Strategija razvoja turizma u Nacionalnom parku Una

nacionalni park;zaštićeno područje;održivi razvoj;održivi turizam;national park;protected area;sustainable development;sustainable tourism;info:eu-repo/classification/udc/338.48:712.23(497.6Bihać)(043.2)

<s>Podpisan-i/-a študent/-ka Lejla Pajazetović • izjavljam, da je zaključno delo rezultat mojega samostojnega dela, ki sem ga izdelal/-a ob pomoči mentor-ja/-ice oz. somentor-ja/-ice; • izjavljam, da sem pridobil/-a vsa potrebna soglasja za uporabo podatkov in avtorskih del v zaključnem delu in jih v zaključnem delu jasno in ustrezno označil/-a; • na Univerzo v Mariboru neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam pravico shranitve avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico ponuditi zaključno delo javnosti na svetovnem spletu preko DKUM; sem seznanjen/-a, da bodo dela deponirana/objavljena v DKUM dostopna široki javnosti pod pogoji licence Creative Commons BY-NC-ND, kar vključuje tudi avtomatizirano indeksiranje preko spleta in obdelavo besedil za potrebe tekstovnega in podatkovnega rudarjenja in ekstrakcije znanja iz vsebin; uporabnikom se dovoli reproduciranje brez predelave avtorskega dela, distribuiranje, dajanje v najem in priobčitev javnosti samega izvirnega avtorskega dela, in sicer pod pogojem, da navedejo avtorja in da ne gre za komercialno uporabo;</s>
<s>Iskreno se zahvaljujem mentoru izr. prof. dr. Marku Koščaku, asistentici Barbari Pavlakovič i direktoru Amarildu Muliću za stručne savjete i vrijeme koje su mi posvetili za izradu diplomskog rada.</s><s>Željela bih se zahvaliti svojim roditeljima i dečku, koji su sa mnogo ljubavi i strpljenja bili uz mene u svim dobrim i lošim trenutcima.</s><s>STRATEGIJA RAZVOJA TURIZMA U NACIONALNOM PARKU UNA Proučavanjem literature naučili smo i usvojili znanje o prirodi nacionalnih parkova te upoznali njihovu vezu s turizmom i razne izazove s kojima se suočavaju.</s><s>Teorijski dio je temeljen na problematici Nacionalnog parka Una, proučavanju prilika za razvoj održivog turizma te istraživanju kako turizam kao jedan od vodećih faktora utječe na održivi razvoj u zaštićenom području.</s><s>Istakli smo glavne karakteristike ovog zaštićenog područja i usporedili ih s glavnim karakteristikama Nacionalnog parka Plitvička jezera.</s><s>S ciljem identificiranja trenutne situacije i položaja Nacionalnog parka Una te nuđenja smjernica za njihovo poboljšanje napravili smo benchmarking analizu.</s><s>S tim u vezi procijenili smo i analizirali prednosti, slabosti, prilike i prijetnje Nacionalnog parka Una putem SWOT analize.</s><s>Empirijskim istraživanjem i polustrukturiranim intervjuom utvrdili smo da su infrastruktura, nedostatak aktivnosti za posjetitelje te slaba financijska investiranja faktori koji utječu na sporiji razvoj turizma ovog zaštićenog područja.</s><s>Uz pomoć stručnjaka s područja Nacionalnog parka Una i njihovih mišljenja o problematici ovog zaštićenog područja dobili smo jako važne informacije koje su nam pomagale prilikom kreiranja strategije razvoja turizma.</s><s>Kao smjernice kreirali smo dva održiva turistička paketa na otvorenom.</s>
<s>Keywords: national park, protected area, sustainable development, sustainable tourism STRATEGIJA RAZVOJA TURIZMA V NARODNEM PARKU UNA Pri prebiranju literature smo se seznanili z znamenitostmi narodnih parkov, njihovo povezanostjo s turizmom in različnimi izzivi, s katerimi se srečujejo.</s><s>V teoretičnem delu smo opisali problematiko, ki pesti Narodni park Una, proučili smo možnosti za razvoj trajnostnega turizma in raziskali, kako turizem kot eden izmed vodilnih dejavnikov vpliva na trajnostni razvoj na zaščitenih območjih.</s><s>Empirični del, ki zajema kvalitativne raziskave, je pripomogel k boljšemu razumevanju trajnostnega razvoja naravnih parkov.</s><s>Predstavili smo Narodni park Una in spoznali njegove najpomembnejše značilnosti, kot so naravni viri, kulturna in zgodovinska dediščina ter dejavnosti, ki se opravljajo na tem zaščitenem območju.</s><s>Narodni park Una je najmlajši narodni park v Bosni in Hercegovini in se kot edini narodni park v BIH ponaša s pridobljenim evropskim certifikatom za trajnostni razvoj.</s><s>Krasi ga reka Una, ki predstavlja njegovo največjo naravno lepoto.</s><s>Park se nahaja v Unsko-sanskem kantonu in predstavlja velik potencial za razvoj trajnostnega turizma in za opravljanje novih dejavnosti, povezanih z rekreacijo, športom, avanturo in tradicijo.</s><s>Raziskava, ki smo jo opravili, se je nanašala na razvoj turizma na območju Narodnega parka Una.</s><s>Pri pisanju diplomskega dela so nas vodila raziskovalna vprašanja, ki smo jih zastavili na začetku:</s>
<s>vpliva na potencialni razvoj trajnostnega turizma ?</s><s>2. Katere naravne nesreče lahko vplivajo na turizem na zaščitenih območjih in kako ?</s><s>3. Kateri dejavniki vplivajo na počasnejši razvoj turizma v Narodnem parku Una ?</s><s>Za raziskovalna vprašanja smo se odločili zaradi nezmožnosti izvedbe ankete v trenutnih razmerah, to je zaradi pandemije COVID-2019.</s><s>Izpostavili smo glavne značilnosti tega zaščitenega območja in jih primerjali z glavnimi značilnostmi Narodnega parka Plitviška jezera.</s><s>Z namenom lažjega prepoznavanja položaja, v katerem se trenutno nahaja Narodni park Una, in s ciljem ponuditi smernice za njegovo izboljšanje, smo opravili primerjalno analizo med Narodnim parkom Una in Narodnim parkom Plitviška jezera.</s><s>S primerjalno analizo smo raziskali statistični položaj in turistično ponudbo obeh narodnih parkov in s tem poskušali ugotoviti, katera od turističnih destinacij ima bogatejšo turistično ponudbo.</s>
<s>Primerjalna analiza med narodnima parkoma je bila opravljena z vidika organizacije in upravljanja, kakovosti storitev, turizma v številkah (števila prihodov in prenočitev turistov), turističnih statističnih podatkov, razvoja infrastrukture in raziskav.</s><s>S primerjalno analizo je bilo ugotovljeno, da imata obe turistični destinaciji zelo podobne naravne značilnosti kot sta flora in favna, hkrati pa med njima obstaja velika razlika glede upravljanja in organizacije turizma, kot tudi glede izvajanja določenih turističnih storitev.</s><s>Pri primerjavi obeh narodnih parkov smo ugotovili, da so z vidika financiranja Plitviška jezera samostojnejša, saj se financirajo zgolj iz naslova opravljanja turističnih dejavnosti, s katerimi ustvarijo celoten dohodek.</s><s>Na drugi strani pa je Narodni park Una finančno odvisen tudi od države in raznih mednarodnih projektov.</s><s>Seveda na omenjeno razliko vpliva predvsem dolgoletna tradicija Narodnega parka Plitviška jezera (Plitviška jezera so bila za narodni park proglašena že leta 1949), medtem ko je Narodni park Una na turističnem trgu prisoten zgolj devet let.</s><s>Za hitrejši razvoj turizma v Narodnem parku Una smo predlagali izdelavo celovite strategije trajnostnega razvoja in promocije turizma, povečanje obsega turistične ponudbe, kot tudi spremljanje turističnih tokov in trendov v regiji zaradi razmeroma majhnega turističnega trga v Bosni in Hercegovini.</s><s>Z navedenimi ukrepi bi Narodni park Una lahko postal konkurenčnejša turistična destinacija.</s><s>Opravili smo SWOT analizo, s katero smo ocenili in analizirali prednosti, slabosti, priložnosti in nevarnosti, ki pretijo Narodnemu parku Una.</s>
<s>Kot veliko prednost smo izpostavili status zaščitenega območja, prav tako geografsko lego, ugodne podnebne razmere in edinstveno naravo v Narodnem parku Una, ki vsako leto vanj privabijo vse več turistov.</s>
<s>Kot slabosti destinacije smo izpostavili premajhno razvitost turizma, ki je posledica nepovezanosti privatnega in javnega sektorja, nezadostne vključenosti in slabe promocije lokalnih ponudnikov turističnih storitev in ponudnikov domačih izdelkov, s katerimi se lahko pohvali to območje, in med katere spadajo kulturno in zgodovinsko bogastvo, tradicionalna kuhinja in tradicionalne narodne noše.</s><s>Težave na tem območju predstavljajo tudi premalo razvita in neustrezna infrastruktura, nerazvit sistem evidentiranja obiskovalcev, pomanjkljive evidence prihodov in odhodov turistov v nastanitvenih objektih ter premajhno število zaposlenih in njihova slaba strokovna usposobljenost.</s>
<s>Kot priložnosti za destinacijo smo izpostavili tesnejše sodelovanje javnega in zasebnega sektorja, sodelovanje Narodnega parka Una v različnih domačih in mednarodnih projektih, s čimer bi pridobili dodatne vire financiranja in s tem tudi večjo prepoznavnost parka.</s><s>Kot možne težave, s katerimi bi se lahko soočili v Narodnem parku Una, smo izpostavili hiter porast števila turistov, na katerega v narodnem parku trenutno niso pripravljeni, veliko svetovno grožnjo - pandemijo COVID-19, ki se odraža tudi v BIH, nizke plače zaposlenih (tudi v turizmu), ki vplivajo na odhod delavcev iz države, pomanjkanje možnosti za nadaljnje izobraževanje turističnih delavcev, kot tudi velika konkurenca na turističnem trgu.</s>
<s>V okviru diplomskega dela je bila opravljena tudi empirična raziskava, v kateri smo pridobili strokovna mnenja o razvoju turizma in trajnosti turističnih/športnih dejavnosti ter prireditev v Narodnem parku Una.</s><s>Opravljenih je bilo šest poglobljenih intervjujev s ciljno skupino oseb različnih starosti, ki opravljajo raznolike turistične dejavnosti v Narodnem parku Una.</s><s>Intervjuji so bili opravljeni z dvema predstavnikoma javnega sektorja, s tremi predstavniki zasebnega sektorja in enim predstavnikom nevladnega sektorja.</s>
<s>Zastavljena vprašanja so se nanašala predvsem na reševanje problemov, ki se navezujejo na tematiko diplomskega dela.</s><s>Vsi intervjuji so bili opravljeni prek spletne aplikacije Skype in so v povprečju trajali 30 minut.</s><s>Na njihovi podlagi smo pridobili strokovna mnenja o delovanju zaščitenega območja, tako pridobljene primarne podatke smo nato primerjali s sekundarnimi podatki in na ta način prikazali dejansko sliko Narodnega parka Una.</s><s>Na podlagi opravljenih intervjujev smo prišli do zaključka, da so v Narodnem parku Una na pravi poti k trajnosti, a še vedno premalo kreativni pri privabljanju obiskovalcev, zaradi česar bo potrebno narediti korak naprej.</s><s>V opravljeni raziskavi so bila pridobljena mnenja šestih ponudnikov turističnih storitev, ki delujejo na področju Narodnega parka Una in si neumorno prizadevajo za razvoj trajnostnega turizma na tem zavarovanem območju.</s><s>Njihova mnenja so pripomogla k oblikovanju turističnih paketov trajnostnega turizma, ki jih ponujajo v Narodnem parku Una.</s><s>Že samo dejstvo, da smo podrobneje spoznali območje parka in način dela intervjuvancev, je pripomoglo k doseganju ciljev, ki smo si jih zastavili, kot tudi k oblikovanju novih turističnih aktivnostih oz. ponudb za obiskovalce, ki bodo, upamo, v prihodnosti upravi Narodnega parka Una v pomoč pri oblikovanju smernic za razvoj turizma na njihovem območju.</s>
<s>Na podlagi podanih odgovorov intervjuvancev na prvo raziskovalno vprašanje: »Kako in katere naravne nesreče lahko vplivajo na turizem na zavarovanih območjih?«, smo spoznali, da na tem območju do naravnih nesreč še ni prišlo, je pa tu zaznati prisotnost ilegalnih migrantov, zaradi katerih se večina ljudi izogiba gibanju na tem območju, prav tako na turizem na zavarovanih območjih negativno vpliva prisotnost že omenjenega virusa COVID-2019.</s>
<s>Glede drugega raziskovalnega vprašanja; »Kako in v kolikšni meri status narodnega parka, torej stopnja zaščite območja, vpliva na potencialni razvoj trajnostnega turizma?«, lahko iz podanih odgovorov povzamemo, da sam status narodnega parka ne vpliva na razvoj trajnostnega turizma v Narodnem parku Una, v katerem zaenkrat še ni preveč obiskovalcev oziroma množičnega turizma.</s><s>Potrebno je tudi omeniti, da so intervjuvanci izrazili zaskrbljenost v primeru nenadnega porasta števila obiskovalcev, kar bi po eni strani negativno vplivalo na samo naravo in njeno bogastvo, po drugi strani pa v Narodnem parku Una na množični turizem zaradi pomanjkanja nastanitev, osebja in nadzora nad turisti (nad njihovim vstopom/izstopom in gibanjem po parku), sploh niso pripravljeni.</s>
<s>Iz podanih odgovorov na tretje raziskovalno vprašanje, ki se glasi: »Kateri dejavniki vplivajo na počasnejši razvoj turizma v Narodnem parku Una?«, smo razbrali, da so slaba infrastruktura, pomanjkanje aktivnosti za obiskovalce in slabe finančne naložbe dejavniki, ki vplivajo na počasnejši razvoj turizma na tem zavarovanem območju.</s><s>V strateškem delu smo si zastavili cilje v obliki vizije, prioritet in ukrepov za izboljšanje trenutnega stanja v Narodnem parku Una.</s><s>Kot glavne prednostne naloge smo izpostavili razvoj dejavnosti na prostem, razvoj in nadgradnjo infrastrukture ter izboljšanje strokovnega znanja zaposlenih.</s><s>Nadalje smo pojasnili prednostne naloge in jim dodelili ustrezne ukrepe.</s>
<s>V celotnem procesu nastajanja diplomske naloge smo prišli do spoznanj in ugotovitev, na podlagi katerih smo pripravili usmeritve za razvoj turizma na tem zaščitenem območju in oblikovali dva trajnostna paketa za obiskovalce.</s><s>Prvi paket je namenjen aktivnim obiskovalcem, saj temelji na razvoju adrenalinskega turizma in se imenuje »Adrenalinska izkušnja v Narodnem parku Una«, drugi paket pa je namenjen predvsem družinam in temelji na razvoju različnih dejavnosti, ki se izvajajo v čudoviti naravi znotraj Narodnega parka Una.</s><s>Upamo, da bodo naše usmeritve, vključno s predlaganimi turističnimi paketi, v prihodnosti lahko uporabljeni za poglobljene raziskave in intenzivnejše strategije za razvoj turizma na zaščitenem območju Narodnega parka Una.</s><s>Ključne besede: narodni park, zaščiteno področje, trajnostni razvoj, trajnostni turizem Sadržaj</s>
<s>Prema Međunarodnoj uniji za očuvanje prirode (IUCN – International Union for Conservation of Nature), zaštićeno područje je jasno definiran geografski prostor koji je prepoznat, posvećen i kojim se upravlja pravnim ili drugim djelotvornim sredstvima radi postizanja dugoročnog očuvanja prirode s pripadajućim ekosistemskim uslugama i kulturnim vrijednostima (IUCN Definition, 2008).</s><s>Parkovi i druga zaštićena područja su vrlo popularna turistička odredišta.</s><s>U turističke svrhe se mogu koristiti samo pod uvjetom da se poštuju ciljevi očuvanja (Metsahallitus, 2016).</s><s>Primarni zadatak zaštićenog područja je zaštititi prirodnu biološku raznolikost zajedno s osnovnom ekološkom strukturom i podržavati procese zaštite okoliša te promicati obrazovanje i rekreaciju.</s>
<s>Kako bi lokalni stanovnici shvatili vrijednost njihove prirodne imovine i kako bi tu istu željeli sačuvati, turizam mora podržati zaštitu prirodnih resursa.</s><s>Budući da se posljedice turizma ne mogu spriječiti, treba se planirati i upravljati kako bi se smanjili negativni utjecaji, a istaknuli pozitivni učinci turizma (Archer, Cooper i Ruhanen, 2005).</s><s>Kao odgovor na negativne utjecaje turizma pojavio se održivi oblik turizma.</s><s>UNWTO definira održivi turizam kao turizam koji uzima u obzir trenutne i buduće ekonomske, društvene i ekološke utjecaje i brine se o zadovoljstvu posjetilaca, privrede i lokalnog stanovništva (UNWTO, 2005).</s><s>Kao takvog može ga se ukratko definirati kao pojam održivosti koji naglašava “prijateljski“ odnos prema prirodi i ima pozitivne utjecaje na kulturno, ekonomsko i društveno okruženje.</s><s>Termini društveno odgovoran i održiv turizam su pojmovi koji se posljednjih godina sve više spominju, najčešće u vezi sa strategijama razvoja turizma svugdje po svijetu.</s><s>Odgovorni turizam ima za cilj minimizirati negativne utjecaje turizma na životnu sredinu i maksimizirati pozitivne doprinose koje turizam može dati lokalnim zajednicama.</s><s>Ako se ostavi bez nadzora, razvoj turizma u velikoj mjeri može naštetiti ekosustavima, zagađivati okoliš i iskorištavati lokalne zajednice, ali odgovorno putovanje ne znači zaustaviti razvoj ili ostati kod kuće.</s><s>Riječ je o upravljanju putovanjima i odredištima na ekološko i kulturološko odgovoran način te pažljivim osmišljavanjem turističkih programa i pojedinačnih putovanja kako bi se putnicima pružilo iskustvo koje traže, a pritom ostavio pozitivan trag na njihovoj destinaciji (Center for Responsible Travel, b. Održivi turizam postaje važan koncept turističke industrije i turizma u lipnju 1992. godine u Riju de Janeiru, na konferenciji UN-a o okolišu i razvoju.</s><s>Konferencijski dokument Agenda 21 istaknuo je tri ključne teme koje se odnose na održivi turizam: potrebu za javno-privatnim partnerstvima, održavanje kvalitete života bez ugrožavanja dobrobiti budućih generacija na planetu i naglasak na zaštiti okoliša.</s><s>Izvještaj je prepoznao okolišne i razvojne poteškoće koje mogu uzrokovati ekonomske i ekološke katastrofe i predstavio strategiju za prelazak na održivu praksu (Edgell, 2016).</s><s>Održivi turizam se povezuje s terminom održivi razvoj.</s><s>U literaturi nalazimo više definicija održivog razvoja.</s><s>Najčešće upotrijebljena je definicija koju je Svjetska komisija za okolinu i razvoj 1987. godine, u Brundtlandovom izvještaju, s engleskim izrazom „sustainable development“ definirala i prihvatila kao ideju održivog razvoja.</s><s>Održivi razvoj je razvoj koji zadovoljava potrebe sadašnjice, a istodobno ne ugrožava mogućnost budućih generacija da zadovolje svoje potrebe (Report of the World Commission on Environment and Development: Our Common Future, 1987).</s><s>Strategija održivog razvoja temelji se na napretku koji omogućava stvarna poboljšanja u kvaliteti ljudskog života uz održavanje vitalnosti i raznolikosti Zemlje.</s><s>Čovječanstvu je potreban napredak usredotočen na čovjeka koji se fokusira na poboljšanje ljudskog života na način da je zasnovan na očuvanju, održavanju prirodne raznolikosti i plodnosti.</s><s>Mora se prestati govoriti o očuvanju prirode i napretku kao sukobima i prepoznati i imati na umu da su bitni dijelovi istog, neophodnog procesa za opstanak Zemlje i čovječanstva Održivo upravljanje svjetskom baštinom predstavlja pristup upravljanju resursima imanja, integrirajući okolišna, ekonomska i društvena pitanja.</s><s>Cilj je osigurati održive koristi za buduće generacije, a istovremeno zaštititi imovinu i umanjiti moguće negativne socijalne, ekonomske i okolišne utjecaje.</s><s>Indikatori održivog razvoja koji sažimaju informacije za donošenje odluka neprocjenjivi su radi učenja i učinkovitosti upravljanja imovinom.</s>
<s>Mjesta u svijetu (prirodna, kulturna ili mješovita) trpe ratove, prirodne katastrofe, vremenske promjene i ljudsku nepažnju.</s><s>Baština se može shvatiti kao luk između onoga što nasljeđujemo i onoga što ostavljamo iza sebe.</s><s>UNESCO definira prirodnu baštinu kao prirodna nalazišta s kulturnim aspektima kao što su kulturni krajolici, fizičke, biološke ili geološke formacije (UNESCO, 2017).</s>
<s>Kulturna baština je izraz načina života razvijenog u zajednici i prenosi se s generacije na generaciju, uključujući običaje, mjesta, predmete, umjetničke izraze i vrijednosti.</s><s>Kulturna baština često se izražava kao nematerijalna ili opipljiva kulturna baština (ICOMOS, 2002).</s><s>Kultura igra značajnu ulogu kao resurs u razvoju i održavanju nacionalnog i vjerskog identiteta i kulturne raznolikosti što traže i cijene brojni turisti.</s><s>Oduvijek je poznato kako postoji sukob između zaštite baštine i razvoja turizma.</s><s>Možda više od bilo koje druge gospodarske djelatnosti, turizam ima zamršenu povezanost s prirodnom i kulturnom baštinom.</s><s>Turizam ovisi o dostupnosti i kvaliteti baštine i pripadajućih resursa.</s><s>Istovremeno, nekontrolirani razvoj turizma može dovesti do degradacije kulturnog i prirodnog nasljeđa što, u konačnici, uništava potencijal za održavanje turizma.</s><s>U tom smislu, turizam je u središtu interesa traganja za održivošću i prioritetnim poljem u kreiranju politika na lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj i međunarodnoj razini.</s>
<s>Glavna namjena diplomskog rada se temelji na problematici Nacionalnog parka Una, utjecaju turizma na održivi razvoj i istraživanju mogućnosti za razvoj održivog turizma unutar zaštićenog područja.</s><s>Nacionalni park Una je jedan od triju nacionalnih parkova u Bosni i Hercegovini i jedini u Federaciji BiH.</s><s>Nacionalnim parkom je proglašen 2008. godine (Rafting Una, 2018).</s><s>Područje Nacionalnog parka Una se nalazi na krajnjem zapadnom dijelu Bosne i Hercegovine, na području grada Bihaća i pripada Unskokoranskoj zaravni, a obuhvaća dolinske dijelove rijeke Une i Unca i orografske padine planina Plješevice, Grmeča i Osječenice.</s><s>Nacionalni park Una se prostire dolinom gornjeg toka rijeke Une kao i oko kanjona rijeke Unac, desnog pritoka Une, sve do rječice Krke na zapadu (Nacionalni park Una, 2011).</s>
