u malom broju, no sa željom za upoznavanjem svih procesa glede vina; zadovoljni su jer ih turisti posjećuju redovno, neke u njihovom lokalima u samom centru grada Samobora, a neke u njihovim podrumima i klijetima te ih na dnevnoj bazi posjeti zadovoljavajući broj turista i stanovnika, što im uvelike pomaže i donosi profit; turisti ih posjećuju premalo, no zanimaju se za sve bitne činjenice o vinima.</s><s>Sukladno odgovorima dolazimo do ključnih pojmova: turisti nas posjećuju u premalom broju, ali sa (slabom) željom za upoznavanjem proizvodnog procesa, odnosno zadovoljni su posjetama i željama turista.</s><s>Ukratko, dolazimo do zaključka da je veći broj ispitanika nezadovoljan posjetama turista, no svi turisti imaju veću li manju želju za upoznavanjem vinskog proizvodnog procesa, što sve možemo vidjeti u tablici 2. Tablica 2: Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanjem procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s>
<s>Sljedeće je pitanje glasilo: „Što možete ponuditi turistima?“ Među ključnim pojmovima iz odgovora ispitanika prisutne usluge su: smještaj, gastronomske i ugostiteljske usluge, zabavni programi, obilazak imanja, degustacija i kupnja vinskih proizvoda, edukacija o proizvodnim procesima vina, druženje i odgovori na sva pitanja o vinu.</s><s>Kodovi, odnosno zaključci koje smo dobili iz ključnih pojmova jesu da svi ispitanici nude degustaciju i kupnju vinskih proizvoda te edukaciju u smislu demonstracije i objašnjavanja vinskih proizvodnih procesa.</s><s>Iz tablice 3 u nastavku možemo vidjeti sažetke odgovora, ključne pojmove i zaključak.</s>
<s>Nastavno na pitanje koje se odnosi na načine na koje oglašavaju svoje proizvode, iz sažetaka odgovora proizlazi kako oglašavanje vode većinom sami, pri čemu se oslanjaju na dobar glas i recenzije prijašnjih turista, zatim kako svoje proizvode oglašavaju putem internetske platforme, na raznim stranicama i društvenim mrežama.</s><s>Nadalje, oglašavaju se i u ugostiteljskim objektima u gradu Samoboru, a otkrivaju i kako se ponekad oglašavaju i preko vinarske udruge grada Samobora.</s><s>Iz svega navedenog može se zaključiti kako oglašavanje nije najkvalitetnije, a neki se poljoprivrednici uopće ne reklamiraju, što je velik minus za razvoj vinskog turizma u Samoboru.</s><s>Oglašavanje bi bilo mnogo bolje kada bi se svi zajedno udružili i uz pomoć udruge, Grada i turističke zajednice odaslali bolju, kvalitetniju i zanimljiviju sliku turistima, a sve to je navedeno u tablici broj 4. Tablica 4: Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s>
<s>Na pitanje postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljaju svoje proizvode, tko ih organizira i kakvi su ti događaji odgovorilo je svih trinaest ispitanika.</s><s>Iz sažetaka i ključnih pojmova proizlazi kako barem jednom godišnje sudjeluju na nekoj od manifestacija, gdje turisti mogu na štandu kušati njihove proizvode, kako se takvi događaji održavaju nekoliko puta godišnje te kako se sami prijavljuju na razna natjecanja i sajmove po cijeloj Hrvatskoj.</s><s>Također, većina kvalitetnih sajmova ne održava se u Samoboru, što nije pozitivno za razvoj, a jedino što pohađaju na godišnjoj razini jest natjecanje za diplomu i medalju te poneki sajam i događaj na koje se u druge gradove upute samoinicijativno.</s><s>Osim toga, skoro svaki mjesec sudjeluju na nekim događajima u susjednim županijama i gradovima, dok je jedini događaj u gradu na koji dolaze onaj povodom dana grada.</s><s>Ostali odgovori ispitanika identični su te govore kako nisu zadovoljni događanjima u Samoboru i kako sve događaje na koje odlaze organizira neki drugi grad ili županija.</s><s>Uzevši u obzir sve odgovore, zaključni kod je kako je takvih događanja i manifestacija premalo te kako je to negativna stavka za njihovu reklamu i širenje te vrste turizma.</s>
<s>Šesto po redu pitanje postavljeno ispitanicima glasilo je: „Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?“ Odgovori i ključni pojmovi ispitanika govore kako na godišnjoj razini proizvode oko 3 000 litara vina te kako je za njihovu potražnju to previše, zatim kako proizvode oko 5 000 litara na godinu te su zadovoljni tom brojkom, kako proizvode oko 7 000 litara vina godišnje, što je u skladu s njihovom potražnjom, kako proizvode oko 8 000 litara godišnje, no kako su spremni i na veću potražnju i kako proizvodi oko 5 000 do 7 000 litara vina godišnje te je također spreman na nove izazove i veću potražnju.</s><s>Nadalje, odgovorili su i kako proizvode oko 10 000 litara vina godišnje, kako proizvode između 15 000 i 20 000 litara i da su zadovoljni, kako proizvodi između 10 000 i 15 000 litara vina na godišnjoj razini te kako nije zadovoljan i želi proizvoditi više od dosadašnjih 8 000 litara na godinu.</s><s>Temeljem prikupljenih sažetaka odgovora može se reći kako su svi ispitanici spremni na širenje i veće izazove te bi željeli doprinijeti razvoju vinskog turizma grada Samobora.</s><s>Kada zbrojimo litražu iz prikupljenih odgovora, dolazimo do koda, odnosno brojke od 104 000 litara vina koje naših trinaest ispitanika proizvede u godinu dana, što daje prosjek od oko 8 000 litara po vinaru godišnje.</s>
<s>Na pitanje: „Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?“ odgovori su bili vrlo slični.</s><s>Iz svih sažetaka odgovora ispitanika može se zaključiti da je vinski turizam sve popularniji oblik turizma te da grad Samobor ima potencijala i prostora za napredak i podizanje kvalitete na razinu na kojoj ta prirodna bogatstva i zaslužuju biti.</s>
<s>Sljedeće postavljeno pitanje glasilo je: „Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?“ Zaključci koji su dobiveni analizom sažetaka odgovora ispitanika jesu kako nemaju prevelika očekivanja jer su se kroz godine razočarali, odnosno kako očekuju da će se u sljedećih nekoliko godina dodatno povećati interes za vinski turizam i da će to biti početak njihova razvoja te kako su spremni na povećanu potražnju i prilagodbu tržištu.</s><s>Također, analizom sažetaka odgovora može se zaključiti kako većina ispitanika ima pozitivna očekivanja glede razvoja u narednim godinama te su se tomu spremni prilagoditi i postepeno se širiti.</s>
<s>Zadnje pitanje postavljeno ponuđačima vina glasilo je: „Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?“ Odgovori su bili gotovo pa identični te se najčešće spominju graševina i muškat, dok su ostala vina koja su dostupna kod ispitanika: zeleni silvanac, rajnski rizling, chardonnay, samoborski bermet, portugizac, bijeli pinot, rosé, sivi pinot, cabernet sauvignon i cuvée .</s><s>Analizom odgovora ispitanika i navedenih sorti vina dolazi se do zaključka kako ispitanici turistima najviše nude bijelu sortu vina.</s>
<s>Zaključci, odnosno kodovi proizašli iz odgovora jesu da su ispitanici nezadovoljni ili samo djelomično zadovoljni ulaganjem Grada u poljoprivrednike te da su sve stvorili sami i da vrijedno rade.</s><s>Nadalje, zaključci su kako je većina ispitanika nezadovoljna brojem posjeta turista, premda ima i onih koji su zadovoljni, ali svi posjetitelji, odnosno turisti iskazuju barem mali interes za učenju o vinskim proizvodima.</s><s>Sljedeći zaključak je da svi poljoprivrednici turistima mogu ponuditi degustaciju i kupnju vina, uz mogućnost edukacije u smislu učenja i predavanja o proizvodnim procesima vinskih proizvoda.</s><s>Prosjek pak same proizvodnje po vinaru na godišnjoj razini je oko 8 tisuća litara vina.</s><s>Što se tiče načina reklamiranja, neki se ne reklamiraju uopće, dok se ostatak oslanja na oglašavanje putem dobrog glasa, interneta, ugostiteljskih objekata ili preko vinske udruge, no svi poljoprivrednici očekuju da će se uz pomoć vinske udruge, Grada te turističke zajednice početi više uključivati, promovirati i otkrivati svakog pojedinog dionika ove vrste turizma.</s>
<s>Kroz intervjue smo saznali kako je najprodavanije bijelo vino, odnosno graševina i muškat, zatim bermet, desertno vino, pa iza toga slijede ostala bijela i crna vina.</s><s>Ispitanici proizvode u skladu s potražnjom, a neki od njih čak i višak, koji čuvaju na za to predviđenom mjestu kako bi vino bilo kvalitetnije i postiglo bolju cijenu.</s><s>Svi ispitanici u narednim godinama očekuju bolje zalaganje i više sajmova i programa gdje se mogu reklamirati i razmjenjivati svoja iskustva te su spremni na nove izazove, veću proizvodnju i prihvat turista.</s><s>Četrnaesti intervju proveden je sa zaposlenicima Gradske uprave Grada Samobora i Turističke zajednice grada Samobora.</s><s>Prvo pitanje glasilo je: „Kakva je po Vašem mišljenju trenutna situacija vinskog turizma u gradu Samoboru?“, na što je odgovor glasio da se vino prvi put u Samoboru spominje 1277. godine, no vinski se turizam još nije počeo razvijati, a vinari se oglašavaju kroz vinarsku udrugu u Samoboru.</s><s>Na pitanje koliko se zalažu za širenje vinara, vinskih „kleti“ i vinskih proizvoda odgovaraju kako podržavaju širenje, ali sve u okvirima zakona i mogućnostima tržišta.</s><s>Sljedeće pitanje iznjedrilo je odgovor kako trenutno ne postoji tim ljudi koji kontrolira razvoj i tržište u gradu Samoboru.</s><s>Četvrto pitanje odnosilo se na radnje koje poduzimaju i način na koji sudjeluju u promociji i ulaganju u vinski turizam, na što su ponovili kako se promocija odvija kroz vinarsku udrugu te putem raznih manifestacija, natjecanja, sajmova i digitalnim sadržajima na internetskoj platformi.</s><s>Odgovor na sljedeće pitanje rezultirao je zaključkom kako postoji suradnja s lokalnim proizvođačima te da je to bitan preduvjet za ikakav razvoj te vrste turizma.</s><s>Sljedeći odgovor glasio je kako se po njihovoj procjeni samo 10 % upita odnosi na vinski turizam i proizvode.</s><s>Za kraj su kazali kako je potrebno ulagati u razvoj vinskog turizma te da postoji dovoljno mogućnosti za njegov razvoj, za što je pak ključna kvaliteta proizvoda.</s><s>Temeljem pitanja i odgovora Gradske uprave i Turističke zajednice grada Samobora došli smo do zaključka da se samo 10 % svih upita turista o turizmu odnosi na vinski turizam, da postoji vinogradarska udruga koja promovira vinski turizam kroz sajmove i natjecanja, s kojom, nažalost, nismo uspjeli stupiti u kontakt, te da ne postoji tim ljudi koji se bavi isključivo nadziranjem vinskog turizma i brigom o njemu.</s><s>S druge strane, navode kako smatraju da je novi oblik turizma upravo vinski turizam i kako potencijala za razvoj ima.</s><s>Grad je za to spreman te bi se vinski turizam uz suradnju svih poljoprivrednika i u granicama zakonskih okvira kroz godine mogao pozitivno razvijati.</s><s>Fokus je pritom stavljen na samu kvalitetu proizvoda i usluga te je u njih potrebno najviše ulagati.</s>
