Ključne riječi: Održivi turizam;odgovorni turizam;Trebinjsko-fočanska regija;turistička ponuda;kulturno-arheološko bogatstvo;Sustainable tourism;responsible tourism;Trebinje-Foča region;tourist offer;cultural-archaeological wealth;info:eu-repo/classification/udc/338.48-6:502/504(497.6)(043.2)

<s>Ime in priimek študent-a/-ke: Nikola Tanasić Študijski program: diplomsko delo visokošolskega strokovnega študija Naslov zaključnega dela: Kulturno-arheološko bogatstvo kao aspekt održivog i odgovornog turizma Trebinjsko-fočanske regije</s>
<s>Podpisan-i/-a študent/-ka Nikola Tanasić izjavljam, da je zaključno delo rezultat mojega samostojnega dela, ki sem ga izdelal/-a ob pomoči mentor-ja/-ice oz. somentor-ja/-ice; izjavljam, da sem pridobil/-a vsa potrebna soglasja za uporabo podatkov in avtorskih del v zaključnem delu in jih v zaključnem delu jasno in ustrezno označil/-a; na Univerzo v Mariboru neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam pravico shranitve avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico ponuditi zaključno delo javnosti na svetovnem spletu preko DKUM; sem seznanjen/-a, da bodo dela deponirana/objavljena v DKUM dostopna široki javnosti pod pogoji licence Creative Commons BY-NC-ND, kar vključuje tudi avtomatizirano indeksiranje preko spleta in obdelavo besedil za potrebe tekstovnega in podatkovnega rudarjenja in ekstrakcije znanja iz vsebin; uporabnikom se dovoli reproduciranje brez predelave avtorskega dela, distribuiranje, dajanje v najem in priobčitev javnosti samega izvirnega avtorskega dela, in sicer pod pogojem, da navedejo avtorja in da ne gre za komercialno uporabo; dovoljujem objavo svojih osebnih podatkov, ki so navedeni v zaključnem delu in tej izjavi, skupaj z objavo zaključnega dela;</s>
<s>Podpisan-i/-a študent/-ka Nikola Tanasić izjavljam, da je tiskana oblika zaključnega dela istovetna elektronski obliki zaključnega dela, ki sem jo oddal/-a za objavo v DKUM.</s>
<s>Prvo želim da se zahvalim mentoru izr. prof. dr. Marku Koščaku, kao i sumentoru doc. dr. Tomiju Špindleru za stručnu i profesionalnu pomoć i smjernice pri izradi diplomskog rada.</s><s>Također, zahvaljujem se i mojoj obitelji i prijateljima koji su mi davali podršku u vrijeme studiranja, jer sam napravio još jedan korak više u svom životu.</s><s>KULTURNO-ARHEOLOŠKO BOGATSTVO KAO ASPEKT ODRŽIVOG I ODGOVORNOG TURIZMA TREBINJSKO-FOČANSKE REGIJE Održivi i odgovorni turizam u službi povijesne baštine danas sve više dobiva na značaju i pažnji.</s><s>Ovaj diplomski rad proučava održivo-odgovorni aspekt povezan s kulturnoarheološkim bogatstvom Trebinjsko-fočanske regije koja ima veliki potencijal za kvalitetno integriranje u turizam i turističku ponudu.</s><s>Naše projektno područje istraživanja smješteno je na istočnom i jugoistočnom dijelu Bosne i Hercegovine s vrlo povoljnim geografskim položajem koje obuhvaća 10 gradova i općina.</s><s>Tradicija povijesne baštine na tlu ove regije traje neprekidno i kontinuirano već niz godina.</s><s>Ovo područje se susretalo s mnogobrojnim problemima u prošlosti koji su kočili ravnomjerno i odgovorno očuvanje baštine i njen značaj.</s><s>Cilj diplomskog rada je da se na osnovi validnih podataka teorijskog i empirijskog dijela riješi problematika slabe prepoznatljivosti kulturno-arheoloških nalazišta i procijene mogućnosti za dodatno uključivanje istih u turističku ponudu destinacije.</s><s>Najveći utjecaj na ovu povećanu turističku aktivnost imali su arheolozi 80-ih godina prošlog stoljeća kada su otkriveni značajni kulturno-arheološki lokaliteti koji danas predstavljaju nacionalno blago i oslikavaju identitet naroda ovog područja.</s><s>Prikupljanjem podataka u teorijskom i empirijskom dijelu, uvidjelo se stanje na terenu i veliki potencijal za uključivanje kulturno-arheološkog bogatstva u turizam.</s><s>Međutim aktualna istraživanja označavaju da ovo područje još uvijek uvelike zaostaje za regionalnim i evropskim državama te su stoga vrednovanje, implementacija i buđenje svijesti ključni parametri zadržavanja njihove korisnosti i stvaranje kvalitetne konkurentske turističke prednosti.</s><s>Ključne riječi: Održivi turizam, odgovorni turizam, Trebinjsko-fočanska regija, turistička ponuda, kulturno-arheološko bogatstvo</s>
<s>Cilji teoretičnega dela diplomske naloge so bili opis glavnih značilnosti trajnostnega, odgovornega, arheološkega in kulturnega turizma trebinjsko-fočanske regije, predstavitev kulturno-arheoloških bogastev regije in SWOT analiza.</s><s>V empiričnem delu smo preverili odziv deležnikov na destinaciji za vključitev kulturnih in arheoloških bogastev v turistično ponudbo destinacije.</s><s>Pridobili smo informacije in opravili intervjuje s strokovnjaki iz določenih turističnih, zgodovinskih in kulturno-arheoloških ustanov in organizacij, kjer smo uporabili kvalitativno metodo zbiranja podatkov (polstrukturiran intervju).</s><s>Zadnji cilj raziskovalnega dela je bil ustvarjanje novih turističnih produktov regije z edinstvenimi doživetji.</s><s>Za jasnejšo predstavitev poglavij v teoretičnem delu je predstavljen trajnostni, odgovorni, arheološki in kulturni turizem kot opora in orientacijska točka za nadaljnje raziskovanje.</s><s>Prav tako je bil za celovito predstavitev tematike bralcem izdelan esejistični in tabelarični seznam celotnega kulturnega in arheološkega bogastva destinacije.</s><s>Za popoln povzetek in boljše razumevanje teoretičnega dela smo predstavili SWOT analizo turizma v regiji, ki lahko predstavlja prihodnji referenčni okvir za trajnostno načrtovanje in odgovorno upravljanje turizma na destinaciji.</s><s>Raziskovalni del je podprt s kompleksnimi podatki, informacijami in odgovori, pridobljenimi s polstrukturiranimi intervjuji, opravljenimi s strokovno kompetentnimi osebami iz javnega in nevladnega sektorja.</s><s>Diplomsko nalogo smo izdelali po postopku kodiranja s kodirnimi tabelami.</s><s>Na podlagi zbranih podatkov in rezultatov smo na koncu našteli tri kategorije prioritet in tri predloge produktov, ki so potrebni za turizem z namenom boljše promocije turizma in ustvarjanja boljše obiskanosti na tleh trebinjsko-fočanske regije.</s>
<s>Da bi podrobneje določili okvir raziskave, smo izvedli polstrukturirane intervjuje s predstavniki javnega in nevladnega turističnega sektorja ter skozi pogovore in primerjavo literature odgovorili na naslednja raziskovalna vprašanja: GLAVNO RAZISKOVALNO VPRAŠANJE: Kako trajnostno in odgovorno ravnati z izbranimi kulturno-arheološkimi območji, da bi ohranili njihovo avtentično vrednost v turističnem kontekstu z namenom vključitve v prihodnjo kakovostno turistično ponudbo?</s>
<s>RAZISKOVALNO VPRAŠANJE 2: Na kakšen način je mogoče kulturno-arheološka območja dodatno vključiti v turizem in turistično ponudbo, da bi postala bolj prepoznavna na izbranem turističnem območju?</s><s>RAZISKOVALNO VPRAŠANJE 3: Na kaj se je treba osredotočiti, da bo turistični produkt regije ustrezal tržnim preferencam in željam ter ostal konkurenčen in zadovoljil potrebe turistov?</s>
<s>RAZISKOVALNO VPRAŠANJE 4: Kateri predlogi so potrebni, da bodo določene turistične, kulturne in arheološke znamenitosti zaščitene in ostale nedotaknjene, hkrati pa dostopne vsem profilom turistov in obiskovalcev?</s><s>Iz do sedaj izdelanega teoretičnega dela lahko vidimo, da bogato kulturno-arheološko bogastvo regije predstavlja zanimivo žarišče in pomemben dejavnik za razvoj kulturnega in arheološkega turizma v trebinjsko-fočanski regiji.</s><s>Za prejšnje generacije in prednike je bilo področje omenjene regije v preteklosti zelo pomemben del družbenega življenja, tradicije in običajev.</s><s>Pomembni spomeniki, nekropole in druga najdišča, ki smo jih predstavili, kažejo najpomembnejša prizadevanja za vplivanje na avtohtono in kompleksno zgodovinsko kulturo tega prostora.</s><s>Kulturni in arheološki zakladi mest in občin v regiji predstavljajo zelo pomemben vir ustvarjanja in kroženja prihodkov v državi.</s><s>S konkretnimi, uspešnimi in ambicioznimi koraki je mogoče te zanimivosti povezati z drugimi kulturnozgodovinskimi turističnimi vsebinami.</s><s>Dosedanje analize in vplivi turizma na kulturo in arheologijo neposredno kažejo na povečano število prihodov in nočitev turistov v nastanitvenih objektih na tem območju v neokrnjeni in zavarovani naravi.</s><s>Kot kažejo raziskave, se je treba osredotočiti na kakovost, inovativnost, široko paleto arheološke in kulturne ponudbe, edinstvena doživetja in kakovostne programe, ki pritegnejo obiskovalce.</s><s>Na podlagi pridobljenih rezultatov, izvedenih s polstrukturiranimi intervjuji, smo ugotovili, da nam je na voljo veliko rešitev.</s><s>Eden največjih izzivov, s katerimi se lahko soočimo pri izboljšanju turizma in turistične infrastrukture, je ustrezno angažiranje vseh na regionalni in državni ravni, od turističnih institucij do posameznikov.</s><s>Z drugimi besedami, potrebovali bomo usklajeno delovanje (akcijo) na svetovni ravni, da bi dosegli nek maksimum trajnosti in odgovornosti v kulturi, arheologiji in zgodovini.</s><s>Digitalni pristopi predstavljajo tudi izzive, s katerimi se soočamo kot gostitelji in kot deležniki (turisti).</s><s>Brez spoštovanja kulturnih in arheoloških bogastev lahko ta destinacija izgubi obiskovalce in občinstvo, ki so bistven in zelo pomemben prihodkovni del vsake države.</s>
<s>Številne primerjave znanstvenih člankov in najnovejše raziskave kažejo, da ima trebinjsko-fočanska regija poleg kulturnih in arheoloških atributov tudi vse značilnosti trajnostnega in odgovornega turističnega vira, s katerim lahko ustvarimo veliko število turističnih doživetij, izdelkov, paketov in aranžmajev.</s><s>Tudi v tem smislu in v okviru raziskave na podlagi pridobljenih rezultatov smo oblikovali itinerarje predlogov turističnih produktov, ki jih bomo dolgoročno obravnavali kot zelo pomembne investicije za gospodarski razvoj.</s><s>Implementacija in valorizacija teh elementov v turizmu in gospodarstvu lahko minimizirata in pozitivno vplivata na reševanje problematike brezposelnosti.</s><s>To vsekakor odpira vrata in potrebe po izobraževanju kadrov v turizmu te regije in pri oblikovanju specializiranih profilov strokovnjakov.</s><s>S poudarjanjem gospodarskega, zgodovinskega in arheološkega pomena kulturne dediščine je mogoče doseči pomembne rezultate pri njenem ohranjanju, kar je tudi cilj promocije nacionalne identitete in kulturno-arheološkega bogastva tega prostora.</s><s>Lahko pa tudi dodamo, da s predstavitvijo teh zgodovinskih virov, duhom dobrodošlice in z jasno vizijo lahko ovrednotimo kulturno-arheološko dediščino, način življenja, ohranimo neokrnjeno naravo in zagotovimo prihodnjim generacijam kakovosten način življenja ter jim pomagamo pri zadovoljevanju njihovih potreb.</s>
<s>Statistički podaci (dolasci i noćenja) regije od 2017.-2021. godine Nematerijalno kulturno naslijeđe destinacije SWOT analiza turizma Trebinjsko-fočanske regije Metodologija istraživanja</s>
<s>Tablica 1: Principi/koncepti održivog razvoja turizma Tablica 3: Broj dolazaka i noćenja domaćih i stranih turista u općinama i gradovima Tablica 4: Popis drugih (ne)poznatih kulturno-arheoloških nalazišta regije ............</s><s>Error!</s>
<s>Tablica 12: Kodna tablica sedmog pitanja intervjua Tablica 13: Kodna tablica osmog pitanja intervjua POPIS KRATICA</s>
<s>Razvoj turizma danas treba održivo i odgovorno planirati.</s><s>Zbog potreba turizma često se suočavamo s negativnim posljedicama u prostoru, koje nisu usuglašene s ostalim korisnicima koji nisu vodili računa o ranjivosti životne sredine.</s><s>Takav razvoj u prirodnoj zajednici može za nekoliko godina ili dugoročno rezultirati naglim padom postignute reputacije destinacije i posljedično slabe potražnje, nekonkurentnosti cijena usluga, opterećenja i devalvacije prirodnih i drugih resursa kao i protivljenja lokalne zajednice.</s><s>Sve navedeno otežava dovoljno akumuliranje sredstava kako bi se osigurala pravovremena isporuka, obnova postojećih i uvođenje novih turističkih proizvoda kako bi se podržao dugoročni razvoj destinacije (Jurinčič, 2009).</s><s>Neumjereno i neprimjereno trošenje svih resursa, koje je dovodilo do devastacije okoline i degradacije njenih vrijednosti, izazvalo štetne posljedice i za prirodnu i za kulturnu baštinu kao i stanovništvo, aktiviralo je brojne različite reakcije, uzrokujući stvaranje koncepta održivog, odgovornog i uravnoteženog razvoja (Krivošejev, 2014).</s><s>Bez poštovanja društvene, kulturne, prirodne odgovornosti i održivog razvoja ne postoji dobro funkcioniranje socijalnih službi, dobro funkcioniranje domaćih i međunarodnih tijela i organizacija i samog turističkog sektora (Metelko, 2014).</s><s>Odnos između percipiranog odgovornog turizma i održivosti destinacije može se potkrijepiti navedeni, ciljevima odgovornog turizma kao alata za minimiziranje negativnih društvenih, gospodarskih i ekoloških utjecaja uz maksimiziranje pozitivnih efekata razvoja turizma (Mathew i Sreejesh, 2016, str. 84).</s><s>Za uspješno strateško planiranje i politiku turizma potrebno je integrativno razmišljanje.</s><s>U idealnom slučaju, to znači da ciljevi moraju biti dostižni za dobrobit na svim razinama (globalnoj, regionalnoj, nacionalnoj i lokalnoj) za sve uključene sektore (javne agencije, privatna poduzeća i zajednice) (Hidalgo-Tan i Pokrajen, 2019, str. 28).</s><s>Svjetska turistička organizacija (UNWTO, 2020) definira održivi turizam kao turizam koji zadovoljava potrebe prisutnih turista i domicilnog stanovništva istodobno čuvajući resurse budućeg razvoja, odnosno udovoljavanje socijalnih, gospodarskih i estetskih zahtjeva uz očuvanje kulturnog identiteta, ekoloških procesa i biološke raznolikosti.</s><s>Kroz održivi razvoj turizma održavamo i jačamo konkurentske prednosti destinacije.</s><s>Bit održivog turizma sastoji se od koordiniranog i harmoničnog odnosa između lokalnih čimbenika, regionalno-nacionalnih interesa, odgovarajućeg menadžmenta, njihove integracije u razvoj turizma i pravilnog plasiranja ponude prema potražnji za turističkim proizvodom (Pavlakovič et al., 2019, str. 16).</s><s>Temelji se na promicanju svijesti o održivosti i etici, pružanju obrazovanja o zaštiti okoliša i pristupu informacijama za sve zainteresirane strane, kako na strani potražnje, tako i na strani ponude.</s><s>Također obuhvaća političku dimenziju jer zahtijeva informirano sudjelovanje svih relevantnih aktera destinacije, konsenzus, kritičnu masu i snažno političko rukovodstvo kako bi se omogućilo njegovo provođenje (Mihalič, 2016).</s><s>Osim toga, održivi i odgovorni razvoj omogućava inovativnim pristupima povećanje vrijednosti turističkog iskustva, što je ključni rezultat aktivnosti svake destinacije u cilju osiguravanja i održavanja njenih konkurentskih prednosti (Vodeb, 2014).</s><s>Načela održivosti ili održivog razvoja primijenjena su unutar sektora putovanja i turizma na razini pojedinačnih turističkih industrija (Yazdi, 2012).</s>
<s>U turizmu, uz prirodne ljepote, kulturno naslijeđe i dalje ostaje jedan od ključnih temeljnih resursa za oblikovanje turističkih ponuda i turističkih proizvoda, iako se svijet ubrzano globalizira i uvode brojne stvorene turističke atrakcije.</s><s>Implementacija održivih oblika turizma u turističkoj ponudi poprima potpuno novu ulogu kao odgovor na svjetske turističke trendove (Jurinčič, 2009).</s><s>Danas je naš odnos prema naslijeđu i dalje prečesto ograničen stereotipima.</s><s>Neophodno je shvatiti da naslijeđe nisu samo predmeti i načini života koji su sačuvani iz prošlih razdoblja u pojedinim područjima.</s><s>Razumjeti ga moramo kao živi dio sadašnjosti obogaćen prošlošću.</s><s>Budući da naslijeđe mora biti održivo i odgovorno, njegova uloga u životu društva izuzetno je važna na mnogo načina.</s><s>Uloga kulturnog turizma u podršci naslijeđu također je dala važan doprinos do „procvata kulturno-turističkog naslijeđa“ u razvijenom svijetu (Richards, 2021).</s><s>Usklađena međupovezanost koja uključuje društvo s njegovim normama i vrijednostima predstavlja složeni sustav interakcija koji povezuje ljude putem simbola, tehnologije i objekata.</s><s>Ona se manifestira kroz konkretne dokaze koji proizlaze iz temeljnih normi i vrijednosti te potiče uspostavljanje simbiotskih odnosa između materijalnog i nematerijalnog naslijeđa.</s><s>Tijekom prošlosti razvijen je sveobuhvatan pristup da se nematerijalno naslijeđe definira kao izvor kulturnog identiteta, kreativnosti i raznolikosti (Bouchenaki, 2003).</s><s>Riječ je o identitetu pojedinačne nacije koji proizlaze iz osobnosti prirodnog i društvenog okruženja.</s><s>Pojam kulturne baštine je širok i stoga je njegovo pobliže određenje povezano s teškoćama.</s><s>Kulturna baština je društveno,</s>
<s>Višedimenzionalna je: po svom nastanku pripada prošlosti, po uporabi sadašnjosti i po logici kontinuiteta ljudske kulture pripada budućnosti društva (Cifrić i Trako Poljak, 2014).</s><s>Kulturna baština se dijeli na materijalno: pokretno (predmeti i zbirke predmeta), nepokretno (građevinsko i arheološko naslijeđe, kulturni pejzaž) (Gonza i Hus, 2016).</s><s>Akumulacija znanja i prikupljanje podataka koji se institucionalizirano i intenzivno odvijaju posljednjih 150 godina stvorili su znanje o prošlosti koje imamo i nadograđujemo danas.</s><s>Svako kulturno i arheološko istraživanje stvara priču o prošlosti.</s><s>Motivirajuća snaga arheologije i turizma je strast za tom prošlošću i interes za novim saznanjima (učenjem) o antičkim i povijesnim kulturama koje su nastanjivale određeno područje.</s><s>Arheološko naslijeđe nije unaprijed dano, ono ne postoji samo za sebe, već ga mi konstruiramo, uređujemo i brinemo o njemu (Šošić Klindžić, 2019).</s><s>Gradimo ga kroz luk istraživanja, evaluacije i komunikacije.</s><s>Arheološko naslijeđe se razlikuje od drugih vrsta naslijeđa i u turizmu ono predstavlja produkt/proizvod svog vremena.</s><s>Arheološki tragovi su po samoj definiciji, fragmentirani, izolirani, zamagljeni i slabo prepoznatljivi.</s><s>Da bi nešto postalo arheološko naslijeđe, mora proći dug proces identifikacije, registracije, dokumentiranja, tumačenja i evaluacije (Mlekuž Vrhovnik, 2019).</s><s>Arheologija je mlada disciplina koja se postupno razvija što je potrebno imati na umu prilikom vrednovanja rada određenog arheologa ili cijele skupine u određenom razdoblju (Šošić Klindžić, 2019).</s>