<s>Turizam u nacionalnom parku treba prepoznati kao dugoročnu poslovnu i odličnu razvojnu priliku, bez obzira na sve viši stupanj zahtjevnosti i novčane ograničenosti turista.</s><s>Općepoznato je da iz sezone u sezonu zaštićena područja, tj. nacionalne ljepote postaju sve važniji faktor kako turističke djelatnosti tako i rekreativnih aktivnosti.</s><s>Evidentno je da, nažalost, prirodni potencijal u našoj izabranoj domeni nije dovoljno iskorišten.</s><s>Isto tako, svjesni smo činjenice da je zaštita okoliša na niskoj razini što onemogućava iskorištavanje istog tog potencijala, odnosno turističkog kapaciteta.</s><s>Problematika Nacionalnog parka Una se odnosi na postizanje ravnoteže kada su u pitanju elementi turističkog proizvoda.</s><s>Ravnoteža mora biti uspostavljena između atraktivnih resursa, infrastrukture, aktivnosti i doživljaja.</s><s>Fokusirat ćemo se na najviše problematične dijelove, a to su infrastruktura i iskorištavanje resursa u cilju razvijanja aktivnosti, sporta i rekreacije, provođenjem edukativnih radionica i team building programa, uz promoviranje ideje o održivom turizmu i zaštiti prirode.</s><s>Uz pomoć analize utjecaja turizma, održivog razvoja i modela koji vrijedi za upravljanje takvom vrstom prostora, ovaj diplomski rad će predložiti strateški model upravljanja i razvoja turizma na prostorima Nacionalnog parka Una.</s><s>1.2 Namjena i ciljevi diplomskog rada</s>
<s>Istraživanje će se realizirati na teritoriju Nacionalnog parka Una.</s><s>Ciljevi i rezultati naših istraživanja trebali bi poslužiti odgovornim dionicima u NP Una da o njima razmisle i uključe ih u svoje razvojne dokumente i akcijski nacrt.</s><s>Za ispunjavanje zadanih ciljeva će od velike pomoći biti bliska suradnja s radnim mentorom Amarildom Mulićem, direktorom Nacionalnog parka Una.</s><s>Jedna od namjena diplomskog rada je pružiti okvir za buduća istraživanja na području strateškog upravljanja i održivog razvoja turizma u nacionalnim parkovima u BiH.</s><s>Očekuje se da će ova tema poslužiti kao osnova strateškog plana upravljanja turizmom u Nacionalnom parku Una i/ili kao poticaj za istraživače da dublje uđu u to pitanje.</s>
<s>intervjua i sažetak ključnih otkrića; istražiti i predstaviti karakteristike izabranog projektnog područja te utvrđivanjem prisutnih potencijala i problema, odnosno razvojnih izazova, stvoriti rješenja i prijedloge za poboljšanje kvalitete ponude održivog turizma u proučiti mogućnosti za održivi razvoj turizma u zaštićenim područjima, s naglaskom na Nacionalnom parku Una;</s>
<s>daljnji razvoj; informirati širu javnost i čitatelje završnog rada o načinu razvoja turizma u zaštićenom području, uz očuvanje prirode.</s><s>1.3 Istraživačka pitanja diplomskog rada Istraživačka se pitanja, prije svega, odnose na identificiranje i definiranje određenog problema koji će se zatim riješiti i istaknuti u odabranom istraživačkom području znanstvenom argumentacijom.</s><s>Razlog za primjenu istraživačkog pitanja su prednosti intervjua kao istraživačke metode.</s><s>Razgovor je u većini slučajeva najbolji i najbrži način za dobivanje informacija.</s><s>Intervju predstavlja priliku istraživaču da odmah dobije odgovor na pitanje i omogućava istraživaču i ispitaniku da raspravljaju o postavljenim pitanjima te odmah razriješe moguće nejasnoće.</s><s>Istraživačka pitanja odabrana su zbog nemogućnosti provođenja ankete u trenutnoj situaciji.</s><s>Izvođenje intervjua će biti dosta lakše, brže i vjerojatnije od provođenja ankete zbog trenutne pandemije koja je zahvatila svijet.</s><s>Prilikom pisanja diplomskog rada odgovorit će se na tri istraživačka pitanja: 1. Kako i u kojoj mjeri status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, utječe na potencijalni razvoj održivog turizma?</s><s>2. Kako i koje prirodne katastrofe mogu utjecati na turizam u zaštićenim područjima?</s>
<s>3. Koji faktori utječu na sporiji razvoj turizma u NP Una?</s><s>1.4 Prepostavke i ograničenja diplomskog rada Pretpostavlja se kako prostor NP Una ima ogroman potencijal za razvoj turizma.</s><s>Druga pretpostavka je da na tom području postoje dijelovi teritorija koji nisu u potpunosti iskorišteni i uključeni u turističku ponudu.</s><s>Isto tako pretpostavlja se kako bi i lokalna zajednica imala veliki interes i korist od razvoja turizma u NP Una.</s><s>Ograničenja u diplomskom radu su udaljenost od same destinacije, trenutna pandemija koja je zahvatila svijet i moguća nespremnost odgovornih osoba na lokaciji za razgovor i suradnju.</s><s>Što se samih informacija i literature tiče, uvelike će nam pomoći direktor Nacionalnog parka Una Amarildo Mulić (koji će ujedno biti i radni mentor diplomskog rada) i njegov tim.</s><s>Druga ograničenja, osim naravno onih već spomenutih, prilikom pisanja diplomskog rada nismo pronašli.</s>
<s>Diplomski rad će biti rezultat teorijskog i empirijskog rada koji će sadržavati obradu statističkih podataka, terenski obilazak, kvalitativnu metodu istraživačkog razgovora te SWOT analizu održivog razvoja Nacionalnog parka Una.</s><s>Teorijski dio obuhvaća pregled i tumačenje već postojeće literature iz područja održivog razvoja turizma, zaštićenih područja i zakonodavstva o parkovima prirode.</s><s>Prije obavljanja terenskog obilaska, razvoja prototipa, provođenja testa upotrebljivosti ili pokretanja bilo kojeg projekta, iskoristit će se sekundarni izvori podataka koji uključuju domaću i stranu, znanstvenu i stručnu literaturu koja obuhvaća područje održivog turizma i očuvanje zaštićene prirode.</s>
<s>Terenski rad je pristup za koji se smatra da dopunjava postojeći spektar teoretskog dijela literature.</s><s>Stevens ističe kako je terensko istraživanje srce geografije i način života.</s><s>Terenski rad odvodi izvan postojećih granica znanja, omogućavajući iz prve ruke otkrića koja niti jedna teoretizacija i proučavanje postojećih računa ili karata nikada ne može otkriti (Stevens, 2001).</s>
<s>Empirijski dio, koji pokriva kvalitativna istraživanja, pomoći će boljem razumijevanju održivog razvoja parkova prirode.</s><s>Kvalitativna metoda istraživanja upotrijebit će se za dobivanje primarnih podataka.</s>
<s>U kvalitativnom istraživanju preporučljivo je koristiti različite metode prikupljanja empirijskog materijala i razmatrati različite poglede na određeno pitanje ili događaj.</s><s>Grupu kvalitativnih istraživačkih značajki čine karakteristike koje se tiču tijeka istraživanja; uloge pojedinačnog istraživanja u cjelokupnom procesu upoznavanja određenog područja; pogleda na korištenje različitih metoda, tehnika i perspektiva; interakcija između subjekta i istraživača; uloga istraživača kao instrumenta i odabira korištenog pristupa među mnogima koja su mu na raspolaganju.</s><s>Ove karakteristike bi trebale doprinijeti utemeljenosti, integritetu, složenosti i svestranosti spoznaje (Mesec, Intervjuiranje je popularan način prikupljanja kvalitativnih podataka o istraživanju jer se doživljava kao „razgovor“, a razgovor je prirodan.</s><s>Prikupljeni podatci jedan su od najbogatijih izvora informacija i osnova istinskog razumijevanja problema koji se proučava.</s><s>Prema Lavriču i Natereru (b. d.), intervju je kvalitativni oblik prikupljanja podataka koji se temelji na usmenoj upotrebi upitnika i dopušta rekonstrukciju subjektivnog položaja ispitanika teorije o predmetu proučavanja.</s><s>Gillham (2000) je definirao intervju kao razgovor, obično između dvoje ljudi.</s><s>Razgovor gdje jedna osoba anketar, traži odgovore za određenu svrhu od druge osobe – sugovornika.</s><s>Patton (1987) navodi da se polustrukturirani intervju vodi podsjetnikom koji sadrži listu pitanja koja moraju biti istražena ili postavljena putem određenog intervjua.</s><s>Podsjetnik pomaže istraživaču dobiti jednake informacije od svih sudionika određenog istraživanja.</s><s>Sadržaj podsjetnika ne mora nužno biti istražen točnim redoslijedom navedenim na listi, ali svakako mora biti uključen u intervju.</s><s>Podsjetnik služi kao vodič za intervju i osigurava da su u njemu odrađeni svi bitni sadržaji istraživanja.</s><s>U diplomskom radu će se upotrijebiti polustrukturirani dubinski intervju u kojem će se koristiti unaprijed određena pitanja, u obliku podsjetnika.</s><s>Metoda polustrukturiranog dubinskog intervjua je izuzetno pogodna za provođenje istraživanja te vrste gdje je potrebno pitati pojedince o prirodi određenog procesa i biti u mogućnosti postaviti dodatna pitanja koja se pojave tijekom samog intervjua.</s><s>Prije provođenja intervjua postojala je svijest o činjenici da će za određene odgovore sudionika biti potrebno jedno ili više dodatnih pitanja pa je iz tog razloga odabrana metoda koja dopušta određeni stupanj slobode i u kojoj će postojati mogućnost da se sudionika vodi tijekom samog intervjua.</s><s>Ostavljen je prostor za moguća dodatna pitanja koja će se vjerojatno pojaviti tijekom intervjua i koja će ponajprije biti potrebna za produbljivanje odgovora na glavna pitanja kako bi se obogatile dobivene informacije ili pojasnile razine odgovora koje su istraživači tražili.</s><s>Intervju s odabranim predstavnicima će biti izveden putem Skypa/emaila/telefona zbog trenutne situacije.</s>
<s>U uzorak će se na osnovi namjernog uzorkovanja (čija karakteristika je u tome da je uzorak sastavljen na osnovi vlastite procjene ispitanika), uključiti pet pojedinaca iz institucija javnog, pet pojedinaca iz institucija privatnog sektora i pet pojedinaca iz sektora NVO-a, na području općine Bihać i Nacionalnog parka Una, različite starosne, edukacijske i spolne strukture.</s>
<s>Odabrane predstavnike javnog sektora čine: direktor NP Una (sektor turizma i poduzetništva; koordinator sektorskog tima), direktor JU Kulturnog centra Bihać,</s>
<s>1.5 Predviđene metode diplomskog rada služba za razvoj turizma, marketinga i prodaje NP Una, služba za upravljanje lokalnim razvojem, turistička zajednica grada Bihaća.</s>
<s>USR Bihać – udruženje sportskih ribolovaca.</s><s>Treba poticati široku suradnju između javnog i privatnog sektora, kroz javno-privatna partnerstva u kojima javni sektor može imati koristi od financijskih mogućnosti privatnog sektora, ali i njegovih stručnih znanja, poslovnog iskustva, upravljačkih vještina i intelektualnog potencijala s ciljem razvijanja i primjene inovativnih rješenja za gospodarstvo (Glosbe, b. d.).</s><s>Sudionicima će biti postavljena pitanja otvorenog tipa koja će omogućavati slobodne odgovore.</s><s>Na taj način će se od sudionika dobiti odgovori proizašli iz njihovog samostalnog razmišljanja, bez uputa.</s><s>Kvalitativna istraživanja se obično zasnivaju na namjenskim uzorcima.</s><s>To je oblik nevjerojatnog uzorkovanja, u kojem istraživač ciljano odabere jedinice uzorka za koje smatra da su najreprezentativniji i najbolji predstavnici određene grupe.</s><s>Spomenuta metoda uzorkovanja će se koristiti u ovom istraživanju pri čemu su odabrani turistički ponuđači NP Una za koje se smatra da su najbolji predstavnici ovog segmenta ljudi.</s><s>Nakon toga slijedi metoda analize kojom se analizira trenutno stanje, utvrđuju prednosti i nedostatci te komparativna metoda koja će pomoći prilikom uspoređivanja i analiziranja konkurencije.</s><s>Pomoću metode modeliranja istražit će se i izgraditi idealan turistički model proizvoda za izabranu destinaciju koji će u budućnosti služiti zajednici Nacionalnog parka Una 2 TEORIJSKA POLAZIŠTA</s>
<s>Nacionalni parkovi, parkovi prirode i rezervati biosfere postaju sve atraktivnija turistička odredišta.</s><s>Budući da turističke posjete u Europi rastu neviđenom brzinom, a prirodna odredišta su među najposjećenijim mjestima, jako je važno osnažiti profesionalce zaštićenih područja za upravljanje turističkim resursima, s ciljem ostvarivanja društvenoekonomskih koristi bez ugrožavanja statusa zaštite destinacija.</s><s>Pristup opreza potiče da se bude posebno zabrinuto zbog turizma u zaštićenim područjima, s obzirom na rizik od oštećenja i uništenja jedinstvenog prirodnog resursa.</s><s>Saznanje o utjecajima turizma navelo je mnoge ljude da traže odgovornije ljetovanje.</s><s>U sljedećim poglavljima osvrnut će se na održivi razvoj i oblike turizma koji vode brigu o okolišu, društvu i ekonomiji, koji rade na dugoročnoj održivosti i minimiziraju negativne uticaje turizma, a istovremeno povećavaju pozitivne utjecaje.</s>
<s>Poput demokracije i globalizacije, koncept održivog razvoja postao je jedan od najprisutnijih, osporavanih i neizostavnih koncepata našeg vremena.</s><s>Koncept održivosti oslanja se na održivi razvoj.</s><s>Upravljanje okolišem zagovara održivost kao vrhunsko razmatranje u upravljanju svim ljudskim aktivnostima – političkim, društvenim i ekonomskim (Broman i Robert, 2017).</s><s>U širem smislu, održivi razvoj je proces koji ima za cilj dobrobit ljudi i ekonomski razvoj, istovremeno osiguravajući da ekološki sustavi budu u ravnoteži (ibid.).</s><s>Za uspješno postizanje ove nužne i izazovne promjene od vitalne je važnosti da svi preuzmu odgovornost i učine ono što je moguće iz njihove perspektive.</s><s>Održivi razvoj može se objasniti na različite načine, ali najpriznatija definicija izražena je 1987. godine na Brundtlandovoj komisiji (World Commission on Environment and Development: Our Common Future, 1987):</s>
<s>2.1 Održivi razvoj razvoj koji zadovoljava potrebe sadašnjosti bez ugrožavanja sposobnosti budućih generacija da zadovolje vlastite potrebe.</s><s>Ovaj dokument, koji se također nazivao Naša zajednička budućnost, razrađen je za Ujedinjene nacije kako bi upozorio na negativne posljedice ekonomskog razvoja i globalizacije okoliša (Sachs, 2015).</s><s>Napisan je s ciljem pružanja rješenja za probleme koji proizlaze iz industrijalizacije i rasta stanovništva (ibid.).</s><s>Danas, održivost pokušava osigurati sadašnje potrebe bez ugrožavanja budućih generacija.</s><s>Održivi razvoj je dinamičan proces koji omogućuje ljudima realizirati svoj potencijal i poboljšati kvalitetu života, na načine koji istovremeno štite i poboljšavaju sustave za održavanje životnog vijeka Zemlje (Forum for the Future, b. d.).</s><s>To je razvojni model koji uravnotežuje socioekonomski napredak s održivim korištenjem prirodnih resursa jer prednosti ekonomskog rasta moraju davati prioritet socijalnoj uključenosti i zaštiti životne sredine, istovremeno potičući politike iskorjenjivanja siromaštva (National Organizing Committee Rio+20, b. d).</s><s>Ključni datumi i dokumenti, koji su obilježili i ujedno ispostavili važnost zaštite prirode, odnosno održivog razvoja, svakako su: Stockholmska konferencija (1972), Brundtlandov izvještaj (1987), Konferencija Ujedinjenih naroda o okolišu i razvoju ili Zemaljski vrh (1992), Svjetski summit o održivom razvoju (2002) i Konferencija Ujedinjenih naroda o održivom razvoju ili Rio + 20 (2012).</s><s>Održivi razvoj temelji se na trima stupovima održivosti: ekonomskoj, okolišnoj i društvenoj održivosti (Banister i Button, 2015).</s><s>To se postiže samo kada postoji ravnoteža ili kompromis između ovih triju aspekta (ibid.).</s><s>Zbog toga se održivi razvoj često prikazuje Vennovim dijagramom – slika 1 prikazuje koliko su oni međusobno usko povezani.</s>
<s>Održivost se temelji na pretpostavci da priroda i okoliš nisu neiscrpni resurs pa ih je potrebno zaštititi i racionalno koristiti (Spenceley i Snyman, 2017).</s><s>Održivost promovira društveni razvoj, tražeći koheziju između zajednica i kultura kako bi se postigao zadovoljavajući nivo kvalitete života, zdravlja i obrazovanja.</s><s>Također se fokusira na jednak ekonomski rast koji stvara bogatstvo za sve, a da ne nanosi štetu okolišu (ibid.).</s><s>Danas se brojni izazovi s kojima su ljudi suočeni kao što su klimatske promjene ili nestašica vode mogu riješiti samo iz globalne perspektive i promoviranjem održivog Održivi razvoj znači uskladiti našu ljudsku aktivnost s granicama regeneracije našeg planeta.</s><s>Svaki ekonomski sustav dio je društvenog konteksta i ekosustava, a oba imaju ograničenja (Maes i Jacobs, 2017).</s><s>Trenutno smo daleko od postizanja održivosti i mnogi ključni socijalni i okolišni pokazatelji su već prešli crvene linije (ibid.).</s><s>Povećanje ljudske populacije i posljedična potrošnja prirodne resurse i okoliš izlažu ekstremnim pritiscima (Nicolescu, 2018).</s><s>Buduće generacije mogu biti u opasnosti da izgube ovaj ogroman izvor ekonomske sigurnosti, kvalitetu života i stabilnost životne sredine ako se ne pronađu metode održivog razvoja.</s>
<s>U rujnu 2000. godine, kroz desetljeće glavnih konferencija i summita Ujedinjenih naroda, svjetski lideri okupili su se u New Yorku kako bi usvojili Milenijsku deklaraciju Ujedinjenih naroda (United Nations Development Programme, 2020).</s><s>Deklaracijom se 189 zemalja članica UN-a obvezalo na novo globalno partnerstvo za smanjenje ekstremnog siromaštva i postavio niz od osam vremenski ograničenih ciljeva – s rokom do 2015. godine - koji su postali poznati kao Milenijski razvojni ciljevi (ibid.).</s><s>„Države članice UNa obvezale su se da će do 2015. godine učiniti maksimum u ispunjavanju osam ključnih razvojnih ciljeva u zadanim rokovima ili se barem značajno približiti njihovom postizanju“ Slika 1 prikazuje Milenijske ciljeve koji su povezani i koje bi trebalo promatrati kao cjelinu.</s><s>Oni predstavljaju partnerstvo između razvijenih zemalja i zemalja u razvoju, u cilju stvaranja okruženja na nacionalnoj i globalnoj razini, koje pogoduje razvoju i uklanjanju siromaštva.</s>
<s>Vezano uz to važno je napomenuti kako se „...napredak u ostvarenju milenijskih razvojnih ciljeva nije ujednačeno odvijao diljem svijeta i sva očekivanja nisu ostvarena.</s><s>Geopolitičke promjene koje se bilježe u ovom tisućljeću dovele su do spoznaje kako bi današnjem trenutku više odgovarali univerzalni ciljevi koji traže integrirana rješenja nego ciljevi usmjereni na rješavanje prioritetnih problema u zemljama u razvoju.</s><s>Stoga je novim Programom 2030. drukčije definiran koncept suradnje unutar međunarodne zajednice u pogledu globalne obveze stvaranja bolje budućnosti za ljude i planet, temeljem kojeg će svijet ići putem održivog razvoja.</s><s>Dok su milenijski razvojni ciljevi bili usmjereni na zemlje u razvoju, Program 2030. je globalni sporazum kojim se utvrđuje univerzalni, sveobuhvatni program djelovanja za sve zemlje uključujući nacionalne politike.</s><s>Novi je Program puno opsežniji, a za uspješnu provedbu bit će potrebno uključiti sve resurse, domaće i međunarodne, javne i privatne.</s><s>Sve zemlje morat će dati svoj doprinos, uzimajući u obzir razinu razvoja, nacionalni kontekst i vlastite sposobnosti.</s><s>Nacionalna odgovornost i odgovornost prema građanima bit će od ključne važnosti za uspjeh Programa“ Pavić-Rogošić (2015, str. 3).</s><s>Ciljevi održivog razvoja, poznati i kao Globalni ciljevi, poziv su Ujedinjenih naroda svim zemljama svijeta da se pozabave velikim izazovima s kojima se suočava čovječanstvo i osiguraju da svi ljudi imaju iste mogućnosti živjeti bolji život bez ugrožavanja našeg planeta.</s><s>Agenda za održivi razvoj 2030., koju su 2015. godine prihvatile sve države članice Ujedinjenih naroda, pruža zajednički plan mira i prosperiteta za ljude i planet, sada i u budućnosti (Sustainable Development Goals, b. d.).</s><s>Slika 2 pokazuje 17 ciljeva održivog razvoja (SDG-ovi) koji predstavljaju najbolji svjetski plan za izgradnju boljeg svijeta za ljude i naš planet do 2030. godine (ibid.).</s>
<s>Izvor: United Nations in Bosnia and Herzegovina, 2020 Ovi ciljevi imaju moć stvaranja boljeg svijeta do 2030. godine, okončanjem siromaštva, borbom protiv nejednakosti i rješavanjem hitnosti klimatskih promjena (The Global Goals For Sustainable Development, b. d.).</s><s>Vođeni ciljevima, na vladama je, poduzećima, civilnom društvu i široj javnosti da zajedno rade na izgradnji bolje budućnosti za sve (ibid.).</s><s>Svaki cilj ima posebne mete koje treba postići u sljedećih petnaest godina.</s><s>2.2 Održivi turizam</s>