<s>Provođenjem intervjua ispunili smo cilj te prikupili odgovore na istraživačka pitanja koja smo postavili na početku ovog rada.</s><s>1. Koliko je vinskih poljoprivrednika i ponuditelja vinskog turizma u Samoboru?</s><s>Do točnog broja poljoprivrednika nažalost nismo uspjeli doći jer postoji mnogo poljoprivrednika i ponuđača vina za koje se ne zna i koji se nigdje ne promoviraju, već vino proizvode isključivo za svoje potrebe.</s><s>Isto tako, postoji velik broj obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koji nisu „prihodaši“, pa iz tog razloga nisu navedeni u registrima vinskih ponuđača grada Samobora jer proizvode premale količine vinskih proizvoda na godišnjoj razini.</s><s>U samom centru Samobora može se posjetiti nekoliko vinskih podruma i kušaonica, no smatramo kako to nije dovoljno i kako bi trebalo potaknuti sve poljoprivrednike da se učlane u samoborsku udrugu vinara.</s><s>Da bi se saznao točan broj poljoprivrednika i ponuditelja vinskih proizvoda koji su potrebni za funkcioniranje vinskog turizma, mora se započeti javno prikupljanje podatka i upis samih ponuditelja koji bi željeli sudjelovati u njegovu razvoju.</s><s>Na taj bi se način mogao saznati točan broj poljoprivrednika i vinara te zajedničkim snagama potaknuti razvoj i poboljšanja vinskog turizma.</s><s>Naime, vinska udruga koja je zadužena za Samoborsku vinsku cestu navodi da je u nju uključeno osam vinara, odnosno proizvođača vina i četiri vinske klijeti, dok je stvaran broj proizvođača vina zasigurno znatno veći.</s><s>2. Kojim se djelatnostima bave vinogradari i vinari te koje su zanimljive turistima?</s><s>Provođenjem intervjua i analizom saznali samo kako poljoprivrednici s kojima smo uspjeli stupiti u kontakt nude usluge poput posluživanja i degustacije vina i hrane, prodaje vinskih proizvoda te se uz tu primarnu djelatnost i vinogradarstvo bave i ugostiteljskim uslugama poput smještaja i brige za turiste i goste.</s><s>Isto tako, svaki od ispitanika nudi degustaciju i kupnju vinskih proizvoda te edukaciju o samoj proizvodnji vina i uzgoju vinove loze i vinograda, što uključuje odgovaranje na pitanja o vinskim proizvodima i proizvodnom procesu, uz demonstracije i prikazivanje proizvodnje vina.</s><s>Osim toga, neki od poljoprivrednika nude i razgledavanje imanja uz demonstraciju brige o vinovoj lozi, što podrazumijeva rezanje loze i špricanje samih vinskih plodova, te druženje u prirodi uz organizirane aktivnosti, razgledavanje domaćih životinja, odmaranje i opuštanje te slično.</s><s>Nadalje, vinski ponuđači i vinari nude edukaciju koja podrazumijeva učenje na terenu, gdje posjetitelji i turisti uče kako na ispravan način voditi brigu o vinogradu.</s><s>Tako kroz učenje posjetitelji i turisti svojom fizičkom snagom zapravo pružaju pomoć u brizi o održavanju vinograda i vinskih sadnica.</s><s>Na vinare i proizvođače vina takva vrsta edukacije dvojako pozitivno utječe jer osim samih prihoda od turista dobivaju i besplatnu radnu snagu.</s><s>3. Koji se vinski proizvodi prodaju najbolje i za koje djelatnosti vlada najviše zanimanja?</s>
<s>Vinski proizvodi najbolje se prodaju uz domaće gastronomske zakuske u ugostiteljskim objektima poput restorana, kušaonica i lokalnih ugostiteljskih objekata, a to su najviše bijela vina, odnosno sorte graševina, muškat, rajski rizling i samoborski bermet.</s><s>Nadalje, prodaja i konzumacija vina potiče i podrazumijeva prodaju i drugih gastronomskih proizvoda uz koje se vino najčešće konzumira kao što su suhomesnati proizvodi, pod koje se misli na domaće salame, kobasice, pite, kolače, voće i povrće, sir i vrhnje i slično.</s><s>Glede interesa turista, zahvaljujući odgovorima ponuđača vina zaključili smo kako se turisti najviše zanimaju za aktivnosti koje podrazumijevaju proizvodnju, čuvanje i skladištenja vina te brigu oko vinograda i poljoprivrednih proizvoda.</s><s>Posebice im je zanimljiv sam proizvodni proces nastanka vina, od berbe pa sve do konačnog proizvoda.</s><s>Turisti žele slušati o vinogradarstvu, uzgoju vinove loze i recepturama te koracima koji su bitni za nastanak kvalitetnog vina.</s><s>Turisti također posjećuju vinske ceste, koje su bogate raznovrsnom vinskom ponudom te atrakcijama povezanima s vinom.</s><s>Možemo kazati kako se ondje nalaze razni programi koji turistima omogućuju atraktivne sadržaje koji ih zadržavaju u gradu Samoboru.</s><s>Konzumacija samoborskih sorti vina i gastronomskih domaćih proizvoda ostavlja na svakog turista nezaboravan dojam i omogućava mu da isproba neponovljive okuse.</s>
<s>4. Što je po mišljenju vinskih djelatnika potrebno za razvoj vinskoga turizma?</s><s>Kroz intervjue smo zaključili da vinski djelatnici nisu zadovoljni ili su samo djelomično zadovoljni trenutnim financijskim i obrazovnim ulaganjima i brigom o njima te smatraju kako bi na tomu trebalo poraditi kao i na promociji samog turizma jer su spremni na nove izazove i smatraju da prostora za razvoj ima, a uz dobru inicijativu sve se može unaprijediti.</s><s>Također, smatraju kako je potrebno poraditi na oglašavanju vinskih proizvoda, samoborskih vinarija i samih vinara kroz razne događaje, manifestacije i natjecanja.</s><s>Nadalje, smatraju i kako bi se ti događaji morali puno više oglašavati, odnosno reklamirati putem digitalnih oglasa, kroz oglase na raznim društvenim mrežama i internetskim platformama te kako se treba prilagoditi trenutnim tehnološkim uvjetima.</s><s>Smatraju i kako bi se svi zajedno trebali udružiti i podijeliti iskustva i mišljenja temeljem kojih bi se u budućnosti mogli postaviti kvalitetni i realni ciljevi koji bi pridonijeli razvoju vinskog turizma.</s><s>Od gradske uprave i turističke zajednice očekuju kroz naredne godine puno veći interes i više financijskog i obrazovnog ulaganja u vinski turizam i same vinske proizvođače, što uključuje razne jednokratne financijske potpore i slanje vinskih djelatnika na seminare, edukacije i razmjene diljem Hrvatske.</s><s>5. Kako biste na kvalitetan način poboljšali razvoj vinskog turizama?</s><s>Za početak, potrebno je posjetiti svakog vinskog proizvođača i upoznati se s njegovim proizvodima i uslugama.</s><s>Nakon toga potrebno je ispitati njegovo trenutno zadovoljstvo i probleme s kojima se suočava i temeljem toga analizirati cjelokupno stanje vinskog turizma.</s><s>Sljedeći bi korak bilo osnivanje skupštine svih vinara i popisivanje svih ponuđača vina koji bi željeli sudjelovati u razvoju vinskog turizma, primati turiste te im nuditi svoje proizvode i usluge.</s><s>Po našem mišljenju potrebno je ujediniti se i zajedničkim snagama odredit konkretne zahtjeve i ciljeve koji bi se kroz udrugu samoborskih vinara predložili Gradu Samoboru i njegovoj turističkoj zajednici te na temelju toga zajedno s promocijom putem javnih i društvenih oglasa i događaja privukli veći broj turista te bolje istaknuli svoje kvalitetne proizvode, stvorili bolju i ugledniju sliku ovog vinorodnog područja, koje pruža jedinstvene i autentične vinske proizvode.</s><s>Na ovo pitanje opširniji odgovor donosimo u sljedećem poglavlju.</s>