<s>Danas se pored različitih vrsta turizma sve više javlja zanimanje za arheološki turizam.</s><s>Ovaj oblik turizma posjetitelju nudi autentičan doživljaj arheološke baštine i kroz izravno sudjelovanje u arheološkim istraživanjima.</s><s>Razvoj arheološkog turizma važan je i zbog umanjenja negativnih posljedica turizma na arheološku baštinu zbog većeg fokusa koji se stavlja na zaštitu i interpretaciju (Afkhami, 2021, str. 57).</s><s>Temelji se na njegovanju, očuvanju i posjećivanju arheoloških područja te se definira kao putovanje koje se fokusira na posjećivanje i doživljaj antičkih lokaliteta i povijesnih mjesta (Archaeological.org, b. d.).</s><s>Želja za iskustvenim turizmom, naglasak na stvaranje, kreativnost i inovacije u turističkim trendovima potaknuli su lokalne i regionalne turističke zajednice da istovremeno s razvojem kulturnih elemenata razmisle o kreiranju proizvoda koji bi zadovoljili potrebe turističke potražnje.</s><s>Omogućavanje visoke dodane vrijednosti za turiste je za mnoge organizacije i destinacije jedna od ključnih uloga jer turistički proizvod istovremeno utječe na cjelokupnu sliku destinacije i dovodi do tržišnog prepoznavanja i konkurencije (Sedmak i Peštek, 2015).</s><s>Nova istraživanja govore da turisti pridobivaju sve više snage pri oblikovanju proizvoda na osnovi njihovih želja.</s><s>Turisti žele jednostavna osobna iskustva iz kojih mogu naučiti nešto novo te da sudjeluju kako fizički tako psihički.</s><s>Imperativ u razvoju turističkog proizvoda je kreirati miks opipljivih i neopipljivih elemenata, koji neće samo zadovoljiti potrebe turista, već i nadmašiti njihova očekivanja.</s><s>Takav način turističkih doživljaja postavlja turiste u centar događanja.</s><s>Tako oni mogu iskusiti unikatne doživljaje u koje su uključeni i svi oni koji sudjeluju, odnosno ponuđači usluga i ponuđači sirovina (Prebensen, Chen i Uysal, 2018).</s><s>Imajući u vidu veliki broj sudionika u razvoju turizma jedne destinacije i njihove ciljeve, turistički proizvod je potrebno obogatiti aktivnostima</s>
<s>gastronomskih specijaliteta, različitim sadržajima za odmor i rekreaciju, organiziranjem posjeta, obilaskom kulturnih dobara i manifestacijskim sadržajem.</s><s>Kombinacija ovih navedenih aktivnosti može biti osnova budućeg razvoja turizma na destinaciji (Podovac i Tončev, Predmet našeg istraživanja je Trebinjsko-fočanska regija koja gradi svoj turizam i imidž na kulturno-arheološkom bogatstvu i očuvanju naslijeđa.</s><s>Kako se pretpostavlja ovo je regija s najviše kulturno-arheoloških spomenika i ostavština u Bosni i Hercegovini (najveći broj je u Trebinju, oko 60%).</s><s>Važan razlog zašto smo odabrali ovu regiju je njegova specifičnost obilježja prirodnih i kulturnih resursa u odnosu na okolne regije, što može privući različite vrste turista koji odmor percipiraju kao fazu učenja kroz inspirativne lokalne priče i posjećivanja antičkih i prapovijesnih mjesta.</s><s>Ova regija obuhvaća južni i jugoistočni dio BiH.</s><s>Najpoznatiji i najveći gradovi regije pored Trebinja i Foče su: Bileća, Gacko, Kalinovik, Ljubinje, Nevesinje, Čajniče, Novo Goražde i Istočni Mostar (Investintrebinje.com, 2017).</s><s>Još iz daleke prošlosti i antičkog razdoblja ovo područje je povezivalo jugoistočnu obalu Jadrana, odnosno Europu s Bliskim istokom.</s><s>Regija također predstavlja važno raskršće puteva jer ga blizina gradova Herceg Novog, Pljevlja, Nikšića, Dubrovnika, zračnih luka (Mostar, Ćilipi, Tivat), morskih luka (Gruž, Ploče, Kotor, Bar) i blizina koridora 5C čini atraktivnim, privlačnim i dostupnim za turiste.</s><s>Ekološki čisto i očuvano područje, kao i sudar planinske, mediteranske i kontinentalne klime predstavljaju idealne uvjete za posjet i odmor u ovoj regiji Prvi put Trebinje u 10. stoljeću spominje Konstantin Porfirogenet, pod nazivom Tribunija.</s><s>U to doba Trebinje se nalazilo na karavanskom putu koji je vodio iz Kotora i Dubrovnika prema Bosni, Srbiji i Crnoj Gori.</s><s>Predstavlja gospodarski i kulturni centar Hercegovine i cijele države.</s><s>Zbog dobrog geografskog položaja, mediteranskoprimorskog zraka, duha, ambijenta i sunca, nazvana je „mala Venecija“ Bosne i Hercegovine.</s><s>Najzanimljiviji kulturno-povijesni spomenici su Stari grad, Muzej, Hercegovačka Gračanica, manastir Tvrdoš, Perovića-Arslanagića most, Most Iva Andrića i figura Jelene Anžujske u centru grada, a najpoznatiji arheološki lokaliteti srednjevjekovni grad Mičevac i tvrđava Strač (Gotrebinje.com, b. d.).</s><s>Za avanturizam, za ljubitelje sportskih disciplina i adrenalina preporučuju se rijeke Trebišnjica i Tara s izletištima Studenica-Lastva gdje turisti imaju neponovljivu mogućnost doživjeti ovu regiju na jedinstven, odgovoran i ekološki neškodljiv način.</s><s>Pored Trebinja, još jedan bitan centar ove regije je Foča.</s><s>Prvi pisani tragovi imena potječu iz 1336. godine.</s><s>U samoj Foči i njenoj okolini danas su vidljivi tragovi davnih antičkih vremena, ali su ti tragovi u velikoj mjeri „uklonjeni“ dolaskom novih kultura.</s><s>Foča se razvila u središtu jednog plodnog i bogatog kraja Gornjeg Podrinja, na tromeđi Bosne, Hercegovine i Crne Gore.</s><s>Kada govorimo o kulturno–arheološkom naslijeđu ove regije, Foča je bogata povijesnim građevinama kao što je Spomen kompleks Bitke na Sutjesci (Tjentište) i arheološkim nalazištima kao što su Rataje-Miljevina i Ocrkavlje.</s><s>Najstarija priča o postojanju ure vezana je za Foču i govori o postojanju prve ure iz 1758. godine koja predstavlja simbol grada.</s><s>U gradu se još nalaze muzej, brojne crkve, manastiri i džamije (Opstinafoca.rs.ba, b. d.).</s><s>Druga, također vrlo bitno kulturno i arheološko središte ove regije je i Bileća, gdje se nalazi i najzanimljivije rimsko nalazište Leusinium (Panik) na dnu Bilećkog jezera i gradovi Nevesinje i Novo Goražde s brojnim antičkim ostacima kao što su kameni most u selu Bratač i Goraždanska tiska te drugi gradovi i općine poput Gacka, Kalinovika i Čajniča sa značajnim povijesnim elementima koje smo detaljnije predstavili u nastavku Bogato povijesno i kulturno-arheološko naslijeđe Trebinjsko-fočanske regije uvijek je privlačilo pažnju mnogobrojnih domaćih i stranih kulturologa, istražitelja, arheologa i znanstvenika.</s><s>Najveće istraživanje na ovom području vođeno je još u srednjem stoljeću, u doba Osmanlija te Austro-ugarskom razdoblju.</s><s>Usprkos velikom istraživanju i nalazištima, samo mali broj njih je danas prepoznat i uključen u turističku ponudu.</s><s>Arheološko blago ove regije, kako ga vide današnji znanstvenici, leži nezaštićeno i neiskorišteno.</s><s>Povijesna i znanstvena važnost ovog područja, kako se u različitim izvorima navodi, uglavnom je općoj javnosti nepoznata.</s><s>Arheološko naslijeđe koje se temelji na očuvanju postojećih i otkrivanju materijalnih ostataka čovjekove prošlosti, u međuvremenu zbog raznih povijesnih događanja i nedaća gotovo je otišlo u zaborav na ovoj destinaciji (Mondo, 2018).</s><s>Tradicionalni muzeji, razne izložbe i galerije koje predstavljaju povijest nekog područja za posjetitelje i turiste više nisu zanimljivi.</s><s>Turiste i goste privlače inovativniji proizvodi gdje aktivnim sudjelovanjem mogu upoznati elemente kulturnog i arheološkog dobra (Kumar, 2017).</s><s>Tako smo na osnovi toga identificirali i prepoznali osnovne elemente kulturnog i arheološkog vidika koji nisu toliko poznati među posjetiteljima i turistima, a imaju potencijal da to budu.</s><s>Stvaranjem novog turističkog proizvoda u ovoj regiji obogatili bismo ponudu destinacije.</s><s>Inovativnim idejama privukli bismo moderne i nove tipove turista na ovu destinaciju, jer učenjem nečeg novog oni mogu obogatiti svoje živote kroz iskustvo putovanja i obrazovanja (Kumar, 2017).</s><s>1.2 Svrha i ciljevi zaključnog rada</s>
<s>Svrha ovog diplomskog rada je da se na osnovi raznovrsne literature i istraživanja dođe do bitnih i vrijednih podataka kako bi se riješio problem slabe prepoznatljivosti kulturno-arheoloških nalazišta i mogućnosti za dodatno uključivanje istih u turističku ponudu destinacije.</s><s>Podatke i rezultate (odgovore) koje smo na kraju dobili i prezentirali bili su vrlo značajni i služili su nam za sugestije i smjernice za daljnji razvoj turizma i poboljšanje standarda života na ovom području.</s><s>Također smo predstavili područje Trebinjsko-fočanske regije i njeno kulturno-arheološko blago koje obuhvaća elemente održivog i odgovornog aspekta te je usmjereno na očuvanje prirodnih i kulturnih dobara i bogatstava.</s>
<s>• opisati glavne odlike održivog, odgovornog, arheološkog i kulturnog turizma te karakteristike Trebinjsko-fočanske regije • prikazati kulturno-arheološko bogatstvo Trebinjsko-fočanske regije kao i SWOT analizu.</s>
<s>• provjeriti odaziv dioničara na destinaciji vezano za namjeru uključivanja arheološkog blaga u turističku ponudu destinacije – korištena je kvalitativna metoda prikupljanja podataka (polustrukturirani intervju) • informirati se i obaviti razgovor s osobama iz određenih institucija i organizacija iz turističkih, povijesnih i kulturno-arheoloških ustanova o značaju turističkih proizvoda s uključivanjem arheološkog bogatstva u razvoj lokalne ekonomije • oblikovati nove i inovativne turističke proizvode regije s unikatnim doživljajima.</s><s>1.3 Istraživačka pitanja</s>
<s>Postavljena su 4 istraživačka pitanja, kako bi se olakšao put pisanja diplomskog rada.</s><s>Na sljedeća istraživačka pitanja je odgovoreno kako bi se saznale i utvrdile osnovne zanimljivosti koje nose kulturno-arheološka nalazišta Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>GLAVNO ISTRAŽIVAČKO PITANJE: Kako se održivo i odgovorno odnositi prema odabranim arheološkim područjima kako bi se sačuvala njihova autentična vrijednost u turističkom kontekstu s ciljem uključivanja u buduću kvalitetnu turističku ponudu?</s><s>ISTRAŽIVAČKO PITANJE 1: Kakvu ulogu u turizmu ima kulturno-arheološko naslijeđe na ovoj destinaciji?</s>
<s>U ovom pitanju uglavnom se usmjerilo na ulogu i značaj arheoloških lokaliteta za područje na kojem se nalaze i njihovu važnost za turizam regije.</s><s>Gledajući temu rada, istraživanje je odrađeno korištenjem kvalitativne metode prikupljanja podataka, odnosno proveden je polustrukturiran intervju, s nadležnim osobama, zaposlenim u izabranim institucijama u ovoj regiji koji se bave kulturno-povijesnim te arheološkim pitanjima i istraživanjima, gdje se kroz sastavljena pitanja saznalo i vidjelo njihov pogled na značaj kulturno-arheoloških nalazišta izabrane destinacije.</s><s>ISTRAŽIVAČKO PITANJE 2: Na koji način se kulturno-arheološka područja mogu dalje integrirati u turizam i turističku ponudu kako bi postala prepoznatljivija u izabranom turističkom području?</s>
<s>U drugom istraživačkom pitanju htjelo se saznati kako sva ova arheološka područja spojiti i povezati u turizam, kako bi se u konačnici dobila kvalitetna turistička ponuda koja bi također olakšala identifikaciju i promociju te plasman na tržište.</s><s>Na ovo istraživačko pitanje također se odgovorilo korištenjem polustrukturiranog intervjua, jer su dijalog i sugovornikova sloboda izražavanja ponudili više kvalitetnih i temeljnih odgovora nego korištenjem nekog drugog istraživačkog pristupa.</s><s>ISTRAŽIVAČKO PITANJE 3: Na što se potrebno fokusirati da bi turistički proizvod regije odgovarao tržišnoj potražnji i preferencijama te da bi ostao konkurentan i zadovoljio potrebe turista?</s>
<s>U okviru ovog istraživačkog pitanja, analiziran je naglasak koji se mora postaviti pri oblikovanju turističkih proizvoda u odabranoj destinaciji, te odraz na cjelokupni turistički razvoj regije.</s><s>Stvoreni su proizvodi koji će dugoročno, a na održiv i odgovoran način stimulirati razvoj i promociju turizma na destinaciji.</s><s>Istovremeno, stvaranjem turističkog proizvoda doprinijelo se društvenoj i gospodarskoj koristi, te kulturnotradicijskim vrijednostima regije.</s><s>Kao što je gore navedeno (istraživačko pitanje 1 i 2), tu se također koristio kvalitativni pristup prikupljanja podataka, polustrukturiran intervju, kako bi se olakšala interpretacija i pridobili sveobuhvatni, točni i iscrpni podaci.</s>
<s>ISTRAŽIVAČKO PITANJE 4: Koji prijedlozi su neophodni da bi se određeni turistički kulturno-arheološki lokaliteti zaštitili i ostali netaknuti, a istovremeno pristupačni za svaki profil turista i posjetitelja?</s>
<s>Odgovor na ovo pitanje se saznao kroz razgovor sa stručnim osobama izabranih institucija, gdje se na kraju, u empirijskom dijelu, imalo točan i jasan pogled na rezultate izvedenog istraživanja.</s><s>Također, željeli smo na višestran način doprinijeti prepoznavanju i pristupačnoj, odnosno kvalitetnoj turističkoj ponudi i turističkom proizvodu.</s><s>Odgovori ispitanih osoba na ovo pitanje postupno počinju utjecati na očuvanje i zaštitu nalazišta, gdje će se također povećavati i broj turista u očuvanim i netaknutim područjima naše destinacije.</s>
<s>S obzirom na to da je Trebinjsko-fočanska regija bogata prirodnim i kulturnim bogatstvom, provedeno je uspješno istraživanje.</s><s>Izabrana destinacija ima arheološku kulturu koja je nedovoljno izražena i predstavljena poslije velikih otkrića 80-ih godina prošlog stoljeća.</s><s>Investicija, očuvanje i odgovorno postupanje vrlo su bitni čimbenici i imaju veliki utjecaj na očuvanje ne samo kulturno-arheoloških dobara nego i životne sredine i njeno neprekidno i nesmetano razvijanje.</s><s>Gledajući temu i način istraživanja (polustrukturiran intervju), od 15 planiranih razgovora sa stručnim osobama, odrađeno je 6 polustrukturiranih intervjua na zadovoljavajući način jer su podaci kvalitetno obrađeni i analizirani te na kraju uspješno interpretirani javnosti i čitateljima.</s><s>Ograničenja su prepoznata prije svega u pomanjkanju odgovarajuće literature, jer na ovom prostoru, odgovarajuća literatura kao što su knjige, stručni i znanstveni članci i radovi ne proučavaju ovo područje u dovoljnoj mjeri.</s><s>Također, ograničenja su vidljiva i pri izvođenju samog istraživanja, budući da u ovoj regiji nema dovoljan broj organizacija i ustanova koji se bave pitanjem ovog problema, odnosno kulturnoarheološkim aspektom i njegovim prednostima i poteškoćama.</s><s>Pored toga, problem su bile i izabrane institucije i osobe iz ovog područja i njihova dostupnost, je se dogodilo da ne postoji dovoljan broj ispitanika, a i jedan termin za razgovor iz Turističke organizacije Foča je u posljednji trenutak otkazan.</s><s>1.5 Predviđene metode</s>
<s>Diplomski rad je podijeljen u dva dijela: teorijski i empirijski dio.</s><s>U teorijskom dijelu je korištena sekundarna metoda prikupljanja podataka, odnosno upotrijebljene su odgovarajuće dostupne knjige, internetski izvori, povijesno znanstveni članci stranih i domaćih autora.</s><s>Sekundarna metoda zbiranja informacija predstavlja podatke koji se prikupljaju iz primarnih izvora koji se mogu koristiti u trenutnoj istraživačkoj studiji.</s><s>Prednost pri prikupljanju sekundarnih podataka je taj što traje znatno manje vremena od prikupljanja primarnih podataka gdje se moraju prikupiti sve informacije od nule.</s><s>Stoga, korištenjem sekundarne metode moguće je prikupiti više podataka jer su sekundarni podaci lako dostupni (Sajjad Kabir, 2016).</s><s>Ova metoda istraživanja i prikupljanja informacija znatno je olakšala situaciju, budući da nije bilo moguće otkriti ili dobiti uvid u sve podatke koji nisu bili fizički dostupni.</s><s>Ovom metodom dobile su se sve potrebne informacije o destinaciji, održivo-odgovornom turizmu i odgovornom postupanju, kulturno-arheološkim lokalitetima, načinima uključivanja u turističku ponudu i njenom očuvanju, kao oblikovanju i stvaranju turističkih proizvoda.</s><s>U empirijskom dijelu smo koristili kvalitativnu metodu istraživanja i prikupljanja podataka – polustrukturirani intervju koji predstavlja najčešći oblik pridobivanja kvalitativnih podataka.</s><s>Kvalitativni podaci su uglavnom nenumerički i obično deskriptivne ili nominalne prirode.</s><s>To znači da su prikupljeni podaci u obliku riječi i rečenica.</s><s>Kvalitativni pristupi usmjereni su na istraživanje „kako“ i „zašto“ te često koriste nestrukturirane metode prikupljanja podataka kako bi dublje istražili temu.</s><s>Kvalitativne metode uključuju intervjue, fokusne skupine i skupinske diskusije (Sajjad Kabir, 2016, str. 202).</s><s>Polustrukturirani intervju se sastoji od razgovora ispitivača s odabranim sugovornikom na unaprijed najavljene teme uz pomoć orijentacijskog popisa unaprijed pripremljenih pitanja (Spasić, 2020, str. 3).</s><s>To su pitanja otvorenog tipa, a odgovori su spontani, konkretni, osobni i samootkrivajući (Kordeš i Smrdu, 2015, str. 40-41).</s><s>Materijal dobiven putem polustrukturiranog intervjua potrebno je analizirati.</s><s>Najčešće se to radi postupkom kodiranja, bodovanja ili kategoriranja.</s><s>U ovom konkretnom slučaju koristi se metoda kodiranja koja se temelji na jednostavnom procesu prepoznavanja segmenta značenja u podacima i njihovom označavanju određenim kodom.</s><s>Taj kod obično predstavlja suštinu i karakteristične aspekte određenog dijela jezičnih ili vizualnih podataka.</s><s>Kodovi također ukazuju i na značenje riječi, fraze, rečenice, pasuse (oni su metafore za njih, sažimaju ih, često su samo skraćenice osnovnog pojma koje predstavljaju).</s><s>Korištenjem kodova moguće je kasnije brže kombinirati semantički povezane dijelove (Kordeš i Smrdu, 2015, str. 53).</s><s>Kodiranje predstavlja čvrst alat koji omogućava vješto i kreativno tumačenje i analizu podataka.</s><s>U osnovi, proces kodiranja kreira inventar podataka, koji omogućuje da se stekne dubok, sveobuhvatan i temeljan uvid u podatke, da se podaci učine lako dostupnim, da se sortiraju i strukturiraju te osigura transparentnost i validnost Analiza polustrukturiranog intervjua je neizbježno interpretativne prirode, proizvod refleksije istraživača (Cohen, Manion i Morrison, 2007).</s><s>Za analizu podataka prikupljenih polustrukturiranim intervjuom potrebno je znatno više vremena, nego za analizu podataka dobivenih pomoću strukturiranog intervjua.</s><s>Istraživač provodi pet koraka kako bi sažeo obimne tekstove i izdvojio relevantne informacije.</s><s>Prvi korak je preslušavanje snimke i prijepis intervjua.</s><s>Drugi korak predstavlja iščitavanje prijepisa nekoliko puta u određenom vremenskom razdoblju kako bi se istraživač dobro upoznao s onim što je izrečeno.</s><s>Treći korak je kodiranje intervjua prema temama koje su se iskristalizirale tijekom brojnih čitanja prijepisa.</s><s>Kodove treba definirati tako da se dosljedno mogu primjenjivati u više intervjua.</s><s>Četvrti korak je pisanje sažetka kodiranih podataka.</s><s>Na zasebnom papiru (ili u novom dokumentu na računalu) zapišu se kodovi, a ispod svakog koda upiše se što je ispitanik rekao.</s><s>Na taj se način nekoliko stranica prepisanog materijala reducira na jednu stranicu komentara prema različitim kodovima.</s><s>Finalni peti korak je pisanje interpretacije nalaza.</s><s>Na temelju prikupljenih saznanja tijekom terenskog istraživanja i tijekom analize, istraživač tumači nalaze, ono što je otkrio i naučio, a zatim svoje zaključke predstavlja u tekstualnoj formi (Griffee, Proveden je polustrukturiran intervju sa 6 osoba zaposlenih u područjima javnog i nevladinog sektora.</s><s>Cilj je bio postavljen na 15 osoba, no zbog slabog odaziva i nezainteresiranosti drugih stručnih osoba, obavljeni su razgovori s turističkim vodičem, stručnim suradnikom za turističku promociju i analitičke poslove, kustosicom arheologinjom i savjetnikom muzeja, kao i dva člana nevladine organizacije „Kroz Staru Hercegovinu“.</s><s>Ovaj istraživački dio je detaljno predstavljen u nastavku diplomskog 2 ODRŽIVI TURIZAM</s>