<s>Pojedini autori ističu da korijeni turizma sežu iz perioda srednjovjekovnih hodočašća, neki tvrde je ipak od Grand Toura u XVIII. i XIX. stoljeću dok su drugi autori mišljenja kako korijeni sežu iz vremena željezničkog lječilišta i primorskog odmarališta (Gössling, Hall i Weaver, 2009).</s><s>Međutim, pravi uspon turizma kao glavne industrije započinje u poslijeratnom razdoblju, posebno nakon ključne statistike Svjetske turističke organizacije UN-a, 1950. godine, kada je zabilježeno 25 milijuna međunarodnih putnika čime ozbiljno započinje meteorski uspon turističke industrije (ibid.).</s><s>U tom periodu nastaje turistički bum, a tek nekolicina ljudi je vidjela probleme koji bi mogli nastati zbog istog.</s><s>Porastao je i broj kritika i rasprava.</s><s>Jedan od vodećih kritičara iz tog doba, ujedno i zagovornik Sanfter Tourismusa (Soft tourism – prethodnik održivog turizma) bio je Jost Krippendorf koji je 1975. godine objavio Die Landschaftsfresser, opisujući utjecaj turizma na alpski krajolik (ibid.).</s><s>Njegove sljedeće knjige su uzrokovale puno dublje rasprave na tu temu.</s><s>Nakon perioda diskusija, uspostavljen je termin održivi turizam.</s><s>Donošenje održivosti postalo je jedan od glavnih faktora turizma u današnje vrijeme.</s><s>Turizam je industrija orijentirana prema ljudima, koja se stalno i brzo razvija te pomaže u ostvarivanju prihoda i jačanju lokalne ekonomije određene destinacije (Butler, 2018).</s><s>Tamo gdje turizam pomaže u ostvarivanju lokalnog prihoda i također djeluje kao katalizator rasta lokalnog gospodarstva, također izaziva zabrinutosti koje mogu negativno utjecati na ekološku ravnotežu odredišta (ibid.).</s><s>To znači da ako se na odgovarajući način ne upravlja, turizam ponekad može prouzrokovati probleme koji mogu dovesti do problema zaštite okoliša, a koji zauzvrat mogu negativno utjecati na lokalne zajednice.</s><s>Poduzimaju se različite mjere za očuvanje biološke raznolikosti turističke destinacije što uključuje uspostavljanje odgovarajuće ravnoteže između okolišnih, socijalnih i ekonomskih faktora bilo koje destinacije (Lane, 2018).</s><s>Hall (2019) ističe da je održivi turizam način putovanja koji ostavlja minimalni negativni utjecaj na posjećena mjesta i po mogućnosti ostavlja pozitivan utjecaj na društvo.</s><s>Pojam održivo putovanje se odnosi na tri glavna područja: dobrobit ljudi, dobrobit životinja i očuvanje prirode (Altman i Finlayson, 2018).</s><s>Da bi bio održiv, turizam mora uzeti u obzir sva tri područja, a ne samo jedno ili dva jer sva utječu jedna na druga.</s><s>Fodness (2017) definira održivi turizam kao akcije pojedinaca, operatera i zakonodavaca kojima je cilj smanjiti ili zaustaviti negativan utjecaj aktivnosti komercijalnog turizma na ekosustave u kojima se odvijaju.</s>
<s>Iako se iznose tvrdnje da je turizam jedna od najvećih, ako ne i najveća svjetska industrija i da su međunarodne razmjene financija uključene u turizam uporedive s onima koje uključuju naftu i naoružanje, izvještaj “Naša zajednička budućnost“, najpopularniji dokument o održivom razvoju, turizam uopće ne spominje jer turizam kao problem nije bio uključen niti u Agendu 21.</s><s>Ova činjenica predstavlja veliki nadzor i konfuziju oko različitih značenja održivosti i može li to biti postignuto u turizmu.</s><s>Postizanje održivog turizma kontinuirani je proces i zahtijeva stalno praćenje utjecaja, uvođenje potrebnih preventivnih i/ili korektivnih mjera kad god je to potrebno (UNWTO, b. d.).</s><s>Održivi turizam treba održati visok nivo turističkog zadovoljstva i turistima osigurati sadržajno iskustvo, podižući njihovu svijest o pitanjima održivosti i promičući prakse održivog turizma među njima (ibid.).</s><s>Kao održivi razvoj, održivi turizam je bio središnja ili sporedna tema konferencija i međunarodnih sastanaka tijekom kojih su stručnjaci s tog područja raspravljali o konceptu, ali većina ih je, što je najvažnije, privukla svjetsku pažnju.</s><s>Najvažniju instituciju za razvoj održivog turizma su predstavljali Ujedinjeni narodi.</s><s>Od Agende 21, 1992. godine, turizam se počeo smatrati alatom za održivi razvoj.</s>
<s>Koncepcija održivog turizma odnosi se na širu koncepciju održivog razvoja koja naglašava potrebu racionalnog upravljanja prirodnim resursima okoliša (Butowski, 2012).</s><s>Europska komisija (b. d.), usvojila je vlastitu definiciju održivog turizma, prema kojoj se radi o bilo kojem obliku razvoja, poboljšanja ili turističke aktivnosti koji poštuje okoliš, dugoročno čuva prirodne i kulturne resurse te je socijalno i ekonomsko izdržljiv i pravedan.</s><s>Autori Yfantidou i Matarazzo (2017) navode kako održivi turizam ima određenu putanju u industriji koja ima za cilj stvoriti mogućnosti zapošljavanja za lokalno stanovništvo, istovremeno osiguravajući da štetni utjecaji na okoliš i lokalne zajednice nisu zanemarivi.</s>
<s>Prema UNWTO organizaciji, održivi turizam predstavlja turizam koji u potpunosti uzima u obzir svoje trenutne i buduće ekonomske, socijalne i okolišne utjecaje, obraćajući se potrebama posjetitelja, industrije, okoliša i zajednica domaćina.</s><s>Održivi turizam bi trebao sljedeće (ibid.):</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja optimalno iskoristiti resurse okoliša koji predstavljaju ključni element u razvoju turizma, održavajući ključne ekološke procese i pomažući očuvanju prirodne baštine i biološke raznolikosti;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja poštovati sociokulturnu autentičnost zajednica domaćina, čuvati njihovo izgrađeno i živo kulturno nasljeđe i tradicionalne vrijednosti i doprinijeti međukulturalnom razumijevanju i toleranciji; osiguravati održive, dugoročne ekonomske operacije, pružati socijalnoekonomske koristi za sve dionike koji su pošteno raspodijeljeni, uključujući stabilnu zaposlenost, mogućnosti za ostvarivanje dohotka i socijalne usluge za domaćine te doprinijeti smanjenju siromaštva.</s><s>Prema Juganaru i sur. (2008) popis održivih vrsta turizma uključuje: ekoturizam, zeleni turizam, meki turizam, ruralni i agroturizam, pravičan turizam i odgovoran turizam koji su također usmjereni na stvaranje turizma u skladu s okolišem i socijalno-kulturnim aspektima.</s><s>Održivi turizam je trajan, svjestan svojih vremenskih i posebnih utjecaja na okoliš, integriran i raznolik, programiran, ekonomski usmjeren i participativan; prema nekim stručnjacima, “ekološkim“ se smatra samo prirodni rezervat ili nacionalni park, a šira koncepcija ekološkog turizma odnosi se na onaj oblik odgovornog putovanja, razvijen u prirodnim prostorima, koji pridonosi zaštiti okoliša i poboljšanju uvjeta života lokalnog stanovništva (ibid.).</s>
<s>Održivi turizam treba održati visoku razinu turističkog zadovoljstva i turistima osigurati sadržajno iskustvo, podižući njihovu svijest o pitanjima održivosti i promičući prakse održivog turizma među njima.</s><s>U skladu s tim, Svjetska turistička organizacija i Program Ujedinjenih naroda za zaštitu životne sredine (2005) postavili su 12 glavnih ciljeva održivog turizma:</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja ekonomska održivost: Osigurati održivost i konkurentnost turističkih destinacija i poduzeća tako da budu u stanju napredovati i dugoročno pružati koristi; lokalni prosperitet: Maksimizirati doprinos turizma ekonomskom boljitku destinacije domaćina, uključujući udio potrošnje posjetitelja koji se zadržava na lokalnoj razini;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja kvaliteta zaposlenja: Povećati broj i kvalitetu lokalnih radnih mjesta koja stvara i podržava turizam, uključujući visinu plaće, uvjete usluge i dostupnost svima bez diskriminacije po spolu, rasi, invalidnosti ili na druge načine; socijalna jednakost: Tražiti široku i pravednu raspodjelu ekonomskih i socijalnih koristi od turizma u cijeloj zajednici primatelja, uključujući poboljšanje mogućnosti, prihoda i usluga dostupnih siromašnima; zadovoljstvo posjetitelja: Posjetiteljima omogućiti sigurno, zadovoljavajuće i ispunjeno iskustvo, dostupno svima bez diskriminacije po spolu, rasi, invalidnosti ili na druge načine;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja lokalna kontrola: Uključiti i osnažiti lokalne zajednice u planiranju i donošenju odluka o upravljanju i budućem razvoju turizma na njihovom području uz konzultacije s drugim dionicima;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja dobrobit zajednice: Održavanje i jačanje kvalitete života u lokalnim zajednicama, uključujući društvene strukture i pristup resursima, pogodnostima i sustavima životne podrške, izbjegavajući bilo kakav oblik društvene degradacije ili iskorištavanja;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja kulturno bogatstvo: Uvažavanje i unaprjeđenje povijesne baštine, autentične kulture, tradicije i prepoznatljivosti zajednica domaćina; fizička cjelovitost: Održavati i poboljšati kvalitetu pejzaža, urbanih i ruralnih, i izbjegavati fizičku i vizualnu degradaciju okoliša; biološka raznolikost: Podržati očuvanje prirodnih područja, staništa i divljih životinja i umanjiti štetu za njih;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja učinkovitost resursa: Minimizirati upotrebu oskudnih i neobnovljivih resursa u razvoju i radu turističkih objekata i usluga; čistoća okoliša: Minimizirati zagađenje zraka, vode i zemlje i stvaranje otpada od strane turističkih poduzeća i posjetitelja.</s><s>Generalna skupština Ujedinjenih naroda proglasila je 2017. godinu „Međunarodnom godinom održivog turizma za razvoj“, podsjećajući na potencijal turizma da unaprijedi univerzalnu Agendu održivog razvoja 2030. i 17 ciljeva održivog razvoja (UNWTO, b. d.).</s><s>Neke od glavnih organizacija, zadužene za promociju održivog turizma su: (Edgell, 2020): UJEDINJENI NARODI – Svjetska turistička organizacija (World Tourism Organization); UNWTO;</s>
<s>Održivost (SustainAbility) – John Elkington.</s><s>Primjeri modela inicijative za održivi turizam su sljedeći (I Feel Slovenia, 2020; NECSTouR, 2019; PANPARKS, b. d.; Keep.eu, 2020; EUROPARC Federation, 2020): European Destinations of Excellence (EDEN) – Projekt Europske destinacije izvrsnosti promovira razvoj održivog turizma u Europi i fokusira se na manje, ali zanimljive destinacije koje nude autentična iskustva i omogućavaju otkrivanje bogate lokalne turističke ponude (I Feel Slovenia, 2020).</s><s>NECSTOUR – THE NETWORK OF EUROPEAN REGIONS FOR A SUSTAINABLE AND COMPETITIVE TOURISM – glas europskih regija posvećenih ekonomskoj, socijalnoj i ekološkoj održivosti kroz turizam – sve važnijem pokretaču konkurentnosti odredišta (NECSTouR, 2019).</s><s>PAN Parks – mreža europskih zaštićenih područja certificirana u skladu s kvalitetom PAN parkova standardima.</s><s>Mreža se fokusira na zaštitu divljih područja i razvoj ovih područja aktivnom promocijom lokalnog i održivog turizma Listen to the Voice of Villages – Projekt „Slušaj glas sela“ nudi sufinanciranje održivog razvoja turizma u nerazvijenim ruralnim područjima.</s><s>Glavni cilj projekta je posljedično povećati konkurentnost i atraktivnost ovih ruralnih rubnih teritorija, pokazujući neizraženi turistički potencijal naseljavanjem i primjenom novih alata teritorijalnog upravljanja i provedbom novih pilot-projekata u području održivog turizma (Keep.eu, 2020).</s><s>European Charter for Sustainable Tourism in Protected Areas – Europska povelja za održivi turizam u zaštićenim područjima je praktično sredstvo upravljanja koja omogućava zaštićenim područjima da razviju održivi turizam (EUROPARC Federation, 2020).</s>
<s>Održivost je možda najvažnije suvremeno pitanje s kojim se suočava turistička industrija u dvadeset i prvom stoljeću zbog brzog rasta globalne turističke industrije.</s><s>Održivi turizam predstavlja brigu o očuvanju prirodnog okoliša i razumijevanju povijesti, baštine i kulture čovječanstva i mora se osvijesti važnost očuvanja zemaljskih resursa i zaštite doprinosa koju stanovnici daju svjetskoj povijesti, baštini i kulturi (Edgell, 2019).</s><s>Prirodno okruženje i povijest, baština i kultura lokalne zajednice čimbenici su koji doprinose našem interesu za upravljanjem održivim turizmom.</s><s>Pitanje je kako najbolje upravljati tim resursima kako bi sljedeće generacije uživale (ibid.).</s><s>Činjenica je da turistička industrija mora pronaći ravnotežu u kojoj će nastaviti sa svojim rastom i ujedno očuvati prirodno okruženje kako bi buduće generacije uživale u njihovim prednostima.</s><s>2.3 Odgovorni turizam</s>
<s>Nastao sredinom devedesetih, koncept odgovornog turizma je uvijek bio širi pojam od samog okoliša i turističke industrije.</s><s>Brzo je razvio bogatu raznolikost pristupa, dizajniranih za uključivanje turističkih djelatnika i dobavljača u razvijanje bogatijih i značajnijih iskustava za putnike (Goodwin, 2005).</s><s>Odgovorni turizam važan je za budućnost putovanja i turizma i uspjeh naše industrije.</s><s>Goodwin (2016) ističe da je upravo odgovorni turizam odgovor na izazov održivosti za određeno područje potrošnje.</s><s>Radi se o preuzimanju odgovornosti za izradu potrošnje i proizvodnje turizma na održiviji način.</s><s>Održivost je cilj: cilj koji obuhvaća ekonomske, socijalne i okolišne dijelove, a preuzimanje odgovornosti i djelovanje dovodi do postizanja održivosti; ukratko održivost je cilj, odgovornost su sredstva (ibid.).</s><s>Mišljenja je da je odgovorni turizam u principu optimističan, da je u njegovoj srži imperativ da turizam postane bolji; smatra da svi oblici turizma mogu biti bolji i odgovorniji ako mi, pojedinačno i kolektivno, preuzmemo odgovornost (ibid.).</s>
<s>Krippendorf je označio početak evolucije odgovornosti i etike u turizmu, u ranim osamdesetim godinama svojim publikacijama (Isaac, 2014).</s><s>Njegov je stav u to vrijeme bio kontroverzan, pozivajući na „buntovne turiste i buntovne mještane“ (Krippendorf, 1987: 148) i otvoreno negirajući pretežno negativnu percepciju masovnog turizma za održivu budućnost turizma (Isaac, 2013).</s><s>Davne 1984. godine njegova knjiga Die Ferienmenschen je izazvala znatne raprave oko turizma; 1987. godine je ista bila prevedena na engleski jezik pod nazivom The Holiday Makers: Understanding the Impact of Leisure and Travel (Gössling, Hall, Weaver, 2009).</s><s>U knjizi zahtijeva ne regulaciju, već promjenu životnog stila i ponašanja svih strana, zahtijeva humaniji oblik turizma (ibid.).</s><s>Arifhodžić (2014) smatra da upravo od tog razdoblja raste interes za odgovorni turizam, pretežno kod organizacija čiji je cilj zaštita okoline.</s><s>To potvrđuju brojne konferencije i duboke diskusije na tu temu.</s><s>Francis (2016) opisuje Krippendorfa i sada Goodwina kao arhitekte modernog odgovornog turizma, Goodwinova djela opisuje kao izazovna i nadahnjujuća štiva koja definiraju dnevni red za sljedeće desetljeće.</s><s>Odgovorni turizam definiran je u Cape Townu 2002. godine zajedno sa Svjetskim summitom o održivom razvoju.</s><s>Definicija s konferencije u Cape Townu je danas široko prihvaćena i govori o „stvaranju boljih mjesta za život populacije i stvaranju boljih mjesta za posjetitelje“ i kao takva ima sljedeće karakteristike (The Responsible Tourism Partnership, 2020):</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja minimizira negativne ekonomske, ekološke i socijalne utjecaje; donosi veće ekonomske koristi lokalnom stanovništvu i poboljšava dobrobit zajednica domaćina, poboljšava radne uvjete i pristup industriji; uključuje lokalne ljude u odluke koje utječu na njihov život i životne promjene; daje pozitivan doprinos očuvanju prirodne i kulturne baštine, s ciljem održavanja svjetske raznolikosti;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja pruža ugodnije iskustvo turistima kroz značajnije veze s lokalnim ljudima i kroz bolje razumijevanje lokalnih kulturnih, socijalnih i okolišnih pitanja; pruža pristup fizički ugroženim osobama; kulturološki je osjetljiv, stvara poštovanje između turista i domaćina i gradi lokalni ponos i samopouzdanje.</s>
<s>Takav turizam zahtijeva da operatori, hotelijeri, vlade, lokalno stanovništvo i turisti preuzmu odgovornost, poduzmu mjere da turizam postane održiviji (ibid.).</s><s>Svjetsko tržište putovanja usvojilo je definiciju odgovornog turizma s konferencije u Cape Townu za svoj Svjetski dan odgovornog turizma što ohrabruje industriju da preuzme odgovornost za činjenje turizma održivijim i pokaže svoju odgovornost (ibid.).</s><s>Lokalne zajednice mogu igrati važnu ulogu u napredovanju načela odgovornog turizma, održivog razvoja i mira (Isaac, 2014).</s><s>AITR organizacija (2020) piše kako odgovorni turizam prepoznaje središnju ulogu domaće zajednice i njeno pravo da bude vođa razvoja održivog i društveno odgovornog turizma za vlastiti teritorij.</s><s>Ujedno ističu i da odgovorni turizam djeluje na način da potiče pozitivne interakcije među turističkom industrijom, lokalnom zajednicom i putnicima (ibid.).</s><s>Odgovorni turizam znači preuzimanje odgovornosti za postizanje održivog razvoja kroz turizam.</s><s>Riječ je o prepoznavanju važnih lokalnih ekonomskih, socijalnih i okolišnih pitanja i njihovom rješavanju (Goodwin, 2016).</s><s>Kako bi se postigla ravnoteža između ovih triju dimenzija, Musaro (2013) navodi da odgovorni turizam treba pažljivo koristiti resurse okoliša kako bi se osiguralo održavanje esencijalnih ekoloških procesa i očuvanje prirodnih baština i biološka raznolikost.</s><s>Nadalje, autor govori o tome kako odgovorni turizam treba poštovati sociokulturnu autentičnost zajednica domaćina, očuvanje njihovih tipičnih građevinskih struktura, kulturne baštine i tradicionalnih vrijednosti te surađivati u cilju boljeg međukulturalnog razumijevanja (ibid.).</s><s>AITO organizacija (2000) ističe da su i organizatori putovanja, između ostalog odgovorni za poštovanje tuđih mjesta i načina života.</s><s>Svaki put kada organizator posluje, taj čin ima mogućnost učiniti i dobro i štetu.</s><s>Nažalost, svjesni smo kako je u prošlosti više puta šteta nadmašila dobro.</s><s>Svaki turizam potencijalno ima ekološki, socijalni i ekonomski utjecaj na uključeno odredište.</s><s>U cilju odgovornosti na svim trima navedenim razinama, organizacija je predložila skup smjernica koje su namijenjene pomaganju kompanijama, kupcima i lokalnim dobavljačima kako bi upoznali svoje zajedničke odgovornosti (ibid.): zaštititi okoliš – floru, faunu i krajolik; poštovati lokalne kulture – tradicije, religije i izgrađenih nasljeđa; koristiti lokalne zajednice – i ekonomski i socijalno; očuvati prirodne resurse – od ureda do odredišta; minimizirati zagađenje – bukom, odlaganjem otpada i kongestijom.</s><s>Goodwin (2005) u svom članku ističe kako je Krippendorf prepoznao i shvatio da je emancipacija turista bila moguća.</s><s>Shvatio je kako turisti postaju sve zahtjevniji, tražeći kontakt s drugim ljudima i samorealizaciju kroz kreativne aktivnosti, znanje i doživljavanje razlike, kao i da ideje odgovornog turizma moraju biti što je više moguće zarazne.</s><s>Kada je u pitanju ponašanje turista, Isaac (2013) je mišljenja kako bi se odgovorni turizam trebao baviti moralnom razinom svakog pojedinca uključenog u turizam i ciljati na to da se izazove promjena u stavu i ponašanju turista.</s><s>Postoji puno raznolikih učinaka turizma, i dobrih i loših.</s><s>Odgovorni turizam predložen je kao jedan od načina maksimiziranja pozitivnih i minimiziranja negativnih utjecaja turizma.</s><s>Smatraju da je turistički doprinos odgovornom turizmu u literaturi pomalo zanemaren i da se turisti često promatraju kao dio problema, a ne kao dio rješenja; da su često optuženi da uzimaju predah od odgovornosti dok su na odmoru (Stanford, 2006).</s><s>U vezi s tim, Arifhodžić (2014) navodi da su „...odgovorni turisti, odnosno oni koji se najviše pridržavaju principa koji vrijedi za odgovorni turizam, najsnažnija karika u lancu aktera u ekoturističkom razvoju.</s><s>Ova vrsta turista u područjima bogatim prirodnim nasljeđem mogu biti ona snaga koja potiče proces odgovornog turizma“ i time objašnjava koliko su turisti važan segment u postizanju tog cilja.</s><s>3 ZAŠTIĆENA PODRUČJA I PARKOVI</s>