<s>Rezultat istraživanja cjelokupnog rada jest zaključak kako je u Samoboru puno veći broj vinara od onog navedenog u statističkim i javnim podacima, a s obzirom na to da postoje vinari koji vinske proizvode isključivo za vlastite potrebe i eventualno za svoje bližnje.</s><s>Sukladno tomu, nije moguće doći do točnog broja vinara u gradu Samoboru, stoga smo samo mogli navesti one koji su registrirani u vinskoj udruzi grada Samobora.</s><s>Poljoprivrednici nisu previše zadovoljni brojem turista, no ističu kako je svim turistima zanimljivo slušati činjenice i zanimljivosti o vinskim proizvodima.</s><s>Nadalje, djelomično su zadovoljni ili u potpunosti nezadovoljni brigom i ulaganjem samog Grada u njih, no smatraju da će se s godinama i to popraviti.</s><s>Samoborski ponuđači vinskih proizvoda u svoju su ponudu uključili i ostale turističke usluge poput ugostiteljskih i gastronomskih ponuda.</s><s>Neki od njih turistima prilikom posjete njihovih imanja nude i uslugu smještaja, razgledavanja, usluživanja hrane te ostale zabavne, edukativne i zanimljive sadržaje, dok svi nude degustaciju i kupnju vinskih proizvoda te edukacije.</s><s>Turisti koji dolaze u Samobor sa željom da upoznaju samoborske vinske proizvode u većini slučajeva žele iskusiti i druge domaće gastronomske proizvode poput samoborskih češnjovki, kobasica, sira i vrhnja te ostalih suhomesnatih proizvoda, što dovodi do zaključka kako je vrlo važno povezivanje, dobra komunikacija i složnost svih turističkih ponuđača jer su sve grane turizma usko povezane i zajedno čine cjelinu, pružajući tako sve što turistima treba kako bi se zadovoljile njihove želje i potrebe.</s><s>Što se tiče mišljenja o razvoju samog vinskog turizma te zadovoljstva ponuđača vinskih proizvoda, smatramo da postoji prostora za napredak.</s><s>Prema prikupljenim podacima većina ponuđača nije previše zadovoljna, dok odgovor iz Gradske uprave i Turističke zajednice grada Samobora otkriva kako se tek 10 % upita turista odnosi na vinski turizam.</s><s>Dakle, mjesta za napredak ima, no potrebna je bolja marketinška organizacija poput oglašavanja na internetskim stranicama, poticanje razvoja vinskih djelatnika, edukacije i obrazovanja te organiziranje više događaja povezanih s vinskim proizvodima.</s><s>U današnje se vrijeme proizvodi prodaju zbog dobre reklame i oglašavanja, stoga je vrlo važno kakav se dojam ostavlja i na koji se način privlače sami turisti i posjetitelji.</s><s>Uz bolju ponudu i zanimljivije događaje velik broj turista iskazao bi želju za dolaskom.</s><s>Potrebno je iz početka krenuti s istraživanjem tržište, pratiti turiste, njihove želje i potrebe te na taj način stvoriti vinsku priču koja će svakom turistu pružiti nezaboravan osjećaj i stvoriti potrebu za ponovnim dolaskom.</s><s>Potencijal je ovdje, samo se uz dobar kadar i još bolju priču mora kvalitetno iskoristiti.</s><s>5 PRIJEDLOZI</s>
<s>Analizom trenutne situacije u gradu Samoboru i provođenjem intervjua s ispitanicima i samom gradskom upravom Grada Samobora i Turističkom zajednicom grada Samobora došli smo do zaključka kako svi ispitanici, od kojih i gradska uprava i turistička zajednica, smatraju kako samo mali broj turista dolazi u Samobor isključivo zbog vinskog turizma.</s><s>S druge strane, smatraju kako je to nova, popularna vrsta turizma za koju se potrebno dodatno zalagati i da je potrebno nešto poduzeti glede same promocije i događanja povezanih s tom vrstom turizma.</s><s>Prijedlozi koje možemo navesti za gradsku upravu i turističku zajednicu su:</s>
<s>1. Poboljšati obrazovanje vinara seminarima, konferencijama, praksom, razmjenom vinara s vinarima iz inozemstva i drugih destinacija koji uzgajaju iste ili slične sorte i osnovati stručni nadzor, odnosno skupiti tim ljudi koji će se baviti istraživanjem tržišta, prikupljanjem i analiziranjem podataka te koji će na taj način davati ispravne smjernice gradu i turističkoj zajednici kako bi zajedničkim snagama mogli poduzeti sljedeće korake zalažući se za svoje poljoprivrednike i njihove proizvode na putu prema poboljšanju.</s><s>2. Napraviti sistem certificiranja kvalitete vina i vinskih proizvoda na način da se prikupe podaci o svim poljoprivrednicima te da se svake godine organizira javno natjecanje na koje bi se mogli prijaviti svi poljoprivrednici i gdje bi mogli pokazati svoje proizvode te dobiti diplomu za kvalitetu proizvoda i uspjeh.</s><s>Osim toga, nužna je i suradnja s Hrvatskim centrom za poljoprivredu, hranu i selo da bi se postigla standardizacija kvalitete vinskih proizvoda te odredio jedinstven kriterij za ocjenjivanje i dobivanje što većeg broja bodova za kvalitetu i izvrsnost proizvedenog vina.</s><s>Naime, proizvođači vina u suradnji s navedenim centrom moraju pronaći rješenje kojim će odrediti minimalne uvjete kojima svaki proizvođač vina mora udovoljiti da bi se bavio proizvodnjom vina, bilo za osobne potrebe bilo za potrebe tržišta.</s>
<s>3. Ispitivati na šestomjesečnoj bazi osobne potrebe glede konzumiranja različitih sorti vina po starosnim skupinama u gradu i županiji i vrstama turista.</s><s>Smatramo kako je potrebno istraživati starosne skupine vinskih turista jer postoje različite je u svakoj životnoj dobi želja za upoznavanjem vinskog turizma i kušanjem vinskih proizvoda različita.</s><s>Pa tako možemo naglasiti kako mlađe generacije vinskih turista posjećuju destinacije iz razloga što im je sve to zanimljivo i kako se samo žele zabaviti i iskusiti nešto novo, dok starije skupine turiste posjećuju vinske destinacije iz razloga za uživanjem i upoznavanjem proizvodnih proces i tradicija.</s><s>Temeljem dobivenih podataka analizirati i prilagoditi proizvodnju vinskih proizvoda potražnji i sukladno tomu postaviti ciljeve i odrediti koliko je litara potrebno proizvoditi kako bi se udovoljilo potražnji.</s><s>Na taj način nikada ne bi došlo do nestašice vina i proizvodilo bi se onoliko koliko je potrebno da vinskih proizvoda bude dovoljno za osobne potrebe samih ponuditelja, turiste, posjetitelje, potrošače i stanovnike grada Samobora.</s><s>4. Modernizacija i ulaganje u potrebne strojeve, tehnologiju i infrastrukturu koja će dovesti do proizvodnje kvalitetnijeg vina, brže i jeftinije proizvodnje te stvaranja serijske proizvodnje uz povoljne cijene kojima će se na organiziranim tržištima moći konkurirati proizvođačima vina koji imaju jeftinu sirovinu te proizvode vina u zemljama koje su poznate po proizvodnji vina.</s><s>5. Češće organizirati sajmove, događaje i manifestacije u gradu kao i više puta godišnje organizirati dane otvorenih vrata vinskih proizvođača kako bi bih turisti na te dane mogli posjećivati, razgledavati i saznati sve o proizvodnji samih proizvoda i ostalim zanimljivostima te na kraju krajeva ih i kušati.</s><s>6. Napraviti internetsku stranicu na kojoj bi se poljoprivrednici mogli prijaviti i predstaviti sebe, svoje imanje, proizvode i usluge i na kojoj bi svi stanovnici i turisti mogli ostavljati recenzije, doživljaje i komentare.</s><s>Pomoću te stranice ili društvenih mreža objavljivali bi se oglasi koji bi privlačili turiste diljem države i svijeta.</s>
<s>7. Udruženje svih poljoprivrednika s ciljem prikupljanja mišljenja, iskustva i ideja za poboljšanje i razvoj vinskog turizma te pružanja financijske i ostale podrške vinarima za širenje kroz stvaranje samoborskog brenda vinskih proizvoda, koji bi se plasirao na tuzemna i inozemna tržišta.</s><s>8. Promocija vinskog turizma, grada Samobora, svih poljoprivrednika i vinskih proizvoda, usluga i vinskih bogatstava Samobora koji zaslužuju biti javno vidljivi i prezentirani svakom turistu, pomoću plakata, oglasa, kako fizičkih tako i digitalnih, putem raznih sajmova i događanja diljem Hrvatske i plasiranjem vinskih proizvoda na razna tržišta.</s><s>U današnje vrijeme se sve vrti oko tehnologije, pa je iz tog razloga potrebno ulagati u oglašavanje na društvenim mrežama i internetskim kanalima kako bi se priča o samoborskom turizmu mogla proširiti diljem svijeta.</s>
<s>Samobor je turistički grad smješten dvadesetak kilometara od glavnog grada Hrvatske i 5 kilometra od graničnog prijelaza Bregana na granici sa Slovenijom.</s><s>Na istoku je omeđen rijekom Savom, na jugu obroncima Rakova Potoka i Plešivice, na zapadu središnjim Žumberkom i selom Gornja Vas, a na sjeveru granicom sa Slovenijom te je dio Zagrebačke županije.</s><s>Oko jedne trećine Samobora prekriveno je šumom.</s><s>Šesnaesti je grad po veličini u Hrvatskoj i drugi po veličini u Zagrebačkoj županiji.</s><s>Prema popisu stanovništva iz 2021. godine ima 37 481 stanovnika.</s>
<s>Samobor se nalazi na šesnaestom mjestu po veličini grada u Republici Hrvatskoj, dok se nalazi na drugom mjestu po veličini u županiji, te se na popisu stanovništva iz 2021. godine navodi kako Samobor ima 37 481 stanovnika.</s><s>Posebnosti grada su što je gradski trg u srednjovjekovne barokne arhitekture te je vrlo popularna turistička destinacija koja zbog blizine glavnog grada Hrvatske nudi turistima razne aktivnosti poput planinarenja, biciklizma, hodanja, trčanja, sportova te druge gastronomske i ostale vrste turizma.</s><s>Strateškim planom do 2025. godine Grad Samobor definirao je sljedeće dugoročne ciljeve: da za 20 % poveća noćenja i dolaske turista, da postane destinacija za odmor od više dana, da bude održiva destinacija uz modernizaciju gospodarstva te da stvori više hotelskih i smještajnih kapaciteta.</s><s>Za ovu je godinu predviđeno 14 000 dolazaka domaćih i stranih turista te 33 000 noćenja.</s><s>U Samoboru turisti mogu prisustvovati raznim</s>