<s>Globalno, turizam je trenutno jedna od najbrže rastućih industrija, sa snažnim utjecajem na teritorije, s ekološke, gospodarske i socijalne točke gledišta.</s><s>Rast turističkog broja koji posjećuje destinacije zahtijeva pojačanu pažnju prema održivosti, što uključuje praćenje ključnih indikatora kao podršku strateškom upravljanju destinacijom (Marinello et al., 2021).</s><s>Kako navodi UNWTO (2021) turistička industrija je široko prepoznata kao jedna od najvećih ekonomskih sila.</s><s>To je treća svjetska kategorija po izvoznim zaradama u svijetu, koja predstavlja 10 % svjetskog BDP, 30 % izvoza usluga i jedno od svakih 10 radnih mjesta u svijetu.</s><s>Turizam predstavlja važnu globalnu industriju koja je posredno i neposredno, putem poticajnih učinaka, doprinijela otprilike 8,3 bilijuna dolara ili 10,4% svjetskog bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2019. godini.</s><s>Dok gledamo u 2023., prognoza WTTC-a navodi da je turistički sektor na putu da nadmaši globalni rast po stopi od 5,8% godišnje, dok globalni BDP raste samo 2,7%.</s><s>To bi moglo dovesti do 126 milijuna novih radnih mjesta do 2032. (Mitcham, Tsering i Jus, 2023).</s><s>Koristeći najnovije dostupne podatke i procjene, Agenda 2030 za održivi razvoj i strategiju u velikoj je i teškoj opasnosti zbog višestrukih svjetskih konflikata i ispreplitanja kriza.</s><s>COVID-19, klimatske promjene i sukobi koji trenutno prevladavaju, utječu na ciljeve, stvaranje kriza u prehrani, zdravlju, obrazovanju, životnoj sredini, miru i sigurnosti.</s><s>„Da uvedemo svijet na put ka održivosti, bit će nam potrebna usklađena akcija na globalnom nivou“ (United Nations, 2022).</s>
<s>Opće značenje održivog razvoja naglašava međugeneracijsku jednakost (ostavljanje budućim generacijama onoliko koliko imaju sadašnje) i unutargeneracijsku jednakost (jednaka raspodjela dobara među svim postojećim skupinama).</s><s>Razlike u definiranju održivog razvoja i održivosti prvenstveno potječu od razlika u shvaćanju pojma „potreba“ i korištenja prirodnih resursa kao i prirodnog kapitala.</s><s>Oni koju zastupaju održivi razvoj i održivost, kao njegov krajnji cilj, smatraju da korištenje resursa treba biti uravnoteženo.</s><s>Međutim, održivi razvoj za mnoge predstavlja rastuću potrebu za resursima da bi se unaprijedio ili održao standard života.</s><s>Nagli i ponekad kaotični razvoj turizma mora se kontrolirati u skladu s koncepcijom održivog razvoja.</s><s>Primjena načela održivog turizma u praksi nailazi na mnoge prepreke iako su razvijeni zakonski i dobrovoljni instrumenti za njihovo korištenje (Dražić, 2020).</s><s>Termin „održivi turizam“ je prvi put ušao u jezik politike razvoja turizma prije dva desetljeća.</s><s>Odražavajući pojavu i kasnije široko usvajanje održivog razvoja od sredine 1960-ih godina.</s><s>Sve veći rast turizma, posebno međunarodnog i masovnog turizma, te nezaustavljivo globalno širenje, sve češće dovode do izazova u održivosti njegovog razvoja.</s><s>Početkom 1990-ih posvećena pažnja i uočeni negativni utjecaji turizma i alternativni pristupi u razvoju turizma su se ponovo fokusirali kroz specifičnu nišu održivog turizma (Yazdi, 2012).</s><s>Održivi turizam je upravni pristup turizmu koji pruža odgovore na izazove nerazvijenosti, ekonomske ovisnosti i interakcije među različitim dionicima u upravljanju turizmom (Aswita et al., 2023).</s><s>Grofelnik (2019) definira da je održivi razvoj turizma onaj koji u potpunosti uzima u obzir njegove trenutne i buduće gospodarske, socijalne i okolišne učinke, baveći se potrebama posjetitelja, industrije, okoliša i zajednice domaćina.</s><s>Održivi razvoj teži postizanju ravnoteže između gospodarskih, socijalnih i ekoloških zahtjeva kako bi se osiguralo zadovoljavanje potreba sadašnje generacije bez ugrožavanja mogućnosti budućih generacija (Herceg, 2013).</s><s>Održivi turizam u kojem povijest i kultura igraju glavnu ulogu u iskustvu putovanja, zahtijeva inkluzivan pristup ekonomskom razvoju koji proizlazi iz povijesti, kulture i prirode.</s><s>Planiranje i upravljanje takvim turizmom mora odražavati ekonomske, ekološke i sociokulturne aspekte.</s><s>Shodno tome, održivi turizam zasnovan na baštini treba ispitati raznolikost alternativnih pristupa turizmu.</s><s>U cilju postizanja pozitivnih učinak na lokalni život i očuvanja naslijeđa, održivi turizam zasnovan na baštini treba angažirati stanovnike i posjetitelje, osiguravajući nezaboravno iskustvo (Talu, Cecchini i Beretić, 2021).</s><s>Praksa održivog turizma uključuje aspekte koji se odnose na prekomjernu glomerulaciju i gubitak autentičnosti koji utječu na svakodnevni život lokalnog stanovništva, kao i na kulturu i naslijeđa odgovarajućih područja.</s><s>Razvoj održivog turizma osigurava dobre prakse očuvanja, zajedno s autentičnim tumačenjem koje podržava lokalne ekonomije (Stoica et al., 2022).</s><s>Neke od najvažnijih i najznačajnijih karakteristika održivog turizma su kvaliteta gdje održivi turizam pruža kvalitetno iskustvo za posjetitelje uz poboljšanje kvalitete života zajednice domaćina i zaštite kvalitete životne sredine.</s><s>Osim toga, održivi turizam također promiče očuvanje prirodnih resursa na kojima se temelji, očuvanje kulture lokalne zajednice putem zadovoljavajućih iskustava, te ravnotežu između potreba turističke industrije i zagovornika zaštite okoliša u zajednici.</s><s>Održivi turizam također naglašava zajedničke ciljeve i suradnju posjetitelja, zajednica domaćina i odredišta Dražić (2020, str. 25) navodi da turizam, da bi bio održiv, mora jamčiti optimalno korištenje prirodnih resursa i bioraznolikosti koji su osnova turističkog razvoja, kroz podržavanje važnih ekoloških procesa i zaštitu prirodne i kulturne baštine i sociokulturnog naslijeđa lokalnih zajednica koji štiti njihovu graditeljsku i drugu tradicionalnu baštinu.</s><s>Turizam mora osigurati dugoročni ekonomski rast, osiguravajući ekonomsku dobit svim sudionicima u procesu te zahtijevati informiranje svih sudionika u turizmu i donošenje odluka po principu konsenzusa.</s><s>Na kraju što je vrlo bitno, turizam zahtijeva praćenje utjecaja, uključujući sve adekvatne preventivne mjere kada je to neophodno.</s><s>Posljednjih godina, javne i privatne interesne skupine postale su svjesnije odgovornog i održivog poslovanja.</s><s>Kao glavni su se pojavili koncepti odgovornosti i održivosti nacionalnih i globalnih razvojnih politika i kao odgovor na negativne utjecaje turizma u prirodnom, socio-kulturnom i ekonomskom okruženju.</s><s>Termini „odgovornost“ i „održivost“ postali su suštinski element u rječniku suvremenog šireg ideološkog i turističkog diskursa (Zabukovec Baruca, 2020).</s><s>Takva načela su postala uobičajena pojava, inkorporirana u izjave, obrasce, deklaracije, etičke kodekse i strategije za planiranje destinacija unutar organizacijske strukture turističke industrije (Weaver, 2012), te doprinijela nastanku dokumenata, među kojima su Agenda 21 i globalni etički kodeks koji na globalnoj razini promovira održivi razvoj odgovornosti u turizmu.</s>
<s>Koncept održivosti sadrži paralele s odgovornošću koja je neophodna za njegovu implementaciju, gdje je odgovornost nositelj svijesti, etike i ponašanja.</s><s>Bez obzira na različite koncepcije modela i praksi, termini „odgovornost“ i „održivost“ pojavljuju se u kontekstu srodnih ili jednakih vrijednosti, koje postmoderno društvo ponovo uspostavlja s dominantnim liberalističkim pravilima (Zabukovec Baruca, 2020, str. 50).</s><s>Koncept održivosti turizma postaje dominantan aspekt u suvremenom poslovanju jer kompanije trebaju ispuniti zahtjeve zainteresiranih strana u pogledu upravljanja životnom sredinom.</s><s>Konkretno, sektor turizma se pomiče ka zelenom, etičkom i uzročnom turizmu i stoga odgovornost i održivost u turizmu postupno rastu na globalnoj razini (Palazzo et al., 2022).</s><s>U nastavku su Tablicarno predstavljena načela/koncepti koji su pored turističkog sektora važni i za destinacije i organizacije koje se žele rukovoditi etikom održivog i odgovornog turizma (Bansal i Gautam, 2007).</s><s>Tablica 1: Načela/koncepti održivog razvoja turizma Udio</s>
<s>Stanovnici zajednice moraju održati kontrolu nad razvojem turizma tako što će biti uključeni u postavljanje vizije turizma zajednice, identificirajući resurse koje treba održavati, unapređujući i razvijajući ciljeve i strategije za razvoj i upravljanje turizmom.</s>
<s>Sudionici mogu biti lokalne NVO skupine, institucije, volonterske skupine, općinske vlasti i njihova odjeljenja za ekonomski razvoj, turistička udruženja, uredi za posjetitelje, gradska poslovna udruženja, regionalni predstavnici pokrajinskog turističkog razvoja.</s>
<s>Osiguravanje ispunjenih poslova mora se promatrati kao sastavni dio svakog turističkog razvoja na lokalnoj razini.</s><s>Iskustvo je pokazalo da su pružanje obrazovanja i obuke za stanovnike i pristup financiranju za lokalna poduzeća i poduzetnike centralni za ovu vrstu politike.</s>
<s>Uspostavljanje veza između lokalnih poduzeća u turističkoj industriji kako bi se osiguralo da turistički troškovi ostanu unutar destinacije, a ne da iscure radi kupovine uvezene robe i usluga za turiste.</s>
<s>Država bi trebala nastojati očuvati resursnu osnovu, ne dopuštajući da se smanji ispod razine koja je naslijeđena.</s><s>Zbog toga treba izbjegavati nepovratne akcije koje bi doveli do iscrpljivanja resursa.</s>
<s>Potrebna je harmonija između potreba posjetitelja i zajednice.</s><s>Ovo je olakšano širokom podrškom zajednice s odgovarajućom ravnotežom između ekonomske, društvene, kulturne industrije u razvoju zajednice i zaštite životne sredine.</s>
<s>Suradnja između lokalnih atrakcija, poduzeća i turističkih operatera ima ključnu važnost, s obzirom na to da jedno poslovanje ili operater može direktno utjecati na rezultat ili kvalitetu drugih.</s>
<s>Zaštita i strategije praćenja su od suštinskog značaja ako zajednice žele zaštititi sve resurse koji čine osnovu njihovog turističkog proizvoda za zaštitu životne sredine od koje zavisi.</s>
<s>Razvoj održivog turizma zahtijeva uspostavljanje programa obrazovanja i obuke kako bi se poboljšalo razumijevanje javnosti i unaprijedilo poslovanje.</s><s>Obuke trebaju obuhvaćati tečajeve iz turizma, hotelskog menadžmenta, stvaranja i rada malih poduzeća i druge relevantne teme.</s>
<s>Pozicioniranje razvoja održivog turizma uključuje promoviranje odgovarajuće upotrebe i aktivnosti za smanjenje siromaštva i izvlačenje i jačanje karaktera pejzaža, osjećaja mjesta, identiteta zajednice i mogućnosti lokacije.</s>
<s>Ujedinjene nacije za životnu sredinu (UNEP) i Svjetska trgovinska organizacija (WTO) (2005, str. 18-19) navode da su osnovni ciljevi održivog turizma ekonomska održivost, odnosno osiguravanje održivosti i konkurentnosti turističkih destinacija i poduzeća kako bi bila u stanju dugotrajno napredovati i osiguravati korist.</s><s>Maksimiziranje doprinosa turizma gospodarskom napretku destinacije uključujući lokalno zadržavan udio potrošnje posjetitelja i poboljšanje količine i kvalitete lokalnih poslova stvorenih radi turizma i koje turizam održava, uključujući razinu plaće, uvjete rada i dostupnost svima bez bilo kakve diskriminacije doprinosi boljitku lokalne zajednice i kvaliteti radnih mjesta.</s><s>Nastojanje da se ostvari široka i pravedna distribucija ekonomske i društvene dobiti, što uključuje povećanje mogućnosti, prihoda i pristupa uslugama za manje imućne slojeve, ključni je aspekt društvene pravde u turizmu u cijeloj destinaciji.</s><s>Također je cilj osigurati zadovoljavajuće, sigurno i ispunjavajuće iskustvo posjetiteljima, dostupno svima bez diskriminacije vezano uz spol, rasu, invaliditet ili bilo koju drugu osnovu.</s><s>Davanje prava glasa lokalnim zajednicama i njihovo uključivanje u planiranje i donošenje odluka o upravljanju i budućem razvoju turizma u njihovom području u suradnji s ostalim dionicima igra važnu ulogu u organizaciji lokalnog upravljanja.</s><s>UNWTO navodi i da je održavanje i poboljšanje kvalitete života lokalnih zajednica, uključujući društvene strukture i pristup resursima, pogodnostima i sustavima održavanja života i tradicija autentične kulture vrlo bitan udio.</s><s>Za zdravo funkcioniranje okoliša vrlo je značajna i čistoća istog, to jest svođenje zagađenja zraka, vode i zemlje na najmanju razinu.</s>
<s>Pored gore navedenih ciljeva Bexell i Jönsson (2021, str. 13) izdvajaju i sljedećih 17 ciljeva održivog turizma prema Agendi 2030: ukinuti siromaštvo i glad; osigurati zdrav život i promovirati blagostanje; osigurati inkluzivno i pravedno kvalitetno obrazovanje; postizanje rodne ravnopravnosti i osnaživanje svih žena i djevojaka; osigurati dostupnost i održivo upravljanje vodama i sanitarijama; pristup pouzdanoj-održivojmodernoj energiji; promovirati održiv, inkluzivan i ekonomski rast; izgraditi otpornu infrastrukturu; smanjiti nejednakost unutar i među zemljama; učiniti gradove i ljudska naselja inkluzivnim i sigurnim; osigurati održive obrasce potrošnje i proizvodnje; poduzeti hitne mjere u borbi protiv klimatskih promjena; očuvati i održivo koristiti oceane i mora; zaštititi, obnoviti i promovirati održivo korištenje kopna; promovirati mirna i inkluzivna društva; ojačati sredstva implementacije i revitalizirati glabalno partnerstvo za održivi razvoj.</s><s>Pored svega ovog, konačno se i tehnologija i tehnološke inovacije počinju smatrati od vitalnog značaja za poboljšanje učinkovitosti u čitavom spektru održivosti i pomaganju u ostvarivanju održivog rasta.</s><s>Clark i Dikson (2003) sugerirali su i potrebu da inicijative održivog razvoja iskoriste relevantnu znanost i tehnologiju koja je već dugo prepoznata i često se smatra najboljim načinom za promicanje veće učinkovitosti.</s>
<s>Odgovorni turizam se sastoji u poduzimanju aktivnosti koje omogućavaju postizanje rasta, na način koji ne uništava postojeće okruženje i štiti kulturu, povijest, naslijeđe i dostignuća lokalnih zajednica (Debicka i Oniszczuk-Jastrzabek, 2014).</s><s>Osim toga, postizanje uspješnosti odgovornog turizma zahtijeva pažljivo upravljanje ponašanjem turista i stanovnika radi sprječavanja štetnih utjecaja na životnu sredinu i sociokulturno okruženje (Tay et al., 2016).</s><s>Kilipiris i Zardava (2012) su izjavili da, uspoređujući ideju odgovornog turizma sa zelenim turizmom ili drugom alternativnom nije rušenje postojećih oblika turizma, već modifikacija i unaprjeđenje trenutne prakse u turističkoj industriji kako bi se eliminirali negativni utjecaji.</s><s>Odgovorni turizam i odgovornost nisu drugi oblici turizma već skup „odgovornih principa” na kojima se treba zasnivati svaki oblik turizma, uključujući i neki alternativni.</s><s>3.1 Pojava odgovornog turizma</s>
<s>Odgovorni turizam počeo je dobivati na važnosti tijekom 1980-ih, s pojavom koncepta održivosti turizma, a koji se danas tretira kao imperativ u strateškom upravljanju turizmom na destinacijama (Camilleri, 2016).</s><s>Husbands i Harrison (1996, str. 5) opisuju da se pojava/termin odgovornog turizma ne odnosi na brend ili vrstu turizma.</s><s>Umjesto toga, obuhvaća okvir i skup praksi koje prikazuju razuman tok između zamućenosti ekoturizma i poznatih negativnih neusklađenosti povezanih s konvencionalnim masovnim turizmom.</s><s>Osnovna poanta odgovornog turizma je da se može prakticirati na načine koji će minimizirati i ublažiti njegove očigledne nedostatke.</s><s>Razvoj proizvoda, politika, planiranje i marketing mogu se uspostaviti na način da se osiguraju dugoročne prednosti i pozitivnosti.</s><s>Poon (1993) navodi da su pristup i konstrukcija odgovornog turizma temelj za dostojanstven i planski razvoj turističke destinacije, posebno za kontrolirano upravljanje kapacitetom destinacije.</s><s>Za one koji ga prakticiraju, odgovorni turizam se vidi kao alternativna turistička praksa masovnom turizmu (Caruana et al., Odgovorni turizam se može definirati kao strategija upravljanja koja obuhvaća planiranje, razvoj proizvoda, operacije i marketing.</s><s>Singh (2011) ističe da odgovorni turizam nastoji iskoristiti moć putovanja koja donosi pozitivne ekonomske, društvene i kulturne utjecaje na životnu sredinu, a Ford i Acott (2015) se slažu s tvrdnjom da ljudi preuzimaju odgovornost za sebe pružanjem održivog i odgovornog razvoja kroz turizam, odnosno da je to proces i način razmišljanja i ponašanja, čiji je cilj dostizanje pozitivnog ishoda za društvo i životnu sredinu.</s><s>Ima za cilj učiniti turističke destinacije boljim mjestima za život i rad, kao i osiguravanje ugodnog boravka turistima sa značajnim iskustvom kroz veze s lokalnim stanovništvom.</s><s>Odgovorni turizam također ima za cilj poboljšanje materijalnog blagostanja, angažiranja zajednice, kulturnog identiteta, međukulturalne interakcije, usluga u zajednici, izloženosti i svijesti lokalne zajednice, kao i s održavanjem posvećenosti zajednice u očuvanju kulture (održiva posvećenost).</s><s>Održiva posvećenost zajednice je također znak održivosti kulture.</s><s>Kao čuvari autentične kulture, razvoj turizma treba dobiti povjerenje lokalne zajednice i da se trudi da svoju posvećenost očuvanju učini održivom i odgovornom (Koščak, O’Rourke i Crowe-Delaney, 2019).</s>