<s>Pojam zaštićeno područje odnosi se na vrlo širok raspon vrsta upravljanja zemljištem i vodama koje imaju određenu vrijednost za biološku raznolikost i očuvanje krajolika Stvaranje parkova i zaštićenih područja jedna je od najučinkovitijih strategija očuvanja za zaštitu biološke raznolikosti.</s><s>Zaštićena područja predstavljaju važnu zalihu prirodnog, kulturnog i društvenog kapitala, donoseći tokove ekonomski vrijednih dobara i usluga koje su od koristi društvu, osiguravaju sredstva za život i doprinose postizanju Milenijumskih razvojnih ciljeva (Kelly i Ybarra, 2016).</s><s>Zaštićena područja širom svijeta obavljaju brojne funkcije.</s><s>Od suštinskog značaja su za očuvanje biološke raznolikosti i za pružanje vitalnih usluga ekosustava, poput zaštite sliva i tla i zaštite ljudskih zajednica od prirodnih katastrofa (Hermoso, Abell, Linke i Boon, 2016).</s><s>Jednim od najranijih modernih zaštićenih područja smatra se Nacionalni park Yellowstone koji je 1872. godine proglašen „javnim parkom ili ugodnim terenom za dobrobit i uživanje ljudi“.</s><s>Prvi pokušaj razjašnjenja terminologije zaštićenih područja napravljen je 1933. godine na Međunarodnoj konferenciji za zaštitu faune i flore u Londonu (Phillips, 2008).</s><s>Rezultat toga su bile četiri postavljene kategorije: nacionalni park, strogi rezervat prirode; rezervat faune i flore i rezervat u kojem je zabranjen lov i sakupljanje (ibid.).</s><s>Zaštićena područja su 1992. godine obuhvaćala samo četiri posto svijeta.</s><s>Od 2016. godine na osnovi podataka Svjetske baze podataka o zaštićenim područjima i izvještaju o zaštiti planeta, 14.7 % svjetskih kopnenih i unutrašnjih vodnih područja koja pokrivaju 19,8 milijuna km2, 10.2 % priobalnih i morskih područja pod nacionalnom jurisdikcijom i 4.12 % svjetskih mora uključeni su u ukupno oko 217.000 zaštićenih područja (Cetas i Najveća priča o uspjehu u očuvanju u 21. stoljeću je eksponencijalni rast zaštićenih područja - primarni obrambeni mehanizam protiv gubitka biološke raznolikosti na Zemlji (Earth.Org, 2019).</s><s>Ova područja igraju ključnu ulogu u očuvanju dobrobiti koje priroda ljudima donosi.</s><s>Te pogodnosti, koje se često nazivaju uslugama ekosustava, uključuju opskrbu hranom i svježom vodom, regulaciju poplava i suša i rekreacijske mogućnosti Zaštićena područja su kontroverzna i mnogima su od velike važnosti jer njihova ograničenja u korištenju prirodnih resursa čuvaju biološke sustave koji će, u protivnom, biti potrošeni, degradirani ili uništeni (Brockington i Wilkie, 2015).</s><s>Rast zaštićenih područja nastavit će se i tijekom 21. stoljeća, a postojat će i potreba za njihovim učinkovitim upravljanjem jer sam čin rezervacije ne osigurava održavanje tih vrijednosti i koristi dugoročno (Lockwood, Worboys i Kothari, 2012).</s><s>Zaštićenim područjima mora se aktivno upravljati u svrhu ispunjavanja ciljeva zbog kojih su uspostavljena.</s><s>Biljke, životinje, pejzaži, morski krajevi i ekosustavi suočavaju se s brojnim prijetnjama svom zdravlju i integritetu (ibid.).</s><s>Cilj određivanja i upravljanja bilo kojim zaštićenim područjem je zajedničko očuvanje prirode s ekosustavskim dobrima i uslugama kao i kulturnim vrijednostima (Kus-Veenvliet i Sovinic, 2008).</s><s>Rastom svjetske populacije i povećavanjem zahtjeva za prirodnim resursima, zaštićena područja postaju sve više i važnija i ugroženija (Lopoukhine, 2008).</s><s>Bez obzira jesu li ta područja dobro zaštićena ili ne – a većina nije - sve se više suočavaju s vanjskim prijetnjama koje je teško ili nemoguće kontrolirati, a te prijetnje će se pojačati tek u sljedećim desetljećima (ibid.).</s><s>Malo koji zaštićeni prostor imun je na jednu ili drugu vrstu prijetnje – a mnoga su ranjiva na različite pritiske (Hockings, Stolton i Leverington, 2006).</s><s>Prijetnje zaštićenim područjima uključuju globalne uzrečice, povezane s klimatskim promjenama, pitanja regionalnih razmjera kao što su fragmentacija staništa i lokalizirani problemi poput krivolova, pretjeranog utjecaja posjetitelja i odlaganja otpada (ibid.).</s><s>Jedna od mreža zaštićenih područja za cijelu EU (uspostavljena u skladu s Direktivom o staništima iz 1992. godine), čiji je cilj osigurati dugoročni opstanak najvrjednijih, najugroženijih vrsta i staništa u Europi upravo je Natura 2000 (Biodiversity Information System for Europe, b. d.).</s><s>Mreža Natura 2000 trenutno se sastoji od više od 27300 zaštićenih područja, ukupne površine veće od milijun km2, obuhvaćajući gotovo 787800 km2 zemljišta (otprilike 18,4 % ukupnog kopnenog područja EU) i više od 251000 km2 mora (ibid.).</s><s>Još jedan primjer takve mreže je Emerald Network koji se temelji na istim principima i predstavlja širenje na zemlje koje nisu članice EU.</s><s>Potrebna su nam zaštićena područja zbog ogromne kulturne, ekološke, duhovne i znanstvene vrijednosti i koristi koju ona donose društvu.</s><s>Lopoukhine (2008) naglašava kako zaštićena područja pružaju osnovnu važnost za život.</s><s>Ističe da su to ekonomski motori (jer omogućuju životni posao i sredstva za život kao tradicionalno odredište za globalnu turističku industriju) i pružaju postavke za zdrav život i rekreaciju na otvorenom (istraživanje zaštićenog područja pored razumijevanja prirode nudi i priliku za vježbanje i obrazovanje; ona pružaju osjećaj avanture i izazova, uključujući samootkrivanje).</s><s>Zaštićena područja obično određuju nacionalne vlade, a osnova za njihovo imenovanje može biti (Biodiversity A-Z, 2014):</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja nacionalna – određeno nacionalnim zakonodavstvom, kao dio sustava zaštićenih područja uspostavljenih u zemlji radi ispunjavanja nacionalnih ciljeva i prioriteta.</s><s>Većina zaštićenih područja stvorena je na ovaj način; regionalna – određena radi ispunjenja nacionalne obveze prema regionalnoj konvenciji ili sporazumu koji je vlada zemlje potpisala – mogu se predstaviti postojeća zaštićena područja ili nova zaštićena područja stvorena da ispune takve obveze;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja međunarodna – određena radi ispunjenja nacionalne obveze prema međunarodnoj konvenciji ili sporazumu koji je vlada zemlje potpisala – zajedno s područjima na regionalnoj razini, mogu se predstaviti postojeća zaštićena područja ili nova zaštićena područja stvorena da ispune takve obveze.</s><s>Globalno, definicije CBD-a i IUCN-a su definicije koje se najviše koriste za pojam zaštićenog područja (ibid.).</s><s>Izričite zajedničke osobine dviju definicija su da je zaštićeno područje označeno dogovorenim i razgraničenim granicama, kao i određeno i upravljano Konvencija o biološkoj raznolikosti je definirala zaštićeno područje kao zemljopisno definirano područje koje je označeno ili regulirano i koje je uspjelo postići posebne ciljeve očuvanja (Convention on Biological Diversity, 1992).</s><s>IUCN (2008) definira zaštićeno područje kao jasno definiran zemljopisni prostor, prepoznat, posvećen i upravljan, pravnim ili drugim učinkovitim sredstvima, radi postizanja dugoročne zaštite prirode s pripadajućim uslugama ekosustava i kulturnim vrijednostima.</s>
<s>Kako bi se poboljšalo razumijevanje i promovirala svijest o zaštićenim područjima, IUCN (1994) je razvio sustav od šest kategorija zaštićenih područja prema njihovom primarnom cilju upravljanja:</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja strogi rezervat prirode – zaštićena područja, strogo postavljena za zaštitu biološke raznolikosti i također moguća geološka/geomorfološka obilježja, gdje su posjeti, uporaba i utjecaji ljudi strogo kontrolirani i ograničeni kako bi se osigurala zaštita vrijednosti očuvanja (takva zaštićena područja mogu poslužiti kao neophodna referentna područja za znanstveno istraživanje i praćenje); prostor divljine – zaštićena područja, obično velika nepromijenjena ili blago izmijenjena područja, zadržavajući svoj prirodni karakter i utjecaj, bez stalnog ili značajnog ljudskog prebivališta, zaštićena i upravljana tako da očuvaju svoje prirodno stanje;</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja nacionalni park – velika prirodna ili blizu prirodnih područja, namijenjena zaštiti ekoloških procesa velikih razmjera, zajedno s komplementom vrsta i ekosustava karakterističnih za to područje, također pružaju temelj za duhovne, znanstvene, obrazovne, rekreacijske i rekreacijske mogućnosti; prirodni spomenik ili obilježje – zaštićena područja, izdvojena radi zaštite određenog prirodnog spomenika koji može biti kopneni oblik, more, podmornica, geološka obilježja poput špilje ili čak živa značajka poput drevnog groblja (obično su prilično mala zaštićena područja i često imaju veliku posjetiteljsku vrijednost);</s>
<s>Slika 3: Ciljevi održivog razvoja stanište/područje upravljanja vrstama – zaštićena područja čiji je cilj zaštita određenih vrsta ili staništa, upravljanje odražava ovaj prioritet (brojna zaštićena područja IV.</s><s>Kategorije trebat će redovite, aktivne intervencije za ispunjavanje potreba određenih vrsta ili za održavanje staništa, ali to nije uvjet kategorije); zaštićeni krajolik/morski pejzaž – zaštićeno područje gdje je interakcija ljudi i prirode tijekom vremena stvorila područje izrazitog karaktera sa značajnom ekološkom, biološkom, kulturnom i slikovitom vrijednošću i gdje je očuvanje integriteta ove interakcije od vitalnog značaja za zaštitu i održavanje područja i njegove povezane prirode, kao i očuvanja drugih vrijednosti; zaštićeno područje uz održivo korištenje prirodnih resursa – zaštićena područja koja čuvaju ekosustave i staništa, zajedno s pripadajućim kulturnim vrijednostima i tradicionalnim sustavima upravljanja prirodnim resursima (općenito su velika, s tim da je veći dio područja u prirodnom stanju gdje je udio pod održivim upravljanjem prirodnih resursa i gdje je neindustrijska upotreba prirodnih resursa kompatibilna s očuvanjem prirode smatrana jednim od glavnih ciljeva područja).</s>
<s>Zemlje širom svijeta imaju opsežne sustave zaštićenih područja koji se znatno razlikuju, ovisno o nacionalnim potrebama i prioritetima i razlikama u zakonodavnim, institucionalnim i financijskim resursima (Biodiversity A-Z, 2014).</s><s>Sustav kategorija zaštićenih područja IUCN-a je tipologija utemeljena na ciljevima upravljanja koja dokumentira zaštićena područja i sve se više koristi u zakonima, politici i planiranju (Dudley, Parrish, Redford i Stolton, 2010).</s><s>U vezi s tim, Lopoukhine (2008) ističe da su IUCN kategorije zaštićenih područja moćan alat za planiranje i snimanje zaštićenih područnih sustava i, što je još važnije, također su filozofski okvir koji uspostavlja kolektivnu viziju zaštićenih područja i određuje gdje se ona uklapaju u portofolio dostupnih zaštitnih mjera.</s>
<s>Nacionalni park je dio zemlje koji je država zaštitila kao sredstvo očuvanja kako kopna/zemlje, tako i životinja koje su autohtone na području koje park obuhvaća (Pringle, 2017).</s><s>Svrha nacionalnih parkova je brinuti o najboljim prirodnim područjima naše zemlje i očuvati njihovu biološku raznolikost (Hammer, Mose, Siegrist i Weixlbaumer, 2016).</s><s>Parkovi također nastoje promovirati hobije prema prirodi, istraživanju i rekreacijskom korištenju prirode (ibid.).</s><s>Vlade stvaraju nacionalne parkove kako bi spasili i zaštitili prirodu, životinje i biljke na mjestima koja su posebno lijepa (Beissinger, Ackerly, Doremus i Machlis, 2017).</s><s>U nekim slučajevima žele zaštititi starosjedioce ili sačuvati mjesta koja imaju povijesnu vrijednost (ibid.).</s><s>Nacionalni parkovi postali su izuzetno popularni jer ljudi u njima mogu činiti mnogo toga.</s><s>Prije svega, mogu uživati u prirodi i njenim visokim planinama, slapovima i prekrasnim jezerima.</s><s>Neki žele otići i vidjeti divlje životinje koje je moguće samo tu vidjeti; odlični su za uživanje u aktivnostima na otvorenom, poput plovidbe, planinarenja ili kampiranja (Manning, Anderson i Pettengill, 2017).</s>
<s>IUCN je definirao šest različitih kategorija zaštićenih područja, a pod drugu kategoriju su svrstali nacionalni park.</s><s>Na temelju članka 137. iz Zakona o zaštiti prirode FBiH „Zaštićena područja Kategorije II su prostrana prirodna ili skoro prirodna područja, izdvojena za zaštitu ekoloških procesa šireg ranga te relevantnih vrsta i ekosistema karakterističnih za područje, koji predstavljaju osnovu za duhovne, naučne, edukacijske, rekreacijske i turističke potencijale, kompatibilne sa zaštitom kulturnog i prirodnog nasljeđa“ (Službene novine FbiH, 2013).</s>
<s>Ljudi posjećuju parkove s nekim ciljevima na umu.</s><s>Ti su ciljevi vrlo osobni, ali u masi predstavljaju i društvene ciljeve (Eagles i McCool, 2002).</s><s>Jako je važno da planeri i upravitelji parkova razumiju namjere posjetitelja jer parkovi i iskustva iz parkova pružaju važan smisao života brojnim ljudima i to značenje je možda najvažniji suvenir koji zadržava većina posjetitelja (ibid.).</s><s>Parkovi i zaštićena područja predstavljaju bogat i kompliciran niz ideja.</s><s>Ideja da parkovi pružaju dobrobiti za fizičko i mentalno zdravlje još uvijek je jaka tema u upravljanju parkovima (ibid.).</s><s>Jedna od najbitnijih mjera očuvanja najvažnijih dijelova prirode upravo je svrstavanje određenog područja pod kategoriju „nacionalni park“.</s><s>Početak formiranja nacionalnih parkova započinje administracijom Nacionalnog parka Yellowstone, 1872. godine u SADu.</s><s>Yellowstone je od početka bio posvećen zaštiti resursa parka i pružanju mogućnosti za uživanje posjetitelja.</s><s>Formiranjem Nacionalnog parka Yellowstone uspostavljena je temeljna ideja o zaštiti prirodno-kulturne baštine na posebno odabranim područjima koja se danas nazivaju nacionalnim parkovima.</s><s>Od tada se napori za očuvanje biološke raznolikosti koncentriraju na uspostavljanje mreža parkova i rezervata kako bi se zaštitila bioraznolikost ovih nalazišta (Pandey, 2020).</s><s>Prvi nacionalni parkovi u Europi nastaju nešto kasnije, i to: 1909. godine (Švedska); 1914. godine (Švicarska); 1918. godine (Španjolska); 1922. godine (Italija).</s>
<s>Pored opažanja i posjećivanja prirode, neki od najznačajnijih načina provođenja turizma su upravo atraktivno uređene pješačke staze, novi načini wellnessa u prirodi (selfness) te promatranje divljega svijeta, tj. životinja u zaštićenim područjima.</s><s>Nacionalni parkovi nude jedinstveno iskustvo za promatranje svijeta oko sebe, u ovom slučaju divljih životinja.</s><s>Posjetitelji imaju nevjerojatnu priliku vidjeti kako određene životinje žive i međusobno komuniciraju u svojim prirodnim domovima.</s><s>Naravno, s tom privilegijom dolazi i velika odgovornost.</s><s>Naime, politika zaštićenih područja je držanje distance, tj. da se životinje ne uznemiravaju – bez dodira, hranjenja.</s><s>Kao primjer takvog parka može se navesti Nationalpark Eifel koji se nalazi u selu Gemünd, Njemačka.</s><s>Pored brojnih starih gradova, sela koja su središte kulturnih događaja i muzeja, ovaj park je poznat po svojoj promatračnici koja pruža poseban prirodni događaj za sve uzraste.</s><s>Promatračnica je posebno popularna u sezoni (rujan i listopad) kada su crveni jeleni usredotočeni na pronalaženje partnera (Nationalpark Eifel, 2020).</s><s>U tom periodu se može vidjeti njihovo kretanje, tj. obitavanje na livadama, u dolinama i šumama, njihova zvona se čuju kilometrima daleko što stvara poseban ugođaj (ibid.).</s><s>Tijekom sezone u promatračnici se nalaze stručni voditelji koji goste opremaju dvogledom, jastucima za sjedala i toplom odjećom te odgovaraju na pitanja (ibid.).</s><s>S druge strane, pješačenje je najpopularniji način istraživanja prirodnih mjesta nacionalnih parkova.</s><s>Gotovo svi nacionalni parkovi nude izvrsne mogućnosti za šetnju i planinarenje.</s><s>Većina parkova ima nekoliko markiranih staza koje se kreću po dužini, a obično se može birati između staza u skladu s razinom tjelesne spremnosti i vremenom koje je na raspolaganju (Manning, Anderson i Pettengill, 2017).</s><s>Kratke interpretativne staze, poznate i kao staze prirode, pružaju informacije o prirodi i povijesti tog područja.</s><s>Izvrsne su za kratki 2-3 satni posjet parku.</s><s>Kao odličan primjer turističkog proizvoda zasnovanog na prirodi i samo prirodi može se navesti Slovenija, odnosno novi zeleni trend u slovenskom turizmu koji je nazvan gozdni selfness.</s><s>Trend se zasniva na iskorištavanju prirodnih dobara i ljepota Cerkljanske (zasnovan unutar LTO Laufar Cerkno) te uključuje prirodne materijale, resurse i lokalne proizvode (Gozdni Selfness, 2018).</s><s>Radi se o drukčijoj vrsti wellnessa koja proizlazi iz svjesne odluke pojedinca da se brine o svojoj dobrobiti i zdravlju i koji se, za razliku od postojećih selfness programa odvija u idiličnom prirodnom okruženju (ibid.).</s><s>Jedinstvenim šumskim iskustvom u obliku pješačenja nezahtjevnom uređenom planinarskom stazom, sudionici na pojedinim tematski dizajniranim stajalištima upoznaju iscjeliteljsku snagu prirode i opuštaju se uz pomoć stručnjaka s područja meditacije, osobnog i duhovnog rasta, refleksologije i kulinarike (ibid.).</s><s>Iskustvo nacionalnog parka može biti sveto za očuvanje prirodnog okruženja i poboljšanje ljudskog intelekta i blagostanja, ali ipak je sve više očigledno da čovječanstvo i njegove raznolike tehnologije imaju veliki utjecaj, i pozitivan i negativan, na prirodno okruženje i na multikulturalno društvo (Miller, Carter, Walsh i Peake, 2014).</s><s>Tijekom svog razvoja čovjek je koristio i zlostavljao prirodu, razvoj tehnologije i ekonomije je rezultirao prekomjernim korištenjem i iskorištavanjem prirode (Wearing, Schweinsberg i Tower, 2016).</s><s>Autori ističu da su mjere, prvobitno postavljene za zaštitu ljudi od sila prirode, postale sve neophodnije za zaštitu prirode od ljudi (ibid.).</s><s>Glavna funkcija nacionalnih parkova je zaštita rijetkih ekosustava i očuvanje biološke raznolikosti.</s><s>Prirodi se mora omogućiti slobodno razvijanje i ljudski utjecaj mora nestati (Moharramnejad, Rahnamai i Dorbeiki, 2017).</s><s>Nacionalni parkovi također imaju funkciju obrazovanja i informiranja.</s><s>Tu čovjek treba naučiti cijeniti i razumjeti prirodu, prepoznati potrebu da se prema svom prirodnom okruženju ophodi pažljivo.</s><s>Tek tada, na taj način, nacionalni parkovi mogu igrati aktivnu ulogu u pozitivnom regionalnom razvoju prema turizmu prilagođenom prirodi (ibid.).</s>
<s>Sustav nacionalnog parka od samih svojih početaka imao je važan i dinamičan odnos s turizmom (National Park Service, 2019).</s><s>Puno prije osnivanja Nacionalne parkovne službe (NPS) 1916. godine, željezničke kompanije i prijevoznici doveli su posjetitelje i trgovinu u parkove i pristupne zajednice.</s><s>Međutim, danas, kako upravljanje turizmom i destinacijama raste i postaje složenije, Nacionalna služba parka surađuje s putničkim i turističkim sektorom na upravljanju odgovornim turizmom koji podržava očuvanje, pruža visokokvalitetno iskustvo posjetiteljima i doprinosi vitalnosti zajednice (ibid.).</s><s>Prema Eaglesu (2002), turizam temeljen na prirodi djelomično je velika i rastuća svjetska industrija, ovisno o atributima prirodnog okoliša i posebno nastaje u nacionalnim parkovima i zaštićenim područjima.</s><s>Autor ističe kako u velikoj mjeri ovisi o dvjema temeljnim komponentama: odgovarajućoj razini kvalitete okoliša i odgovarajućoj razini usluga potrošača (ibid.).</s><s>Nacionalni parkovi sve se više prepoznaju kao važna uloga u razvoju turističkih destinacija temeljenih na prirodi koje promiču učinkovito upravljanje prirodnim resursima i socioekonomski razvoj (An, Markowski, Bartos, Rzenca i Namiecinski, 2019).</s><s>Kao takvi nacionalni parkovi igraju značajnu ulogu kao turističke atrakcije u brojnim zemljama.</s><s>U nekima su glavni skup turističkih atrakcija i temelj male, ali često važne turističke industrije (Boyd i dr., 2018) dok su u drugim zemljama nacionalni parkovi glavni ciljevi u turizmu koji se temelji na prirodi.</s><s>Jedan od osnovnih suvremenih problema je održavanje ravnoteže između razvoja turizma i potrebe za očuvanjem vrijedne prirodne baštine i jedini način da se postigne kompromis je održivi razvoj čija su načela ugrađena u strategije svih područja ekonomije, uključujući turizam (Oleśniewicz, Pytel, Markiewicz-Patkowska, Szromek i Jandová, 2020).</s><s>Međutim, niska društvena svijest o prijetnjama, kao i prihodi od turizma za stanovnike regija privlačnih za turiste, značajno otežavaju upravljanje vrijednim prirodnim područjima (ibid.).</s><s>Nove potrebe i očekivanja turista temelj su za stvaranje turističkih proizvoda koji su u skladu s principima održivog razvoja.</s><s>Ti su principi toliko bitni da se razvio koncept održivog turizma kako je definirano u Povelji za održivi turizam Zaštićena područja trebaju turizam, a turizmu su potrebna zaštićena područja.</s><s>Iako je preklapanje složeno i ponekad nepovoljno, turizam je uvijek kritična komponenta koju treba razmotriti pri uspostavljanju i upravljanju zaštićenim područjima (Eagles idr., 2018).</s><s>Stoga, za upravljanje posjetima parkovima, s ciljem maksimiziranja pozitivnih koristi i minimiziranja negativnih utjecaja na životnu sredinu, osmišljene su strategije održivog turizma (ibid.).</s>
<s>Jako je važno postaviti upravljačke okvire i strategije u mjestima gdje se odvija turizam kako bi se osiguralo podržavanje i održavanje prirodne i kulturne vrijednosti zaštićenog područja (Eagles i McCool, 2002).</s><s>Unatoč činjenici da nacionalni parkovi i druga zaštićena područja uglavnom usvajaju proces održivog turizma, utvrđeno je da održivost na tim područjima tek treba prakticirati.</s><s>Poticaj za održive pokazatelje turizma proizlazi iz percepcije da su gotovo sve destinacije, posebno prirodna područja, izložene riziku zbog neadekvatne brige o dugoročnoj održivosti turističkih destinacija (Reihanian, Hin, Kahrom i Binti Mahmood, 2015).</s>
<s>Ovo poglavlje sadržava opisane aspekte socijalno-ekonomske okoline Unsko-sanskog kantona Federacije Bosne i Hercegovine koja u administrativno – teritorijalnom pogledu pripada općini Bihać, na određenom broju aspekata koji će biti podijeljeni na prostorno/zemljopisne, demografske, socijalno-kulturne, gospodarske te ekološke dijelove.</s>