<s>glazbenim događajima.</s><s>Najposjećeniji i najpopularniji turistički događaj u Samoboru je Samoborski fašnik, odnosno karneval, kada se na deset dana Samobor pretvara u fašničku republiku s nizom događaja i raznovrsnom gastronomskom i zabavnom ponudom.</s><s>Osim toga, grad je prepoznatljiv i po samoborskoj kremšniti, koja je nezaobilazan desert prilikom svakog dolaska.</s><s>Analizom trenutne situacije vinskog turizma grada Samobora došli smo do zaključka da vinski turizam još nije razvijen i kako se samo 10 % turista zanima za vinski turizam, usluge i proizvode.</s><s>Poljoprivrednici nisu zadovoljni ili su djelomično zadovoljni ulaganjem i zalaganjem grada i turističke zajednice te smatraju kako bi se zajedničkim snagama sve moglo podići na višu razinu, a u gradu postoje poljoprivrednici za koje se niti ne zna.</s><s>Po pitanju promocije mnogi se oslanjaju na dobar glas i dobre recenzije na društvenim mrežama, reklamom u ugostiteljskim objektima i putem vinske udruge grada Samobora, s kojom mi nismo uspjeli stupiti u kontakt, što zapravo govori o tomu koliko je interesa i zalaganja za same poljoprivrednike te njihove proizvode i usluge.</s><s>Osim toga, neki su zadovoljni, dok većina nije zadovoljna ni posjetima turista, no navode kako svi turisti imaju prisutnu želju za edukaciji i razgovorima o vinu. kao ni brojem promotivnih događanja, kojih je premalo.</s><s>Što se tiče ponude, kroz odgovore smo otkrili da je ponuda raznolika, pa tako neki poljoprivrednici uz vinske proizvode nude i usluge smještaja, ugostiteljske i gastronomske usluge, pa i neke druge aktivnosti, a ključne usluge koje nude svi poljoprivrednici su degustacija i kupnja vina, uz mogućnost edukacije o istom.</s><s>Svi ispitanici spremni su na nove izazove, veću potražnju i u narednim godinama očekuju veći interes, kako za vinski turizam tako i za njih same.</s><s>Najčešće sorte vina koje poljoprivrednici nude su graševina i muškat.</s><s>Uz sve ostale vrste crnog i bijelog vina, pjenušava i desertna vina, svjetski brend grada je samoborski bermet, kojemu je, kao i svim vinskim proizvodima i samoborskim prirodnim bogatstvima, potrebna bolja promocija kako bi se sve diglo na razinu na kojoj zaslužuje biti.</s><s>Uz bolji tim ljudi, promociju i udruženja grad Samobor mogao bi postati vrlo popularan turistički vinski grad, što bi pridonijelo i samom razvoju grada.</s><s>Prijedlozi za poboljšanje vinskog turizma drže kako je potrebno obrazovati vinske ponuđače, stvoriti sistem koji će certificirati kvalitetu vina, udružiti sve vinare i ponuditelje kako bi se zajedničkim snagama došlo do bolje realizacije, stvoriti tim ljudi koji će brinuti o razvoju vinskog turizma, napraviti bolju reklamu i otvoriti internetsku stranicu na kojoj se mogu prijaviti i prikazati svi ponuđači, svake godine organizirati natjecanje za kvalitetu vina te uz sve to nekoliko puta godišnje napraviti vinske događaje poput dane otvorenih vrata, raznih sajmova i druženja.</s><s>Potrebno je i istraživati na šestomjesečnoj bazi konzumacije vinskih proizvoda među turistima i na taj se način prilagoditi proizvodnji vinskih proizvoda u skladu s njihovom potražnjom.</s><s>Nadalje, potrebno je bolje reklamiranje putem digitalnog svijeta u smislu oglašavanja na raznim društvenim mrežama i internetskim platformama koje su u današnje doma popularne među vinskim turistima.</s><s>Zatim, potrebno je financijski ulagati u razvoj tehnologija kako bi se postigla brža i kvalitetnija proizvodnja vinskih proizvoda i maksimalno olakšala proizvodnja vinskim djelatnicima.</s>
<s>Zaključno, Samobor je grad koji ima previše potencijala da bi vinski turizam bio na razini na kojoj je sada.</s><s>Potreban je veći angažman i stručan tim ljudi, koji će praćenjem situacije i kvalitetnim prijedlozima stvoriti bolju turističku ponudu i pomoći poljoprivrednicima da razviju i privuku turiste.</s><s>Dakle, potrebna je bolja promocija, bolja međusobna komunikacija te uključenost svih poljoprivrednika, udruga, gradske uprave i turističke zajednice.</s><s>7 LITERATURA I IZVORI</s>
<s>Dostupno wine tourism market segmentation.</s><s>Journal of Hospitality and Tourism (2022).</s><s>Application of benchtop total-reflection X-ray fluorescence spectrometry and chemometrics in classification of origin and type of Croatian wines.</s><s>Food chemistry: X.</s>
<s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s>
<s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>S druge stane, za gradsku upravu i Turističku zajednicu grada Samobora postavljena su sljedeća pitanja:</s>
<s>2. Koliko se zalažete za širenje vinara, vinskih klijeti i vinskih proizvoda?</s><s>3. Postoji li skupina ljudi koja kontrolira razvoj i tržište?</s><s>4. Koje radnje poduzimate i na koji način sudjelujete u promociji i ulaganju u vinski turizam grada?</s>
<s>5. Smatrate li da se ta grana turizma može proširiti i napredovati te zašto?</s><s>6. Postoji li interes za upoznavanje lokalnih proizvođača?</s><s>7. Koliko sudjelujete u razvoju vinskog turizma?</s><s>8. Koliko se turista raspituje o vinskim proizvodima?</s><s>9. Koje je Vaše mišljenje o svemu tome i koji su ciljevi za razvoj vinskog turizma?</s>
<s>PRILOG 2: Anonimni ispitanik – Intervju 1 1. Što mislite o trenutnom ulaganju grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Nisam zadovoljan ulaganjem grada u vinski turizam jer sve što sam stvorio, stvorio sam potpuno sam pomoću svoje obitelji i nisam iskusio ničiju drugu pomoć.</s><s>Poticaji grada su mizerni i nedovoljni za razvoj vinskog turizma na razinu na kojoj može biti uz ponude koji Samoborski vinari mogu pružati turistima.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas posjećuju, ali ne koliko bi voljeli da nas posjećuju.</s><s>Posjećuju nas turisti koji su voljni i imaju želju naučiti proces izrade i proizvodnje vina i vinskih proizvoda, te turisti koji vole boraviti u prirodi i maknuti se od civilizacije, prometa, grada i uživati isključivo u prirodnim bogatstvima.</s><s>Najviše nas posjećuju starije populacije turista koje dolaze isključivo radi kušanja kvalitetnih sorti domaćih samoborskih vina te profesionalci koji znaju cijeniti i prepoznati istu kvalitetu.</s><s>Ponekad se nađu i mlađe populacije koje dolaze kupiti vino kod nas iz razloga što on je potrebno domaće vino za proslave, no takve vrste turista ne znaju cijeniti kvalitetu i konzumiraju vina isključivo radi zabave.</s><s>3. Što možete ponuditi turistima?</s>
<s>Naše obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo se bavi isključivo proizvodnjom vina koje se može okusiti u nekoliko ugostiteljskih objekata u Samoboru ili u našem vinskom podrumu koji se nalazi pet minute lagane vožnje od samog centra grada.</s><s>Turistima možemo pružati informacije i pokazati i objasniti proces izrade vina i vinskih proizvoda, možemo im odgovoriti na razna pitanja koja ih zanimaju, te možemo pružati uživanje u njihovim vinogradima, vinskim podrumima i kleti, gdje ujedno turisti mogu i prenoćiti i nešto pojesti, te koristiti i neke druge usluge i aktivnosti.</s>
<s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Što se tiče same promocije proizvoda, zaista slabo, naša vina možete iskusiti u nekoliko samoborskih kafića i direktno kod nas, a turisti većinom dolaze kod nas samo preko preporuka i dobrog glasa.</s><s>U nekoliko samoborskih kafića koji se nalaze na samom gradskom trgu, si koriste i stanovnici svakodnevno konzumiraju naša vina te se na taj način stvara neka reklama se za naše poljoprivredno gospodarstvo no mišljenja smo da postoji puno bolji način si reklamiranja te kako bi trebalo koristi tehnologije i internetsku platformi se kako bi se promocija odnosno reklamiranje dovelo na bolju razinu i privuklo puno reći broj turista.</s>
<s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Barem jednom na godinu sudjelujemo na nekoj od manifestacija u gradu Samoboru, gdje na štandu turisti mogu isprobati naše delicije, te smatramo kako je to premalo, te da bi grad morao i mogao organizirati puno više i češće događaje posvećene gastronomskom i vinskom turizmu.</s><s>Svake godine se prijavljuje na natjecanje izvan Samobora gdje smo do sada unazad 20 godina svaki put osvojili brončanu ili zlatnu medalju i diplomu za naše vinske delicije, te sudjelujemo na raznim sajmovima i događajima izvan grada gdje upoznajemo vinare koji dolaze diljem Hrvatske i zajedno s njima dijelimo i razmjenjujemo znanja i iskustva.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Za sada proizvodimo vina onoliko koliko je dovoljno za naše potrebe i potražnju, kada bi interes bio veći, povećali bi proizvodnju i prilagodili bi se potražnji i interesu turista.</s><s>Na godišnjoj razini proizvedemo oko 3,000 litara vina što je i previše za našu prodaju, no u pripravnosti smo i spremni smo za veću proizvodnju vinskih proizvoda ukoliko bi se potražnja povećala.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Vinski turizam je novi oblik turizma koji se tek razvija i mislim da će se s vremenom povećati i proširiti na razinu koju vinski turizam zaslužuje jer je to nešto što se treba širiti i vidjeti, a ne čuvati u podrumima.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Prevelika očekivanja nemam, te mislim da se treba bolje organizirati i potruditi sa promocijom same vrste turizma kako bi mogao imati neka normalna očekivanja.</s><s>S načinom i stavom zalaganja za nas vinare kao dosadašnjih godina, vinski turizam se ne može razvijati i kroz godine može biti samo lošiji.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Turistima možemo ponuditi kušanje i kupovinu vina, doživljaj proizvodnje vina, skladištenja i brige o vinogradima i vinovoj lozi, cjelokupni proces uz zakusku i brojne druge usluge poput smještaja, ugostiteljskih usluga, atrakcija, zabavnih programa i slično.</s><s>Uz sve navedeno, pružamo smještaj pored naše vinske kleti gdje možemo smjestiti oko desetak osoba koji se mogu prepustiti uživanju dok ćemo ih mi posluživati i voditi brigu da im ne bude dosadno.</s><s>PRILOG 3: Anonimni ispitanik – Intervju 2 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Nismo zadovoljni ulaganjem, jer nemamo nikakvu interakciju s gradom i turističkom zajednicom grada Samobora.</s><s>Sa gradom i turističkom zajednicom skoro pa i ne surađujemo, sami se brinemo o svemu i sami bez ičije pomoći smo stvorili sve što imamo, a time se bavimo još od davnih obiteljskih korijena, pa nam je proizvodnja vina postala obiteljska tradicija.</s><s>Koliko smo upućeni ponekad su otvoreni natječaji za poticaje koji se odnose na poljoprivrednike, no nismo se nikada prijavili jer nam svejedno ti poticaji ne bi ništa posebno značili kada su promocija, interes i posjete premale da se trenutno počnemo razvijati.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas jako slabo posjećuju, nismo pretjerano zadovoljni.</s><s>Većinom nas posjećuju turisti koji žele iskusiti domaće i autohtone vinske delicije sa područja Samobora, većinom mlađe populacije.</s><s>Ponekad nas posjete i starije populacije turista koji znaju cijeniti vino te koji znaju uživati i prepoznati kvalitetu koja im se nudi kušanjem vina.</s><s>Prema svakom turisti imamo isti pristup te odgovaramo na sva pitanja, te ukoliko ih zanima objasnimo im i demonstriramo proces nastajanja vina i svega ostalog što ih zanima.</s>