<s>Odgovorni turizam se u znatnoj mjeri manifestira kroz etičko ponašanje, promicanje lokalne kulture i smanjenje negativnih utjecaja na okoliš.</s><s>U velikoj mjeri uključuje superiorne dugoročne koristi s ekonomske točke gledišta, doprinosi pozitivnom odnosu između turista i lokalne zajednice, pruža podršku lokalnim poduzetnicima i lokalnoj proizvodnji, podrazumijeva racionalno korištenje resursa, zahtijeva aktivno uključivanje svih zainteresiranih strana i pruža mogućnosti za napredovanje lokalne zajednice u skladu s lokalnim, regionalnim, nacionalnim i međunarodnim zakonima i pravilima (State i Bulin, 2016).</s><s>Ideja odgovornog turizma ima svoju glavnu domenu u razumijevanju i povezivanju pojedinaca, zatim sudjelovanje u preuzimanju odgovornosti za poduzete radnje, pri čemu su uključene različite strane, kao na primjer potrošači, dobavljači, pružatelji turističkih usluga, vlade i lokalno stanovništvo.</s><s>Goodwin i Francis (2003) su naglasili da je cilj odgovornog turizma poboljšati mjesta gdje ljudi žive i koja posjećuju, istodobno potičući pozitivne utjecaje i smanjujući negativne.</s><s>Slično mišljenje ima i Weeden (2014) koja je također definirala odgovorni turizam kao koncept koji se fokusirao na minimiziranje miješanja u prirodno okruženje, poštovanje kulturne raznolikosti, maksimiziranje sudjelovanja lokalnog stanovništva u pružanju turističkih usluga, povećanje zadovoljstva kupaca i zadovoljstva turista.</s><s>Drugim riječima, odgovorni turizam razvija takozvanu „win-win“ situaciju između tih negativnih utjecaja i zajednica koje doprinose očuvanju prirodne i kulturne raznolikosti.</s><s>Spenceley i Rylance (2016) izdvajaju neke osnovne odlike odgovornog turizma, a to su stvaranje ekonomske koristi za lokalno stanovništvo, poboljšavanje dobrobiti zajednica domaćina, poboljšavanje uvjeta rada i pristupa industriji, uključujući lokalno stanovništvo u odluke koje utječu na njihove živote i životne promjene.</s><s>Daje pozitivan doprinos očuvanju prirodnog, društvenog i kulturnog naslijeđa, pruža više ugodnih iskustava za turiste kroz sadržajnije veze s lokalnim ljudima i bolje razumijevanje lokalne kulture, kao i socijalna i ekološka pitanja.</s><s>Omogućava pristup osobama s invaliditetom i u nepovoljnom položaju, te je kao takav kulturološki osjetljiv, što znači da izaziva poštovanje između turista i domaćina.</s><s>Odgovorni turizam je stekao veliku pažnju u posljednjih nekoliko desetljeća, što podrazumijeva djelotvornu i učinkovitu strategiju upravljanja turizmom s jasnim razumijevanjem stvaranja turističkih destinacija kao boljeg mjesta za život lokalnog stanovništva, istovremeno osiguravajući posjetiteljima i turistima uživanje u kvalitetnom odmoru vrhunske destinacije (Gantait, 2022).</s><s>4 KULTURNI TURIZAM I ARHEOLOGIJA</s>
<s>Danas, više nego ikada, sve veći broj ljudi ima želju putovati i spoznavati razne kulture i običaje.</s><s>Kao rezultat toga, države, regije i gradovi postaju privlačni za turiste i prezentiraju svoje mogućnosti.</s><s>Turizam je postao „ogroman unosan posao“ koji koristi vladama, javnim službenicima, pojedincima i privatnim poduzećima (Walker i Carr, 2013, str. 22).</s><s>Prema Renfrewu i Bahnu (2008) kulturni turizam, arheologija i turizam naslijeđa predstavljaju kombinacije i koncepte otkrića prošlosti, pažljive znanstvene analize i implementacije kreativne mašte, čija ja misija da se pobliže upozna i nauči prošlost čovječanstva koji ima neprocjenjiv dio ove povećane turističke aktivnosti.</s>
<s>Postoji izvjesna konfuzija oko koncepta i pojma kulture, jer se s jedne strane koristi u širokoj definiciji koja uključuje sve ljudske aktivnosti, a s druge strane, kao restriktivna definicija koja isključuje sve osim najviših elemenata intelektualne i umjetničke djelatnosti.</s><s>Ova konfuzija se povećala otkako je „kultura“ postala moderan termin ne samo u humanističkim znanostima, već i svakodnevnom govoru i životu.</s><s>Od 19. do početka 20. stoljeća smatralo se da kultura sve više obuhvaća, ne samo intelektualnu, estetsku, pravnu i moralnu pojavu, nego i navike u prehrani, odijevanju, inženjerstvu, turizmu (Horn, b. d.).</s><s>Louise (2021) iznosi tvrdnju da je kultura izuzetno širok pojam koji u sebi uključuje sve naše sfere života, naše načine ponašanja, našu filozofiju i etiku, naš moral i manire, običaje i tradiciju, vjerske, političke, ekonomske i druge vrste aktivnosti.</s>
<s>Kultura obuhvaća sve ono što je čovjek stekao u svom individualnom i društvenom životu.</s><s>To je cjelokupno „društveno naslijeđe“ koje pojedinac stječe od skupine.</s><s>Korijeni nečije kulture smatraju se pokretačkom snagom ljudi i njihovog ponašanja (Haris, Moran i Moran, 2004).</s><s>Louise (2021) također navodi da su osnovne odlike kulture da se ona ne nasljeđuje biološki već se čovjek uči društveno.</s><s>To nije urođena sklonost jer ne postoji kulturni instinkt kao takav.</s><s>Kultura se obično naziva i „naučeni način ponašanja“ jer je društvena i proizvod društva.</s><s>Ona nastaje i razvija se kroz društvene interakcije pa za nju kažemo da je i zajednička odnosno nije nešto što pojedinac sam može posjedovati.</s><s>Kultura se može prenositi s jedne generacije na drugu.</s><s>Roditelji prenose kulturne osobine na svoju djecu, a oni dalje na svoje potomke.</s><s>Kultura se ne prenosi putem gena, već putem jezika što označava njene transmisivne odlike.</s><s>U svom povijesnom razvoju i rastu ima tendenciju da postane kumulativna.</s><s>Kultura je 'rastuća cjelina' koja u sebi uključuje dostignuća prošlosti i sadašnjosti te osigurava dugoročna dostignuća čovječanstva.</s><s>Kontinuirana je i postoji kao beskrajni proces gdje su istovremeno različiti dijelovi kulture međusobno povezani jer je u svom razvoju otkrila težnju da bude dosljedna i integrirana.</s><s>4.2 Kulturni turizam</s>
<s>Kultura se pretpostavlja kao jedan od primarnih korisnika i smatra se ključnom imovinom u razvoj turizma promoviranjem opipljivih/materijalnih elemenata (kulturne atrakcije kao što su muzeji i naslijeđa, prirodna dobra poput plaža, sunca i planina) i nematerijalna (promocija gastronomije, kulturnih događaja i festivala) (Mousavi et al., 2016).</s><s>Kultura i turizam su oduvijek bili neraskidivo povezani.</s><s>Kulturne znamenitosti, atrakcije i događaji predstavljaju važnu motivaciju za putovanje, a putovanje samo po sebi stvara kulturu (Richards, 2018).</s>
<s>U tablici ispod (tablica 2) navedeni su neki od najznačajnijih definicija kulturnog turizma različitih autora i njihova različita shvaćanja i definiranja kulturnog turizma.</s>
<s>Kulturni turizam označava kretanje ljudi uzrokovano turističkim atrakcijama izvan stalnog, odnosno uobičajenog mjesta u kojem stanuju s namjerom sakupljanja iskustava i informacija kako bi zadovoljili svoje kulturne potrebe.</s>
<s>Kulturni turizam se zasniva na mozaiku lokaliteta, tradicija, umjetničkih oblika, slavlja i iskustava koje portretiraju naciju i njene ljude, reflektirajući raznolikost i njihov karakter.</s>
<s>Definicije kulturnog turizma zasnovane na doživljaju polaze od činjenice da turist u kulturnom turizmu, dolazeći u dodir s kulturnim događanjima ili dobrima kulturnog naslijeđa, ima raznovrsne doživljaje.</s><s>Doživljavajući kulturu lokalne zajednice, turist se često i educira, zabavlja i uči o kulturnoj prošlosti.</s>
<s>Kulturni turizam se može odnositi na sve turističke ekspedicije koje vode skupine ili pojedinci, tijekom kojih se posjećuju lokaliteti, događaji i drugi elementi visoke ili popularne kulture.</s>
<s>Kulturni turizam podrazumijeva vrstu turističke aktivnosti u kojoj je suštinska motivacija posjetitelja da nauči, otkrije, doživi i konzumira materijalne i nematerijalne kulturne atrakcije.</s><s>Ove atrakcije se odnose na skup karakterističnih materijalnih, intelektualnih i emocionalnih karakteristika društva.</s>
<s>Kulturni razvoj je povijesni proces.</s><s>Kultura prijenosa s generacije na generaciju i kultura naših prethodnika koju baštinimo naziva se kulturna baština.</s><s>Čovječanstvo kao cjelina naslijedilo je kulturu koja se može nazvati ljudskim naslijeđem (Kumar Das, 2017).</s><s>Kulturno naslijeđe je važno jer snažno utječe na naš osjećaj identiteta, lojalnost i ponašanje.</s><s>Institucije (arhive, biblioteke, muzeji, škole i povijesna mjesta) imaju odgovornost za očuvanje i tumačenje kulturnog zapisa, pa postoje praktični razlozi za proučavanje kulturne baštine.</s><s>Pažnja prema kulturnom naslijeđu vodi ka široj svijesti o složenosti i kulturi (Buckland, 2013).</s><s>Prema viđenju Protta i O'Keefea (1992), kulturnu baštinu čine manifestacije ljudskog života koje predstavljaju poseban pogled na život i svjedoče o povijesti i valjanosti tog pogleda.</s><s>Izraz kulture ili prikaz načina života može se manifestirati kroz materijalne objekte poput spomenika ili lokaliteta.</s><s>Trend u današnjem svijetu je da očuvanje i promocija vrijednosti kulturnog naslijeđa (materijalno i nematerijalno) moraju biti usmjereni na zajednice koje trenutno žive na lokalitetu baštine, zato što su povijesni ili kulturni relikti zamisao svojih zajednica i oni su izravno uključeni u promoviranje i očuvanje kulturne baštine (Vu Hoang, 2021).</s><s>4.3.1 Materijalna i nematerijalna baština Možda najpoznatiji oblik kulturnog naslijeđa je materijalno kulturno naslijeđe, odnosno pojam koji obuhvaća predmete kao npr. spomenike, umjetnička djela i lokalitete povijesne, arheološke, znanstvene, etnološke ili antropološke vrijednosti.</s><s>Materijalno kulturno naslijeđe je prvi pristup razumijevanju, vrednovanju i upravljanju kulturom, koja je dugi niz godina prevladavao u znanosti i metodici kulture.</s><s>Možemo priznati da je opipljivo (materijalno) lakše upravljivo i to je razlog tome što je došao na prvo mjesto u značenju kulture (Linaki, 2018).</s><s>Zbog njihove raznovrsnosti u materijalnoj raznolikosti, kulturno naslijeđe se dijeli na nepokretno, tj. ono koje se ne može pomaknuti iz svog prvobitnog okruženja i pokretno, ono koje nije fizički vezano za sredinu u kojoj je nastalo (Ratković Aydemir et al., 2020).</s><s>Nepokretna kulturna baština može biti grad, selo, naselje ili njegov dio, zgrada ili njeni dijelovi, elementi povijesne opreme, spomenik i obilježje koji se odnose na povijesne događaje, arheološko nalazište, područja i mjesta s etnološkim i toponimskim sadržajem.</s><s>Stoga, definicija nematerijalnog kulturnog naslijeđa podrazumijeva izraze, umijeća, znanja i s njima povezane instrumente, predmete i kulturne prostore koje društva, skupine, a katkad i pojedinci, prepoznaju kao dio vlastitog kulturnog naslijeđa (Nikočević, 2014).</s><s>Definicija pojma nematerijalnog naslijeđa u Konvenciji o zaštiti materijalnog naslijeđa glasi da su to prakse (aktivnosti), izrazi, predstave, znanja, vještine, oruđa, predmeti, proizvodi i kulturna okolina s kojim su povezani (koje poznaju zajednice, skupine ali i pojedinci kao dio svoje kulturne baštine) (Bogataj et al, 2005, str. 10).</s><s>Također, Bogataj et al (2005) ističe da je Konvencija o zaštiti nematerijalne baštine razdijelila nematerijalno naslijeđe - Oblici usmene predaje (predstave i javno izražavanje pjesništva, povijest, bajke, legende i drugi oblici pripovijedanja)</s>
<s>- Običaji životnog ciklusa (rođenje, vjenčanja); igre i sportovi (folklor, obiteljski običaji i navike); kulinarstvo; statusni simboli i prestižne ceremonije; godišnji običaji; društvene prakse vezane za spol; lov, ribolov i prikupljanje; oznake (imenovanja) vezane za očeva imena; kultura svile i zanata (proizvodnja, šivanje, bojanje, izrada odjeće, rezbarenje, tkanina); te umjetnost tijela (tetovaže, piercing i farbanje). - Znanja i prakse povezana s prirodom (seoske i ekološke aktivnosti i prakse, farmaceutske i terapeutske prakse, kozmologija, predviđanja i proročanstva, oceanografija, vulkanologija, meteorologija, akvakultura i cvjetna umjetnost). - Tradicionalni zanati i vještine.</s>
<s>Možemo zaključiti da nematerijalno kulturno naslijeđe, koje se prenosi s generacije na generaciju, kontinuirano oblikuje društvene zajednice kao odgovor na svoje okoline i oblikuje njihov odnos prema prirodi i prošlosti (Bogataj et al, 2005, str. 9).</s><s>Nematerijalna kulturna baština se manifestira u tim praksama, izrazima, znanjima i vještinama, kao i u povezanim objektima i kulturnim prostorima (WTO, 2012).</s><s>Prenosi se kroz generacije i stalno ponovo kreira, pruža čovječanstvu osjećaj za identitet i kontinuitet.</s><s>S druge strane, pokretnu kulturnu baštinu predstavljaju pojedinačni objekti skupine predmeta koji su nastali kao rezultat kreativnosti čovjeka i njegove različite djelatnosti, društveni razvoj i događaji karakteristični za pojedina razdoblja.</s><s>Dakle, mogli bismo reći da materijalno kulturno naslijeđe predstavlja tvrđu, opipljivu kulturu zajednice, dok nematerijalno naslijeđe predstavlja njen mekši, nematerijalni oblik (McKercher i du Cros, 2002).</s>
<s>4.4 Najraniji počeci arheologije i definicija Od svojih prosvjetiteljskih početaka, povijest arheologije je priča o stalnoj potrazi čovječanstva za boljim razumijevanjem svog mjesta u svijetu.</s><s>Prije pojave empirijskih i problemski usmjerenih istraživanja, znanstvenici su koristili biblijske i druge religiozne tekstove za odgovore na pitanja koja imaju veze sa zemljom i mjestom čovječanstva u njoj.</s><s>Do kraja 19. stoljeća, razvoj discipline poznate kao arheologija bio je usmjeren na unapređenje analitičkih metoda i posuđivanje teorija iz drugih disciplina, poput koncepta kulture iz antropologije i teorija evolucije iz biologije.</s><s>Danas su efekti ove multidisciplinarne povijesti jasni, a arheolozi uživaju u prednostima i korisnosti širokog spektra analitičke tehnike iz društvenih i fizičkih nauka (Nash, 2005).</s><s>Klasično definirano, arheologija je proučavanje materijalnih ostataka iz prošlosti kulture čovjeka.</s><s>Arheolozi J. Jefferson Reid i Michael Brian Schiffer su definirali arheologiju kao proučavanje odnosa između ljudi, ponašanja i materijalne kulture u svim vremenima i na svim mjestima.</s><s>Kako god da je definirana, arheologija u 21. stoljeću je multidisciplinarna društvena znanost koja koristi analitičke tehnike iz različitih polja istraživanja da bi se odgovorilo na pitanja o ljudskom postanku, ponašanju i materijalu kulture u prapovijesnoj i bliskoj prošlosti (Nash, 2005).</s><s>Kao samostalna disciplina arheologija se formira od polovice 19. stoljeća kada se počinje izučavati kao samostalan studij na europskim sveučilištima, ali i dalje usko vezana uz povijest, povijest umjetnosti i antropologiju.</s><s>Dugo se vremena, premda je već postojala kao samostalna disciplina, arheologiju klasificiralo kao „pomoćnu povijesnu znanost“ (Šošić-Klindžić, 2019).</s><s>4.5 Arheološki turizam</s>
<s>Interakcija između arheologije i turizma ima povijest koja vjerojatno datira još od renesanse, ali malo znanstvenih dokumenata i izvora to potvrđuje (Afkhami, 2021).</s><s>Najnovija istraživanja govore da je arheologija novo i interdisciplinarno područje istraživanja koje se preklapa s proučavanjem naslijeđa, umjetnosti, etnografijom i suvremenom povijesti (Gonzalez-Ruibal, 2014).</s><s>Arheologija i turizam su duboko međusobno povezani, a ova povezanost je počela još od samog početka 16. stoljeća (Baram, 2008).</s><s>Arheološki turizam je dio kulturnog turizma u okviru turističke djelatnosti te predstavlja most između prošlosti i sadašnjosti.</s><s>Uspjeh arheološkog turizma s takvim pristupom povećava njegovu vrijednost i značaj sa stanovišta ljudi koji žive oko lokaliteta i arheoloških nalazišta.</s><s>Arheološki turizam predstavlja povijesnu sliku iz arheologije i može biti vrlo učinkovit u razvoju arheološkog znanja.</s><s>Štoviše, učinkovit je i u zaštiti održivog razvoja kulturnog naslijeđa (Afkhami, 2021).</s><s>Osnovna svrha arheološkog turizma je da stvara i povećava zanimanje za arheologiju i povijest, antičke spomenike, muzeje, tvrđave, razvoj kulturnog naslijeđa i zadovoljavanje radoznalosti i čula savršenstva među ljudima koje zanima kakav je bio život drevnih civilizacija.</s><s>U ovoj vrsti turizma, turisti su zainteresirani za međusobnu interakciju s materijalnim ostacima prošlosti (Robb, 1998).</s><s>Stvaranje nostalgije jedna je od uloga arheološkog turizma i može duboko utjecati na posjetitelje, jer postaju dio lokalne i regionalne društveno-gospodarske stvarnosti kada posjećuju antička nalazišta (Giraudo, 2011).</s><s>Posjet takvim mjestima povećava svijest turista o istima dajući posjetiteljima dobro zaokruženo iskustvo i stvaranje bolje informiranih i zadovoljnih turista.</s>
<s>Arheološki turizam je koristan posao, industrija u procvatu i nudi brojne pogodnosti.</s><s>Stvara manje mjerljive koristi kao što je povećanje svijesti o područjima koja bi inače bila nedovoljno cijenjena kao destinacija za putovanje.</s><s>Ističu da pakiranje arheoloških lokaliteta kao turističkih proizvoda pomaže u „zavirivanju u prošlost kroz materijal koji ostaje“.</s><s>Uz rast arheološkog turizma na destinaciji cvjetaju također lokalna ugostiteljska i trgovačka industrija i ova mjesta postaju ugrađena u lokalna i regionalna politička gospodarstva.</s><s>Ova vrsta turizma se također može integrirati i s ekoturizmom, te povećati potencijal turizma da djeluje kao pokretač gospodarskih promjena (Rao i 5 TREBINJSKO-FOČANSKA REGIJA</s>
<s>U ovom poglavlju smo se detaljno upoznali s našom destinacijom, odnosno područjem Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>Najprije je prikazano najranije razdoblje, geografski položaj i slikoviti teritorijalni prikaz (slika 2) naše destinacije.</s><s>Izvršena je i detaljna analiza statistike dolazaka i noćenja domaćih i stranih turista 2017. - 2021. godine (tablica 3).</s><s>Nakon toga uslijedio je opis najznačajnijeg kulturno-arheološkog bogatstva (materijalno i nematerijalno kulturno naslijeđe), kao i prikaz tablice drugih bitnih lokaliteta i spomenika ovog područja.</s><s>Kao zadnji i vrlo bitan element u teorijskom dijelu je SWOT analiza turizma regije sa svim prednostima, slabostima, prijetnjama i potencijalnim prilikama u turizmu ovog područja.</s><s>5.1 Povijest i geografski položaj Trebinjsko-fočanske regije Ovo je regija s dugom, bogatom i teškom poviješću.</s><s>U bogatoj i burnoj prošlosti trebinjskog kraja i regije smjenjivale su se brojne civilizacije i narodi.</s><s>Najstarije ljudske naseobine na ovom prostoru potiču još iz paleolita i neolita (Razvojna agencija Eda, 2008).</s><s>Trebinjsko-fočanska regija pripada istočnom i jugoistočnom dijelu Bosne i Hercegovine i najrjeđe je naseljena regija sa svega 17 stanovnika/km2, te se pored Trebinja i Foče, sastoji od 8 glavnih urbanih centara: Bileća, Gacko, Kalinovik, Ljubinje, Nevesinje, Čajniče, Novo Goražde i Istočni Mostar.</s><s>Ove općine ili gradovi uglavnom pripadaju mediteranskom, kontinentalnom i planinskom klimatskom krugu/pojasu.</s><s>Na sjevernom dijelu granicu ima sa Sarajevsko-zvorničkom regijom (općina Rudo), na istoku sa Srbijom i Crnom Gorom, na jugu sa Hrvatskom (Dubrovnik), što govori da ima povoljan geografski položaj.</s><s>Povezanost i granice sa crnogorskim gradovima kao što su Nikšić, Pljevlja, Plužine, povezanost magistralnih puteva prema Sarajevu, Podgorici, Beogradu, Dubrovniku, najbliži aerodromi u Sarajevu, Mostaru i Podgorici i luke BarKotor, omogućavaju joj povoljan tranzitni položaj i turizam dostupan za turiste iz svih krajeva.</s>