<s>Službene novine Federacije Bosne i Hercegovine, broj 44/08, 29. svibnja 2008. godine su objavile Zakon o Nacionalnom parku Una, kojim se ujedno i osnovao NP Una.</s><s>Donošenjem spomenutog zakona, „uređuju se pitanja zaštite, unapređenja i korištenja Nacionalnog parka „Una“ (u daljnjem tekstu: Nacionalni park), upravljanja Nacionalnim parkom te propisuju prekršaji i određuju upravne mjere za nepoštivanje odredaba ovoga Zakona“ (Službene novine Federacije BiH broj 44/08, 2008).</s><s>Vlada Federacije BiH je nedugo nakon proglašenja Zakona o Nacionalnom parku Una, u Službenim novinama FbiH, 71/08, početkom 2009. godine, osnovala i registrirala Javno poduzeće Nacionalni Na krajnjem zapadnom dijelu BiH, na području Unsko-sanskog kantona, spadajući pod općinu Bihać, smješten je Nacionalni park Una – najveće zaštićeno prirodno područje BiH koje jednim dijelom zahvaća dio teritorija Republike Hrvatske.</s><s>Područje parka pripada Unsko-koranskoj zaravni i prostire se „..dolinom gornjeg toka rijeke Une kao i oko kanjona rijeke Unac, desne pritoke Une, sve do rječice Krke na zapadu“ (Nacionalni park Una, 2020).</s><s>Točnije, ovo područje predstavlja jedinstveni prirodni kompleks koji obuhvaća kanjonski dio gornjega toka rijeke Une (uzvodno od Lohova), kanjonski dio donjeg toka rijeke Unac (od njenog ušća u Unu, uzvodno od Drvarskog polja) te prostor između Une i Unca (Federalno ministarstvo okoliša i turizma FBiH, 2011).</s><s>Slika 4 prikazuje položaj Nacionalnog parka Una.</s>
<s>Prostor je poznat po svojim arheološkim nalazištima i spomenicima te specifičnom položaju s obzirom da se nalazi na granici s trima klimatskim područjima: kontinentalno područje, planinsko područje i mediteransko područje.</s><s>Spomenuta klimatska područja se udružuju i kao rezultat nastaju meteorološke pojave (Kozarević, 2010).</s><s>Rijeka i okolica nacionalnog parka su jako značajne za lokalno stanovništvo.</s><s>Stoljećima su lokalni stanovnici koristili taj prostor za ribolov, lov, šumarstvo i poljoprivredu.</s><s>Vlada i strani posjetitelji posljednjih su godina na te prostore uveli neke nove aktivnosti poput turizma, rekreacije, znanstvenih istraživanja i obrazovanja.</s><s>Park obuhvaća površinu od 19.800 hektara, u režimu stroge i ciljane zaštite nalazi se 13.500 hektara dok je 6.300 hektara pod režimom razvoja.</s><s>Zakon o Nacionalnom parku Una (Službene novine Federacije BiH broj 44/08, 2008) uspostavlja: područje stroge i usmjerene zaštite;</s>
<s>Izvor: Nacionalni park Una, b. d. područje usmjerenog razvoja koje uključuje područje u granicama Nacionalnog parka koje nije obuhvaćeno zonom stroge i usmjerene zaštite.</s><s>Važno je napomenuti da su na dijelovima stroge i usmjerene zaštite utvrđene zone zona 'A', u kojoj se omogućuje poljoprivreda i šumarstvo; zona 'B', u kojoj se omogućuje ribolov, uzgoj ribe i rafting.</s><s>Zakonom o proglašenju, sukladno prijedlozima Studije izvodljivosti NP Una, određene su zone unutar Nacionalnog parka Una: zona Una – Unac (zona stroge zaštite); zona Štrbački buk – Lohovo (zona stroge i usmjerene zaštite); zona Krka – Martin Brod – Unac (zona stroge i usmjerene zaštite) i zona Klisa – Kulen Vakuf – Martin Brod (zona korištenja).</s><s>Zone predstavljaju područja stroge i usmjerene zaštite (Federalno ministarstvo okoliša i turizma FBiH, 2011).</s><s>4.2 Rijeka Una</s>
<s>„...samo lebdim, sav prosjan tom Unom, tim neviđenim čudom, za koje bi jedino znao reći ljepota, ljepota, malo mi očiju da gledam, malo mi pluća da dišem“ (Kulenović, 1998: Rijeka Una je bila inspiracija i nadahnuće brojnim pjesnicima, slikarima i putopiscima.</s><s>Prirodni biser i neokrnjena priroda nikoga nisu ostavili ravnodušnim.</s><s>Prema legendi, Una je dobila ime baš po svojoj ljepoti.</s><s>Njenu univerzalnost i jedinstvenu ljepotu prepoznao je i rimski legionar koji je bio toliko oduševljen kad je stigao do rijeke da je rekao „Una“ što u prijevodu znači „jedna jedina“ (Spahić, Korjenic i Hrelja, 2014).</s><s>Izvor rijeke Une, poznatiji kao Vrelo Une (koji je 1968. godine bio zaštićen kao hidrološki spomenik prirode), izvire na skoro 400 m nadmorske visine u Republici Hrvatskoj, točnije u ličkom dijelu Zadarske županije - u mjestu Donja Suvaja, u blizini mjesta Srb.</s><s>Sliv rijeke Une uglavnom se prostire na području Bosne i Hercegovine dok manje područje obuhvaća dio susjedne Republike Hrvatske (Korjenić, Sivac i Banda, 2017).</s><s>Vrelo Une je jedno od najdubljih i najmoćnijih krških izvora na tim područjima.</s><s>Posljednjim istraživanjem se došlo do 248 metara dubine, ali dno nije dosegnuto.</s><s>Put rijeke Une, dug 212,5 km završava u blizini mjesta Jasenovac gdje se ulijeva u rijeku Savu, godišnje donoseći oko 8 milijardi kubnih metara vode.</s><s>Glavne pritoke rijeke Une su Sana, Unac, Krušnica i Klokot.</s>
<s>Unikatnost Une predstavlja njena iznimna dužina sedrotvornog toka, mnoštvo pratećih prizora te posebni oblici kotlina i klisura kanjonskog tipa, uzvodno i nizvodno od Martin Broda te nizvodno od Štrbačkog buka (Parkovi Dinarida, b. d.).</s><s>Najveća vrijednost ovog područja su sedrene kaskade korita Une.</s><s>Nalaze se gotovo preko cijelog toka Une, a glavne kaskade su Martin Brod i Štrbački buk.</s><s>Utvrđeno je kako je starost najmlađih sedrenih formacija u blizini izvora Une 3000 godina dok se vjeruje da su neka sedra stara čak 300000 godina.</s>
<s>Za gradove Bihać, Martin Brod, Kulen Vakuf, Ripač, Bosansku Krupu, Bosansku Otoku, Bosanski Novi, Kostajnicu, Kozarsku Dubicu i Dvor na Uni je važnost rijeke Une neprocjenjiva i uz nju je lakše preživjeti.</s><s>U tim gradovima danas ima više od 700000 ljudi na teritoriju oko rijeke Une, što je preko 9.368 km2.</s><s>Upravo lokalno stanovništvo svake godine 17. svibnja obilježava rođendan svoje rijeke – „Dan rijeke Une“.</s><s>Una, najčistija i po mišljenju mnogih, najljepša rijeka u BiH, može se pohvaliti svojom „bijelom zastavom“ (prvom u BiH, a trećom u svijetu).</s><s>Naime, 11. rujna 2013. godine organizacija Global Under Water Awarness Association (GUWAA) Nacionalnom parku Una dodijelila je bijelu zastavu koja simbolizira čistoću vode, mora, rijeka i jezera.</s><s>4.3 Prirodna baština</s>
<s>Izraz resurs odnosi se na svaku kvalitetu ili supstancu koju ljudi vrednuju jer ima mogućnost ispunjavanja potrebe ili želje (Mayhew, 2015).</s><s>Tijekom posljednjih 25 godina, mnoštvo kriza s prirodnim resursima izazivalo je javnu, političku i akademsku pozornost.</s><s>Prirodni resursi su očigledno poliglotna skupina, u rasponu od mineralnih tvari do usluga globalnih biogeokemijskih ciklusa, a analitičari većinom tretiraju mineralne i ekološke resurse kao dva prilično različita i odvojena predmeta ispitivanja UNESCO definira prirodnu baštinu kao prirodne značajke, geološke i fiziografske formacije i razgraničena područja koja čine stanište ugroženih vrsta životinja i biljaka i prirodna vrijedna mjesta sa stajališta znanosti ili očuvanja prirodnih ljepota.</s><s>Dok autori Frost i Laing (2015) navode da se baština, konvencionalno podijeljena između prirodne i kulturne, odnosi na ono što mi bilo kao društva ili pojedinci – želimo zaštititi i sačuvati za buduće generacije.</s><s>Ideja zaštićenih područja za prirodno nasljeđe rasprostranjena je širom svijeta, a gotovo sve zemlje percipiraju vrijednost kako u njihovoj upotrebi u turizmu i rekreaciji, tako i u njihovoj ulozi u oblikovanju nacionalnog i regionalnog identiteta (ibid.).</s><s>Prema autorici McDowell (2016) baština se može shvatiti kao agregacija mitova, vrijednosti i baština utvrđenih i definiranih potrebama društava u sadašnjosti.</s>
<s>Nacionalni park Una štiti i čuva širok izbor posebnosti, od izvanredne flore i faune do šuma i slapova rijeke te kulturnih i arheoloških znamenitosti.</s><s>Ključni dio vodenog bogatstva svakako čine tri bisera – tri rijeke koje krase NP Una: Una, Unac i rječica Krka na zapadnoj strani.</s><s>Rijeke čine izniman spoj geoloških i hidroloških krških pojava, vodopada, visokih kanjona, bukova i sedrenih barijera (Korjenić, Sivac i Okerić, 2017).</s><s>Kada se govori o prirodnom bogatstvu, neizbježno je spomenuti i dragulje ljepote koje predstavljaju slapovi i kaskade po kojima je NP Una poznat: veliki slap u Martin Brodu, Štrbački buk, Troslap, Dvoslap i Ripački slap.</s><s>Na slapovima Martina Broda i Štrbačkog buka voda se urušava preko nekoliko malih i velikih padova i slapova gradeći jedinstvene sedrene formacije karakteristične za ovu ljepotu (Clancy, 2017) i to su upravo najposjećenije i najprivlačnije posjetilačke zone.</s>
<s>Uz granicu Hrvatske i Bosne i Hercegovine, Una se spušta niz Štrbački buk koji je ujedno i jedna od najveličanstvenijih prirodnih atrakcija rijeke Une.</s><s>Zahvaljujući svojoj izuzetnoj ljepoti i visini, Štrbački buk je nezaobilazno odredište svih ljubitelja raftinga i polazna točka jednog od najatraktivnijih raftinških dijelova na Uni.</s><s>Štrbački buk se sastoji od nekoliko slapova među kojima je najviši i najimpresivniji vodopad u Nacionalnom parku visok 24,5 metra, „... a njegov postanak se vezuje za tektonska pomjeranja i stvaranje sedrenih naslaga“ (Nacionalni park Una, 2020).</s><s>Slika 5 pokazuje kako se rijeka velikom brzinom spušta niz stjenovitu površinu zahvaljujući ogromnoj snazi protoka vode, stvarajući lijepi bijeli zid koji, zasigurno, oduzima dah svakom promatraču.</s>
<s>Martin Brod je zapravo velika kaskada, odnosno mjesto koje se nalazi u podnožju kanjona gdje se rijeka Unac ulijeva u Unu.</s><s>Sedra je na ovom mjestu stvorila brojne kanale, brzace i male otoke, kao i nekoliko većih kaskada od kojih najveća iznosi otprilike 55 metara (ibid.).</s><s>Ove prirodne kaskade godinama predstavljaju jedinstveno blago, privlače znatan broj ne samo entuzijasta prirodne ljepote, već i ribara i umjetnika koji inspiraciju za svoja umjetnička djela traže na Uni (ibid.).</s><s>Slika 6 prikazuje najviše oblike hidrološke raznolikosti i cjelokupno prirodno nasljeđe Bosne i Hercegovine.</s><s>Ova pojava rezultat je dugogodišnjih procesa taloženja sedre ili taloženja kalcijevog karbonata.</s>
<s>Tome u prilog govori i činjenica da je Nacionalni park Una poduzeo odgovarajuće mjere i inicijative kako bi se najveća prirodna bogatstva tog područja (Štrbački buk i kompleks slapova u Martin Brodu) upisali na UNESCO-vu listu zaštićenih područja.</s><s>Nacionalni park Una je vrlo poznat po svojoj specifičnoj flori i fauni, u njemu su mnogobrojne životinje i biljke našle svoje utočište.</s><s>Prema istraživanju koje je 2009. godine proveo Državni zavod za zaštitu prirode, na području NP Una utvrđeno je 898 vrsta flore i faune (325 životinjskih vrsta; 397 biljnih vrsta) i 23 vrste lišajeva.</s><s>Brojni od njih su endemični dok postoje i neke vrste koje su ugrožene u regiji.</s>
<s>Grupa sisara se može pohvaliti dvjema endemičnim vrstama: runati voluhar (Dinaromys bogdanovi) koji je oromediteranski endem i alpski voluharić (Microtus multiplex) koji je istočnoalpski endem (Nacionalni park Una, 2020).</s><s>Kada se govori o sisarima, oko 60 njihovih vrsta se nalazi u NP Una (ibid.): 9 vrsta kukcojeda (Insectivora)</s>
<s>Na prostorima ovog zaštićenog područja zabilježeno je malo više od 120 vrsta ptica.</s><s>Iako nije zabilježena niti jedna endemska vrsta, jako je važno napomenuti da postoje rijetke, ugrožene i zaštićene vrste koje obitavaju na ovim prostorima.</s><s>Neke od njih su: Tetrijeb (Tetrao urogallus); Lještarka (Tetrastes bonasia); Kosca (Crex crex); Suri orao (Aquila chrysaetos) i Sivi sokol (Falco peregrinus) (ibid.).</s>
<s>U gornjem toku rijeke Une, u njenim smaragdno-zelenim vodama, obitava 15 vrsta riba iz četiriju redova i šest porodica (ibid.).</s><s>Najveća važnost se pridaje vrsti potočne pastrmke (Salmo trutta) i lipljenu (Thymalsus thymallus).</s><s>NP Una se može pohvaliti dvjema endemskim vrstama: mladica (Hucho hucho) i plotica (Rutilus pigus).</s><s>Što se tiče rijetkih vrsta ističu se sljedeće: Peš (Cottus gobio) te Dvoprugasta uklija (ibid.).</s>
<s>Uz rijeku Unu raste 177 vrsta ljekovitog bilja i 105 potencijalno ljekovitih, jestivih, vitaminskih i aromatičnih biljnih vrsta (ibid.).</s><s>Unska zvončika (Campanilla unensis) predstavlja posebnu i unikatnu biljku koja je ujedno i endem i koja je ime dobila po rijeci Uni.</s><s>Još jedan primjer endemske biljke je i bosanska perunika (Iris reichenbachii Heuffel var.</s><s>Bosniaca) koja je zapravo endem centralnih i jugoistočnih Dinarida (ibid.).</s><s>Na području rijeke Une i njenog priobalja zabilježeno je još 75 vrsta leptira i 12 vrsta gmazova iz dvaju redova (kornjače i ljuskaši) (ibid.).</s><s>Može se reći kako je Nacionalni park Una dokaz ostvarene simbioze flore i faune u izravnoj vezi s kulturom i tradicijom ljudi koji obitavaju na ovim prostorima od najstarijih vremena do danas (Vlasak, 2018).</s><s>4.3.1 Aktivnosti u prirodi</s>
<s>Zaštićena područja, uključujući nacionalne parkove, danas su u svijetu atraktivni sadržaji za vanjske aktivnosti, rekreaciju i turizam.</s><s>Parkovi i rekreacija na otvorenom postaju sve važniji u suvremenom društvu.</s><s>Nacionalni parkovi su ljudima od vitalnog značaja: nude otvorene, zelene prostore u našem svijetu koji se stalno razvija, oni povlače iz užurbanog života koji vode mnogi od nas; štite divlje životinje i druge elemente prirodnog okoliša, kao i povijesne i kulturne resurse koji su važni pokazatelji društva (Manning, Anderson i Pettengill, 2017).</s>
<s>Rekreacijom se smatraju aktivnosti koje pojedinci provode u slobodno vrijeme.</s><s>Rekreacija može uključivati pasivno ili aktivno sudjelovanje u pojedinačnim ili grupnim sportovima, kulturnim funkcijama, uvažavanje prirodne i ljudske povijesti, neformalno obrazovanje, putovanja radi užitka, razgledavanja i zabave (Marques, Reis, Menezes i Salgueiro, 2017).</s><s>Sukladno navedenom, autori Talmage, Anderson i Searle (2018) definiraju rekreaciju na otvorenom kao dobrovoljno sudjelovanje u slobodnim aktivnostima koje se odvijaju na otvorenom i obuhvaća interakciju ljudi s prirodnim okruženjem.</s><s>Upravo nacionalni parkovi mogu ponuditi najjasniju manifestaciju važnosti parkova i rekreacije na otvorenom.</s><s>Ujedno, rekreacija na otvorenom nudi zdravo i zadovoljavajuće slobodno vrijeme, intiman kontakt s vanjskim okruženjem; mogućnosti povećanja obiteljske solidarnosti; uživanja i uvažavanja našeg prirodnog okoliša i kulturne baštine i bezbroj drugih koristi (ibid.).</s><s>S obzirom na važnost parkova i rekreacije na otvorenom, potrebno je dobro razmisliti o upravljanju tim mjestima i aktivnostima.</s><s>Iako su parkovi i rekreacija na otvorenom usko povezani pojmovi, previše rekreacije ili neprimjerene rekreacijske aktivnosti mogu ugroziti integritet parkova i mogu pogoršati kvalitetu rekreacijskog iskustva.</s><s>Jasno je da se nacionalni parkovi trebaju koristiti za javno uživanje, ali oni se također trebaju čuvati.</s><s>Everhart (2019) navodi da su nacionalni parkovi uspostavljeni za dvije, često natjecateljske svrhe: zaštititi važne prirodne i kulturne resurse i ponuditi javnosti priliku za korištenje i uživanje u tim područjima.</s><s>Autor je mišljenja da voditelji rekreacije u parkovima i na otvorenom moraju biti osjetljivi na ta pitanja i pronaći načine upravljanja parkovima i rekreacijom na otvorenom koji uravnotežuju napetost svojstvenu dvostrukoj misiji parkova – očuvanju i korištenju (ibid.).</s><s>Kao tipovi rekreacije i aktivnosti u NP Una, mogu se izdvojiti: rafting, kajak i kanu;</s>
<s>Rafting je natjecateljski sport u kojem je cilj kretati se nizvodno riječnim brzacima koristeći napuhan splav.</s><s>Smatra se ekstremnim sportom koji je iznimno izazovan i rizičan te zahtijeva puno grupnog rada.</s><s>Sve raftinške utrke provode se na prirodnim riječnim tokovima koji vode kroz brzace.</s><s>Dvije najpopularnije raftinške etape na ovim prostorima su: Štrbački buk – Lohovo i Kostela – Grmuša.</s><s>Usluge raftinga na području NP Una nude mnogobrojne agencije koje se bave tom aktivnošću, čiji broj svake godine raste.</s><s>Svaka od tih agencija ima izuzetno sposobne i obučene vodiče čiji je posao sigurnost.</s><s>Vodič je odgovoran za promatranje i „čitanje“ rijeke unaprijed te određivanje najbolje rute kroz brzace.</s><s>Neke od najpopularnijih raftinških agencija na prostorima ovog zaštićenog područja su: UNA RC Kiro rafting; Una Aqua Centar; RC Discover Bihać te Una Regata Sport Bijeli.</s><s>Rafting na vodama Une može se isprobati u razdoblju od ožujka do listopada.</s><s>Kajakaštvo, s druge strane, predstavlja sportsko-rekreativnu aktivnost gdje sportaši sjede (u kajaku) ili kleče (u kanuu) te se pokreću uz pomoć vesla koje drže u rukama.</s><s>Kajakaštvo i rafting su najpopularnije i najtraženije aktivnosti u NP Una.</s>
<s>Ronjenje se uglavnom provodi zbog privlačnosti nevjerojatnog podvodnog svijeta.</s><s>Ronjenje na rijeci Uni je stupnjevano u intervalu 1- 5 (Nacionalni park Una, 2020): 1. i 2. stupanj se preporučuju za početnike; 3. stupanj se preporučuje za napredne ronioce; 4. i 5. stupanj se preporučuju isključivo za iskusne ronioce.</s><s>Jedan od načina ronjenja je upravo speed river diving koji predstavlja aktivnost izmišljenu upravo u Nacionalnom parku Una, a uključuje ronjenje u brzo tekućim vodama (divljim rijekama) te borbu s riječnim strujama i barijerama (ibid.).</s><s>Podvodni svijet rijeke Une posjeduje znatan broj potopljenih speleoobjekata što su dokazale i prethodne speleoronilačke ekspedicije.</s><s>Nacionalni park Una se pobrinuo i za ovu aktivnost osigurati obučene instruktore, za sve one koji se zanimaju za podvodni svijet smaragdne rijeke.</s>
<s>Biciklizam je odličan način za izlazak i druženje u nacionalnim parkovima, najbolji način za vidjeti prekrasan krajolik i otkrivanje novih mjesta.</s><s>Biciklisti se mogu voziti u posjetiteljskim zonama gdje su označeni putevi i staze, uživati u iznimnoj bioraznolikosti i posjetiti brojne kulturno-povijesne znamenitosti.</s><s>U NP Una rade i postepeno pripremaju nove staze za bicikliste kako bi im se omogućio prolazak pokraj najljepših dijelova parka i time izbjegao put za motorna vozila (ibid.).</s><s>Park nudi mogućnost iznajmljivanja bicikala u centru za informacije, na samom ulazu u posjetiteljske zone.</s><s>Prizori rijeke, vidikovci, priroda i puno više na prostorima NP Una za lokalno su stanovništvo i posjetitelje nezaobilazno odredište za boravak u prirodi, šetnje i planinarenje.</s>
<s>Na osnovi opširnih terenskih istraživanja ribarsko-gospodarska osnova općine Bihać je izgrađena 2002. godine.</s><s>Udruga građana sportskih ribolovaca je organizacija koja trenutno upravlja cijelim potezom Une i Unca na području općine Bihać.</s><s>Snažna i obično kristalno čista, duboka rijeka svoje nepogrešive boje i gotovo jedinstvene strukturalne raznolikosti privukla je mnoge na sportsko-rekreativni ribolov.</s><s>Za ljubitelje mušičarenja, na području NP Una organizira su tri revira, upravo za tu tehniku ribolova (ibid.): Revir 1. Martin Brod – dug je 7,5 km i tu se nalazi jedinstven dio mušičarskog revira „Unac“ koji je dug 900 metara;</s>
<s>Također, formirana su još četiri revira za druge dvije tehnike ribolova: metodu varličarenja s umjetnim mamcem i metodu s vodenom kuglicom uz maksimalno tri suhe ribolovni revir 2 Ćelije – Klisa, dužine 14,5 km; ribolovni revir 4 Dvoslap, dužine 5,5 km; ribolovni revir 1A Gečet, dužine 3 km;</s>
<s>Ribolov ribolovni revir 5 Očigrije, dužine 1,7 km.</s><s>Zaključak je kako nacionalni parkovi doprinose mentalnom i fizičkom zdravlju nacije.</s><s>Oni pružaju mjesto za bijeg, avanturu, uživanje, nadahnuće i promišljanje, a koriste ih milijuni ljudi.</s><s>Također, značajan su dio prirodne zdravstvene usluge i nadopunjuju mogućnosti dostupne u područjima prirodne ljepote i drugim zelenim površinama.</s><s>4.4 Kulturno-povijesna baština</s>
<s>Studije kulturne baštine Srednjoeuropskog sveučilišta su definirale kulturnu baštinu kao fizičke artefakte (kulturna dobra) i nematerijalne atribute grupe ili društva koji su naslijeđeni iz prošlosti.</s><s>Drugim riječima, kulturna baština je koncept koji predstavlja most između prošlosti i budućnosti uz primjenu određenih pristupa u sadašnjosti (ibid.).</s><s>Povijesna baština su prirodni i fizički resursi koji doprinose razumijevanju i uvažavanju povijesti i kulture nekog geografskog prostora (Benhamou, 2020).</s><s>Kulturna i povijesna baština igraju veliku ulogu u razvoju turizma.</s><s>Njihovi predmeti donose profit i značajno utječu na gospodarski razvoj (ibid.).</s>
<s>Područje Nacionalnog parka Una iznimno je bogato kulturno-povijesnim lokalitetima.</s><s>Bogata arheološka nalazišta, kulturni spomenici, kule, tvrđave i gradovi dokaz su da je područje nastanjeno još od prapovijesti, preko antičkih vremena i srednjeg vijeka pa sve do danas (Studija izvodljivosti NP Una, b. d.).</s><s>Svakako su najzastupljeniji prapovijesni lokaliteti vezani uz brončano i željezno doba, među kojima se ističu vinska naselja i gradine koje se nalazi na naglašenim geostrateškim mjestima (Nacionalni park Una, 2020).</s><s>Jedni od najznačajnijih su upravo sljedeći: Srednjovjekovni grad Orašac;</s>