<s>Turistima možemo ponuditi razgledavanje naše vinske kleti i vinskih podruma, možemo ih provesti našim imanjem i pokazati vinograde i voćnjak koje imamo u svojem posjedu, a turisti se mogu družiti sa domaćim životinjama i uživati u prirodnoj i zelenoj okolini.</s><s>Isto tako, nudimo turistima besplatno kušanje naših vinskih delicija, uz predstavljanje naših proizvoda, odgovora na pitanja, te obrazovanje o vinu i svemu povezanom s vinom.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje proizvode ne reklamiramo, mišljenja smo da bi grad trebao pomoći u tome i organizirati više događaja gdje bi se svaki poljoprivrednik mogao dokazati i pokazati čime raspolaže i što može ponuditi turistima.</s><s>Sami vinski turizam bi pridonio općenito razvoju turizma u gradu Samoboru, te mislimo kako bi grad i turistička zajednica trebali biti oni koji će nas vinare bolje promovirati, jer sama promocija i dolazak turista u grad, najviše doprinosi gradskom proračunu i samoj promociji grada općenito.</s><s>Do sada su nas turisti posjećivali preko preporuka ili slučajni prolaznici koji su se našli u blizini našeg imanja.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Postoje nekoliko puta godišnje, no smatramo kako to nije dovoljno za razvoj i širenje na području vinskog turizma u gradu Samoboru.</s><s>Sami grad Samobor organizira dva ili tri puta godišnje nekakav sajam ili predstavljanje vinara, no sve ostalo i sva stručna osposobljavanja i natjecanja posjećujemo izvan grada, jer u samom gradu ne možemo naučiti ništa više od onoga što sada znamo i ne možemo se natjecati sa boljom i različitom konkurencijom.</s><s>Grad bi trebao uz vinarsku udrugu organizirati natjecanje za sve vinare, a ne samo iz grada.</s><s>Organizirati događaje za vinare iz cijele Hrvatske i na taj način potaknuti razvoj vinskog turizma i općenito turizma grada Samobora.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Vinskih proizvoda proizvodimo dovoljno, a čak i previše u skladu s potražnjom.</s><s>Nekakva prosječna godišnja količina koju proizvodimo je oko 5000 litara vina godišnje, od čega je 70% bijelog vina, a ostatak se odnosi na crno vino.</s><s>Vina imamo u podrumima stara i preko desetak godina, koja pravilno skladištimo za kupca koji će znati cijeniti takvu kvalitetu vina.</s><s>Uz povećanu potražnju smo spremni proizvoditi i više litara, no za sada nemamo potrebe.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Smatramo da se vinski turizam jako može proširiti i kako postoji vrlo puno prostora za sami napredak i reklamiranje vinskih delicija i proizvoda.</s><s>Uz bolje udruženje samih vinara i vinarske udruge smatramo da bi se došlo do bitnih činjenica koje bi pomogle u razvoju samog vinskog turizma, te na taj način poboljšali promociju i privukli veći broj turista.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Očekivanja su nam da će se kroz sljedećih par godina interes za upoznavanjem autonomnih vinskih proizvođača povećati na razinu na kojoj zaslužuje biti i kako će to biti početak našeg širenja.</s><s>Isto tako, mišljenja smo da postoji prostora za napredak koji je potrebno iskoristiti i pružati turistima nezaboravno iskustvo u posjetima vinarima i kušanjem kvalitetnih vinskih proizvoda.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Turistima možemo ponuditi veliki izbor kvalitetnih vina, a neka od sorti su: zeleni silvanac, rajnski rizling, chardonnay i Samoborski bermet.</s><s>Turisti kod nas mogu učiti o proizvodnji vina, brizi o vinovoj lozi i vinogradu, samom procesu izrade vina, te se kod nas mogu i kupiti i kušati domaća kvalitetna vina koja samostalno proizvodimo.</s>
<s>PRILOG 4: Anonimni ispitanik – Intervju 3 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Trenutna briga i ulaganje samog grada u nas poljoprivrednike je minimalna i smatramo da bi se trebala podići na bolju razinu.</s><s>S gradom i turističkom zajednicom komuniciramo i surađujemo izričito ukoliko je organiziran neki događaj na kojem možemo sudjelovati, a inače nam je jako slaba komunikacija.</s><s>Što se tiče financijske potpore, za sada smo primili prije par godina jednokratnu nepovratnu transakciju za pomoć pri sađenju vinove loze, no ukoliko želimo neke veće transakcije moramo se obratiti državi, županiji ili EU fondovima koji definitivno puno više brinu o nama vinarima, nego naš vlastiti grad.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas posjećuju s namjerom upoznavanja s proizvodnjom vinskih proizvoda i delicija, ali u malim brojevima.</s><s>Posjećuju nas turisti koji vole upoznavanje sa gastronomskim proizvodima poput tradicionalnih izratka hrane i pića za određena područja.</s>
<s>Turistima možemo ponuditi, predočiti i objasniti sami proizvodni proces izrade vina, mošta i vinskih proizvoda, druženje u prirodi, vinogradu i na našem području i teritoriju, te ih ponuditi u našoj kuhinji i ostalim zabavnim aktivnostima.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje proizvode reklamiramo isključivo putem dobrog glasa i preporuke turista i stanovnika samog grada Samobora.</s>
<s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Postoje ali u jako malim količinama na godišnjoj razini, ali se sami prijavljujemo na razna natjecanja i sajmove diljem hrvatske.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Proizvodimo i više nego što nam je potrebno u skladu s potražnjom, brojčano možemo reći da je to 7.000 litara vina godišnje, pa iz tog razloga imamo sorte vina koje leže već nekoliko desetina godina i čekaju pravu osobu koja će ih okusiti.</s>
<s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Smatramo da se vinski turizam može širiti jer je sve više takvih turista koji putuju i dolaze na destinacije isključivo kako bi kušali tradicionalne gastronomske proizvode neke destinacije.</s>
<s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Naša očekivanja kroz godine su pozitivna i kako su spremni na postepenu veću potražnju i prilagodbu u skladu s tržištem.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Turistima možemo ponuditi razne domaće sorte vina, domaće proizvode poput sira i vrhnja, domaćih jaja, razne poslastice i uslugu smještaja i obilaska područja i vinograda.</s><s>Neka od sorti koje imamo u ponudi su graševina, portugizac, vincessa.</s><s>Od hrane nudimo patku i puricu sa mlincima, češnjovke, krvavice, buncek i jela sa vrganjima.</s><s>Moramo napomenuti kako je sva hrana iz domaćeg PRILOG 5: Anonimni ispitanik – Intervju 4 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Trenutno ulaganje u grad je solidno, te smatramo kako se interes i potražnja može povećati kada bi grad pokazivao više interesa za takvu vrstu turizma.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Posjećuju nas s interesom upoznavanja procesa vina, vinskih proizvoda i gastronomskih delicija, no brojčano nismo zadovoljni.</s><s>Posjećuju nas turisti koji su željni odmora, života u prirodi i tradicionalnih običaja, delicija i usluga.</s><s>3. Što možete ponuditi turistima?</s>
<s>Turistima možemo ponuditi uslugu smještaja u svojim smještajnim jedinicama, razgledavanje imovine i vinograda, ugostiteljsku uslugu u našem restoranu i korištenje svih usluga, sprava i jedinica koje su dostupne.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Turisti nas posjećuju prema dobrom glasu i recenzijama na internet platformi, a ujedno jer svoju uslugu smještaja nudimo na raznim platformama poput Airbnb5.</s><s>Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Postoje, ali nedovoljno koliko bi trebalo da se nešto kvalitetno od toga može napraviti i da može pridonijeti njihovom širenju.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Svake godine proizvedemo vina koliko nam se pruži prilika, a to iznosi oko 8.000 litara, no spremni smo proizvoditi i više, ukoliko bi bilo potrebe.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Smatramo da je područje grada Samobora puno potencijala i kako se može napredovati u pozitivnom smjeru uz bolju suradnju svih poljoprivrednika, gradske uprave i turističke zajednice, jer grad Samobor ima nekolicinu prirodnih bogatstva koje je jako malo ljudi vidjelo.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Kroz godine očekujemo pozitivan napredak jer prostora za napredovanje ima.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>U našem ugostiteljskom i smještajnom objektu turistima i gostima možemo ponuditi razne vrste crnog i bijelog vina, pjenušca, domaćeg sira, tradicionalna samoborska jela, igranje po našim terenima, opuštanje u hidromasažnim kadama i bazenu, te ostale zanimljivosti.</s><s>Nudimo kušanje i kupovinu tradicionalnih vina za ovaj kraj, a to su: zeleni silvanac, chardonnay, graševina i bijeli pinot.</s><s>PRILOG 6: Anonimni ispitanik – Intervju 5 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas ponekad posjećuju, ali svakodnevno prodajemo svoje vinske proizvode u lokalu u Samoboru što nam donosi profit i mogućnost za daljnje širenje.</s><s>Posjećuju nas turisti koji su došli isključivo sa željom za upoznavanje tradicije i proizvodnje vinskih proizvoda, te turisti koji žele svoje uspomene stvoriti u zelenilu i uz dobru čašu kvalitetnog vina.</s><s>3. Što možete ponuditi turistima?</s>