<s>Danas je Trebinjsko-fočanska regija po svemu sudeći, na prvom mjestu u državi po bogatstvu sačuvane kulturne baštine, s relativno dobrim očuvanim graditeljskim i vizualnim identitetom, zatim bogatstvom spomeničkog i književnog blaga, povijesnih događaja, te sačuvanim etnološkim i jezičnim karakteristikama.</s><s>Pored dobrog geoprometnog položaja i izuzetno povoljnih klimatskih uvjeta, predstavlja i idealne uvjete za razvoj održivog i odgovornog turizma.</s><s>Područje čine i raskošna i očuvana priroda Prašume Perućice, parka prirode Cicelj i Fočanskih briona, bogati kulturnoarheološki i povijesni spomenici kao što su Arslanagića most, Goraždanska tiskara, Rimsko naselje Panik, zatim vjerski objekti, tradicionalne kulturne manifestacije i najpoznatija igra pod imenom Nevesinjska olimpijada (Federalno ministarstvo okoliša i Slika 2: Područje našeg istraživanja-Trebinjsko-fočanska regija (označeno crvenom bojom)</s>
<s>5.2 Statistički podaci (dolasci i noćenja) regije 2017. - 2021. godine U sljedećoj tablici prikazani su statistički podaci, odnosno broj dolazaka i noćenja domaćih i stranih turista u općinama i gradovima Trebinjsko-fočanske regije 2017. 2021. godine.</s>
<s>Tablica 3: Broj dolazaka i noćenja domaćih i stranih turista u općinama i gradovima Trebinjsko-fočanske regije 2017. - 2021. godine DOLASCI</s>
<s>Iz tablice se može zaključiti da kao glavni centar prednjači grad Trebinje s ostvarenim najvećim brojem dolazaka i noćenja domaćih i stranih turista od 2017 do 2021. godine.</s><s>Kao drugi najveći centar regije, Foča, također bilježi značajan statistički porast.</s><s>Gacko, Bileća, Nevesinje, Novo Goražde i Kalinovik imaju slabije statističke rezultate, što je i logično jer su uglavnom dosta manji i ne toliko poznati i razvijeni kao prethodna dva.</s><s>Također, pored gore navedenih podataka, vidljivo je da za gradove Ljubinje, Istočni Mostar i Čajniče nisu uneseni odgovarajući podaci ostvarenih dolazaka i noćenja domaćih i stranih turista.</s><s>Također, nisu pronađene brojke ili bilo kakve druge informacije vezane za statistiku dolazaka i noćenja turista u ova tri grada, što predstavlja prepreku i nemogućnost da se upotpuni tablica svim točnim podacima.</s><s>5.3 Materijalno kulturno naslijeđe destinacije U suvremenom svijetu kulturno naslijeđe prepoznato je kao jedan od glavnih čimbenika nekog prostornog identiteta (u našem slučaju Trebinjsko-fočanske regije).</s><s>S obzirom na to da mnogi dijelovi ovog područja i resursi nisu prepoznati i cijenjeni u turističkom kontekstu, bilo je potrebno njihovo opisno (i tablično) prikazivanje u svrhu ukazivanja na značaj održivosti i odgovornosti i njenu važnost za nacionalni identitet ovog prostora.</s><s>Među najpoznatijim materijalnim kulturnim naslijeđem ove destinacije izdvajaju se sljedeći:</s>
<s>Po predanju je grad podigao vojvoda Mičeta po kojem je i dobio ime.</s><s>Tvrđava je smještena na manjem uzvišenju i kao takva je dominirala širim područjem.</s><s>Prema Lukariju, dubrovačkom kroničaru, Mičevac se prvi put spominje 1042. godine i danas je na popisu nacionalnih spomenika BiH.</s><s>Grad je imao izuzetno važan strateški položaj, jer je štitio komunikaciju koja je povezivala Dubrovnik i šire zaleđe.</s><s>U Mičevcu se 1445. i 1451. godine spominje i postojanje carine što dodatno upućuje i na ekonomski i trgovački značaj grada (Gotrebinje, b. d.).</s>
<s>Predstavlja najpoznatiji spomenik iz turskog razdoblja.</s><s>Kada su Otomani 1687. godine potisnuti iz Herceg Novog, mnoge turske obitelji su se iz ovog grada doselile u Trebinje.</s><s>Među njima je bio i izvjesni Arslan-aga.</s><s>Po njemu se od tada most naziva Arslanagića Spomen kompleks Bitke na Sutjesci - Tjentište, Foča Predstavlja važan dio turističke ponude Nacionalnog parka „Sutjeska“.</s><s>Memorijalni spomen kompleks Bitke na Sutjesci čine: Centralni spomenik Bitke na Sutjesci – djelo Miodraga Živkovića iz 1971. g. koji predstavlja veliku umjetničku i ambijentalnu vrijednost i spomen kuća Bitke na Sutjesci – Panorama – autora Ranka Radovića čije zidove unutrašnjih prostorija ispunjava 13 fresaka, autora Krsta Hegedušića (Turistička Austrougarska utvrda Gradina - Kalinovik Sagrađena je za vrijeme austrougarske vladavine u 19. stoljeću.</s><s>Ova utvrda najduža je austrougarska utvrda u BiH i duga ukupno 130 metara (Martinović, 2015, str. 158).</s><s>Među stanovnicima kruži priča da je upravo u ovoj tvrđavi Adolf Hitler stekao prvi čin kaplara.</s><s>Na tvrđavi su snimane scene za film „Diverzanti“ i kadrovi za film „Bitka na Sutjesci“ (Turistička organizacija Kalinovik, b. d.).</s>
<s>Nevesinjsko selo Bratač uvršteno je na popis 14 najljepših sela u državi u okviru projekta održivog razvoja turizma koji podržava USAID (United States Agency of International Development).</s><s>Ispod ovog kamenog mosta u ljetnim mjesecima nema vode, zato što rijeka Zalomka teče podzemno, što predstavlja pravi fenomen.</s><s>Ovdje su 1875. godine održane najstarije tradicionalne igre, poznatije kao Nevesinjska Olimpijada (Visit BiH, 2019).</s>
<s>Najstariji pisani trag o postojanju ove svetinje datira iz 1492. godine.</s><s>U čajničkom Prologu, staroj crkvenoj knjizi, manastir se spominje pod nazivom Čajnička crkva Uspenja Presvete Bogorodice.</s><s>Manastirski kompleks čine dvije crkve - stara iz 15. stoljeća i nova iz 1863. godine, te konak s manastirskim muzejom.</s><s>Cjelokupna graditeljska cjelina je nacionalni spomenik (Upoznaj Srpsku, b. d.).</s>
<s>Ovo je prva tiskara u Bosni i Hercegovini, a druga na Balkanu (poslije Cetinjske), koja je radila od 1519. do 1523. godine.</s><s>Ovu srednjevjekovnu ćiriličnu tiskaru osnovao je Božidar Ljubavić, a od 2008. godine proglašena je spomenikom značaja i nacionalnim državnim spomenikom (Višegradlive, 2019).</s><s>Arheološko područje Rataje - Miljevina, Foča Područje je proglašeno nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.</s><s>U stijeni visokoj 6 m je izdubljena ćelija u čijem središtu se nalazi grobnica u obliku ljudskog tijela.</s><s>Iznad istočnog dijela ulaza u ćeliju nalazi se natpis na ćirilici, gdje je jedino dešifrirano ime Radoslav.</s><s>Južno od stijene nalaze se ruševine džamije srušene 1875.</s><s>Na jugozapadu je kula obitelji Ratajac koja je bila na vrhuncu moći krajem 17. i u prvoj polovici 18.</s>
<s>Potopljeno područje Panik (Leusinium) predstavlja rimsko naselje s luksuznim građevinama, termama i bogato dekoriranim mozaicima.</s><s>Njega posebno izdvaja i to što su na ovom lokalitetu pronađeni najraniji tragovi kršćanstva u Bosni i Hercegovini.</s><s>On se počeo arheološki istraživati sredinom 20. stoljeća prije nego što je potopljen 1968. godine ispod Bilećkog jezera.</s><s>Ostaci vile u Paniku najvjerojatnije su pripadali značajnim članovima senatorske ili plemićke klase, odnosno eliti tadašnjeg vremena (Miljević-Đajić, 2019).</s>
<s>Najviši dio naselja nalazi se na 1100 m nadmorske visine uz rubna područja Gatačkog polja.</s><s>Među površinskim nalazima dominiraju ulomci keramičkog posuđa od brončanog doba do srednjeg stoljeća, kao i nalazi rimskog novca.</s><s>U željeznom dobu, prema Ivi Bojanovskom, na području Gacka i ovog lokaliteta živjela je ilirska zajednica Melkumana (Hercegovački arheološki portal, 2013).</s><s>Nekropola sa stećcima (Čengića bara) - Kalinovik Nekropola Čengića bara se nalazi na blagom uzvišenju na oko 1370 m nadmorske visine.</s><s>Sastoji se od ukupno 52 stećka.</s><s>Spomenici su dobro klesani, očuvani i održavani.</s><s>Na jednom stećku evidentiran je i natpis koji govori da tu leži Stojan Opodinović (Turistička organizacija Kalinovik, b. d.).</s><s>5.4 Nematerijalno kulturno naslijeđe destinacije Posebnu „draž“ ovoj regiji daje i njeno nematerijalno kulturno naslijeđe koje je jedino do sada kompletno iskorišteno u sportsko-zabavne, gastronomske i manifestacijske svrhe koje se tradicionalno održavaju svake godine.</s><s>Kao prva najpoznatija u regiji izdvaja se Nevesinjska olimpijada u Nevesinju koja se održava svake godine u avgustu na Bratačkom lugu kod Nevesinja.</s><s>Nevesinjska olimpijada ima tradiciju dužu od modernih Olimpijskih igara.</s><s>Na natjecanju su zastupljene tradicionalne i moderne sportske discipline kao što su konjičke trke, bacanje kamena s ramena, skakanje na mijeh, potezanje konopca, potezanje klipa, Pored najpoznatijih igara, tu su i tradicionalna jela (delicije), među kojima su najpoznatiji grah poljak (Trebinje), hercegovački med (Bileća), medenjak (Bileća), kukuruz stodanak (Trebinje), zeleni grah, rajčica jabučar (Trebinje), pita spasovnica (Čajniče), gatačka tepsija (Gacko), sir škripavac (Trebinje), kao i kajmak i sir iz mijeha (Nevesinje).</s><s>Zanimljivost je da autohtonost i podrijetlo ovih proizvoda datiraju još iz srednjeg vijeka, a što je najzanimljivije, tehnologija i tehnika njihove proizvodnje se nije mijenjala do današnjih dana (Iks-portal.info, 2021).</s><s>Također, tu su i najpoznatije kulturne manifestacije „Dani košute“ u Gacku koja promoviraju ručne radove, tradicionalna jela i pića, ljekovito bilje, prirodne kozmetičke preparate, alate, suvenire i pribor od drvene i vunene ručne izrade (Gacko-rs.info, 2022), te manifestacija „Dani bilećkih proizvoda i stvaralaštva“ u Bileći gdje se okuplja veliki broj izlagača s namjerom promoviranja domaćih proizvoda, počevši od mliječnih proizvoda, vina, rakije, meda, pa sve do prerađevina i proizvoda od kože i kamena Potrebno je spomenuti i to da se u Kalinoviku već dugi niz godina u mjesecu srpnju odražavaju „Dani koševine Gvozno-Moba-Ozon“.</s><s>Sudionici se natječu u košenju trave, ali i u viteškim igrama kao što su bacanje kamena s ramena, potezanje klipa, navlačenje konopca i skakanje u vreći (Turistička organizacija Kalinovik, b. d.).</s><s>Još jedna zanimljiva tradicija seže daleko u prošlost, čak tamo u vrijeme Starih Slavena, a riječ je o paljenju Petrovdanskih lila u Čajniču.</s><s>Lile su izrađivane od brezove kore, ali i konzervi, u koje se stavlja smola.</s><s>Paljenje lila je drevni običaj.</s><s>Neki ga vezuju za slovenske rodovjernike, a neki za kršćansku tradiciju.</s><s>U prošlosti su djeca pred kućama pjevali „pode“ za sreću i blagostanje sela, a za uzvrat su bogato nagrađivani slatkišima Pored tekstualnog prikaza, sastavljen je i tablični popis (tablica 4) dodatnih kulturnoarheoloških nalazišta područja istraživanja.</s><s>U tablici su obuhvaćeni svi gradovi i općine Trebinjsko-fočanske regije i detaljnije razrađeno za koji grad/općinu je koje nalazište značajno i bitno.</s><s>Također, u tablicama nisu razvrstavana naslijeđa nego sva ujedinjena za jasniji pogled na tematiku istraživanja.</s><s>Tablica 4: Popis drugih (ne)poznatih kulturno-arheoloških nalazišta regije (materijalno kulturno naslijeđe)</s>
<s>Prikazana su dodatna (manje) poznata kulturno-arheološka nalazišta i spomenici Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>U tablici je vidljivo da je u Trebinju zastupljen najveći broj kulturno-arheološkog bogatstva destinacije (oko 60%).</s><s>Podaci za lokalitete i spomenike u Istočnom Mostaru nisu navedeni ni evidentirani, što je dovelo do toga da se tablica nije mogla u cijelosti popuniti ni analizirati.</s><s>5.5 SWOT analiza turizma Trebinjsko-fočanske regije SWOT analiza je alat koji se koristi za strateško planiranje i upravljanje organizacijama koji uključuje četiri područja u dvije dimenzije.</s><s>Obuhvaća četiri komponente: prednosti, slabosti, prilike i opasnosti.</s><s>Prednosti i slabosti su unutarnji čimbenici i atributi organizacije, a prilike i prijetnje su vanjski čimbenici i atributi okoline (Gürel i U sljedećoj tablici (tablica 5) predstavljena je SWOT analiza turizma za područje istraživanja te su napisane glavne prednosti, slabosti, prilike i prijetnje u turističkom sektoru.</s><s>Ispod tablice je sastavljen i esejski prikaz SWOT analize turizma destinacije.</s><s>Tablica 5: SWOT analiza turizma Trebinjsko-fočanske regije PREDNOSTI</s>
<s>Kada se govori o prednostima turizma ovog područja, može se istaknuti da regija ima otvoren put prema Jadranskom primorju te ne tako udaljene okolne aerodrome, željeznice i luke, što nam govori da ima vrlo povoljan geografski položaj.</s><s>Regija obiluje i velikim vodnim bogatstvom kao što su rijeke Trebišnjica, Drina, Tara, Sutjeska te razna jezera, kupališta i bazeni.</s><s>Pored bogatih hidrografskih odlika, odličnu turističku ponudu sadrže i brojne planine ovog područja kao što su Zelengora, Maglić, Volujak, Lebršnik i druge koje nude alpinizam, rafting i pećinski (speleološki) turizam.</s><s>Razlog zašto sve veći broj turista dolazi svake godine su i gostoljubivost domaćina, bogata i zanimljiva flora i fauna, ukusna hrana i vina, povoljni klimatski uvjeti i ono najvažnije, a to je ogromno kulturno-arheološko bogatstvo koje slovi za najbrojnije u državi, što je zasigurno razlog da regija bilježi porast dolazaka i noćenja.</s>
<s>Slabosti ovog područja predstavljaju nedostatak stručnog kadra turističkog sektora koji bi širio i utjecao na razvoj turističke ponude koje je u nekim dijelovima neraznovrsno i nepovezano.</s><s>Također je vidljiv i odlazak mladih ljudi u veće gradove i inozemne države, a to sve doprinosi malom broju stanovnika i slaboj naseljenosti.</s><s>Također, nedostatak novčanih sredstava za investicije i razvoj predstavlja veliki problem kada su u pitanju infrastruktura i oživljavanje kulturnog, arheološkog, prirodnog i drugog bogatstva regije.</s>
<s>Prilike u razvoju turizma naše regije vidimo u suradnji i partnerstvu s lokalnim, regionalnim, državnim i inozemnim institucijama i kompanijama u financijskoj dostupnosti i pomoći fondova EU.</s><s>S obzirom na bogatstvo i povezanost kulturnog i povijesnog naslijeđa, potencijal i razvoj ruralnog turizma ove regije u budućnosti može rezultirati dosta uspješnijim turističkim godinama.</s><s>Potencijal za izgradnju i obnovu informacijskih tabli, stvaranje leksikona/kataloga turističke ponude, postavljanje odgovarajuće signalizacije i buđenje ekološke svijesti su od neminovnog značaja.</s><s>Također, oblikovanje novog i inovativnog turističkog proizvoda koji će doprinijeti značaju kulturnog blaga, bit će vrlo bitan dio cjelokupne dobiti/profita koji će pomoći različitim turističkim sektorima i privući različite tipove turista.</s>
<s>Kroz sve navedeno, prijetnje turizma u ovoj regiji vidimo u trenutnim globalnim krizama i masovnom poskupljenju turističkih ponuda i proizvoda.</s><s>Gledajući kulturno povijesnu stranu, revitalizacija, iskorištenost i zaštićenost kulturnih i arheoloških resursa ključni su čimbenici u daljem razvoju turizma Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>Nedostatak interesa, nesigurnost i nedostatak političke podrške usporavaju projekte i investicije u turističkom sektoru.</s><s>Prijetnje također predstavljaju i konkurentski obližnji primorski gradovi Hrvatske (Dubrovnik) i Crne Gore (Herceg Novi, Kotor, Bar), kao i povećanje starosti stanovništva i odlazak mladih.</s><s>Sva ova negativna događanja utječu i na kupovnu moć, turistička putovanja i boravke gdje dolazi do sve većeg kolapsa turizma i odljeva turista kako na globalnoj razini, tako i na području Trebinjskofočanske regije.</s>
<s>U ovom poglavlju prikazana je metodologija istraživanja, ono što je učinjeno u teorijskom i istraživačkom dijelu, izvršena analiza pitanja postavljenih za intervju, kao i prikaz metode i izvođenje istraživanja.</s><s>Može se vidjeti kako su protekli intervjui s ispitanicima i koja ograničenja su postojala pri istraživanju.</s><s>Središnji dio analize obuhvaća istraživanje provedeno putem postupka kodiranja, tijekom kojeg su svi prikupljeni podaci uneseni u kodne tablice.</s><s>U završnom dijelu (diskusija) su izloženi odgovori na istraživačka pitanja, pri čemu je izvršena povezanost i usporedba znanstvene literature s empirijskim nalazima istraživanja.</s><s>6.1 Metodologija istraživanja</s>
<s>Goundar (2012, str. 3) navodi da istraživanje predstavlja logično i sustavno pretraživanje novih i korisnih informacija o određenoj temi.</s><s>To je istraga o pronalaženju rješenja znanstvenih i društvenih problema kroz objektivne i sustavne analize.</s><s>Metodologija istraživanja opisuje metode koje se koriste kako bi se provodilo istraživanje.</s><s>Uključuje učenje o različitim tehnikama koje se mogu koristiti u provođenju istraživanja, testova, eksperimenata, anketa i kritičkih studija.</s><s>Predstavlja sustavni način rješavanja problema, odnosno kako se istraživanje treba provoditi.</s><s>Pored prethodno navedenog, vrijedi istaknuti i spomenuti i teorijski dio, odnosno teorijski okvir pisanja znanstvenog rada, koji je kako Chukwuere (2021) smatra, kritičan u istraživanju i služi kao osnova za pisanje akademskih istraživanja, te će se ukratko predstaviti u sljedećem pasusu.</s>
<s>U teorijskom dijelu, korištenjem sekundarne metode predstavljene su najznačajnije odlike održivog, odgovornog, kulturnog i arheološkog turizma.</s><s>Kao jedro diplomskog rada uslijedio je opis projektnog područja istraživanja gdje su detaljno prikazani statistički podaci (dolasci i noćenja domaćih i stranih turista 2017. - 2021. godine) i najznačajnija kulturno-arheološka nalažišta regije (kao i ona druga manje poznata i promovirana).</s><s>Na kraju je tablično sastavljena SWOT analiza turizma regije i njen konačan zaključak.</s>
<s>U istraživačkom dijelu koncept rada je bio drugačiji.</s><s>Korišten je (polustrukturiran) intervju jer predstavlja primarni način prikupljanja podataka u kvalitativnom istraživanju kako bi se sugovornike usmjerilo da odgovore na specifično istraživačko pitanje.</s><s>Tu su provedeni razgovori sa stručnim osobama iz javnog i nevladinog sektora, odnosno iz područja turizma, kulture i arheologije.</s><s>Ova vrsta istraživanja detaljnije je opisana u uvodu, odnosno u opisu problema.</s><s>U nastavku, bit će detaljnije razrađena kako bi se omogućilo dublje razumijevanje teme, što je ključno za razvoj i formulaciju relevantnih i konkretnih polustrukturiranih pitanja.</s><s>Dakle, za cjeloviti proces analize koristila se, već spomenuta, metoda kodiranja, a princip na koji je izvedena može se podijeliti u tri dijela, a to su redukcija (seciranje) teksta, otkrivanje značenja teksta i integracija otkrića.</s><s>Karakteristika ove sve tri razine je da sve uključuju interpretaciju (tumačenje).</s><s>Svaka od razina uključuje apstraktniji stupanj analize.</s><s>Međutim, pošto je teško razlikovati pojedinačne razine apstrakcije, cijeli proces je predstavljen u tematskoj mreži sa šest koraka (Stirling, 2001, str. 390).</s><s>U prvom koraku, tekst se podvrgava kodiranju, što uključuje dodjeljivanje pojmova određenim dijelovima teksta.</s><s>Tekstovi kojima je pripisan isti pojam se prikupljaju, odvajaju od tekstova koji pripadaju drugom konceptu i na ovaj način organiziraju podatke (Silverman, 2001).</s><s>U drugom koraku identificiraju se teme.</s><s>Nakon što je kodiranje podataka završeno, analiziraju se kodovi kako bi se prepoznale šire teme koje imaju značenje za cjelokupni kontekst.</s><s>Zapravo se čita sažetak teksta definiran svakim kodom i kombiniraju semantički povezani kodove na osnovi sadržaja.</s><s>Svaka tema mora biti strukturirana u smislu sadržaja i značenja na način da bude specifična za jednu ideju i istovremeno dovoljno široka da obuhvati različite segmente teksta (Stirling, 2001).</s><s>U trećem koraku definirane teme se povezuju u tematsku mrežu.</s><s>Pri tome se treba pridržavati principa povezivanja i kombiniranja sadržaja koordinirane skupine.</s><s>Na osnovi identifikacije teme formira se kratak pregled pojedinačnih širokih tema.</s><s>Četvrti korak predstavlja opis i istraživanje (pregled) tematske mreže.</s><s>Zadatak je kombinirati prikupljene podatke i objašnjenja i pripremiti izvještaj za čitatelje.</s><s>U opisu i istraživanju teksta korisno je predstaviti (citirati) dijelove teksta iz originalnih transkripcija, čime se podržava sama analiza.</s><s>U petom koraku odrađen je rezime tematske mreže.</s><s>Nakon završenog istraživanja i opisa tematske mreže, sumirao se sadržaj glavnih tema i identificirali se obrasci koji se ponavljaju u opisu.</s><s>Pri finalnom koraku 6 izvršeno je tumačenje obrasca.</s><s>Na osnovi obrazaca koji su se pojavili u istraživanju teksta rezultati su sumirani i detaljno prikazani u kodnim tablicama (tablice 6-14) (Stirling, 2001).</s>