<s>Tvrđava iz osmanskog razdoblja smještena je u naselju Orašac.</s><s>Grad su sačinjavale zidine koje su i dandanas djelomično očuvane kao i srednjovjekovna kula visoka osam metara (Redžić, 2018).</s><s>Dogradnja grada se dogodila 1703. i 1730. godine.</s><s>U periodu osmanske vladavine tvrđavom je vladao dizdar, skupa sa 60 vojnika i zapovjednika (ibid.).</s><s>Važno je napomenuti da su na tom području, davne 1833. godine, instalirana tri topa.</s>
<s>Srednjovjekovna utvrda smještena u blizini Kulen Vakufa.</s><s>Njen nastanak datira iz kraja 14. i početka 15. stoljeća, razdoblja kada su na tim prostorima vladali Frankopani (Kreševljaković, b. d.).</s><s>Važno je napomenuti kako je ova tvrđava uvrštena na listu nacionalnih spomenika i da je već nekoliko puta bila obnovljena (ibid.).</s>
<s>Nasuprot gradiću Ostrovici, preko doline rijeke Une i grada Kulen Vakufa, nalaze se ostatci stare utvrde Havale.</s><s>Havalu je u 17. stoljeću sagradio sultan Ahmed III.</s><s>Zidine su se sastojale od kamenih vrata i jedne tabije, a istočna strana bila je okružena pet metara visokim i jednim metrom širokim zidom (Kulen Vakuf, b. d.).</s><s>Iznad glavnog ulaza se nalazila džamija čiji mihrab je još uvijek vidljiv, na glavnim ulaznim vratima nalazio se mesdžid, a lijevo od ulaza bile su dvije kule (ibid.).</s><s>Kroz stoljeća Havala je bila strateški važna utvrda.</s><s>Nadzirala je most preko Une, Kulen Vakufa i ceste s desne strane rijeke koja je povezivala Liku i Dalmaciju s ostalim dijelovima šire regije (ibid.).</s><s>Kao važan dio kulturno-povijesne baštine, odnosno etnografije, izdvajaju se mnogobrojni mlinovi koji su od davnina služili za mljevenje žita.</s><s>Na ovim prostorima su pretežno mlinovi vertikalnog osovinskog prijenosa koji za svoj rad koriste snagu vode potoka ili dijelova vodotoka rijeke Une (Nacionalni park Una, 2020).</s><s>Pored mlinova tu su i bučnice.</s><s>Njih je svega nekoliko i većinom služe za prezentaciju tradicije mlađim generacijama i turistima.</s><s>Naime bučnice danas nazivaju „ekomašinama“ koje ponosno predstavljaju sistem pranja tkanina na prirodan način, tj. uz pomoć snage vode bez pomoćnog oruđa (ibid.).</s>
<s>Godina 2019. za Nacionalni park Una je bila još jedna u nizu uspješnih.</s><s>Naime, zabilježen je porast u svim dijelovima poslovanja, a potražnja za obilazak područja NP Une sve više raste.</s><s>Prema procjenama, povećanje se trebalo dogoditi i 2020. godine, i to za čak 30 % u odnosu na 2019. godinu, no nažalost pandemija (Covid 19) je to spriječila.</s><s>U evidenciji ovog zaštićenog područja zabilježeno je oko 119.000 posjeta s plaćenom određenom uslugom nacionalnom parku što ukazuje na porast od 22 % u odnosu na 2018. godinu koja se iskazala kao rekordna godina po broju posjetitelja (Program rada JP NP ''UNA'', 2020).</s><s>Zabilježen je i porast vlastitih prihoda za 62 % u odnosu na 2018. godinu.</s><s>Važno je napomenuti kako je preko 80 % ovog zaštićenog područja „otvoreno“, odnosno „slobodno“ za posjet, tj. ne vodi se evidencija ulaska i kretanja posjetitelja.</s><s>Na osnovi tog podatka predviđa se kako je realna procjena ostvarenih posjeta u 2019. godini između 150.00 i 135.000 (ibid.).</s><s>Slika 7 je grafički prikaz ostvarenog broja evidentiranih posjeta 2011. – 2019. godine dok slika 8 prikazuje ostvarene vlastite prihode JP NP „Una“ u istom vremenskom periodu (ibid.).</s>
<s>Iz grafova je vidljivo kako su posjeti počeli brojkom nešto višom od 3.000.</s><s>Veliki „bum“ se događa 2013. godine kada dolazi do porasta posjeta za skoro 200 % kada je zabilježeno oko 30.000 posjeta.</s><s>Od tada broj posjeta iz godine u godinu raste.</s><s>4.6 Infrastruktura</s>
<s>Infrastrukturu predstavljaju svi sagrađeni objekti i sustavi tehničke prirode koji su u privatnom ili državnom vlasništvu, koji osiguravaju socijalno-političko, ekonomsko i komunikacijsko djelovanje društva.</s><s>Čine ju prometnice, kanalizacija, telekomunikacijska mreža i energetska mreža.</s><s>Općina Bihać ima izuzetno povoljan geoprometni položaj, međutim na postojećoj prometnoj infrastrukturi treba dosta poraditi.</s><s>Značajnije cestovne prometnice koje prolaze općinom Bihać (asfaltirane, ali dosta njih treba obnoviti i dograditi su sljedeće (Studija izvodljivosti NP „Una“): međunarodne – E71 Karlovac-Bihać-Split i E761 Bihać-Bosanski Petrovac-KljučJajce;</s>
<s>Cestovne prometnice značajnije za područje NP Una u lošijem su stanju i potrebne su im drastične promjene i ulaganja (ibid.).</s><s>One su sljedeće: R408 Drvar-Martin Brod-Kulen Vakuf-Orašac-Dubovsko (nije u potpunosti asfaltirana) i R408b Vrtoče-Kulen Vakuf-Donji Lapac (u potpunosti neasfaltirana).</s><s>Općina Bihać je svojom Unskom prugom povezana jadranskim lukama Split, Šibenik i Zadar sa Zagrebom te preko Bosanskog Novog s Banja Lukom i Sarajevom (ibid.).</s><s>U interesu NP Una je da se spomenuta pruga pretvori u putničko-turističku.</s><s>Cilj je obnoviti i dotjerati željezničke postaje koje već postoje (Una, Martin Brod, Kulen Vakuf i Štrbački Buk) kako bi tijekom turističke sezone bila aktualna prometna relacija Split (Šibenik, Zadar)-Knin-Bihać, odnosno Zagreb-Bihać-Knin-Split (ibid.).</s><s>U vlasništvu općine Bihać se nalazi i jedna mala zrakoplovna luka koja se obično koristi u sportske i turističke svrhe.</s><s>Na njoj je također potrebno dosta raditi kako bi jednom poslužila za razvoj putničkog i gospodarskog prometa (ibid.).</s><s>Od javnih linija prijevoza koristi se autobus koji svaki dan vozi liniju Bihać-Kulen Vakuf.</s><s>Što se samog parkinga tiče, samo ulaz broj 3 „Ćelije“ posjeduje manji prostor za parkiranje vozila za posjetitelje.</s><s>Pored njega, ulaz automobilom u Nacionalni park Una omogućava i ulaz broj 1 „Gorjevac“, međutim bez mogućnosti parkiranja.</s><s>Ostala tri ulaza u Nacionalni park Una su uglavnom pješačko-biciklistički ulazi.</s><s>Važno je dodati da se jedan od najboljih kampova u Bosni i Hercegovini nalazi upravo uz rijeku Unu.</s><s>Kamp ima svoju plažu, jako dobro uređene parcele s priključcima (struja, sanitarni blok te kuhinjski prostor) te jako dobro uređene prostore za kamp-kućice.</s><s>Brigu oko upravljanja, održavanja i korištenja sistema vodosnabdijevanja i kanalizacije vodi poduzeće „Vodovod“ d.o.o.</s><s>Bihać.</s><s>Njihov zadatak je crpljenje, kondicioniranje i distribucija vode te odvođenje oborinskih i fekalijskih voda kroz nedovršeni kombinirani kanalizacijski sustav (JP Vodovod d.o.o.</s><s>Bihać, b. d.).</s><s>Opskrba vodom na ovom području se izvodi crpljenjem vode pet izvorišta: Klokot, Toplica, Ostrovica, Privilica i Žegar te jednog bunara u Gati (ibid.).</s><s>Centralni vodovodni sistem je jedna velika tehnološka cjelina koja uključuje gradsku zonu i nekoliko prigradskih naselja, a zastupljena su i tri odvojena lokalna sustava (ibid.):</s>
<s>Projektna dokumentacija za kanalizacijski sustav (izgrađen manjim dijelom prije rata) prognozira mješoviti tip odvodnje oborinskih i otpadnih voda kroz glavne kolektore: A0 i B0 (ibid.).</s><s>Bihać, kao i cijeli prostor Bosne i Hercegovine je slabo pokriven internetom.</s><s>Dobar signal imaju tek neki kafići i bolji hoteli.</s><s>U Bihaću je omogućena fiksna i mobilna telefonija (BH Line; BH Mobile) te BIHAMK internetska mreža za prijenos podataka.</s><s>Turistička infrastruktura osnova je razvoja turizma i korištenja postojećih destinacijskih resursa (Jovanović i Ilić, 2016).</s><s>Uključuje veliki broj usluga, neophodnih kako bi se zadovoljile potrebe turista i povećalo zadovoljstvo tijekom boravka na destinaciji (ibid.).</s><s>Što se tiče smještajnih objekata/kapaciteta, na ovom području prevladavaju kampovi i apartmani.</s><s>Svi objekti se nalaze u prirodi i jako su popularni kod turista jer pružaju domaćinski ugođaj posjetiteljima.</s><s>Neki od njih su: Vila „Nana“; Prenoćište „Saraj“; Pansion „Sara“; „Vila Una Dvoslap“; Apartman „Panorama“.</s><s>S druge strane, postoje i oni koji pored prenoćišta nude i hranu (bosansku tradicionalnu hranu): RC „Una Unique“; Turistički centar DISCOVER; Bistro „Džisrikebir“; Eko selo „Natura art“.</s><s>Kada se govori o prijemu gosta, Nacionalni park Una ima pet označenih ulaza za posjetitelje (Nacionalni park Una, 2020): ulaz br. 1 Gorjevac – makadamski put na ovom ulazu nije namijenjen/prilagođen za široka i niska vozila; ulaz je namijenjen za rekreativne svrhe; ulaz br. 2 Ćukovi – strogo je zabranjen ulaz motornim vozilima, staza je pješačkobiciklističkog tipa;</s>
<s>nedovršeni sustav Gata. ulaz br. 3 Ćelije – dozvoljen je putnički promet (automobili i minibus) dok je većim autobusima zabranjen pristup na ovom ulazu; ulaz br. 5 Martin Brod – staza je pješačko-biciklističkog tipa; ulaz br. 6 Lohovo – najbliža točka i ulaz u nacionalni park Una; staza je pješačkobiciklističkog tipa.</s>
<s>Važno je napomenuti kako ulaz br. 2 Ćukovi predstavlja početak tematske poučne staze koju su nazvali „Putevima prošlosti“ (staza je označena s 11 poučnih natpisa o kulturnoj baštini NP Una).</s><s>Ulaz br. 6 Lohovo ima informativno-kontrolni centar na kojem se ne vrši naplata ulaznica dok se na ulazu br. 3 Ćelije može naći ulazno-kontrolni punkt, tj. informativni natpis koji sadrži sve osnovne informacije ove zone (ibid.).</s><s>Nažalost, ovo područje</s>
<s>(tematskim/adrenalinskim/zabavnim parkovima, golf-igralištima, učinkovito smišljenim rutama, prostorima za posjetitelje..) koje su ključne za privlačenje posjetitelja i, naravno, uspješnu sezonu.</s><s>Ovom prostoru nedostaju prostori/programi za sportski turizam, kvalitetno označene i atraktivne biciklističke staze/putevi, ronilački centri te ostali atrakcijski sadržaji, pažljivo vođeni, s ciljem kvalitetnog, održivog i dugoročnog orijentiranja na sve zahtjevnijem tržištu.</s><s>5 BENCHMARKING</s>
<s>U ovom poglavlju će se istražiti statistički položaj i turistička ponuda Nacionalnog parka Plitvička jezera i Nacionalnog parka Una kako bi se utvrdilo koja od turističkih atrakcija ima bogatiju turističku bazu.</s><s>Njen utjecaj se ispituje u smislu organizacije i upravljanja, kvalitete usluga, turističkih brojki, razvoja infrastrukture, obrazovanja i istraživanja.</s><s>Benchmarking je sustavni postupak za identificiranje i primjenu bolje ili najbolje prakse (Proctor, Rudinger, Young, Sarovar, Blume-Kohout, 2017).</s><s>Cilj benchmarkinga je razumjeti i procijeniti trenutni položaj tvrtke ili organizacije u odnosu na najbolju praksu i identificirati područja i načine poboljšanja performansi (ibid.).</s><s>Na ovaj način benchmarking pomaže objasniti procese koji stoje iza izvrsnih performansi.</s><s>Kad se lekcije naučene iz vježbe vrednovanja primjenjuju na odgovarajući način, one omogućavaju poboljšane performanse u kritičnim funkcijama unutar organizacije ili u ključnim područjima poslovanja (ibid.).</s>
<s>Plitvička jezera su najpoznatiji i najpopularniji nacionalni park u Hrvatskoj.</s><s>Proglašen je prvim nacionalnim parkom u Hrvatskoj 8. travnja 1949. godine i već je 1979. godine upisan na UNESCO-vu listu svjetske baštine (Jerić, 2018).</s><s>Područje nacionalnog parka Plitvička jezera se rasprostire na površini nešto manjoj od 300 km2 (ibid.).</s><s>Nacionalni park predstavlja jedinstveno prirodno područje sa specifičnom krškom hidrografijom neizmjerne vrijednosti za prirodu te bogatom florom i faunom (Barešić i Bronić, 2017).</s><s>Plitvička jezera se nalaze na granici između dvaju klimatskih područja, pomorskog i kontinentalnog, gdje se susreću alternativni vlažni morski zrak i kontinentalne zračne Nacionalni park Plitvička jezera ima dobro razvijenu turističku infrastrukturu koja uključuje 118 postelja u istoimenom turističkom naselju.</s><s>Privatni smještaj upravlja s 3.854 smještajnih postelja (Turistička zajednica općine Plitvička Jezera, 2019).</s><s>Prema podacima TZO-a Plitvička Jezera smještajni kapaciteti (hoteli: Jezero, Plitvice, Bellevue, Macola i Lyra) imaju na raspolaganju 1.096 postelja, od toga 488 soba i 22 apartmana.</s><s>Druge smještajne kapacitete ovog područja sačinjava 136 enota u kampu Borje, zatim ugostiteljski objekti koji raspolažu s 251 krevetom, učenički dom koji ima 56 raspoloživih postelja, pastoralni centar koji raspolaže 51 krevetom te hosteli koji raspolažu sa 104 Minimalna duljina boravka turista u hotelima je 1,2 dana; privatni smještaj, kamp i hostel – 1,6 dana; ostali ugostiteljski objekti 1,3 dana (ibid.).</s><s>Zabilježeno je 127,887 dolazaka i 176,385 noćenja 2019. godine (ibid.).</s><s>Prema podatcima TZO-a Plitvička Jezera, struktura gostiju (turistički promet po državama) zapaža se kako najviše noćenja ostvaruju turisti iz Japana (12,386 noćenja), zatim slijede turisti iz Tajvana (10,814); Republike Koreje S druge strane, Nacionalni park Una u 2019. godini ima zabilježenih 119.000 posjeta (za 22 % više posjeta u odnosu na prethodnu 2018. godinu), broj noćenja (apartmani i kampovi u NP Una) nije evidentiran zbog nerazvijenog sustava evidencije posjetitelja NP Una te svih smještajnih kapaciteta koji se u njemu nalaze (Program rada JP NP „Una“, 2020).</s><s>Isto tako, nigdje nije zaveden broj ležaja i apartmana koji se nalaze unutar ovog područja nego samo već prethodno spomenuti nazivi.</s><s>Nije napravljena struktura gostiju, ali je nađen jpodatak kako je najviše gostiju iz arapskih zemalja.</s><s>U nacionalnom parku Plitvička jezera postoji nekoliko različitih turističkih programa, a većina uključuje vožnju električnim brodom na jezeru Kozjak.</s><s>Turisti mogu pješačiti po parku markiranim stazama ili se voziti u turističkim vozilima (Jerić, 2018).</s><s>Trenutačno najpopularnije aktivnosti u Nacionalnom parku Una su muharenje i rafting.</s><s>Ovo je geografsko područje pogodno za određene turističke aktivnosti (ribolov, promatranje ptica, šetnja, kanu, biciklizam, avanturistički turizam, team building programe itd.).</s><s>Prirodni elementi Nacionalnog parka Una mogu poslužiti kao osnova za razvoj avanturističkog turizma.</s><s>Kada se govori o marketingu, odnosno promoviranju svojih prirodnih vrijednosti i proizvoda za posjetitelje, može se primijetiti da je Nacionalni park Plitvička jezera dosta aktivan na tom području (obavještavanje posjetitelja, promocije agencija, promocijski tjedni za ulaznice itd.) dok je, s druge strane, Nacionalni park Una slabije razvijen u tom pogledu.</s><s>Tablica 1 ukratko navodi neke od glavnih razlika ovih dvaju nacionalnih parkova (Šutić i Ružić, 2013): Tablica 1: Razlike Nacionalnog parka Plitvička jezera i Nacionalnog parka Una Nacionalni park Plitvička jezera</s>
<s>parka, označene staze i ulazi; nedovoljna organizacija (ne postoje točne statistike o posjetiteljima, svi ulazi nisu pokriveni kontrolom te posljedično – nisu sve karte plaćene);</s>
<s>Nacionalni park Una organizirana turistička ponuda – suradnja s više od 900 turističkih agencija, agenata i turoperatora;</s>
<s>revir; ulažu u marketinške aktivnosti – ažurirana internetska stranica, različite turističke brošure, perspektive, karte i turistički paketi;</s>
<s>Konkurentnost turističke destinacije na globalnom tržištu najviše je povezana s različitim poslovnim elementima turističke ponude, uključujući broj i kvalitetu smještaja i restorana, prirodne i kulturne baštine, stanje infrastrukture kao i gostoprimstvo, zakonska rješenja koja reguliraju turističke aktivnosti, dostupnost i turističku signalizaciju (Marković, Pejnović i Boranić, 2015).</s><s>Sa svim svojim svojstvima, nacionalni parkovi Plitvička jezera i Una predstavljaju specifične i jedinstvene prirodne komplekse u svijetu čiji prirodni resursi, osim turizma, mogu zadovoljiti obrazovne i znanstvenoistraživačke potrebe posjetitelja.</s>
<s>Udaljenost između ovih dviju turističkih atrakcija je samo 40 km jedne od druge, imaju i vrlo slične, gotovo identične, prirodne karakteristike kao što su flora i fauna, ali ipak postoji velika razlika u pogledu upravljanja i organizacije turizma te organizacije i razvoja specifičnih turističkih usluga.</s><s>Procjena raznolikosti prirodnih resursa i turističke ponude dvaju posebnih geografskih područja, Nacionalnog parka Una smještenog u zapadnom dijelu BiH i Nacionalnog parka Plitvička jezera smještenog u središnjem dijelu Hrvatske, pokazala je da ova dva nacionalna parka imaju jedinstvenu lokaciju kao i indekse biološke raznolikosti koji predstavljaju čvrsto tlo za razvoj konkurentskih prednosti za specifične oblike turističke ponude na međunarodnom tržištu kao što su ekoturizam, turizam utemeljen na prirodi i održivi razvoj prirodnih resursa.</s><s>Prilikom uspoređivanja nacionalnih parkova (Una i Plitvička jezera) očito je da su Plitvička jezera više neovisna kao zaštićeno područje, sama sebe financiraju i stvaraju sve potrebne prihode kroz turističke aktivnosti (Vukadin, 2016).</s><s>S druge strane, Nacionalni park Una ovisi o državi, međunarodnim projektima itd.</s><s>Naravno, na spomenutu razliku utjecaj ima dugogodišnja tradicija Nacionalnog parka Plitvička jezera – 71 godina dok, s druge strane, Nacionalni park Una postoji na turističkom tržištu tek devet godina.</s><s>Iz komparativne analize konkurentnosti ovih turističkih odredišta vidljivo je da je najslabija dimenzija turističke ponude u slučaju Nacionalnog parka Una povezana s ponudom dodatnih usluga u pogledu kapaciteta smještajnih objekata te turističke ponude/aktivosti.</s><s>Trenutni smještaj kao i same turističke aktivnosti bi se trebale povećati kako bi se zadovoljile stvarne potrebe turističkog tržišta za ovom posebnom atrakcijom.</s>
<s>Za razvoj turizma na području Nacionalnog parka Una je potrebna precizna strategija održivog razvoja i promocije turizma te dovršavanje turističke ponude kako bi se nacionalni park afirmirao kao konkurentna turistička destinacija koja uključuje politiku ulaznih cijena, unaprjeđenje marketinških aktivnosti, poboljšanje kvalitete turističkih objekata, obuku osoblja, proširenje postojeće i razvoj nove prateće infrastrukture, uključujući smještajne i ugostiteljske objekte, kao i bolju organizaciju prostornog planiranja područja (Hrelja, Drešković, Mirić i Avdić, 2015).</s><s>Da bi se razvio održivi turizam u Nacionalnom parku Una, potrebno je izvršiti segmentaciju tržišta i odabir ciljnih skupina za koje je potrebno prilagoditi turističku ponudu.</s><s>Također je potrebno pratiti turističke tokove i trendove u regiji zbog relativno malog turističkog tržišta u BiH.</s><s>Promotivne aktivnosti i preporuke prijatelja i obitelji (tzv. marketing usmenog oglašavanja) imaju presudan utjecaj na prepoznavanje brenda među međunarodnim turistima koji su izvor financijskog kapitala potrebnog za održivi 6 SWOT analiza</s>
<s>U ovom poglavlju putem SWOT analize napravljena je procjena četiriju aspekata, odnosno kombinacije snage, slabosti, mogućnosti i prijetnji za turizam u zaštićenom području.</s><s>Ova analiza je okvir koji se koristi za procjenu konkurentske pozicije kompanije i za razvoj strateškog planiranja – procjenjuje unutrašnje i vanjske faktore, kao i trenutni i budući potencijal.</s><s>Autor Sarsbay (2016) piše da je osnovni cilj SWOT analize pomoći organizacijama da razviju potpunu svijest o svim faktorima koji su uključeni u donošenje poslovne odluke.</s><s>SWOT analiza Nacionalnog parka Una je prikazana u Tablici 2. Tablica 2: SWOT analiza Nacionalnog parka Una PREDNOSTI:</s>
<s>nedostatak stranih turista nedostatak strategija koje bi osigurale promociju i konkurentnost na tržištu zaštićenih područja nedostatak ljudskog kadra i nedovoljno obučen kadar</s>