<s>Turistima možemo ponuditi kupovinu vinskih delicija, razgledavanje vinskog podruma i vinograda, upoznavanje sa svim procesima, kušanje vinskih proizvoda, uslugu smještaja ukoliko je nužna, te odgovore na razna pitanja.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje proizvode reklamiramo u našem uličnom lokalu u Samoboru gdje se mogu kupiti i vidjeti svi gastronomski i vinski proizvode koje samostalno proizvodimo.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Postoje, ali dobar dio tih sajmova, natjecanja i radionica nisu organizirani u gradu Samoboru, već diljem Hrvatske i u susjednim vinskim regijama.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Proizvodimo u skladu s trenutnom potražnjom, oko 5.000 litara godišnje, no spremni smo na daljnje izazove i širenje.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Smatramo da se vinski turizam može pozitivno i jako proširiti ukoliko će se svi poljoprivrednici zajedno okupiti i uz udrugu samoborskih vinara pokrenuti i inicirati gradu i turističkoj zajednici na njihovom razvoj i mogućnost za bolju promociju svojih proizvoda, jer se takvo što ne smije skrivati i treba biti pokazano turistima.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Naša očekivanja kroz godine su pozitivna i očekujemo da će se kroz godine sve bolje početi reklamirati i širit jer i sama potražnja i interes za takvom vrstom turizma kroz zadnje godine je sve veća, pa smatramo da se nešto mora poduzeti 9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Turistima možemo ponuditi različite sorte vina koje možemo proizvesti na svojem imanju, razne gastronomske zakuske i usluge upoznavanja i učenja o proizvodnji istog.</s><s>Neka od sorta vina koja nudimo su: graševina, zeleni silvanac, chardonnay, muškat žuti, sivi pinot, cabernet sauvignon i cuvée.</s><s>Od jela imamo samo nareske domaće proizvodnje koje služimo kao hladno predjelo.</s><s>PRILOG 7: Anonimni ispitanik – Intervju 6 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Nismo zadovoljni ulaganjem grada u vinski turizam jer sve što smo stvorili, stvorili smo potpuno sami pomoću svoje obitelji i nismo iskusili ničiju drugu pomoć.</s><s>Dosta slabo surađujemo sa gradom, te se nadamo kako će se ta suradnja u budućnosti poboljšati.</s><s>Suradnja i ulaganje u ovu granu turizma je zaista mizerna te smatramo kako bi se i grad i turistička zajednica trebali više angažirati oko ovog produkta jer je dosta popularan na zapadu.</s>
<s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas posjećuju, ali premalo.</s><s>Smatram kako grad Samobor premalo ulaže u ovu iznimno bitnu kulturnu baštinu.</s><s>Najčešći tipovi gostiju koji nas posjećuju su pretežito mlađe generacije, koji se nalaze u ovoj tranzitnoj zoni.</s><s>Također dolaze nam dosta turista iz Zagreba na vikend odmor sa željom isprobavanja nečeg autentičnog.</s>
<s>Možemo im ponuditi sveukupni doživljaj i proces kako nastaje vino, te u konačnici i kušanje tog proizvoda.</s><s>Uz vino i razne sorte koje turisti kušaju, kod nas se može i dobro pojesti.</s><s>Turiste vodimo u obilazak našeg imanja uz razne priče i bitne činjenice kojima pokušavamo svakome turistu pružati istinski i realan osjećaj u vinogradu i da na ispravan način razumiju važnost svakog proces izrade vina koji je bitan za konačni kvalitetni proizvod.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Reklamiramo ih prvenstveno putem dobrog glasa, svoje vino prodajemo u najboljim restoranima grada Samobora sa domaćim proizvodima i hranom.</s><s>Također vino prodajemo i na tržnici u gradu Zagrebu i čak nešto na online prodaji putem društvenih mreža.</s>
<s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Koliko ja znam ima nekih manifestacija u gradu Samoboru, na jedino što idemo je natjecanje za medalju i diplomu koje se organizira od strane vinogradarske udruge jednom godišnje u Samoboru, dok na sve ostale sajmove i događaje diljem Hrvatske, odemo samoinicijativno.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Proizvodimo dovoljno za svoje potrebe, oko 10.000 litara godišnje, međutim proizvodnja se može vrlo lako povećati ukoliko postoji potražnja.</s><s>Dakle neki razuman odgovor bi bio da sada proizvodimo u skladu sa potrebama tržišta.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Smatramo kako ima veoma puno potencijala.</s><s>Kraj u kojem se nalazi Samobor je vinorodno područje i iz tog razloga bi se trebalo više angažirati u tom smjeru.</s><s>Smatramo kako bi trebalo prezentirati ovo područje kao vinsku destinaciju sa dobrom hranom i kvalitetnim sortama vina.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Mislimo kako će se vinski turizam u narednih 10 godinu povećati za 100%, kao i samo tržište vina u ovom kraju.</s><s>Također smatramo kako kvaliteta vina sa ovih područja eksponencijalno raste i zaista nema razloga za brigu oko potražnje.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Nudimo kušanje i kupovinu raznih sorta vina kao što su: vina rajnski rizling, zeleni silvanac, chardonnay i portugizac.</s><s>Od jela nudimo tradicionalnu racu ispod peke koja se peče i marinira pred gostima tako da mogu dobiti potpuni doživljaj kvalitete i okusa zavičaja.</s>
<s>PRILOG 8: Anonimni ispitanik – Intervju 7 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Ne želimo dati odgovor na navedeno pitanje.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas posjećuju sa željom učenja o proizvodnji vina.</s><s>Zadovoljni smo sa brojem turista koji nas posjećuju jer imamo u vlasništvu jedan ulični lokal u samom gradu, gdje nas turisti svakodnevno posjećuju i konzumiraju naše vinske proizvode, tu su stvarno sve životne dobi prisutne.</s><s>3. Što možete ponuditi turistima?</s>
<s>Turistima možemo ponuditi kušanje domaćih vinskih proizvoda u našem uličnom lokalu i vinskom podrumu.</s><s>Uz kušanje vina, nudimo uslugu smještaja, kušanje gastronomskih proizvoda i obrazovanje i pokazivanje procesa proizvodnje vina i nastanka konačnog proizvoda.</s>
<s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje proizvode reklamiramo potpuno sami, u svojem uličnom lokalu i putem društvenih mreža, no mislimo kako bi uz suradnju s gradom, promocija bila puno bolja i privukli bi još veći broj turista.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Koliko smo mi upućeni, grad organizira jednom do dvaputa godišnje neki događaj na koji se mi ne odazovemo jer smatramo da su takvi događaji smiješni, te da bi trebalo puno poraditi na njima i ugledati se na druge gradove.</s><s>Posjećujemo sajmove u drugim gradovima i prijavimo se na poneko natjecanje, gdje smo uvijek dobro ili vrlo dobro ocijenjeni.</s>
<s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>U prosjeku na godišnjoj razini proizvodimo oko 8.000 litara vina, što zadovoljava u potpunosti našu potražnju i ostaje po nekoliko stotina litara koja skladištimo u podrumima i čuvamo za posebne prilike.</s>
<s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Smatramo kako se vinski turizam u gradu Samoboru može podići na bolju razinu jer svakom turistu može pružati vinsku zanimljivu priču, šetnju vinskom cestom, kušanje različitih sorti crnog i bijelog vina, uživanja u prirodi i vinogradima.</s><s>Samobor ima puno prirodnih bogatstva i veliki izbor kvalitetnih vina koja je potrebno prikazati javnosti i širiti diljem svijeta.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Naša očekivanja za razvoj vinskog turizma kroz naredne godine u gradu su vrlo pozitivna i smatramo da će se s godinama postepeno razvijati, što je polagano i počelo, te da će za otprilike za desetak godina vinski turizam u gradu biti u potpunosti u onoj razini na kojoj zaslužuje biti.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Vinske proizvode koje nudimo turistima su različite sorte bijelog vina poput rajnskog rizlinga, graševina, muškata i traminca, a uz sve to im možemo ponuditi i kušanje gastronomskih domaćih suhih proizvoda.</s><s>PRILOG 9: Anonimni ispitanik – Intervju 8 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Na ovo pitanje možemo reći kako smo u jednom dijelu ulaganja zadovolji.</s><s>U dva ili tri navrata smo od gradske uprave primili nepovratna sredstva koja su nas potaknula na daljnji razvoj našeg gospodarstva, te smo na taj način proširili svoje kapacitete i osigurali veću količinu proizvoda za vinske turiste.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Svaki turist koji nas posjeti se interesira baš za učenje o samom procesu izrade naših vinskih proizvoda, te im pokušavamo riječima prikazati jasnu sliku od samog početka do kraja.</s><s>Od same sadnje vinove loze, brige za istim, obrezivanjem, rezanje, špricanjem, berbom i svim ostalim.</s><s>Posjećuju nas većinom starije populacije turista koji su želji slušati i učiti.</s><s>3. Što možete ponuditi turistima?</s>