<s>Izabranih 9 pitanja za intervju je bilo smišljeno na osnovi teme diplomskog rada, kao i na osnovi istraživačkih pitanja.</s><s>Pitanjima se nije ulazilo u druge sfere osim istraživane, odnosno kulturno-arheološkog i održivo-odgovornog aspekta.</s><s>Pitanja nisu bila složena ni komplicirana, tako da su ispitanici tijekom razgovora mogli pružiti točne i temeljite odgovore.</s><s>Postavljenim pitanjima je obuhvaćena naša tema i odgovoreno na istraživačka (i druga) pitanja.</s><s>Pitanja su se u nekom kontekstu razlikovala jer su morala biti prilagođena osobama iz različitih profesija i područja iz kojih dolaze.</s><s>Pitanja postavljena ispitanicima bila su:</s>
<s>1) Kakvu ulogu u turizmu ima kulturno-arheološko naslijeđe ove destinacije?</s><s>2) Možete li po vašem mišljenju istaknuti najpoznatija i najbolje očuvana kulturnopovijesna nalazišta ove regije, kao i ona nepoznata i slabije promovirana?</s><s>3) Na koji način Vi kao predstavnik javnog ili nevladinog sektora možete doprinijeti prepoznavanju kulturno-arheoloških lokaliteta i spomenika?</s><s>4) Koji segmenti ili profili turista najčešće posjećuju kulturne, arheološke i povijesne elemente ove destinacije?</s>
<s>5) Na koji način se kulturno-arheološka područja mogu dalje integrirati u turizam i turističku ponudu kako bi postala prepoznatljivija u izabranom turističkom području?</s>
<s>6) Koji prijedlozi su neophodni da bi se određeni turistički kulturno-arheološki lokaliteti zaštitili i ostali netaknuti, a istovremeno pristupačni za svaki profil turista i posjetitelja?</s>
<s>7) Na što se potrebno fokusirati da bi turistički proizvod regije odgovarao tržišnoj potražnji i preferencijama te da bi ostao konkurentan i zadovoljio potrebe turista?</s>
<s>8) Kako se održivo i odgovorno odnositi prema odabranim arheološkim područjima kako bi sačuvali njihovu autentičnu vrijednost u turističkom kontekstu s ciljem uključivanja u buduću kvalitetnu turističku ponudu?</s><s>9) Kakvi su planovi (muzeja, turističke organizacije ili druge institucije) za budućnost turizma grada/okoline i jeste li razmišljali o uvođenju nečega novog ili inovativnog u ponudu u predstojećoj turističkoj sezoni?</s><s>6.3 Opis metode istraživanja</s>
<s>MacDonald i Headlam (2009) zastupaju mišljenje da su metode istraživanja različite procedure koje se koriste u istraživanju.</s><s>Oni su u biti planirani, znanstveni, vrijednosno neutralni i obuhvaćaju teorijske postupke, eksperimentalne studije, numeričke sheme i statističke pristupe.</s><s>Metode istraživanja nam pomažu da prikupimo uzorke, podatke i pronađemo rješenje za problem.</s><s>Posebno, metode znanstvenog istraživanja zahtijevaju objašnjenja zasnovana na prikupljenim činjenicama i zapažanjima, a ne samo na rasuđivanju.</s><s>Istraživanje je započelo tako što su se na internetu i na društvenoj mreži Facebook pronašli kontakti određenog broja odgovornih stručnih osoba (25 osoba, institucija, članova udruženja) iz javnog, privatnog i nevladinog sektora, te im je poslana e-mail poruka u kojoj su upoznati s tematikom i zadacima.</s><s>Po potvrdnom odgovoru određenih osoba, dogovorio se termin za intervju.</s><s>Objašnjen im je postupak intervjuiranja i očekivanja od razgovora.</s><s>U roku od nekoliko dana su dogovoreni intervjui, što je bilo učinkovito, jer se sve moglo vremenski razvući i trajati mnogo dulje od predviđenog i planiranog.</s><s>Od ciljanih 15, intervjuirale su se 4 osobe iz javnog sektora i 2 osobe iz nevladinog sektora.</s><s>Razgovori su se obavili preko telefona (video kamera aplikacije Viber) i preko laptopa (aplikacija Microsoft Teams) 25. 5. - 26. - Ispitanici iz javnog sektora su bile sljedeće: Ispitanik 1: Zaposlen u Turističkoj organizaciji grada Foča kao certificirani turistički vodič s dugogodišnjim iskustvom vođenja skupina turista u BiH i Crnoj Gori; datum Ispitanik 2: Zaposlen u Turističkoj organizaciji općine Kalinovik kao stručni suradnik za turističku promidžbu i analitičke poslove; datum intervjua 4. 6. 2023.</s><s>Ispitanik 3: Kustos arheolog u Muzeju Hercegovine u Trebinju; datum intervjua 11. 6. Ispitanik 4: Arheolog i muzejski savjetnik, datum intervjua je 26. 6. 2023. - Ispitanici iz nevladinog sektora:</s>
<s>Za bilježenje razgovora tijekom intervjua koristio se snimač govora drugog telefona čime su se složile i intervjuirane osobe i dale dopuštenje za snimanje zbog lakšeg konačnog evidentiranja razgovora i odgovora.</s><s>Tijekom razgovora nisu postojale veće poteškoće s tehnologijom i komunikacijom.</s><s>Predviđeno okvirno trajanje jednog intervjua je trebala biti 30 - 45 minuta, no zbog sitnica i detalja, duljina trajanja svakog posebnog intervjua se razvukla i trajala otprilike 50 - 60 minuta, s kraćim zastojima.</s><s>Po završetku razgovora se pohranilo i preslušalo ono što se snimilo.</s><s>Pri preslušavanju snimke pisanim putem su bilježeni odgovori ispitanika.</s><s>Na kraju su se u dokumentu na laptopu zapisali cijeli intervjui i pomoću kodova i postupka kodiranja uspješno analizirali i unijeli u kodnu tablicu.</s>
<s>Kao što je opširnije navedeno u opisu problema (str. 6-7), ograničenja pri finalizaciji i postizanju postavljenog cilja u empirijskom dijelu bili su slab odziv, nezainteresiranost osoba za sudjelovanje u intervjuu, kao i jedan otkazani intervju iz turističke organizacije Foča zbog manjka vremena i obima posla, kao i nemogućnost sudjelovanja u razgovoru zbog nadolazeće turističke sezone i velikog broja zainteresiranih skupina koje ona vodi.</s><s>6.6 Analiza intervjua</s>
<s>Odabrali smo princip kodiranja jer predstavlja najjednostavniji način analize, što nam omogućava reduciranje obimnih količina empirijskog materijala i olakšava pristup podacima za analizu, istovremeno povećavajući kvalitetu analize i nalaza (Matthew i Huberman, 1994).</s>
<s>Po završetku intervjua su se preslušale snimke te se sažetak najbitnijih dijelova iskaza prepisao u dokument.</s><s>Nakon iščitavanja napisanog, upotrijebio se postupak kodiranja.</s><s>Nakon toga uslijedila je izrada kodnih tablica s rečenicama i odgovorima svakog pitanja i odgovora.</s><s>U biti, te kodne tablice prikazuju kodiranje dobivenih odgovora ispitanika.</s><s>U posljednjem koraku, izvršena je interpretacija dobivenih rezultata.</s><s>Na temelju prikupljenih informacija i otkrića, formulirani su zaključci izraženi putem eseja i tablica (Griffee, 2005, str. 36-37).</s><s>Također, bitno je napomenuti i objasniti da sastavljene tablice prikazuju kodnu tablicu svakog pojedinačnog pitanja i odgovora ispitanika gdje je u prvom odjeljku prikazan ispitanik, u drugom odjeljku pitanja postavljena ispitaniku i njegov odgovor, treći odjeljak je kod iz odgovora, a četvrti odjeljak predstavlja zaključak</s>
<s>rješenja poboljšanje/eliminaciju određenih pozitivnih i negativnih elemenata).</s><s>Tekstualna i tablična forma analize intervjua je predstavljena na sljedeći način: 1. Uloga kulturno-arheološkog naslijeđa u turizmu destinacije?</s><s>Gotovo svi ispitanici su naveli da je uloga ovog naslijeđa bitan čimbenik turizma.</s><s>Ispitanik T iz javnog sektora navodi da je ovaj dio BiH prolazio kroz izuzetno burnu prošlost gdje su ostali tragovi civilizacija koji su se smjenjivali pa je zbog toga izuzetno zanimljiv turistima.</s><s>Manastiri Tvrdoš i Petropavlovo imaju izuzetno zanimljivu priču i zanimanje turista (ispitanik Q).</s><s>Osoba W i Y kažu da je iznova i iznova pokušavaju na neki način očuvati jer su važan turistički parametar ovog područja.</s><s>Također, ovo su mjesta od kulturne i arheološke vitalne važnosti koja su oduvijek fascinirala posjetitelje (ispitanik E).</s><s>To vrijedi i za ovo cjelokupno područje.</s><s>Ispitanik R ističe da je uloga relativno skromna, pogotovo na području Foče, zbog dominacije prirodnih bogatstava.</s><s>Moguće je zaključiti da je uz prirodne elemente vrlo važan i ovaj kulturni element, te ga je potrebno dodatno uključiti u turističku ponudu.</s><s>Tablica 6: Kodna tablica prvog pitanja intervjua ISPITANIK</s>
<s>2. Poznati i nepoznati (slabije promovirani) kulturno-arheološki elementi destinacije?</s><s>Svi ispitanici su istaknuli da su najpoznatiji stećci, okolni samostani, antička i rimska nalazišta, crkve, osmanska i austrougarska baština.</s><s>Za ispitanike W, T i Q nezaobilazna destinacija je Trebinje, manastir Tvrdoš i prapovijesni grad Crkvina na kojem je izgrađen kompleks Hercegovačke Gračanice.</s><s>Uvrstili su tu i spomenik bitke na Tjentištu koji je jedan od najposjećenijih mjesta u regiji i gradu Foči.</s><s>Ispitanik W također navodi slabo promoviranu arheološku stranu (antičko-rimsku) Bileće, odnosno potopljene dijelove nekadašnjeg sela i brojne građevine pod jezerom.</s><s>Za ispitanika E dosta je poznate baštine ovog područja, a za njega je najzanimljiviji manastir s enogastronomskom ponudom (Tvrdoš).</s><s>Za ispitanika E ima također dosta nepoznatih, a to su uglavnom na brdskim i poluplaninskim područjima, a koja nigdje nisu upisana.</s><s>Kao najpoznatije, a ujedno i najatraktivnije ispitanik R izdvaja nekropole stećaka, kao i srednjevjekovne utvrde bez navođenja pojedinačnih lokacija.</s><s>Za njega je Aladža džamija prilično loše iskorištena atrakcija koja ima veliki potencijal.</s><s>Tablica 7: Kodna tablica drugog pitanja intervjua ISPITANIK</s>
<s>3. Doprinos prepoznavanju kulturno-arheoloških lokaliteta i spomenika?</s><s>Ispitanici iz javnog sektora (ispitanici W i R) bi dali svoj doprinos putem direktnih posjeta određenim lokacijama, sudjelovanjem s televizijskim ekipama i medijima te iskorištavanjem interneta kao globalnog alata za promociju.</s><s>Također je potrebna češća suradnja sa suradnicima i turističkim operaterima.</s><s>Isto tako, turističke organizacije na sajmovima turizma doprinose prepoznavanju lokaliteta i spomenika (ispitanik T).</s><s>Iz javnog sektora kažu da imaju javne ustanove koje baštine, prezentiraju i istražuju arheološka nalazišta cijele Hercegovine, te se u njihovim institucijama može naći veliki broj publikacija na ovu temu (ispitanik Q).</s><s>Kao primat svoje profesije, ispitanik Y navodi pojam mapiranja naslijeđa, promocija i podizanje svijesti.</s><s>Ispitanik E iz nevladinog sektora turizma kaže da umrežavanje s raznim turističkim udruženjima i stvaranje novih ideja i mišljenja doprinosi održivom i odgovornom turizmu.</s><s>Tablica 8: Kodna tablica trećeg pitanja intervjua ISPITANIK</s>
<s>4. Profili turista koji posjećuju povijesne elemente destinacije?</s><s>Može se zaključiti da je prema odgovorima ispitanika (Q, W, E, R, T) ovu regiju posjetio veliki broj posjetitelja i različiti segmenti turista.</s><s>Statistički gledano, prevladava srednja i starija populacija (65 - 75 godina) u skupinama.</s><s>Slijede je osnovne škole i fakulteti (učenici, učitelji, studenti, profesori), obiteljske, prijateljske i razne organizirane skupine (ne gledajući starost i spol), sljedbenici znanosti iz područja arheologije, povijesti, filologije, etnologije i povijesti umjetnosti.</s><s>Posljednjih godina bilježi se i znatan porast turista iz susjednih i inozemnih zemalja.</s><s>Osoba Y ne dolazi ravno iz turističkog sektora pa je ovaj odgovor stavljen na raspolaganje turističkim organizacijama, vodičima i drugim predstavnicima turizma.</s><s>Tablica 9: Kodna tablica četvrtog pitanja intervjua ISPITANIK</s>
<s>5. Uključivanje nalazišta u turističku ponudu?</s><s>Ispitanik W navodi da je potreban proces da bi se kvalitetno ubacili u ponudu, a i neophodno je tu još rada i čimbenika da bi se dostigla neka razina.</s><s>Primjer kako bi Ispitanik W uvrstio nalazišta u turističku ponudu proširenjem ponude na međunarodno tržište putem suradnje s različitim partnerima iz turizma.</s><s>Osoba E smatra da se mora napraviti prilagodba turističkoj ponudi te se okrenuti nepoznatom, a poznato održavati.</s><s>Smatra da postoji prevelika baziranost na jedno, gdje se onda paralelno zapostavlja drugo.</s><s>Ispitanici R i T naglašavaju i turistički paket, odnosno uvrštavanje s postojećom ponudom i kombiniranje s prirodnim znamenitostim u okviru turističkog paketa i ponude te integriranje u održivo i odgovorno poslovanje.</s><s>Osobe Q i Y iz javnog sektora kažu kako je bitna češća promocija i suradnja s turističkim organizacijama okolnih gradova i općina, suradnja s TORS-om, zatim povezivanje s lokalnim zajednicama i malim-srednjim poduzećima, kao i stvaranje mogućnosti samoodrživosti.</s><s>Posebno navode dodatno educiranje turističkog osoblja koji bi uspješnije vodili turizam destinacije.</s>
<s>6. Prijedlozi za zaštitu i pristupačnost turistima?</s><s>Prema riječima intervjuiranih pažnju treba obratiti na održavanje i osiguravanje tih lokacija.</s><s>Osoba W je naglasila da su arheološka mjesta oko centara gradova još u dobrom stanju, a da su šumski predjeli i uzvišenja zarasli vegetacijom.</s><s>Primjer mjere zaštite od vandalizma bio je postavljanje nadzornih kamera.</s><s>Također, osobe iz javnog sektora turizma svjesne su nerazvijene svijesti pojedinaca o vrijednosti, bilo kulturne ili prirodne baštine i predlažu dokumentaciju sa zakonskim aktima za bolju politiku u upravljanju ovim naslijeđem (ispitanici E i T).</s><s>Ispitanik Q je odgovorio da bi ih bilo poželjno uvrstiti na Listu nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine, kao i što više uključiti u turističku ponudu određenog grada i regije.</s><s>Za ispitanike R i Y je bilo teško odgovoriti na ovo pitanje, jer su zaštita i očuvanje prilično u koliziji s razvojem turizma, te da svako arheološko nalazište ima različite pristupe i potrebe, ovisno od toga u kakvom je stanju.</s>
<s>7. Turistički proizvod, konkurentnost i njegove preferencije?</s><s>Zaključili smo da ispitanici ističu važnost uzimanja u obzir lokalnih standarda i okoline prilikom stvaranja novog proizvoda, zajedno s prilagodbama prema promjenama u turističkoj potražnji.</s><s>Potrebna je prilagodba i prirodnim atrakcijama, jer jedno bez drugog ne ide.</s><s>Ispitanik E ističe da se oni nalaze na izazovu stvaranja inovativnog proizvoda jer je postizanje konkurentnosti danas vrlo teško.</s><s>Ispitanici W i Y predlažu uvođenje paket aranžmana kulturne baštine i storytelling koji bi zadovoljili potrebe gostiju, a također bi dobrodošla i konkurencija, jer da nema konkurentnosti ne bi ni oni napredovali u određenom smislu.</s><s>Osoba R zaključuje da je naglašavanje raznolikosti kulturoloških i povijesnih utjecaja ispravan pristup promociji raznolikosti i povećanju privlačnosti prosječnom posjetitelju.</s><s>Ispitanik T bi razvijanjem i uvrštavanjem većeg broja sadržaja u ovaj vid turističke ponude (koji su na neku ruku zanemareni da bi se dobio kompletan turistički proizvod kao što su stećci, Austro-ugarska utvrđenja, ostaci rimske imperije), kroz inovativne metode kao što su video prezentacije i slike, nadogradio i pokazao kako je izgledalo u prvobitnim fazama.</s><s>Također, potrebno je izaći u medije i poslati što više ponuda turističkim agencijama (cijela regija) u kojima će se ovi lokaliteti naći (ispitanik Q).</s>
<s>Ispitanici su dali vrlo jasne odgovore na ovo pitanje, odnosno da ih treba registrirati kao spomenik kulture ili kulturno dobro, gdje će ostati upamćeni i zapisani.</s><s>Sve to je dostižno jer i posjetitelji trebaju obratiti pažnju na odnos s okolinom i mjesto na kojem borave.</s><s>Autentičnost, relevantnost informacija i dobra znanstvena potkrijepljenost su glavni elementi održivosti i odgovornosti (ispitanik Y).</s><s>Za ispitanika E održivo i odgovorno postupanje znači kontroliran razvoj i sprječavanje degradacije okoline (izgradnja deponija, ispuštanje zatrovanog dima iz tvornica i paljenje nedopuštenih materijala).</s><s>Takve odnose s okolinom treba po hitnom postupku zabraniti, gdje one bile.</s><s>Preporuke iz javnog sektora su da se poboljša ponašanje posjetitelja, zatim da ih se uključi u što više projekata gdje bi se te lokacije valorizirale, odnosno gdje bi se održavali sajmovi hrane i pića, srednjovjekovne igre, dječje radionice, sportske igre i slično.</s><s>Osoba R je navela kako nije sigurna kako se ovaj cilj može postići i realizirati.</s><s>Tablica 13: Kodna tablica osmog pitanja intervjua ISPITANIK</s>
<s>Ispitanik Q je istaknuo da su za sada sve što su imali u planu i ostvarili i nastavit će raditi kao i prije.</s><s>Odgovorno i održivo sprovođenje akcija (u turizmu) je jedno od glavnih u svim sektorima, ne gledajući samo turizam (ispitanik E).</s><s>Iz javnog sektora (Ispitanik R i T) kažu da su trenutno uskladili sve svoje aktivnosti sa općim strategijama TORS-a i u tom smislu funkioniraju u sinergiji, kao i da se baziraju na prezentaciji prirodnih ljepota, te ulaganjima i investicijama na izgradnji kompleksa na Zelengori sa planinskim tipovima smještajnih objekata/kapaciteta.</s><s>Tablica 14: Kodna tablica devetog pitanja intervjua ISPITANIK</s>