<s>Kao veliku prednost mora se istaknuti status zaštićenog područja (velika potražnja) naime, segment turista koji se zanimaju za prirodni turizam odnosno turizam u zaštićenim područjima je iz godine u godinu sve veći.</s><s>Geografski položaj, pogodna klima te unikatna priroda su neke od glavnih snaga nacionalnog parka.</s><s>Regija ima ugodno vrijeme i klimu, jedinstveni ekosistem, veliku biološku raznolikost i vrijednu divljač.</s><s>To određuje doseg poduzeća do ciljanog tržišta i osigurava laku dostupnost.</s><s>Naime, područje Nacionalnog parka Una ima izuzetno povoljan geografski položaj – nalazi se neposredno uz granicu s Republikom Hrvatskom te trenutno rade na uspostavljanju putnog pravca (dijagonalno od Bihaća do Sarajeva) koji će spajati zapadnu Europu s Bliskim istokom što će svakako pozitivno utjecati na već postojeći geoprometni položaj (grad Bihać, b. d.).</s><s>S druge strane, klima je povoljna (umjereno planinski tip) karakteristike su topla i suha ljeta te hladne zime s puno padalina – umjerena vlažnost, umjerene temperature, znatna osunčanost bez jakih vjetrova (grad Bihać, b. d.) što predstavlja veliku prednost ovog područja u smislu razvoja selektivnih oblika turizma.</s><s>Nacionalni park Una je turistička destinacija s unikatnom prirodom te raznovrsnim bogatstvima kao što su prirodne atrakcije među koje spada rijeka Una koja slovi za jednu od najljepših i najčišćih rijeka u Europi (nazivaju je još i „Suzom Europe“); netaknuta priroda riječne doline, smaragdni brzaci , moćni slapovi – Štrbački Buk i Martin Brod koji čekaju na upis na UNESCO-vu listu zaštićenih područja; jedinstvene lokalne kulture ljudi te kulturno-povijesna baština (grad je imao važnu ulogu za vrijeme austro-ugarskog carstva te kasnije II. svjetskog rata); mogućnosti za šetnju, vožnju biciklom, ribolov te rekreaciju.</s><s>Sve nabrojane stavke pogoduju Nacionalnom parku Una za pridobivanje posjetitelja jer, kao što je prethodno spomenuto, segment turista koji potražuju prirodna zaštićena područja s tradicijom koju žele vidjeti te probati (hrana, kultura..) iz godine u godinu raste.</s><s>Opće je poznato da je na prostoru grada Bihaća Nacionalni park Una najveći turistički potencijal koji već sada daje veliki poticaj lokalnom stanovništvu u smislu stvaranja prihoda od turizma.</s><s>Važno je napomenuti da bi upravo lokalno stanovništvo imalo veliku korist od razvoja turizma na području Nacionalnog parka Una – u smislu zapošljavanja lokalnog stanovništva te još većih prihoda od posjetitelja.</s><s>Održavanje manifestacije Una regata svake godine predstavlja prednost ovog područja u smislu održavanja tradicije te unikatnosti ovog zaštićenog područja.</s><s>Svake godine na ovoj manifestaciji se okupi veliki broj ljudi i sve je medijski popraćeno što svakako ide u prilog ovom nacionalnom parku i njegovoj prepoznatljivosti na turističkom trgu.</s><s>Gostoljubivost i toplina lokalnog stanovništa su također prednosti s kojima se ovo područje može pohvaliti.</s><s>Turisti u svojim komentarima sami navode hranu, prirodu te gostoprimstvo kao najveće prednosti općenito Bosne i Hercegovine.</s><s>S druge strane, lokalno stanovništvo razumije da se sve temelji na turistima, njihovu putovanju, istraživanju atrakcija te korisničkoj usluzi.</s><s>U osnovi, trude se pomoći i uslužiti turiste, da posjetitelji uživaju u svom boravku te da se što dulje zadrže upravo u njihovom kraju.</s>
<s>Pored činjenice da je Nacionalni park Una bogat prirodno-kulturnim bogatstvima i da je veliki potencijal, turizam još nije dovoljno razvijen na tom području.</s><s>Jedna od glavnih slabosti je upravo nepovezanost, nedovoljna uključenost i slabo promoviranje lokalnih ponuđača i domaćih proizvoda, s kojim se ovo područje može pohvaliti, a to su između ostalog i: kulturno-povijesno bogatstvo, tradicija naroda, poznata tradicionalna kuhinja, tradicionalna narodna nošnja itd.</s><s>Od sljedećih slabosti važno je napomenuti i nedovoljno razvijenu odnosno neadekvatnu infrastrukturu koja predstavlja problem ovom području.</s><s>Naime, problem predstavljaju putevi i staze kojima je potrebna obnova i modernizacija da bi bile korisne za turizam te parking za automobile i autobuse (ulazi u NP Una su uglavnom temeljeni na pješačko-biciklističkim stazama, međutim ovakvom prostoru su nužno potrebni prostori za parking za posjetitelje).</s><s>Pored parkinga te pokojeg mjesta za odmor i osvježenje bilo bi potrebno organizirati i autobusnu liniju koja će svaki dan voziti na relaciji Bihać – Nacionalni park Una (svi dijelovi parka) što je trenutno nemoguće iz razloga jer autobus ne može koristiti sve ulaze u Nacionalni park Una – te se zbog toga može reći da za sada nedostatak javnog prijevoza predstavlja slabost ovog područja.</s><s>Iako su ulazi u Nacionalni park Una većinom temeljeni na pješačko-biciklističkim stazama, ni to polje nije savršeno.</s><s>Treba dosta poraditi na uređenju i moderniziranju tih staza te njihovom mapiranju.</s>
<s>Nerazvijenost sustava za evidenciju posjeta te evidenciju dolazaka/odlazaka turista u smještajnim kapacitetima i nedovoljan broj zaposlenih odnosno obučenog kadra su jedni od važnijih problema s kojim se NP Una suočava.</s><s>Naime, trenutno u Nacionalnom parku Una postoje ulazi na kojima se ne vodi evidencija ulaz/izlaz posjetitelja – što znači da Nacionalni park Una nema potpuni nadzor nad kretanjem posjetitelja ovim zaštićenim područjem.</s><s>Isto tako, nigdje ne postoji zabilježen točan broj smještajnih kapaciteta (ležaja, kampova, privatnih apartmana..) što odražava veliku slabost i neorganiziranost ovog područja.</s><s>Generalno najveći problem ovog područja predstavlja nerazvijena turistička ponuda, odnosno nedostatak strategija za pridobivanje turista te nedostatak financijskih sredstava za realizaciju planova, upravljanje i zaštitu prirode.</s><s>Trenutna ponuda Nacionalnog parka Une je jako siromašna te jako slabo promovirana.</s><s>Najveća slabost kod ove točke je nepostojanje ciljnih skupina te programa prilagođenih njima.</s><s>Turisti pored unikatne prirode priželjkuju i dodatne stvari, to jest događaje da ih zabave i da svoj odmor provedu što je kvalitetnije moguće.</s><s>Naravno, uzroci određenih slabosti su, nažalost, kao što je već spomenuto – slaba financijska sredstva što konkretno utječe na slabo ulaganje u očuvanje parka te u ljudski kadar.</s>
<s>Prilike su usko povezane s nabrojanim slabostima.</s><s>Ovdje se nastoji orijentirati ponajprije na održivi turizam povezivanjem lokalnih ponuđača stvaranjem novih turističkih proizvoda/ponuda za ciljne grupe posjetitelja koje će uključivati sve ono što Nacionalni park Una predstavlja (prirodu, vodu, tradiciju, rekreaciju, uživanje).</s><s>Uz to je obvezno, kao što je navedeno, promoviranje navedenih kvaliteta na domaćem i inozemnom tržištu.</s><s>Iz godine u godinu veća potražnja na tržištu turizma za zaštićenim područjima te njihovom unikatnom prirodnom predstavlja najveću priliku Nacionalnog parka Una.</s><s>Sve veća potražnja za prirodom, rekreacijom na otvorenom te pratećim sadržajima stvara nove mogućnosti prihoda za ovo područje.</s><s>Suradnja javnog i privatnog sektora je jedna od mogućih prilika Nacionalnog parka Una – koja je od ključnog značaja za opstanak.</s><s>S time se slažu i Ujedinjeni narodi koji su 2015. godine istakli kako je suradnja javnog i privatnog sektora presudna za postizanje ciljeva održivog razvoja.</s><s>Brendiranje područja nacionalnog parka predstavlja važnu priliku za ovo zaštićeno područje.</s><s>Naime, destinacijsko brendiranje je jedna od aktivnosti koje se odnose na destinacijski marketing – usmjeren na promociju turističke destinacije izgradnjom povezanog brenda.</s><s>Svrha svega toga je dati destinaciji vrijednost kako bi je turisti ili posjetitelji mogli prepoznati i ujedno dijeliti identitet marke.</s><s>Naravno, najveći naglasak stavljen je na uključenje Nacionalnog parka Una u razne projekte – u smislu izvora financiranja te bolje prepoznatljivosti parka.</s>
<s>Potencijalnu prijetnju predstavlja neočekivani nagli porast turizma u ovom području zbog nespremnosti na takav čin i pitanja održivog turizma.</s><s>U slučaju turističkog „buma“ sve navedene točke slabosti (nerazvijena infrastruktura, nedostatak zaposlenih, nerazvijen sistem evidencije i kontrole u zaštićenom području itd.) dovele bi do pomutnje u smislu djelovanja i rada na ovom prostoru – a time bi se dovelo u pitanje i održivi turizam.</s><s>Svakako, trenutna svjetska prijetnja pa tako i prijetnja ovog područja je pandemija (Covid 19).</s><s>Naime, NP Una, kao i brojni drugi parkovi, bio je zatvoren jedno vrijeme upravo zbog pandemije.</s><s>Po otvorenju nadali su se boljoj situaciji, međutim do toga nije došlo – otkazana je najpoznatija internacionalna manifestacija Une (koja se obilježava svake godine) – Una Regata.</s><s>Iako je već izdvojen nedostatak kadra kao slabost, ovdje se može navesti odlazak istog tog kadra iz države kao prijetnja.</s><s>Niske plaće zaposlenih, nepostojanje mogućnosti daljnjeg obrazovanja za rad u turizmu te jako malen broj zaposlenih (bez radnog naziva, koji skupno rade na svim projektima), mogući su razlozi odlaska ljudskog kadra iz države.</s><s>Naravno, brojne ljudske aktivnosti i nepažnja posjetitelja koja šteti parku spadaju među prijetnje kao i slaba financijska sredstva za ulaganje i održavanje nacionalnog parka – kao što je već spomenuto.</s><s>Nažalost, u ovom zaštićenom području javlja se nedostatak zakona iz područja nacionalnog parka i zaštićenih područja te nepostojanje dovoljne kontrole posjetitelja, njihovog kretanja i njihovog ponašanja – što predstavlja veliku prijetnju za održavanje prirode.</s><s>Kao prijetnja navodi se blizina drugih zaštićenih područja (konkurencija), kao na primjer Nacionalni park Plitvička jezera koji uspješno posluje još od 1949. godine i jako je poznat te isto tako ima razvijeniji sustav organizacije, promocije i turističke ponude.</s><s>7 EMPIRIJSKO ISTRAŽIVANJE</s>
<s>U ovom diplomskom radu korišteno je empirijsko istraživanje kako bi se dobilo stručno mišljenje o razvoju turizma i održivosti turističkih/sportskih aktivnosti i događaja na području Nacionalnog parka Una.</s><s>Sa šest dubinskih intervjua ciljno su određene skupine ljudi (dva predstavnika javnog sektora; tri predstavnika privatnog sektora te jedan predstavnik sektora nevladinih organizacija – različite starosti i različitih djelatnosti na području Nacionalnog parka Una).</s><s>Željelo se steći profesionalni uvid u djelovanje i rad ovog zaštićenog područja.</s><s>Cilj je bio usporediti primarne podatke dobivene na ovaj način sa sekundarnim i tako prikazati realniju sliku nacionalnog parka Una.</s><s>Njihovim mišljenjem pokušali smo doći do zaključka je li Nacionalni park Una na pravom putu k održivosti te je li dovoljno kreativan u pridobivanju posjetitelja ili je ipak vrijeme da se učine određeni koraci naprijed.</s>
<s>Svaki istraživački projekt sastoji se od nekoliko faza.</s><s>Započinje izborom teme za proučavanje i završava nalazima, odnosno rezultatima istraživanja.</s><s>Za istraživanje je izabrana metoda polustrukturiranog intervjua zbog svoje prilagođenosti istraživanju područja percepcije i mišljenja ispitanika o složenim i ponekad osjetljivim pitanjima i omogućavanju ispitivanja za više informacija i pojašnjenje odgovora.</s><s>Polustrukturirani intervju je cijenjen zbog svog prilagođavanja nizu ciljeva istraživanja.</s><s>Obično odražava varijacije u korištenju pitanja, savjeta i pratećih alata te resursa, kako bi sudionika što potpunije uvukao u temu koja se proučava (Kallio, Pietilä, Johnson i Kangasniemi, 2016).</s><s>Polustrukturirani intervjui obuhvaćaju otvorena i teoretski vođena pitanja, izvlačeći podatke utemeljene u iskustvu sudionika, kao i podatke vođene postojećim konstruktima u određenoj disciplini u kojoj se provodi istraživanje (ibid.).</s><s>Svako pitanje za intervju treba biti jasno povezano sa svrhom namjernog napretka istraživanja k potpuno dubinskom istraživanju fenomena koji se proučava.</s><s>7.2 Prikupljanje i analiza podataka</s>
<s>Na samom početku cilj je bio provesti intervju s pet osoba iz javnog, pet osoba iz privatnog te pet osoba iz NVO sektora uživo.</s><s>Međutim, zbog trenutne situacije u svijetu (Covid 19) bili smo primorani intervjue obaviti preko internetske aplikacije, točnije Skypa.</s><s>Nažalost, samo šest osoba se odazvalo na naš poziv za intervju, točnije dva predstavnika javnog sektora, tri predstavnika privatnog sektora te jedan predstavnik sektora nevladinih organizacija (NVO).</s>
<s>Tehnika prikupljanja podataka je polustrukturirani intervju – kao instrument stvoren je podsjetnik koji sadrži pitanja po cjelinama.</s><s>Pitanja su usmjerena na rješavanje problema vezanih uz temu diplomskog rada.</s><s>Polustrukturirani intervjui su snimljeni i vođeni, kao što je prethodno spomenuto, preko internetske aplikacije Skype u srpnju 2020. godine.</s><s>Prije intervjua su unaprijed pripremljena neka konkretna pitanja, ali je ostavljen prostor za detaljniji odgovor, odnosno potpitanja u samom intervjuu.</s><s>Intervjui su trajali u prosjeku 30 minuta, ovisno o ispitanikovom pogledu na samu temu, odnosno problematiku.</s>
<s>Sve dobivene informacije i podatci koje su s nama podijelili naši ispitanici su obrađeni kako bi se na kraju mogli formirati u smislene zaključke – u tu svrhu korištena je unakrsna analiza.</s><s>Na samom početku svi prikupljeni podatci čitko su prepisani i uređeni.</s><s>Odgovori ispitanika povezani su u jednu cjelinu i zatim sustavno obrađeni, odnosno istražena je dubina – širina svakog pojedinačnog odgovora.</s><s>Cilj analize polustrukturiranog intervjua je bio izvući sve ključne pojmove iz odgovora ispitanika koji su relevantni za kreiranje zaključka (pojedinačne fraze odnosno odgovori koji su se više puta pojavili posebno su zapisani te im je pridan značaj).</s><s>U analizi je pomogao podsjetnik koji je bio prisutan tijekom intervjua i koji je bio glavno polazište u analizi obrade pitanja i davanja pretpostavki.</s>
<s>U nastavku su predstavljeni rezultati analize, odnosno pitanja i odgovori ispitanika te analiza istih.</s><s>Poglavlje započinje postavljenim pitanjima te odgovorima svih ispitanika koji su sudjelovali u intervjuiranju.</s><s>Za intervju su odabrani stručnjaci, odnosno stručne osobe iz područja turizma na području Nacionalnog parka Una.</s><s>Nakon toga će se provesti analiza odgovora, uz pomoć koje će biti vidljiva realna slika problematike i prednosti ovog područja te sastaviti turistički paketi za posjetitelje.</s><s>Cilj ove analize je također pomoći Nacionalnom parku Uni u smislu da naše smjernice za razvoj turizma u ovom zaštićenom području upotrijebe u praksi.</s><s>U intervjuu nas je naprije zanimalo koji su najveći projekti u Nacionalnom parku Una i kako pandemija utječe na trenutnu situaciju.</s><s>Naši sugovornici su odgovorili da su njihovi najveći projekti uređenje i postavljanje turističkog ekonaselja „Natura Art“ te organizacija tradicionalne internacionalne manifestacije „Una Regata“ za koju predstavnik raftinškog centra „Una Rafting Kiro“ kaže: „Najveći projekti do sada su suorganizacija i sudjelovanje na tradicionalnoj Internacionalnoj Una regati.</s><s>Svakako da je trenutna situacija u svijetu – izazvana pandemijom – već dovela do velikih problema jer su svi dogovoreni aranžmani za ovu godinu otkazani.“ Isto tako, svi su istaknuli činjenicu da je pandemija jako utjecala na njihov rad i projekte.</s><s>Predstavnik Eko sela „Natura art“ je rekao: „Opal Grupa svake godine pokrene novi projekt s ciljem razvoja turizma u Unsko-sanskom kantonu.</s><s>Ove godine smo krenuli s radom u turističkom naselju Art, međutim morali smo stati s radovima.</s><s>Nažalost, sve rezervacije su otkazane.</s><s>Mjesec kolovoz je još neizvjestan i rezervacije se otkazuju, ali sporijim tempom.</s><s>U svakom slučaju gubitci su veliki i za nas i za Nacionalni park Una.“ Situacija je i dalje neizvjesna pa je teško planirati budućnost što, svakako, dodatno otežava rad svim organizacijama u Nacionalnom parku Una.</s><s>Kako kaže predstavnik biciklističkog kluba „RBK Japod“: „Mi imamo svoj biciklistički kalendar za svaku godinu i prilično ga ispunjavamo i držimo unazad deset godina.</s><s>Međutim, ova situacija s korona virusom već nam je uskratila pola godine naših aktivnosti i još je neizvjesno što će biti s ostalom polovinom planiranih aktivnosti.</s><s>Ne smijemo još ništa planirati i sigurno je da ćemo ovu godinu s vrlo malo aktivnosti dobro osjetiti u budžetu kluba jer te aktivnosti su naš izvor financiranja.“ Zanimalo nas je mišljenje sugovornika o osnovnoj i turističkoj infrastrukturi na teritoriju Nacionalnog parka Una.</s><s>Ispitanici su istaknuli da infrastruktura nije dovoljno razvijena, kao što predstavnik raftinškog centra „Una Rafting Kiro“ navodi: „Infrastruktura nije dovoljno razvijena za rafting u smislu dolaska gostiju raftinga na start na Štrbački Buk.</s><s>Pod hitno treba urediti i asfaltirati putnu komunikaciju Orašac – Štrbački buk, izgraditi dovoljan i kvalitetan broj sanitarnih čvorova za sve posjetitelje i više mjesta za odmor i osvježenje.“ Na tu konstataciju predstavnik biciklističkog kluba „RBK Japod“ dodaje: „U svakom slučaju, potrebna je nadogradnja, s obzirom da su naši članovi obišli neke od europskih destinacija, možda top 10 u Europi – kao, na primjer: Riva del Garda, Passo Del Stelvio, Mortirolo i Passo Gavia u Italiji; Alpe Dž Huez i Col du Galibier u Francuskoj, Grosglokner u Austriji itd.</s><s>Može se dosta toga prepisati od zemalja koje već imaju turističku tradiciju u aktivnom biciklizmu.“ Direktor Nacionalnog parka Una se slaže s konstatacijama o trenutnom stanju infrastrukture na području Nacionalnog parka Una te ističe sljedeće: „Infrastruktura nije razvijena i ne prati svoje mogućnosti.</s><s>Moje mišljenje je da asfaltiranjem puta nećemo našteti prirodi nego je čak zaštititi.</s><s>Trenutno stanje puteva nije najbolje – neugledan i prašnjiv izgled, neadekvatan pristup za posjetitelje.</s><s>Razvojem infrastrukture doći će do drugih promjena – izmjenit će se režim prometa, automobili neće parkirati po livadi, smanjit će se zagađenje zraka i svega ostalog.</s><s>Nakon uspostavljanja infrastrukture može se pristupiti regulaciji parkinga u selu.</s><s>Nakon toga bi se mogao uspostaviti vlakić ili plinski autobus (koji još manje zagađuje) za posjetitelje.</s><s>Sve je stvar novca.“ Sljedeće pitanje u intervjuu zahtijevalo je mišljenje sugovornika o osmišljavanju novih dodatnih aktivnosti kao što su nove strategije/ideje za turističke programe, avanturističke doživljaje i radionice za djecu i odrasle, odnosno mišljenje kako bi isti utjecali na razvoj održivog turizma i porast broja posjetitelja u Nacionalnom parku Uni.</s><s>Ispitanici su istaknuli kako bi svaka nova aktivnost, svaki novi događaj doprinio razvoju turizma te povećanju broja posjetitelja.</s><s>Predstavnik biciklističkog kluba „RBK Japod“ u svom odgovoru navodi koji faktori bi utjecali na razvoj turizma te povećanje broja posjetitelja te ističe sljedeće: „Promocija i marketing, mapiranje staza, osmišljavanje sportskih i zabavnih aktivnosti, kombinacija promocije prirodnih ljepota s aktivnim sportovima, promocija krajiških jela i pića te autohtonih proizvoda, ekoproizvoda su stvari koje bi svakako pozitivno utjecale na razvoj održivog turizma te porast broja posjetitelja.“ Predstavnik Eko sela „Natura art“ navodi kako su i oni sami već počeli raditi na tom polju: „Ja sam prošle godine krenula u osmišljavanje team building aktivnosti za razne kompanije, banke i državne institucije, ali sam ih prilagodila tradiciji koju želimo promovirati kroz naselje.</s><s>Jedna od aktivnosti je bila razvijanje bosanskih pita.</s><s>Nisam očekivala da će uspjeh biti baš primjetan jer su to ipak poslovni ljudi, međutim odaziv i aktivnosti su se pokazali više nego uspješnima.</s><s>Grupe su nam se vraćale po dva puta samoinicijativno i aktivnosti koje su zaživjele su baš te kroz koje se prožimala bosanska tradicija“, međutim s druge strane sugovornik koji predstavlja Nacionalni park Unu ističe kako je to područje jako bitno, ali nažalost još nije razvijeno.</s><s>„Dodatne aktivnosti, odnosno turistički programi i aktivnosti za posjetitelje su jako bitni.</s><s>Na našim prostorima je to već poznato i mi sami smo za neke veće skupine već radili programe koji su uključivali vanjske aktivnosti, međutim taj segment nije još dovoljno razvijen – i mislim da bi postojanje toga pozitivno utjecalo na razvoj turizma.“ U sljedećem pitanju intervjua zanimalo nas je mišljenje ispitanika o trenutnom broju turističkih objekata na području Nacionalnog parka Una.</s><s>Ispitanici su se složili u svojim odgovorima i istaknuli da je, prema njihovom mišljenju, trenutni broj smještajnih kapaciteta nedovoljan za turističke potrebe.</s><s>Predstavnik Nacionalnog parka Una je rekao: „S obzirom na dosadašnje iskustvo (prije pandemije), možemo reći da trenutni smještajni kapaciteti nisu dovoljni za potrebe turizma, pogotovo hotelski smještaji.</s><s>Sezona iz godine u godinu postaje sve duža jer park postaje sve poznatiji i potrebno je prilagoditi smještajne kapacitete većem broju turista“, dok se, s druge strane, predstavnik Eko sela „Natura art“ više orijentira na kvalitetu ponude pa tek onda na smještajne kapacitete jer, kako kaže, smatra da je to početak razvijanja.</s><s>„Smatram da je grad Bihać tek na početku razvijanja svoje turističke ponude te da moramo svi poraditi da prvo nudimo što kvalitetniju uslugu, a onda razmišljamo o proširenju ponude.</s><s>Tijekom špice sezone svi smještajni kapaciteti su popunjeni i ima mjesta za proširenje ponude, ali na prvom mjestu treba biti poboljšanje kvalitete usluge.