<s>Turistima koja nas posjećuju možemo pružiti kušanje i kupovinu naših domaćih proizvoda, uz cijelo obrazovanje o proizvodnji istog, te razgledavanje naših prostora i imanja, uz degustaciju gastronomskih domaćih proizvoda.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje proizvode reklamiramo putem vinarske udruge grada Samobora, putem društvenih mreža, Internet platforme, te putem dobrog glasa i dobrih recenzija na raznim internetskim platformama.</s>
<s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Tijekom godine sudjelujemo na dva do tri događaja koja su organizirana od strane grada i turističke zajednice, te uz to sudjelujemo na raznim natjecanjima, sajmovima i usavršavanjima znanja diljem Hrvatske.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Godišnje proizvedemo oko 15-20.000 litara vinskih proizvoda, što se čak 90% odnosi na prodaju vinskim turistima, lokalima i stanovnicima, a ostatak skladištimo i čuvamo ili ponekad učinimo kakvo dobro djelo i nekoga počastimo.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Definitivno smatramo kako se u gradu Samoboru vinski turizam može podići na bolju razinu jer se grad nalazi na području gdje takva vrsta turizma zaista može uspjeti i gdje ima potencijala za takvu vrstu turizma.</s><s>Vjerujemo da postoji jako veliki broj naših domaćih poljoprivrednika koji bi sa smiješkom turistima pričali o njihovim proizvodima, te se uključili u širenje i razvoj vinskog turizma.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Očekivanja koje imam kroz naredne godine su jako pozitivna, jer se ove godine već vidi neki napredak i mislimo da će se kroz sljedećih pet do šest godina već vidjeti velika promjena u razvoju vinskog turizma.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Od vinskim proizvoda, nudimo prodaju i kušanje sivog pinota, graševine, muškata, silvanca te traminca.</s><s>Uz vinske proizvode nudimo kušnju i domaćih delacija od životinja iz vlastitog uzgoja.</s><s>PRILOG 10: Anonimni ispitanik – Intervju 9 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Nismo zadovoljni iz razloga što nikada nismo osjetili brigu o nama, te nikakve financijske ni ostale potpore koje bi nas potaknule na razvoj i bolji rad.</s><s>Smatramo kako bi se trebalo poraditi na tome, te kako bi grad za svoje poljoprivrednike trebao puno više brinuti i ulagati i cijeniti proizvode koje njegovi poljoprivrednici stvaraju.</s>
<s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas posjećuju u solidnom broju, no nismo zadovoljni sveukupnim brojem.</s><s>Posjećuju nas turisti svih životnih dobi, te starije generacije zanimaju sve bitne činjenice o vinu i procesima izrade.</s>
<s>Turisti na našem imanju mogu kušati naše domaće vinske i gastronomske delicije.</s><s>Mogu se obrazovati o vinu i vinskim proizvodnim procesima, razgledavati vinograde, vinske kleti, te se družiti i zabavljati u prirodi.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje vinske proizvode reklamiramo putem društvenih mreža i na internetu, dok neka svoja vina imamo i u zagrebačkim i samoborskim ugostiteljskim objektima, što nam isto tako stvara jako dobru reklamu.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>U gradu Samoboru postoji jedan sajam, odnosno događaj godišnje na koji dolazimo i predstavljamo svoje proizvode turistima, dok se sa druge strane pokušavamo prijavit na svaki vinski događaj diljem Hrvatske koji vidimo, te na taj način stvarati nova poznanstva, širiti svoje vinske proizvode i stvarati nova iskustva.</s>
<s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Na godišnjoj bazi proizvodimo oko 10.000 litara vina, od kojih pola prodamo u ugostiteljskim objektima u Zagrebu i Samoboru, dok drugi dio nudimo turistima i posjetiteljima na našem imanju uz gastronomske proizvode.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Grad Samobor kao turistički grad ima jako puno potencijala za podizanje vinskog turizma na bolju razinu iz razloga što turistima može ponuditi veliku ponudu vinskih proizvoda i zanimljivosti i aktivnosti u vezi vina, te na taj način pružati nezaboravno i jedinstveno iskustvo svakome od turista.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Naša očekivanja za razvoj vinskog turizma u gradu su zapravo jako dobra, mislimo kako će se kroz naredne godine puno promijeniti i kako postoji mogućnost da se vinski turizam napokon dovede na razinu na kojoj zaslužuje biti.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Vinske proizvode koje nudimo turistima na našem imanju i ugostiteljskim objektima u Zagrebu i Samoboru su graševina, muškat, rosé i silvanac.</s><s>PRILOG 11: Anonimni ispitanik – Intervju 10 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Trenutno ulaganje grada u nas poljoprivrednike je nikakvo.</s><s>Nismo se susreli sa nikakvom brigom ni potporom u ovih dvadeset godina kako imamo svoje obiteljsko gospodarstvo.</s><s>Jedine poticaje za razvoj koje smo dobili su bili od zagrebačke županije, no isto tako su iznosi mizerni i bez naših osobnih sredstava ne bismo se mogli razvijati, tako da je sve na nama samima.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas najviše posjećuju vikendima, većinom starije populacije kojima je zanimljivo sve u vezi vina, pa tako i učenje i slušanje o samom proizvodnom procesu vinskih proizvoda, ali kada gledamo ukupni broj posjećenosti, nismo zadovoljni.</s>
<s>Turistima nudimo obuku o proizvodnji vina, smještajne usluge, kušanje i kupovinu vinskih domaćih proizvoda, te razne zabavne programe na našem imanju.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje proizvode ne reklamiramo, odnosno turisti nas posjećuju po preporuci, dobrom glasu, te vjerojatno preko recenzija na nekim platformama.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>U gradu Samoboru, postoje, ali premalo.</s><s>Sve događaje koje posjećujemo su izvan grada Samobora, te smo redovno na njima, no mišljenja smo kako bi grad trebao organizirati puno više takvih događaja za svoje poljoprivrednike i na taj način stvarati reklamu cjelokupnom turizmu grada.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Proizvodimo oko 8.000 litara vina godišnje, te nam jako malo ostane za nas.</s><s>Spremni smo i želimo proizvoditi više, te ćemo se za veću proizvodnju odlučiti tek kada vidimo i osjetimo povećanu potražnju za našim vinskim proizvodima.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Grad Samobor zaslužuje imati razvijeniji vinski turizma i smatramo kako je to moguće uz bolju organiziranost i promociju.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Naša očekivanja su kako će se grad, turistička zajednica i vinska udruga kroz naredne godine više potruditi oko organiziranja događaja i promocije te kako će se kroz 5-7 godina vinski turizam postepeno početi razvijati.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Kod nas turisti mogu degustirati i kupiti traminac, chardonnay, rajnski rizling te graševinu, a uz navedene sorte vina mogu degustirati naše ostale delicije.</s><s>PRILOG 12: Anonimni ispitanik – Intervju 11 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Trenutno ulaganje grada i sama zainteresiranost i želja za suradnjom s nama osobno je nikakva.</s><s>Kroz sve ove godine koliko posluje nismo uopće komunicirali s gradom, te smo mišljenja kako to nije nikako dobro ukoliko se vinski turizam želi početi razvijati.</s>
<s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Turisti nas posjećuju, no u malenim brojkama što mislimo da je razlog nedovoljna promocija i organizacija kako nas poljoprivrednika, tako i institucija koje su nadležne za razvoj, kontrolu i nadgledanje turizma, pa tako i vinskog turizma.</s><s>No, kada nas turisti posjete, uvijek postoji interesa za upoznavanjem procesa proizvodnje naših vinskih delicija.</s>
<s>Imamo pravilo u našem poslovanju da kada svaki turist pristupi na naše imanje i dođe kod nas, moramo mu stvoriti osjećaj kao da je kod kuće.</s><s>Brinemo o turistima, odgovaramo na pitanja, prikazujemo i objašnjavamo stvari, te nudimo degustacije naših vinskih i ostalih proizvoda, te naravno omogućujemo druženje u prirodu i zelenilu.</s>
<s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Nemamo nikakvu reklamu, turisti nas očito posjećuju preko dobro glasa od prijatelja, rodbine i slično.</s><s>U skorijoj budućnosti spremni smo se prilagoditi tržištu i pokrenuti bolju reklamu za naše proizvode, kako bi i sama potražnja za našim proizvodima bila veća.</s>
<s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>U gradu Samoboru rijetko gostujemo na događajima jer su dosadni i nemaju nikakvu priču.</s><s>Sve događaje koje posjećujemo su većinom u Zagrebu gdje uvijek dođu vinari iz cijele Hrvatske.</s>