<s>6.7 Diskusija (odgovori na istraživačka pitanja) U ovom dijelu našeg istraživanja (diskusija-rasprava) prikazali smo odgovore na istraživačka pitanja, gdje smo rezultata empirijskog dijela (odgovori ispitanika) povezali s teorijskim dijelom (konkretno sa znanstvenim člancima raznih autora) i u konačnici dobili složene odgovore i objašnjenja na svako pojedinačno pitanje.</s><s>GLAVNO ISTRAŽIVAČKO PITANJE: Kako se održivo i odgovorno odnositi prema odabranim arheološkim područjima kako bi se sačuvala njihovu autentična vrijednost u turističkom kontekstu s ciljem uključivanja u buduću kvalitetnu turističku ponudu?</s><s>Naše kulturno-arheološko bogatstvo na prvo mjesto stavlja održivo-odgovorni aspekt i autentičnost (očuvanje, ozračje, atmosfera, osjećaj) koji su vrlo bitni za potrebe svih aktera i dionika u turizmu i šire.</s><s>Kulturno i povijesno naslijeđe ovog područja privlači sve veći broj posjetitelja zbog mogućnosti stvaranja dobrog i kvalitetnog programa, te je zadržavanje njene očuvanosti i autentične vrijednosti adekvatan primjer i mogućnost rješavanja bilo koje problematike (ruiniranje okoline, zagađenje, nedopuštene radnje).</s><s>Istražujući, primijećeno je da se posljednjih godina povećava broj znanstvene literature kao odgovor na održivo-odgovorni aspekt i odnos ljudi prema baštini uopćeno.</s><s>Uspoređujući odgovore s istraživanjima Sullivana i Mackaya (2012), dolazi se do zaključka da se upravljanje kulturnim i arheološkim naslijeđem razvilo kao sveobuhvatan i proaktivan proces koji uključuje fizičko očuvanje, ali i praktična pitanja kao što su nematerijalna vrijednost, društveni kontekst, gospodarstvo, rad na lokaciji, tumačenje i upravljanje posjetiteljima.</s><s>Fizičko očuvanje je samo jedan dio napora upravljanja potrebnim za dugoročnu konzervaciju kulturnih i arheoloških lokaliteta i unapređenje njihovih vrijednosti.</s><s>Na osnovi toga moguće se osloniti i pokrenuti inicijativu za održivo-odgovorno poslovanje</s>
<s>poboljšanje postupanja/ponašanja domicilnog stanovništva i turista, valoriziranje označenih povijesnih lokacija, održavanje sajmova, radionica i raznih sportskih i drugih kulturnih igara i manifestacija.</s><s>Činjenice koje su se prikupile i stanje na terenu jasno ukazuju da su dobra znanstvena osnova i točnost informacija ključni elementi održive i odgovorne prakse.</s><s>Pospješivanje prednosti i eliminacija nedostataka može u veoma pozitivnom smjeru utjecati na održivost i odgovornost, kao i na kulturno-arheološku i povijesnu turističku ponudu turizma Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>IP 1: Kakvu ulogu u turizmu ima kulturno-arheološko naslijeđe na ovoj destinaciji?</s><s>Dupeyras (2009) ističe važnost povezanosti turizma, kulture i arheologije te njihovu ulogu u povećanju atraktivnosti destinacije i njezinoj konkurentnosti.</s><s>Iskorištavanje prednosti i uloge kulturnog naslijeđa započinje poticanjem interesa putem različitih oblika promocije te se pokazalo da je to najučinkovitiji način za stvaranje zadovoljstva kod posjetitelja destinacije. (Gredičak, 2008).</s><s>Pored praćenja i procjene vrijednosti značaja i razvoja baštine ovog područja, potrebno je pravovremeno i adekvatno planiranje razvoja turizma koje pridonosi kvaliteti i izbjegavanju neželjenih posljedica na regionalnoj i svjetskoj razini.</s><s>Kod uključivanja kulturnih elemenata, kao što su arheološki manastiri Tvrdoš i Petropavlovo, u turizam, ključno je osigurati da su oni kompatibilni s drugim aktivnostima i sektorima te da se razvijaju u skladu s potrebama i resursima destinacije.</s>
<s>Krivošejev (2014) u svojoj knjizi „Upravljanje baštinom i održivi turizam“ navodi da ljudi danas svakodnevno dobivaju bezbroj najrazličitijih informacija koje zaokupljaju njihovu pažnju, a da ponuda za ispunjavanje dokolice postaje sve bogatija, jer turističke i baštinske institucije moraju uložiti dodatan napor da ukažu na svoje postojanje, programe, misije i tako privuku posjetitelje.</s><s>Od kulturnih, arheoloških i povijesnih elemenata ove regije očekuje se da kombiniraju različite čimbenike koji utječu na rast i razvoj.</s><s>Turistima je potrebno „prenijeti i prikazati emociju“, zaokupiti njihove osjećaje pozitivnim kulturnim ili povijesnim putem.</s><s>IP 2: Na koji način se kulturno-arheološka područja mogu dalje integrirati u turizam i turističku ponudu kako bi postala prepoznatljivija u izabranom turističkom području?</s><s>Na osnovi dobivenih relevantnih podataka urađenih putem polustrukturiranih intervjua, možemo zaključiti da kulturna baština i arheološki ostaci imaju potencijal za uvrštavanje u kvalitetnu turističku ponudu ove destinacije.</s><s>Prezioso, Dorazio i Pigliucci (2020, str. 30) navode neke od najznačajnijih čimbenika održive integracije kulturne baštine u turizam, a to su: sudjelovanje građana u donošenju odluka i proizvoda vezanih za kulturu, baštinu i turizam, izgradnja poduzetničkih kapaciteta i multifunkcionalnih objekata za potrebe baštine i arheologije, prelazak s reaktivnog planiranja naslijeđa i turizma na proaktivno i integrirano planiranje (uključujući resurse, posjetitelje i zajednice).</s><s>Zatim, važan je i prelazak na kapitalni pristup u upravljanju naslijeđem (prepoznavanje naslijeđa kao integrativnog kapitala svojstvenog održivom razvoju, fokus na očuvanju i održivom korištenju, vrednovanje i valorizacija dobara naslijeđa).</s><s>Jedna od osnovnih karakteristika turističke ponude neke destinacije je njena heterogenost ili raznovrsnost.</s><s>Raznovrsnost i načini integriranja ovih povijesnih lokaliteta u turizam regije uključuju održivo-odgovorno poslovanje i upravljanje, suradnju i povezanost s turističkim organizacijama, lokalnim zajednicama gradova i općina, s turističkim vodičima, velikim i malim turističkim poduzećima, jer svi oni utječu na procese, projekte, kontroliraju turističku ponudu i upravljaju resursima.</s><s>Uvođenje ovih povijesnih područja u turističku ponudu i stvaranje same turističke kulturno-arheološke usluge činilo bi okosnicu turizma Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>Pomoć pri integriranju ovih nalazišta u turizam i upravljanju njima možemo ostvariti korištenjem tablice 1 (str. 11), kako bi se lakše kreirale nove ponude destinacije.</s><s>Specifičnosti turizma i posebnosti ovih područja i turističke usluge pri kreiranju turističke ponude povezali bi veliki broj uslužnih, smještajnih, ugostiteljskih, trgovinskih i proizvodnih djelatnosti u cijeloj državi.</s><s>IP 3: Na što se potrebno fokusirati da bi turistički proizvod regije odgovarao tržišnoj potražnji i preferencijama, te da bi ostao konkurentan i zadovoljio potrebe turista?</s><s>Pančić Kombol (2006) ističe da su u suvremenim, globalnim turističkim kretanjima, kultura i bogato kulturno povijesno naslijeđe europskih zemalja, postali bitan čimbenik koji održava vitalnost konkurentnosti cjelokupnog turističkog proizvoda u sve većoj konkurenciji na svjetskoj razini.</s><s>Na osnovi toga, imajući u vidu da je turistički proizvod regije slabo razvijen, od primarnog značaja je bilo ovo pitanje postaviti kao istraživačko te da se utvrdi koji čimbenici na njega utječu.</s><s>S obzirom na to da su današnji proizvodi u turizmu sve složeniji i konkurentniji, ključno je istaknuti kulturološke i povijesne utjecaje kako bismo bolje razumjeli različite aktivnosti koje su dostupne turistima unutar destinacije.</s><s>Utjecaj turista na turistički proizvod je, može se reći dvosmjeran, odnosno utječu na njega već prije samog putovanja i izbora odredišta, kao i poslije toga (pozitivna iskustva, razmjena mišljenja i preporuke drugima). s gledišta turističke ponude, novonastali proizvodi bi nekako predstavljali ukupnost i kompletiranje turističke usluge Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>Razvojem i uključivanjem inovativnih metoda i elemenata kao što su video prezentacije, slike, mediji, storytelling i paket aranžmani kulturne baštine možemo nadograditi i prilagoditi različitim segmentima turista te realnim mogućnostima i opcijama koje su nam trenutačno na raspolaganju.</s><s>IP 4: Koji prijedlozi su neophodni da bi se određeni turistički kulturno-arheološki lokaliteti zaštitili i ostali netaknuti, a istovremeno pristupačni za svaki profil turista i posjetitelja?</s><s>Zaštitom, očuvanjem, revitalizacijom i prezentacijom baštine kao vrlo značajnim resursima potrebno je planirano i učinkovito koordinirati i upravljati.</s><s>Sullivan i Mackay (2012, str. 283) navode da su očuvanje i upravljanje arheološkim nalazištima dvostruka odgovornost vlasti i naroda.</s><s>Istraživanja ukazuju da je područje zaštite kulturne baštine još uvijek relativno mlado i slabo istraženo od strane znanstvenika.</s><s>Stoga se javlja sve više ograničeni broj resursa dostupan za zaštitu arheoloških nalazišta iz kriza izazvanih čovjekom, prirodom i drugim vanjskim utjecajima.</s><s>Pored prirodnih i ljudskih čimbenika, na povijesne lokalitete utječu i razni trenutni svjetski sukobi i konflikti, i u tom slučaju se kulturno-arheološka baština često promatra kao „tragična žrtva“.</s><s>Razvoj politika i pravnih fondacija za zaštitu kulturnog naslijeđa i arheoloških lokaliteta zahtijeva od vlada strogu privrženost (Daniels, 2022).</s><s>Također, Daniels (2022) postavlja pitanje: „S obzirom na sve ove negativne trendove, šta se može učiniti da se kulturno naslijeđe zaštiti u globalu“?</s><s>Stvaranje, čuvanje, pridonošenje zaštiti održivom razvoju netaknute prirode/spomenika ili drugog područja, može predstavljati jedan od glavnih (potencijalnih) čimbenika postupnog povećanja kao i sve većeg povećanja i dolaska turista, kako na globalnoj razini, tako i na području ove regije.</s>
<s>Vizija i ciljevi za budućnost i zaštitu ovih područja očituju se prije svega kroz aktivno sudjelovanje i angažman svih relevantnih aktera na najvišoj razini.</s><s>To uključuje adekvatnu unutarnju i vanjsku organizaciju, primjenu različitih pristupa te dodatne mjere kako bi se spriječili vandalizmi, degradacija i nanošenje štete.</s><s>Također, bitno je dokumentirati ova područja zakonima i aktima te ih uvrstiti na Listu nacionalnih spomenika.</s><s>Posebnu važnost ima i korištenje digitalizacije kao alat koji doprinosi donošenju kvalitetnih poslovno-turističkih odluka, upotreba najnovije tehnologije i informatizacije.</s>
<s>7 PRIJEDLOZI ZA OBLIKOVANJE TURISTIČKIH PRODUKTA U ovom poglavlju prikazane su tri kategorije prioriteta i konkretni okvirni prijedlozi za osmišljene turističke kulturno-arheološke proizvode u svrhu stvaranja preduvjeta za daljnji razvoj turizma.</s><s>Itinerariji ovih proizvoda su predstavljeni u prilozima 1, 2 i 3 na dnu dokumenta.</s>
<s>Predstavljen je opći okvir prijedloga, odnosno 3 prioriteta koja će doprinijeti boljem i kvalitetnijem turizmu područja.</s><s>Zahvaljujući istraživačkom dijelu, odnosno odrađenim intervjuima i postupku kodiranja moglo se uvidjeti opće stanje na terenu i što se može izgraditi, dodatno poboljšati/obnoviti i uvesti (npr. turistički proizvodi).</s><s>Ovi prioriteti će također biti u pomoći pri rješavanju i drugih problema destinacije, a neki od njih su infrastrukturna mreža, razvoj novih turističkih proizvoda koji su relativno slabo zastupljeni u gotovo svim gradovima i općinama regije (osim Trebinja i Foče) i razvoj novih digitalnih tehnologija koje će poboljšati gospodarsku i financijsku sigurnost i stabilnost Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>Tri kategorije prioriteta su detaljnije predstavljene u nastavku, a to su:</s>
<s>PRIORITET 1: Izgradnja/obnova infrastrukturne (turističke) mreže Gledajući opće stanje područja, možemo zaključiti da su i primarna i sekundarna infrastruktura regije slabo razvijeni.</s><s>Potrebna je izgradnja dodatnih infrastrukturnih elemenata kao što su dostupniji putevi i ceste, parkinzi, biciklističke, pješačke, planinske, hodočasničke, konjičke, zipline i druge tematske staze, mapiranje kulturnih dijelova, izgradnja klupa i odmorišta za kratki odmor, postavljanje košara za otpad kako bi se probudila ekološka svijest i očuvali netaknuti dijelovi, priroda i okolina.</s><s>Treba naglasiti da su dijelovi oko centara gradova (posebno Trebinje) dobro uređeni, a ostali imaju slabu ili nedostupnu infrastrukturnu mrežu.</s><s>U ovome može biti od pomoći odgovor intervjuirane osobe iz javnog sektora koja kaže da se previše baziramo i unapređujemo već poznato, a ono drugo, neistraženo, zapuštamo.</s><s>Razvoj infrastrukturnih elemenata se posebno odnosi na ruralna područja i dostupnost do prirodnih, kulturnih i arheoloških nalazišta.</s><s>Uzmimo za primjer brojne tvrđave do kojih je, gotovo, bez većeg napora i opreme vrlo teško doći (to posebno vrijedi za Gacko, Kalinovik, Nevesinje i druge).</s><s>Područja nisu na velikoj uzvisici, no usprkos tome su zapuštena, zarasla i posuta makadamskim kamenjem.</s><s>Ukoliko bi se turisti uputili automobilom, biciklom ili nekim drugim prijevoznim sredstvom, sigurno bi došlo do mnogobrojnih problema.</s>
<s>Poželjno bi bilo napraviti i urediti odgovarajuće točke za odmor i info table/ploče s prikazom putanje i kako doći do bitnih prirodnih ili kulturnih lokaliteta.</s><s>Tu se preporučuje izgradnja interpretacijskih centara zaštićenih područja prirode, kulture, arheologije, povijesti.</s><s>Na drugim mjestima, u prigradsko-seoskim područjima turizam i infrastrukturu treba učiniti dostupnim svima (osobe s invaliditetom, smetnje u sluhu, govoru, vidu) postavljajući zvučne i svjetlosne signalizacije/znakove i javne sanitarne čvorove.</s><s>Realizacijom infrastrukturnih (turističkih) projekata bi posjećenost i zadovoljstvo turista, gostiju i jednodnevnih posjetitelja bili na mnogo višoj razini nego sada.</s><s>Ova područja obiluju brojnim bogatstvom, vrlo su lijepa i pružaju nestvarne pejzažne poglede na krška polja, čijim dodatnim projektima i investicijama bi se u velikom značaju doprinijelo lokalnom i regionalnom gospodarstvu.</s><s>PRIORITET 2: Razvoj novih turističkih proizvoda Pored infrastrukture, također se zaključilo da na destinaciji ne postoje (ili su slabo naznačeni) neki novi turistički proizvodi koji naglašavaju prirodne, kulturne ili druge elemente.</s><s>Oblikovanje i izrada turističkih proizvoda može se, u ovom slučaju, razumjeti kao prvi korak u konkretnom evidentiranju kulturno-arheološke baštine ovog područja.</s><s>Važnost turističkih proizvoda ove destinacije naglašavaju i intervjuirane osobe svojim idejama pomoću kojih daju prijedloge za stvaranje proizvoda.</s><s>Razlog za oblikovanje turističkog proizvoda je prepoznat i u tome što predstavlja ne previše kompliciran i skup postupak, koji puno može doprinijeti i pomoći domicilnom stanovništvu, turistima i dioničarima (drugim zainteresiranim stranama).</s><s>Nepostojanje turističkog proizvoda ne promovira destinaciju i ne stvara izravan prihod/priljev novca, iako predstavlja važan dio turističke ponude.</s><s>Za određene proizvode, brza realizacija može predstavljati izuzetno učinkovit način očuvanja, promocije i integracije u aktivno turističko tržište.</s><s>To uključuje kreiranje turističkih paketa i uspješno plasiranje proizvoda na tržištu, što može biti ključno za postizanje uspješnih rezultata u kupovini i prodaji.</s>
<s>drugim segmentima/profilima turista.</s><s>Ovim bi se doprijenijelo razvoju lokalnog gospodarstva u gradovima i općinama naše destinacije.</s><s>Detaljnije i konkretnije okvirne prijedloge (3 prijedloga) novih kulturno-arheoloških turističkih proizvoda prikazani su u nastavku diplomskog rada (poglavlje 7.2).</s>
<s>PRIORITET 3: Razvoj suvremene digitalne tehnologije Još jedan bitan element pronašao se u odgovorima ispitanika u istraživačkom dijelu i uvrstio kao treći prioritet.</s><s>Digitalna i tehnološka infrastruktura u turističkom sektoru ovog područja čini se nedovoljno razvijenom.</s><s>Stoga su se ovdje uvrstili i prikazali primjeri koji bi dobrodošli turističkim i kulturnim institucijama destinacije.</s><s>Digitalizacija i tehnologija su uvršteni u ove prioritete zbog njihove sposobnosti da postanu izvor konkurentske prednosti i ključan aspekt u razvoju destinacijskog proizvoda i oblikovanju turističke ponude.</s>
<s>Da bismo unaprijedili razvoj digitalizacije i tehnologije na ovom području, možemo navesti primjere kao što su instalacija novih digitalnih zaslona u muzejima, implementacija audio-video uređaja u turističkim organizacijama, agencijama i turističkim info točkama, razvoj digitalnih platformi te uvođenje opreme za virtualnu stvarnost (VR), koja je dosad implementirana samo u Trebinju i Foči.</s><s>Također, pri korištenju internetskih stranica i izvora (sekundarna metoda) primijećeno je da ne postoje detaljniji promotivni kanali komuniciranja i prodaje, kao ni blogovi o kulturnoarheološkom i drugom bogatstvu destinacije koji bi se vrlo jeftino mogli izraditi i urediti.</s>
<s>Trebalo bi obratiti pažnju i na redovno unapređenje poslovnih modela i koncepta da bi ostali u trendu i zanimljivi na tržištu, istovremeno privlačeći veliki broj turista.</s><s>Širok spektar i upotreba tehnologije i digitalizacije danas u turizmu omogućili su da turisti budu važan čimbenik u kreiranju turističkih sadržaja, da lakše pronađu ili vide atrakciju i da maksimalno utječu na svoj turistički doživljaj i iskustvo.</s><s>7.2 Konkretni prijedlozi turističkih proizvoda Ovdje su predstavljena 3 prijedloga za osmišljene kulturno-arheološke turističke proizvode destinacije.</s><s>Detaljno je opisan svaki proizvod posebno, to jest određena je ciljna skupina za koju je proizvod namijenjen, prikazano (vremensko) trajanje, lokacije na kojem će se izvoditi, uključeni su i drugi pružatelji usluga (motel, hotel, apartman, restoran, lokalno stanovništvo), prijevozna sredstva za transport turista/gostiju, ponuđena je okvirna cijena aranžmana po osobi i prikazan sadržaj turističkog programa.</s><s>Potrebno je naglasiti i održivo-odgovorne vidike koje naši proizvodi stavljaju 1. Zaštita netaknute prirode i okolice (stup zaštite životne sredine) gdje se korištenjem električnih prijevoznih sredstava i električnih bicikala želi usredotočeni na odgovorno postupanje i očuvanje prirode, održivost i manji broj skupina gostiju.</s><s>Razlog za organiziranje manjeg broja turističkih skupina je taj da se ne bi stvorili prekomjerni (masovni) turizam na destinaciji koji u znatnoj mjeri uništava turizam i zaštićeno područje.</s><s>U ovaj stup zaštite i očuvanja se može svrstati i treći proizvod jer bi omogućavao i osobama s poteškoćama (u hodanju, sluhu) da iskuse i nauče nešto novo kroz digitalni pogled/gledanje na daljinu.</s><s>Također, i neki drugi aspekti zaštite uključuju i lokalne ponuđače usluga (apartmani, domovi, prenoćišta, moteli, hoteli, bungalovi) gdje se lokalci/vlasnici dodatno moraju posvetiti maksimalnoj čistoći i uređenosti unutar smještajnih kapaciteta vodeći računa o čistoj posteljini, ručnicima i drugim (higijenskim) predmetima unutar objekata.</s><s>2. Uključivanje lokalnog stanovništva (društveni stup) u turizam destinacije, odnosno uključivanje istih kao lokalnih ponuđača usluga, koji kao takvi mogu utjecati na rješavanje problema besposlenosti, održivosti i odgovornosti.</s><s>Kao primjer iz prakse, u opisu proizvoda su navedeni (lokalni) turistički vodiči koji će pomagati turistima radi lakše orijentacije.</s><s>Također, nudi se mogućnost dodatnog obrazovanja putem tečajeva i sposobnost kreiranja i vođenja programa prilagođenih različitim segmentima i vrstama turista koji odluče posjetiti ovo područje.</s><s>3. Ekonomski vidik (gospodarski stup) je također vrlo bitan za ove proizvode.</s><s>Novac dobiven od potrošača ostaje u lokalnoj zajednici i to je ispravan način kruženja prihoda unutar regije i države.</s><s>Primjer zadržavanja novca od prodaje usluga i proizvoda u Trebinjsko-fočanskoj regiji je prodavanje lokalnih proizvoda (med, rakija, vino, sir, proizvodi od drveta i kamena, suveniri), kao i izdavanje smještajnih kapaciteta od strane domaćina, što im pomaže da zaradom pokriju i druge troškove/obaveze (struja, Također, cijene proizvoda su okvirno postavljene i one se mogu razlikovati ovisno o situaciji i njihovoj konačnoj realizaciji.</s>