<s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>U litrama možemo reći kako svake godine proizvedemo između 5.000 i 7.000 litara te kako je to za trenutnu potražnju i više nego dovoljno, no ukoliko bi se ista potražnja povećala, spremni smo da izazove i veću proizvodnju.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Naravno da smatramo, uz dobar tim ljudi i bolju organizaciju je sve moguće.</s><s>Samobor zaslužuje i može biti vrlo popularan vinski grad jer ponuditelja ima jako puno a ponuda je isto tako raznovrsna i velika.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Očekivanja da će se vinski turizam u gradu razvijati su kako će se kroz sljedećih 2-5 godina sve dovesti na razinu na kojoj zaslužuje biti, te kako ćemo se i mi sami kao poljoprivrednici početi širiti i razvijati.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Od vinskih proizvoda nudimo kušanje i kupovinu graševine, muškata i chardonnaya.</s>
<s>PRILOG 13: Anonimni ispitanik – Intervju 12 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Na ovo pitanje nije teško odgovoriti.</s><s>Povezanosti i komunikacije s gradom nemamo, te sve što smo stvorili, stvorili smo isključivo sami te iz tog razloga nismo nikako zadovoljni trenutnim ulaganjem, no sve se može promijeniti.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Na mjesečnoj bazi nas posjeti broj turista, koji bi htjeli da nas tjedno posjeti, iz tog razloga nismo zadovoljni brojem posjeta, ali što se tiče turista koji dolaze, uvijek izražavaju želju za upoznavanjem svega oko vina i degustiranjem naših proizvoda.</s>
<s>Kada nas turist pojesti, prvo ih upoznajemo i vodimo u obilazak našeg imanja, vinskog podruma i vinske kleti.</s><s>Nakon toga u vinskom podrumu nudimo degustaciju vinskih proizvoda, te im nudimo kupovinu vina u bocama.</s><s>Odgovaramo na sva pitanja i pokušavamo turistima stvoriti što bolji i nezaboravni doživljaj i potrebu da nas ponovno posjete.</s><s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Svoje vinske proizvode reklamiramo putem društvenih mreža i raznih sajmova koja posjećujemo barem jednom mjesečno.</s><s>Ponekad se reklamiramo i kroz vinsku udrugu, no smatramo kako bi se to sve trebalo malo bolje organizirati i stvoriti bolju komunikaciju, te se udružiti sa svim vinarima i poljoprivrednicima kako bi turistima zajedničkim snagama mogli pružati bolje gostoprimstvo.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>Skoro pa svaki mjesec posjećujemo neki vinski događaj po Hrvatskoj, sudjelujemo i na raznim natjecanjima, sajmovima, manifestacijama i dijelimo svoja znanja i iskustva sa ostalim vinarima.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Proizvodimo oko 10.000 litara vinskih proizvoda godišnje i smatramo da je to za trenutnu potražnju i previše, no ne žalimo se, a ujedno smo spremni i na veću proizvodnju.</s>
<s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Definitivno da, turizam u našem gradu se može i mora podići na bolju razinu jer turistima možemo ponuditi odličan boravak na destinaciji jer u ponudi imam sve što je potrebno za isto.</s>
<s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Očekivanja su da će se do 2025. godine vinski turizam u gradu Samoboru uvelike razviti te da će biti puno više interesa i želja turista za upoznavanjem nas vinara i ponuđača vinskih proizvoda.</s>
<s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Proizvodimo razne sorte vina, a neke od njih su: Pjenušava vina, muškat, graševina, rosé, pinot i malvazija.</s>
<s>PRILOG 14: Anonimni ispitanik – Intervju 13 1. Što mislite o trenutnom ulaganju Grada u vas poljoprivrednike u pogledu vinskog turizma?</s>
<s>Pa, nemamo baš neka dobra iskustva.</s><s>S gradom i zajednicom ne komuniciramo i nismo u dobrim odnosima, jedino s kime minimalno komuniciramo je vinska udruga, no mišljenja smo kako se sve to može promijeniti.</s><s>2. Posjećuju li Vas turisti sa željom za upoznavanje procesa proizvodnje i rada te jeste li zadovoljni brojem turista?</s><s>Posjećuju nas stvarno raznolike dobne skupine turista, čak od male djece do umirovljenika, svima je zanimljivo slušati i vidjeti tako nešto, dok je mladim tinejđerima zabavno iskusiti vina koja još nisu nikada probali.</s><s>Brojem posjećenosti nismo previše zadovoljni, no spremni smo i očekujemo razvijanje u sljedećim godinama.</s>
<s>Turistima nudimo sveukupni doživljaj stvaranja vinskih proizvoda, od obrazovanja i prikazivanja proizvodnog proces vina sve do degustacije istoga.</s><s>Uz vina, nudimo turistima uslugu smještaja, druženje u prirodi, te degustacija ostalih delicija iz naše domaće proizvodnje.</s>
<s>4. Na koji način reklamirate svoje proizvode?</s><s>Reklamiranje nas samih, a i naših proizvoda i usluga vršimo preko interneta putem društvenih mreža koji sami vodimo, google oglašavanja, te raznih sajmova gdje sudjelujemo i prezentiramo naše usluge i proizvode.</s><s>5. Postoje li sajmovi i događaji na kojima predstavljate svoje proizvode te tko ih organizira i kakvi su ti događaji?</s><s>U principu sudjelujemo na jednom događaju godišnje u gradu Samoboru, koji se održava za dana grada Samobora, dok sve ostale događaje posjećujemo izvan grada, u okolnim županijama i gradovima.</s><s>Događaji su zanimljivi te nude razna obrazovanja i širenja i podjelu znanja i iskustva.</s><s>6. Koliko možete proizvesti vinskih proizvoda, a koliko biste željeli?</s><s>Svake vinske godine proizvedemo oko 10.000 do 15.000 litara vina koja u većem postotku prodajemo putem interneta, te na sajmovima.</s><s>Zadovoljni smo trenutnom proizvodnjom i mislim kako je za početak ta brojka izvrsna.</s><s>7. Smatrate li da se vinski turizam može podići na višu razinu i zašto?</s><s>Grad Samobor je od davnih dana vinski grad i svakom turistu bi se svidio.</s><s>Naravno da smatramo kako se može podići na bolju razinu jer može i zaslužuje.</s><s>Svima bi bilo bolje, kako turistima, tako i nama poljoprivrednicima.</s><s>8. Koja su Vaša očekivanja glede razvoja vinskog turizma u budućnosti?</s><s>Mišljenja smo da će se kroz nadolazeće godine vinski turizam polako razvijati te kako će jednog dana zaista i bit na razini na kojoj zaslužuje biti.</s><s>Grad je na dobrom putu, turista ima jako puno i treba ih usmjeriti na vinski turizam kako bi se sve ove vinske tajne počele širiti svijetom.</s><s>9. Koje vinske proizvode možete ponuditi turistima?</s><s>Nudimo razne vrste crnog i bijelog vina, uz ostale gastronomske zakuske.</s><s>Turisti kod nas turisti mogu degustirati i kupiti vinske sorte poput muškata, graševine, traminca, razna pjenušava vina i samoborski bermet.</s><s>PRILOG 15: Intervju - gradska uprava i turistička zajednica grad Samobora</s>
<s>Vinski turizam u Samoboru još nije dobio svoj puni zamah.</s><s>Vinari su objedinjeni u Samoborsku vinogradarsko vinarsku udrugu koja ih ujedno i promovira udruga Samoborskih vinara, a ponuda vina nadopunjuje prepoznatljivu tradicijsku gastro ponudu.</s><s>Prvi pisani dokument o postojanju vinograda u Samoboru datira iz 1277. godine i bilježi kako je knez Okićki poklonio cistercitima tri vinograda u Jelenščaku.</s><s>Naravno, vinogradi su se obrađivali, a vino spravljalo i prije, no kad se već bilježi samo ono što je službeno, onda su Samoborci odlučili 2012. godine u anale upisati Samoborsku vinsku cestu.</s><s>Polazište je, kao i obično u Samoboru, u centru, odnosno u prostorijama samoborske Vinogradarsko-vinarske udruge uz hotel Lavicu pa onda od Kladja do Molvica, pa preko Klaka i Cerja do Male Jazbine pa kroz Rude do Slanog Dola, brojna vinotočja i izletišta čekaju sve one koji su željni isprobati snalaze li se Samoborci bolje s bijelim ili crnim vinima, aromatiziranim varijantama poput bermeta ili čak rakijama i likerima.</s><s>U Samoborsku vinsku cestu uklopljene su i drugi turistički sadržaji te nekoliko turističkih atrakcija kao što su Grgosova špilja, Rudnik Sveta Barbara i Etno kuća Pod Okićem.</s>
<s>2. Koliko se zalažete za širenje vinara, vinskih kleti i vinskih proizvoda?</s><s>Podržavamo širenje vinara, vinskih kleti i vinskih proizvoda, sukladno zakonskim okvirima i mogućnostima tržišta.</s>
<s>Promocija samoborskih vinara odvija se kroz Samoborsku vinogradarsko vinarsku udrugu, a posebno se ističe Samoborski bermet, tradicijski samoborski aperitiv te je postao svojevrstan brend grada.</s><s>Vinari se promoviraju i na samoborskim manifestacijama kao dio tradicijske ponude grada Samobora, ali i kroz natjecanja te sajmove diljem zemlje i svijeta što je ujedno i promocija samog grada, te digitaliziranim sadržajima putem online kanala.</s><s>5. Smatrate li da se ta grana turizma može proširiti i napredovati te zašto?</s><s>Naravno da je moguće napredovanje.</s><s>Vinski turizam sve je popularniji oblik turizma te se iz dana u dan otvara niz mogućnosti za proširenje ponude.</s><s>Potrebno je ulagati u kvalitetu postojećih proizvoda te raditi na zajedništvu postojećih proizvođača, a kao kvalitetan odgovor na trenutnu rastuću potražnju.</s><s>6. Postoji li interes za upoznavanje lokalnih proizvođača?</s><s>Već postoji suradnja i upoznavanje lokalnih proizvođača, što je nužan preduvjet za daljnji razvoj vinskog turizma.</s>
<s>7. Koliko sudjelujete u razvoju vinskog turizma?</s><s>U razvoju vinskog turizma sudjelujmo kroz organizaciju manifestacija u koje se uključuju i samoborski proizvođači, te promocijom kroz offline i online kanale.</s><s>8. Koliko se turista raspituje o vinskim proizvodima?</s><s>Prema našoj procjeni od ukupnog broja upita 10% ih se odnosi na vinske proizvode.</s>
<s>Vinski turizam sve je popularniji oblik turizma te se iz dana u dan otvara niz mogućnosti za proširenje ponude.</s><s>Potrebno je ulagati u kvalitetu postojećih proizvoda te raditi na zajedništvu postojećih proizvođača.</s><s>Cilj bi svakako bio kvaliteta proizvoda.</s>