<s>7.2.1 Prijedlog 1: „KulArh doživljaj regije” Prijedlog za prvi osmišljeni proizvoda je pod nazivom „KulArh doživljaj regije”.</s><s>Sam naziv ovog proizvoda pronađen je u riječima „kulturno-arheološko”, pa je na osnovi toga i dano ime proizvoda.</s><s>Oblikovan je na podlozi kulturne i arheološke baštine koju ova regija nudi.</s><s>Namijenjen je osobama koje uživaju i vole obilaziti netaknutu okolicu, kulturno i arheološko bogatstvo.</s><s>Proizvod bi se s vremenom mogao i mijenjati i nadograđivati kako bi ga prilagodili i drugim segmentima turista.</s><s>Napomena: okvirni itinerarij (katalog) ovog proizvoda je u prilozima (prilog 1).</s><s>Kako bi se jasno definirale ciljne skupine za turizam i za potrebe ciljanog marketinga destinacije i njezine turističke ponude, korišten je izvještaj/strategija o ciljnim skupinama slovenskog turizma iz 2016. godine (vrijedi za sva tri osmišljena proizvoda).</s><s>Značaj stvaranja ovih ciljnih segmenata definiraju osobe koje predstavljaju strane turiste i sadrže geografske, demografske, bihevioralne elemente (stil života), elemente životnog ciklusa segmentacije i faze procesa kupovine (sanjanje, istraživanje, iskustvo i dijeljenje).</s><s>Persone se koriste u marketingu kada se planiraju marketinške aktivnosti usmjerene na kupca (usmjerene na korisnika) i razvoj ponude prilagođene različitim tipovima korisnika.</s><s>Zasnivaju se na segmentaciji tržišta i predstavljaju kvalitativni opis tipičnog predstavnika pojedinog segmenta.</s><s>Svaki segment mora imati jasnu diferencijaciju ili njegove karakteristične osobine (Slovenia.info, 2016).</s><s>U nastavku je predstavljena ciljna skupina i detaljniji opis našeg proizvoda.</s><s>CILJNA SKUPINA: Proizvod je namijenjen skupini 10 - 15 osoba.</s><s>Preporučljiv je za seniore-parove koji uživaju u otkrivanju kulturnih, arheoloških i povijesnih strana ovog područja.</s><s>Istovremeno, destinacija je usmjerena i prema turistima koji traže iskustvo odmora u netaknutom i ekološki očuvanom okruženju.</s><s>Ovi turisti uključuju društvene „foodijee“, urbane potrošače i aktivne nostalgičare).</s><s>TRAJANJE PROIZVODA: Vremenski okvir trajanja proizvoda postavljen je na 3 dana.</s><s>Razlog za stvaranje trodnevnog turističkog programa je zato što bi posjetitelji/turisti upoznali mnogo kulturnih i arheoloških strana regije.</s><s>Vrijeme izvođenja programa bi bilo kroz proljeće-ljeto-jesen.</s>
<s>PRIJEVOZNA SREDSTVA: električni panoramic bus, minibus ili kombi CIJENA: 1 osoba = 60€/dan (u cijenu uključeni prijevoz; ulaz/razgled nalazišta, spomenika, muzeja; degustacija; motel i hotel; doručak, ručak, večera; dinner paketi) SADRŽAJ TURISTIČKOG PROGRAMA:</s>
<s>11:45 - Arheološki i kulturni spomenik Arslanagića most 12:30 - Ogled spomenika i figure Jovana Dučića i Jelene Anžujske 13:00 - Gradski muzej</s>
<s>14:00 - Hercegovačka kuća (ručak), degustacija vina u podrumu, ogled pravljenja autohtonih sorti vina, slobodno popodne (cca 2h) 17:00 - Skup u centru i odlazak prema Foči 18:15 - Foča, motel Brioni</s>
<s>15:15 - Stari grad Tođevac (kanjon Hrčavke) 16:45 - Farma „Zlatni bor”, degustacija sira „Tomme de Savoie”, vina i meda, 18:15 - Odlazak prema Bileći</s>
<s>19:15 - Dolazak u Bileću, hotel Fortuna, raspored u sobe, dinner paketi 20:00 - Odlazak do centra („Dani bilećkih proizvoda”) i degustacija tradicionalnih aperitiva, vina i rakije (prije večere) koje su pripremili lokalci na svojim štandovima.</s><s>21:00 - Večera u restoranu Jezero (po želji, vlastiti trošak), ostatak večeri slobodno 09:00 - Doručak u restoranu Jezero</s>
<s>11:00 - Jedinstveni rimski arheološki lokalitet Panik (Leusinium) i rimske terme 12:30 - Ogled impozantne crkvice Svetog Ilije u srcu Bilećkog jezera 14:30 - Predstavljanje domaćina, pravljenje i degustacija autohtonih vrsta sira i graha (sir škripavac i grah poljak)</s>
<s>Program započinje u centru grada Trebinja odlaskom u Stari centar grada gdje vodič govori o tvrđavi i nastanku Starog grada Kastel.</s><s>Nakon toga se odlazi prema arheološkom lokalitetu Arslanagića most.</s><s>U popodnevnim satima razgleda se spomenik Jovanu Dučiću i Jeleni Anžujskoj, kao i najpoznatiji muzej naše destinacije.</s><s>Ručak u poznatoj Hercegovačkoj kući i degustacija vina u podrumu.</s><s>Tu svatko pojedinačno može vidjeti kako se prave autohtone sorte vina, kao i da se okuša u pravljenju istih.</s><s>Po završetku ručka slobodno popodne (cca 2h).</s><s>U 17:00 okupljanje u centru Trebinja i odlazak prema Foči.</s><s>Po dolasku u Foču rezidencija do jutra je motel Brioni, raspoređivanje u sobe i večera u kantini motela.</s><s>Poslije večere, od 20:00 slobodan ostatak večeri.</s><s>Drugi dan započinje doručkom u istom motelu i napuštanje soba.</s><s>Odlazak prema centru grada gdje se razgleda Sat kula, zatim arheološko područje Rataje-Miljevina i spomen kompleks Bitke na Sutjesci.</s><s>U popodnevnim satima kretanje prema Etno-pansionu Lalović, ručak i razgledanje minijaturnog etnološkog muzeja.</s><s>Poslije ručka slobodno vrijeme (cca 45 min.) Nakon toga, odlazak u podnožje kanjona Hrčavke odakle se vidi tvrđava Tođevac.</s><s>U poslijepodnevnim satima dolazak na farmu Zlatni bor (preporučuje se degustacija vina, poznatog francuskog sira i meda).</s><s>Poslije boravka u netaknutoj prirodi, pejzažnih pogleda, odlazi se prema Bileći u trajanju od 1h. Po dolasku, smještaj u sobe hotela Fortuna uz narudžbu dinner paketa, ukoliko to osoba želi.</s><s>Prije večere odlazak do centra centra gdje se održava tradicionalna manifestacija „Dani bilećkih proizvoda i stvaralaštva” gdje se mogu probati razni aperitivi, vina i rakije proizvedeni u brdima Hercegovine (o tome više od predstavnika turističke organizacije grada i regije).</s><s>Također, moguća je i večera u obližnjem restoranu Jezero o vlastitom trošku).</s><s>Treći, a i posljednji dan ekspedicije, započinje doručkom u restoranu Jezero, slijedi napuštanje soba.</s><s>U popodnevnim satima posjet rimskog arheološkog lokaliteta Panik (Leusinium) i impozantne crkve Svetog Ilije u srcu Bilećkog jezera.</s><s>U 14:30 predstavljanje domaćina lokalne zajednice i zahvala za boravak na ovom području.</s><s>Otkrivanje tajni pravljenja kvalitetnog tzv. graha poljaka i sira škripavca koji, prema pričama lokalaca, potječu još iz ranog srednjeg stoljeća.</s><s>Nakon toga put nazad do Trebinja.</s><s>Slika 3: Ostaci potopljenog sela Panik (Leusinium) u Bileći Izvor: Mojahercegovina, 2017</s>
<s>7.2.2 Prijedlog 2: „Cultural bike advantures” Drugi osmišljeni turistički proizvod je pod nazivom „Cultural bike adventures” koji naglašava i kulturno-sportski element.</s><s>Proizvod je također osmišljen na podlozi kulturnih, povijesnih i arheoloških elemenata na destinaciji.</s><s>Namijenjen je biciklistima i avanturistima, odnosno osobama koje uživaju u avanturama na biciklu otkrivajući kulturne-arheološke autentičnosti i pozadine destinacije.</s><s>Doživljaj kulturnih nalazišta na biciklu u zaštićenim područjima doprinosi ekološki zdravom, odgovornom i održivom životu na destinaciji.</s><s>Napomena: okvirni itinerarij (katalog) ovog proizvoda je u prilozima (prilog 2).</s><s>Tu je također kao orijentir korišten izvještaj/strategija ciljnih skupina turizma STO iz 2016. godine koja je prikazana ispod.</s><s>CILJNA SKUPINA: Proizvod je namijenjen skupini do maks.</s><s>30 ljudi.</s><s>Preporučuje se avanturistima koji posjeduju dovoljno energije i snage kako bi istražili najznačajnija arheološka nalazišta u oba grada i uživali u pejzažnim pogledima na kraška polja.</s><s>TRAJANJE PROIZVODA: Vremenski okvir trajanja proizvoda bi bio 1 dan.</s><s>Izvođenje proizvoda bi bilo samo u proljetnim i ljetnim mjesecima, jer zimi i u jesen zbog (niskih) temperatura koje prevladavaju ovim područjem nije ugodan doživljaj.</s><s>Razlog za stvaranje jednodnevnog proizvoda je i težina biciklističke rute koja je srednje zahtjevna.</s>
<s>LOKACIJE: Gacko-Kalinovik-Gacko, udaljnenost između ova 2 grada = 65 km DRUGI PRUŽATELJI USLUGA: Lovački dom „Dobre Vode” PRIJEVOZNA SREDSTVA: Osobni sportski bicikl (može i e-bike), vlak CIJENA: 1 osoba = 35€ (u cijenu uključeno razgledanje nalazišta, ručak i vlak) SADRŽAJ TURISTIČKOG PROGRAMA:</s>
<s>12:00 - Odlazak biciklima prema Kalinoviku 15:30 - Ručak u Lovačkom domu „Dobre Vode” (preporuka-gulaš) 16:45 - Predstavljanje manifestacije i kulturnih igara „Dani koševine Gvozno-MobaOzon“ od strane organizatora događaja</s>
<s>Ovaj jednodnevni izlet započinje okupljanjem biciklima u centru grada Gacka i odlazak na prvu atrakciju, na Gradinsko naselje Gat gdje se razgledaju replike starog rimskog novca i posuđa.</s><s>U popodnevnim satima biciklima se odlazi prema Kalinoviku (otprilike 2 h vožnje).</s><s>Po dolasku ručak (domaćini preporučuju gulaš) u Lovačkom domu „Dobre Vode” u mirnoj i očuvanoj prirodi.</s><s>Poslije ručka odlazak do mjesta gdje se svake godine održavaju „Dani koševine Gvozno-Moba-Ozon“ gdje lokalni vodič govori nešto više o igrama i prošlim natjecanjima.</s><s>Cilj svega je prisjetiti se kako su se srednjevjekovne igre Trebinjsko-fočanske regije organizirale u prošlosti i jesu li ostale upamćene na ovom području.</s><s>Vrlo bitno je u budućnosti pokušati sačuvati tradiciju i stvoriti kulturnu održivost i sve bolju organizaciju i promociju ovog proizvoda iz godine u godinu.</s><s>Za uspješan zaključak našeg dana posjet obližnje Austrougarske tvrđave, kao i nekropole stećaka Gvozno i Čengić baru.</s><s>U večernjim časovima slijedi povratak vlakom nazad za Gacko.</s>
<s>Treći osmišljeni proizvod je pod nazivom „Digital view”.</s><s>Ideja i prijedlog za ovaj proizvod je određen na temelju odgovora ispitanih osoba (digitalni foto i video prikaz izgleda kulturno-arheoloških nalazišta u prošlosti i danas).</s><s>Namijenjen je svim profilima turista (od djece do seniora).</s><s>Stvaranjem ovog proizvoda može se u konačnici vidjeti kako su povijesni elementi destinacije izgledali od najranijeg razdoblja pa sve do danas.</s><s>Da bi se ovaj proizvod realizirao potrebna je i pomoć općine i cjelokupne regije za financije i promociju.</s><s>Pri definiranju segmenata svih proizvoda i kreiranju persona, pošlo se od tri ključna motiva u turizmu: doživljaj, druženje, briga (njega) o sebi.</s><s>Motivi pojedine osobe se mogu međusobno ispreplitati, odnosno neke su manje izražene, neke jače, a prema dominantnom motivu osobe su podijeljene u tri skupine segmenata Doživljaj (tip skupine: istraživači): avanturisti, zeleni istraživači, aktivne obitelji, urbano osviješteni.</s>
<s>Druženje-socijalizacija (tip skupine: društvenici): predane majke, aktivni nostalgičari, bezbrižni mladi, urbani potrošači, društveni foodijei (gurmani); Njega samog/same sebe (tip skupine: muze): ovisnice o ljepoti, vječno mlade, opuštene eskapisti</s>
<s>CILJNA SKUPINA: Namijenjen za sve profile turista (sve zainteresirane osobe) STVARANJE I TRAJANJE PROIZVODA: Proizvod izrađen tako da se u određenim institucijama (turističke agencije, TIC, turističke organizacije, muzeji, kulturni domovi) postave digitalni ekrani gdje bi posjetitelji i turisti mogli vidjeti sve što ih zanima o tematici koja se istražuje.</s><s>Trajanje proizvoda bi bilo kroz cijelu godinu.</s><s>LOKACIJE: Institucije javnog, privatnog i nevladinog sektora u gradovima i općinama Trebinjsko-fočanske regije.</s>
<s>Kulturno-arheološka baština se posljednjih godina užurbano i neprekidno razvija i postaje sve značajniji element turističke ponude i turističke industrije.</s><s>Na temelju toga, primjećujemo rast broja posjetitelja, uključujući domaće i strane goste, na ovom području.</s><s>Oni postaju sve važniji čimbenici za postizanje konkurentske prednosti i ostvarivanje različitih drugih ciljeva od bitnog značaja za turizam destinacije.</s><s>Značenje kulturno-arheološke baštine ove regije danas je prepoznato i u smislu formiranja identiteta lokalnih organizacija i turističkih proizvoda, a samim tim i ojačavanje kvalitete, kao i zadržavanje razvoja i održivosti.</s><s>Provedeno zacrtano istraživanje odrađeno na području ove regije ukazuje na potencijal kulturno-arheološkog blaga i velike razvojne mogućnosti integriranja u turizam.</s><s>Iako ovo područje obiluje brojnim prirodnim i kulturno-arheološkim bogatstvom, njegova valorizacija u turizam nije do kraja iscrpljena niti adekvatno i detaljno prikazana.</s><s>Razlog svemu je slaba svijest ljudi o značaju baštine i što uopće ona predstavlja, jer bitni ostaci prošlosti (kultura i arheologija) mogu upotpuniti turističku ponudu i proizvod, a turizam može osigurati sredstva za održivost i odgovornost.</s><s>Time bi se istaknule posebnosti koje ova regija nosi te uskladile s preferencijama posjetitelja.</s><s>S obzirom na potražnju, ponudu i potencijal za razvoj ekoturizma i kreativnog turizma, otvara se izvanredna prilika za unapređeni kulturni razvoj i širenje arheološkog turizma.</s><s>Ovo bi uključivalo raznolike interaktivne sadržaje i aktivnosti namijenjene kako turistima tako i lokalnom stanovništvu.</s>
<s>Prikazani su glavni dijelovi teorijskog i empirijskog dijela istraživanja, a tu se sa sigurnošću može potvrditi da su ispitanici u velikoj mjeri doprinijeli vrijednosti i kvaliteti rada.</s><s>Njihova suradnja omogućila je stvarno sagledavanje stanja u kulturnom i arheološkom području ovog regija.</s><s>Uz pomoć analiziranih intervjua, predloženi su turistički proizvodi kao što su KulArh doživljaj regije, Cultural bike adventures i Digital view s naglaskom na kulturno-arheološkim doživljajima namijenjenim različitim segmentima turista.</s><s>Upravo predloženi turistički proizvodi pokazuju simbiozu kulture, arheologije i turizma koji na održiv, odgovoran, edukativan i informativan način interpretiraju kulturno-arheološko blago Trebinjsko-fočanske regije.</s><s>Ovo područje, koje obuhvaća više od 60% povijesnog blaga, trebalo bi posebno naglašavati jedinstvenost povijesnih lokaliteta i spomenika.</s><s>Međutim, aktualne vijesti i istraživanja sugeriraju da trenutno postignuti napori nisu dovoljni i da je potrebno još mnogo raditi kako se dostigla zadovoljavajuća razina u očuvanju i promociji ovog bogatstva.</s><s>Kako bi se dodatno unaprijedio i promovirao turizam, odgovoreno je i na istraživačka pitanja, kojima se željelo saznati i utvrditi sljedeće: prvim istraživačkim pitanjem fokusiralo se na značajnost i ulogu arheoloških lokaliteta za područje i njihovu bitnost za turizam regije.</s><s>Drugo istraživačko pitanje usmjeravalo se na identifikaciju mjera potrebnih za stvaranje visokokvalitetne turističke ponude koja bi isto tako olakšala njezinu identifikaciju, promociju na tržištu i prodaju.</s><s>Trećim istraživačkim pitanjem željelo se saznati koji je to glavni čimbenik za kvalitetan turistički proizvod koji bi stvorio simbiozu kulture i arheologije na održiv i odgovoran način.</s><s>Četvrto istraživačko pitanje bilo je krucijalno i naglasak stavljalo na opstanak i održavanje povijesnih lokaliteta kako bi zadržali svoj neoštećen oblik, a u općem su interesu društva.</s><s>Veliki broj domaćih i stranih turista zainteresiran je za posjećivanje i spoznaju povijesti i kulture, ne samo ove regije, nego i cijele države.</s><s>Iz osobnih iskustava i zaključenih istraživanja, najveće zanimanje za ova nalazišta ima starija populacija (seniori), obiteljske skupine i veliki broj znanstvenika i studenata koji se bave ovim poljem.</s><s>Potrebno je sve to prilagoditi određenom profilu posjetitelja, te zadovoljiti njihova očekivanja.</s><s>Stvaranjem boljih uvjeta za turističke programe i aktivnosti privukao bi se veći broj potrošača koji žele doći i odmoriti se.</s><s>Potrebna je svjesnost i o samom provođenju (na)mjera jer je za njih potrebno dulje vremensko razdoblje, suradnja na duge staze, te zasigurno i kvalitetni indikatori za unaprjeđenje turizma destinacije.</s><s>Također, s obzirom na spomenute prioritete, na državnoj ravni treba tražiti mogućnosti za poboljšanje i unaprjeđenje turističke infrastrukture i dodatnih projekata, što nije jednostavno jer su potrebna velika financijska ulaganja i razne suglasnosti vlasti i lokalnih ljudi.</s><s>Kulturno bogatstvo ove regije postupno propada i samim tim se ne može povratiti u prvobitno stanje ukoliko ga se adekvatno ne čuva i ne štiti.</s><s>Pored privlačenja turista, brojnih ulaganja i očuvanja, ovim diplomskim radom namjerava se promovirati ovo područje kao poslovna, kongresna, kupovna i konkurentska destinacija, kao i podržati sudjelovanje ključnih aktera koji istinski vide mogućnosti i onih koji u pozitivnom smjeru mogu utjecati na poboljšanje turizma ove regije.</s><s>Zahvaljujući teorijskim istraživanjima, SWOT analizi, provedenim razgovorima s ispitanicima te novim idejama za turističke proizvode, diplomski rad je uspješno dovršen i obuhvaća područja kojima se intenzivno i detaljno bavilo proteklih mjeseci.</s><s>Ova tematika je izuzetno važna i zanimljiva za istraživanje jer nam omogućuje razmatranje budućih napora, sudjelovanje i osobno angažiranje u trenutnim projektima te doprinos vlastitom utjecaju na ovu rastuću turističku aktivnost, koja je do sada bila potpuna nepoznanica na ovim prostorima.</s><s>Vrijednim radom, idejama i revitalizacijom mogu se stvoriti nove turističke ponude vezane za tematiku istraživanja kao i nove promotivne priče za samu destinaciju koja ima mnogo toga bogatog, a premalo iskorištenog.</s>
<s>Afkhami, B. (2021).</s><s>Archaeological tourism; characteristics and functions.</s><s>Journal of historical archaeology & anthropological sciences, 6(2), 57-60.</s><s>Agroklub.ba. (2019).</s><s>Osamdeset izlagača na „Danima bilećkih proizvoda i stvaralaštva“.</s>
<s>Mathew, P. W. i Sreejesh, S. (2016).</s><s>Impact of responsible tourism on destination sustainability and quality of life of community in tourism destinations.</s><s>Journal of hospitality and tourism management, 31(1), 83-89.</s>
<s>Preuzeto http://www.upoznajsrpsku.com/index.php?language=SR&charset=latin&page=2 Visit BiH. (2019).</s><s>Kameni most u nevesinjskom selu Bratač: Ovčiji brod, remek-djelo nepoznatog</s>