“ Navodi se i podatak da mještani, odnosno lokalni ponuđači smještajnih kapaciteta iz godine u godinu sve više shvaćaju važnost turizma te da su jako dobri u tome.</s><s>Direktor Nacionalnog parka Una je na tu temu rekao: „Turistički gledano, broj smještajnih kapaciteta za ovako veliko područje nacionalnog parka je jako malen.</s><s>Ne mogu osporiti da broj privatnih smještaja iz godine raste jer i sami domaćini su pozitivnije počeli gledati na turizam, odnosno počeli su shvaćati bit turizma i mogu vam reći da su jako dobri u tome.</s><s>Područje Nacionalnog parka Una pa i sam grad Bihać su još u razvoju, ali svakako sam mišljenja da bi trebalo doći do razvoja odnosno povećanja broja smještajnih kapaciteta te do evidentiranja Sljedeće pitanje u intervjuu se odnosilo na strukturu gostiju, ciljne grupe i glavne motive turista za posjet.</s><s>Ispitanici su imali različite odgovore na postavljeno pitanje što je donekle i očekivano jer se bave različitim djelatnostima.</s><s>Navode kako je ipak najveći broj turista iz Ujedinjenih Arapskih Emirata i Saudijske Arabije koji su oduševljeni njihovim područjem.</s><s>O toj temi predstavnik Eko sela „Natura art“ je rekao: „U mjesecima visoke sezone najveći broj je stranih turista i to iz Ujedinjenih Arapskih Emirata i Saudijske Arabije.</s><s>Mi definitivno imamo nešto za čim turisti iz ovih zemalja žude, a to su prirodne ljepote.</s><s>Prve godine kad je otvoreno turističko naselje Natura Art prvi turisti iz ovih zemalja su bili oduševljeni.</s><s>Za ove turiste je jako važna potrošačka preporuka (marketing „od usta do usta“) i mi smo to iskoristili.</s><s>Potrudili smo se da svaki gost bude zadovoljan i da se priča proširi.</s><s>Svake godine se širimo tako da smo uspjeli u namjeri.“ Naravno, ciljnu grupu za rafting, kako kaže predstavnik raftinškog centra „Una Rafting Kiro“ predstavljaju: „...avanturisti, željni nečeg novog i nesvakidašnjeg, željni adrenalina i druženja“, dok predstavnik biciklističkog kluba „RBK Japod“ ističe kako ciljnu grupu predstavljaju upravo „...aktivni rekreativci srednjih godina, svih spolova, cikloturisti, uživatelji prirodnih ljepota na biciklu.“ Na pitanje koliko su biciklizam i rafting kao sportovi zastupljeni u Bihaću, ispitanici odgovaraju da su jako popularni sportovi na njihovom području i, što je najbitnije, sportovi koji na tom području imaju svoju tradiciju.</s><s>Direktor Nacionalnog parka Una kaže: „Selektivni oblici turizma u Nacionalnom parku Una, odnosno sportskoavanturistički oblici turizma kao što su rafting i kajak na divljim vodama, zatim rekreativni oblici kao što su biciklizam i, ja bih dodao, sportski ribolov – vrlo su bitni segmenti u cjelokupnoj turističkoj ponudi odnosno aktivnostima koje se mogu provoditi na ovom području.</s><s>Rafting i kajak na divljim vodama u zadnjih dvadesetak godina su vrlo dobro pozicionirani na emitivnim turističkim tržištima, pogotovo u regiji i Europi i sve je veći interes za ovaj oblik avanturizma na području Nacionalnog parka Una, ali i na cjelokupnom području rijeke Une.</s><s>Najatraktivnija radionica za plovidbu rafting čamcima i kajakom je od Štrbačkog buka do naselja Lohovo u dužini 16 km gdje je težina vode između trećeg i četvrtog stupnja tako da je ona vrlo zahtjevna, vrlo uzbudljiva i podiže adrenalin posjetitelja koji su takvih doživljaja i avanture željni.</s><s>Biciklizam u samom gradu Bihaću ima veliku tradiciju i imamo nekoliko biciklističkih klubova.</s><s>Sve više posjetitelja upražnjava i ove mogućnosti rekreacije.“ Isto tako, zanimalo nas je i mišljenje ispitanika o prevelikom broju posjetitelja, šteti li prirodi i uznemirava li stanovnike te utječe li status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja na potencijalni razvoj održivog turizma.</s><s>Svi ispitanici se slažu da do te situacije nije dolazilo do sada i nadaju se da će tako i ostati, međutim ukoliko se dogodi, svi ispitanici su jako obzirni i navode kako se u tom slučaju treba zaštititi priroda i njihovo prirodno nasljeđe.</s><s>Direktor Nacionalnog parka na to pitanje odgovara na sljedeći način: „Prevelik broj posjetitelja u bilo kojoj turističkoj destinaciji nije dobro došao s aspekta upravljanja i zaštite te kvalitete ponuđenih usluga unutar te destinacije.</s><s>Prevelik broj posjetitelja nije dobar, posebno u zaštićenim područjima pa tako ni u Nacionalnom parku Uni.</s><s>Mi nakon devet godina operativne uspostave i razvoja Nacionalnog parka Una nemamo još takav problem, događaju se tendencije rasta posjeta, ali s obzirom na procjenu i površinu Nacionalnog parka nismo ni približno broju posjetitelja koji bi ugrozio, odnosno narušio prirodu.</s><s>Procijenjeni optimalni broj posjetitelja u Nacionalnom parku Uni (u tijeku jedne godine) ne bi trebao biti viši od 500 000 posjetitelja.“ Isto tako, ističu i svoj nedostatak – nespremnost na „turistički bum“, u smislu nedostatka sadržaja za posjetitelje, nedostatka zaposlenog kadra, nedovoljne obrazovanosti zaposlenih za rad u turizmu, nedostatku smještajnih kapaciteta itd., kao što navodi predstavnik raftinškog centra „Una Rafting Kiro“: „Trenutno ne šteti prirodi i ne uznemirava stanovnike jer brojčano nije još tako izražen.</s><s>Kada dođe do razvoja, treba paziti i, naravno, tada će doći do izražaja svi nedostatci.“ Prije početka prikupljanja podataka postavljena su tri istraživačka pitanja: Kako i u kojoj mjeri utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma?</s><s>Kako i koje prirodne katastrofe mogu utjecati na turizam u zaštićenim područjima?</s>
<s>Koji faktori utječu na sporiji razvoj turizma u NP Uni?</s><s>U nastavku teksta predstavljeni su i objašnjeni odgovori na osnovi odgovora ispitanika.</s><s>Na istraživačko pitanje „Kako i koje prirodne katastrofe mogu utjecati na turizam u zaštićenim područjima?“ dobili smo odgovor putem pitanja „Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na vaše planove/događaje za ovu godinu – kako će se odraziti na broj posjeta, razvoj i općenito stanje vas i Nacionalnog parka Una?“ Naime, svi ispitanici su se osvrnuli na trenutna događanja u svijetu, tj. pandemiju virusa Covid 19.</s><s>Izbijanje i širenje spomenutog virusa je ostavilo posljedice na sve – sam čin zatvaranja Nacionalnog parka Una znači i zatvaranje njegovih vrata i gubitak prihoda u sezoni za koju su svi očekivali da će biti do sada najbolja.</s><s>Kao dopuna iz odgovora ispitanika saznaje se da se do sada na ovom području nisu pojavljivale prirodne katastrofe, odnosno problemi, osim nedavne situacije s migrantima – zbog koje, kako kažu, većina ljudi izbjegava kretanje ovim područjem te, naravno, situacije s već spomenutim virusom.</s><s>Na istraživačko pitanje „Kako i u kojoj mjeri utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma?“ dobili smo odgovorom na pitanje „Kakvo je vaše mišljenje o prevelikom broju posjetitelja, šteti li prirodi i uznemirava li stanovnike?“ Ispitanici su istaknuli kako u njihovom primjeru status nacionalnog parka – stupanj zaštite područja ne utječe na razvoj održivog turizma.</s><s>Naime, dodali su kako trenutno na prostoru Nacionalnog parka Una ne dolazi do prevelikog broja posjetitelja (jer su još u razvoju) te da se zbog toga još uvijek nisu susreli s masovnim turizmom koji je, nažalost, imao negativan utjecaj na prirodu i njena bogatstva.</s><s>Važno je napomenuti da je nekoliko njih izrazilo brigu oko prevelikog broja posjetitelja (ukoliko se iznenada dogodi „turistički bum“) zbog uništavanja prirode i najviše, kako kažu, nespremnosti u svim segmentima (smještajnim kapacitetima, nedostatku zaposlenih, nedostatku nadzora turista prilikom ulaska/izlaska te kretanja po Nacionalnom parku Uni itd.).</s>
<s>Na istraživačko pitanje „Koji faktori utječu na sporiji razvoj turizma u NP Una?“ dobili smo odgovor putem pitanja „Kakvo je vaše mišljenje o osnovnoj i turističkoj infrastrukturi na teritoriju Nacionalnog parka Una?“ Uopćeno su svi bili istog mišljenja i istaknuli infrastrukturu (iz svojeg kuta gledišta).</s><s>Drugi su kroz razgovor dodali i financijska sredstva, a neki čak i nedostatak animacija/događaja za posjetitelje kao faktore koji utječu na sporiji razvoj turizma na ovom području.</s><s>Konkretne primjere slabe infrastrukture ističe predstavnik raftinške agencije (najpopularnije aktivnosti u Nacionalnom parku Uni) – infrastruktura nije prilagođena posjetiteljima – u smislu samih puteva, staza, parkinga, turističkih mjesta za odmor i osvježenje te da prodručje nema dovoljan broj kvalitetnih sanitarnih čvorova.</s><s>S druge strane, predstavnik biciklističkog kluba gleda infrastrukturu kao nedostatak, kroz neuređene staze i nedostatak mapiranja.</s><s>Međutim, svi su upoznati s financijskom situacijom Nacionalnog parka Una te ističu da se svi trude da to područje uskoro postane svima prepoznatljiva i atraktivna lokacija za posjet.</s>
<s>Nadalje, ispitanici ističu kako je upravo Nacionalni park Una najveći potencijal za razvoj turizma u Unsko-sanskom kantonu.</s><s>Nažalost, pored tog velikog potencijala svjesni su da se mora još dugo raditi na većini stvari kako bi ova destinacija postigla i dostigla razvoj održivog turizma.</s><s>Svi ispitanici su se pored infrastrukture u prvom redu osvrnuli na nedostatak kako smještajnih kapaciteta tako i nedostatak aktivnosti za posjetitelje, odnosno nerazvijenu turističku ponudu.</s><s>Jako je važno istaknuti da su se svi ispitanici složili oko uvođenja novih programa, sportsko-rekreativnih aktivnosti, turističkih ponuda, uz vrlo važan podsjetnik s njihove strane – a to je da su programi temeljeni na njihovoj tradiciji i kulturi jer, kako kažu, imaju je na pretek i žele je pokazati svijetu.</s><s>Kako pišu Wearing, Schweinsberg i Tower (2016) glavna svrha turističkih atrakcija i aktivnosti/ponuda je privući pažnju kupca kako bi došli na određeno mjesto i istražili različite atrakcije i isprobali različite aktivnosti na odmoru, u ovom slučaju prirodnom zaštićenom području.</s>
<s>Neki od ispitanika su istaknuli da se pored infrastrukture i turističke ponude mora poraditi i na razvijanju, odnosno obrazovanju ljudskog kadra za rad u turizmu – u ovom slučaju u zaštićenom području, tj. Nacionalnom parku Uni.</s><s>U Nacionalnom parku Una ljudski kadar naime, predstavlja ozbiljan problem.</s><s>Kao što je već spomenuto, NP Una nije u financijskoj mogućnosti osigurati veći broj zaposlenih na ovom području trenutno imaju samo deset zaposlenih koji nemaju određene poslovne pozicije/nazive nego vrijedno rade na svim projektima koji ih zadese.</s><s>Autori Hidayat i Budiatma (2018) pišu kako su ljudski kadar i obrazovanje tog istog kadra od vitalnog značaja za uspjeh firme – jača vrijednost radnika i razvija njihovo samopoštovanje tako da mogu doprinijeti na smisleniji način.</s>
<s>Na pitanju o smještajnim kapacitetima opet je došlo do podudaranja odgovora ispitanika.</s><s>Naime, svi ispitanici se slažu da je potreban razvoj, odnosno izgradnja i širenje novih smještajnih kapaciteta.</s><s>Kako kažu, sezona je iz godine u godinu sve duža (zbog njihove prepoznatljivosti) i potrebno je turistima omogućiti smještaj ukoliko se želi postići da što veći broj dana provedu u njihovom kraju.</s><s>Iz odgovora se saznaje da se broj privatnih apartmana i kampova povećava iz godine u godinu dok su hotelski smještajni kapaciteti veći problem – svega ih je nekoliko.</s><s>Ispitanici isto tako ističu da je lokalno stanovništvo stvoreno za turizam jer, kako kažu, u privatnim apartmanima i kampovima daju sve od sebe da gostu pruže što bolje iskustvo.</s><s>Na pitanje o ciljnim grupama, strukturi i motivima posjetitelja odgovaraju različito – jer, naravno, svaki od njih promovira drugi oblik turizma.</s><s>Svi ispitanici su se izjasnili o svojoj željenoj grupi, međutim nitko od njih nema razrađene ciljne grupe posjetitelja niti aktivne turističke pakete prilagođene upravo njihovoj ciljnoj skupini posjetitelja.</s><s>Kao zastupljene sportove na prostoru Nacionalnog parka Una izdvajaju upravo rafting, ribolov te biciklizam.</s>
<s>Istraživački dio je specifično vezan uz problematiku Nacionalnog parka Una, odnosno uz kreiranje vizije razvoja turizma na ovom području putem razvoja avanturističkog turizma te bogaćenja turističke ponude.</s><s>Predložene su ideje koje će u sljedećem poglavlju biti detaljnije razrađene.</s><s>Na samom početku postavljena je vizija koja će se ostvariti u nekoj od sljedećih godina.</s><s>Naša vizija glasi:</s>
<s>NP Una će do 2025. godine biti prepoznatljiva atraktivna destinacija unikatne prirode i autentičnih tradicionalnih temelja s naglaskom na razvoj rekreacije, avanturizma i održivog turizma.</s>
<s>Mjera 2 – razvoj avanturističkog turizma; Mjera 3 – kreiranje radionica u prirodi.</s><s>Prioritet 2 – Razvoj i nadgradnja infrastrukture: Mjera 1 – obnova i modernizacija cesta;</s>
<s>Mjera 2 – uređenje biciklističkih staza i njihovo mapiranje Mjera 3 – uređenje i postavljanje sanitarija, parkinga te smjerokaza za iste.</s><s>Prioritet 3 – Poboljšanje kvalitete osoblja Mjera 1 – Zapošljavanje lokalnog stanovništva Mjera 2 - Obrazovanje kadra</s>
<s>PRIORITET 1 – Razvijanje aktivnosti na otvorenom Popularnost rekreacije i aktivnosti na otvorenom i dalje raste širom svijeta.</s><s>Uvjeti za razvoj aktivnosti na otvorenom na području Nacionalnog parka Una su obećavajući – ovo zaštićeno područje nudi sljedeće tradicionalne rekreacijske aktivnosti na otvorenom za uživanje posjetitelja: biciklizam, ribolov, rafting i kajak te ronjenje.</s><s>Najviše se ističu aktivnosti na vodi (rafting i kajak), međutim naše istraživanje je pokazalo da je prostor od 19.800 ha (s bogatom kulturno-povijesnom baštinom), pogodan i za razvijanje rekreacije – točnije avanturističkog turizma te drugih vanjskih aktivnosti kao što su team building programi i razne radionice na otvorenom u cilju stvaranja bogatije turističke ponude za pridobivanje posjetitelja.</s><s>Vanjske aktivnosti ne samo da su dobro mjesto za stvaranje avantura i istraživanje svega onog što nam priroda nudi, nego predstavljaju i odličan način za obrazovanje na otvorenom i brojne druge prednosti nego današnji način života.</s><s>Aktivnosti na otvorenom promiču aktivno učenje, potiču intelektualni, fizički i društveni razvoj, pružaju priliku za upoznavanje drugih kultura te pomažu u razvijanju odnosa s okolinom (Cetin, Zeren, Sevik, Cakir, i Akpinar, 2018).</s><s>Rastuća potražnja za avanturističkim turizmom i rast ponuda aktivnosti na otvorenom znači da je potrebno bolje razumijevanje i bolje planiranje, odnosno sastavljanje ponude za avanturističke turiste te turiste koji se zanimaju za avanture na otvorenom.</s><s>Potrebno je pažljivo sastaviti ponudu avantura koje će pružati širok raspon tjelesnih i mentalnih dobrobiti.</s><s>Mjera 1 – Određivanje ciljnih grupa posjetitelja Segmentacija tržišta postala je jedna od glavnih praksi marketinga u identificiranju različitih skupina potrošača i smatra se vrijednim marketinškim alatom u kreiranju učinkovite turističke marketinške strategije (Goryushkina, Gaifutdinova, Logvina, Redkin, Kudryavtsev, i Shol, 2019).</s><s>Turisti nisu svi isti, imaju različitu predodžbu svog idealnog odmora (različite potrebe, želje, stavove, trgovačke navike, korištenje medija, osjetljivost na cijene i druge karakteristike).</s><s>Ova studija istražuje razlike u načinu života posjetitelja koje bi potencijalno mogle utjecati na njihov odabir mjesta za odmor.</s><s>Cilj segmentacije je identificiranje homogenih skupina potrošača kako bi se zadovoljile njihove potrebe, želje i sklonosti, točnije nego što bi to mogla učiniti strategija masovnog marketinga, istovremeno povećavajući učinkovitost marketinga (ibid.).</s><s>Podatci prikupljeni putem segmentacije tržišta ključni su u procesu strateškog planiranja marketinga jer menadžeri mogu razvijati proizvode i usluge za određene skupine potrošača čime dobivaju konkurentsku prednost.</s>
<s>Pokazatelji uspješnoti će biti dvije nove razrađene ciljne grupe posjetilaca i dva nova turističa paketa koji će se prilagoditi upravo željama i potrebama posjetilaca te jedna marketinška kampanja koja će se raditi svake godine za ciljne grupe posjetitelja.</s><s>Jedan od pokazatelja uspješnosti će biti i veća potražnja ciljnih grupa za 15%.</s>
<s>Za praćenje uspješnosti uspostavljanja ciljnih skupina novonastalih turističkih paketa bit će zadužen marketing Nacionalnog parka Una koji će raditi mjesečne analize, koje se baziraju na statistici dolazaka.</s><s>Uspješnost će biti vidljiva u roku jedne godine, odnosno po prvoj odrađenoj sezoni.</s><s>Mjera 2 – Razvoj avanturističkog turizma Avanturistički turizam novi je koncept u turističkoj industriji i vrlo je popularan među mladim turistima.</s><s>Ova vrsta turizma uključuje doživljavanje vašeg odredišta, fizičkim sudjelovanjem u aktivnostima.</s><s>Stoga je avanturistički turizam privlačan za one koji traže adrenalin i uzbuđenje.</s><s>Obično je povezan s visokom razinom aktivnosti sudionika, ponajviše na otvorenom – u prirodi.</s><s>Avanturistički putnici traže avanturu, očekuju doživjeti različite razine rizika, uzbuđenja te da budu osobno testirani – konkretno, oni su istraživači netaknutih, egzotičnih dijelova prirode.</s><s>Avanturistički turizam sastoji se od sljedećih karakteristika: povezanost s prirodom, interakcija s kulturom i / ili tjelesnom aktivnošću (Figueroa, 2017).</s><s>Postoje različiti pristupi kategorizaciji aktivnosti povezanih s avanturističkim turizmom.</s><s>Aktivnosti mekog avanturističkog turizma mogu uključivati šetnje, kampiranje, ronjenje i brojne druge aktivnosti često fokusirane na obrazovanje i prilagođavanje širokom dobnom rasponu poput obitelji.</s><s>Teške avanturističke aktivnosti uključuju rizik i/ili opasnost kao što su rafting, bungee jumping, zipline, padobranstvo i druge – privlačne „ovisnicima adrenalina“.</s><s>Područje Nacionalnog parka Una nudi avanturističke doživljaje na vodi (rafting, kajak), međutim istraživanjem je otkriveno kako je područje pogodno za razvijanje drugih aktivnosti avanturističkog turizma – kao što je zipline.</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti će biti postavljanje jednog novog produkta adrenalinskog turizma – zipline, koji će doprinijeti raznolikosti turističke ponude Nacionalnog Monitoring</s>
<s>Za upravljanje ziplineom i sigurnosti posjetitelja prilikom njihovih spuštanja bit će zadužena vanjska privatna tvrtka čiji će zaposlenici biti iskusni licencirani vodiči.</s>
<s>Pored dodavanja aktivnosti avanturističkom turizmu, ističe se kako je potrebno dodavanje aktivnosti na otvorenom za one turiste koji nisu avanturističkog „duha“ – kao što su prirodne radionice, odnosno radionice na otvorenom.</s><s>Prirodne radionice su napredne društvene taktike koje pomažu ljudima poboljšati svoje mentalno blagostanje putem interakcije s prirodom.</s><s>Potrebno je napraviti različite programe radionica za različite ciljne segmente turista, koje će biti bazirane na upoznavanju jedinstvene prirode Nacionalnog parka Una, aktivnosti koje nudi ova destinacija te upoznavanju tradicije kroz lokalne ponuđače i njihove proizvode.</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti će biti dvije nove radionice sa turističkim dionicima na području Nacionalnog parka Una, odnosno dva nova turistička paketa s kojima Nacionalni park Una može konkurirati na turističnom trgu.</s>
<s>Nakon godinu dana javni i privatni sektor će usporediti prošlogodišnje i tekuće podatke i na osnovi toga nadograditi model svoje suradnje; Za prodaju turističkih paketa će biti zadužen marketing Nacionalnog parka Une te Turistički informacijski centar – koji će svakodnevno promet uspješno prodanih paketa posredovati upravo marketingu.</s><s>Marketing Nacionalnog parka Una bit će zadužen za nadzor uspješnosti prodaje paketa.</s><s>Oni će vršiti svakodnevne i mjesečne analize prodanih paketa.</s><s>Uspješnost će bit vidljiva već nakon mjesec dana, odnosno poslije izvođenja prve mjesečne analize.</s><s>PRIORITET 2 – Razvoj i nadgradnja infrastrukture Razvoj infrastrukture ključan je za postizanje rasta i rješavanje širih razvojnih ciljeva prirodni i društveni faktori turističke ponude u turističkim područjima ne mogu se zamisliti bez infrastrukture (Collier, Kirchberger i Söderbom, 2015).</s><s>Rješavanje infrastrukture je neophodan uvjet za pružanje mogućnosti razvoja ekonomije slijedeći njene komparativne prednosti.</s><s>U cilju vrednovanja znamenitosti i raznolikosti ovog zaštićenog područja kroz kvalitetna iskustva, Nacionalnom parku Uni je potrebna snažna intervencija u restrukturiranju i obnovi njene infrastrukture jer ovo područje ne prati svoje mogućnosti u tom pogledu.</s><s>Neuređeni i dosta stari putevi predstavljaju problem posjetiteljima (koji dolaze osobnim automobilom, javnim prijevozom ili biciklom), a isto tako i lokalnom stanovništvu koje živi na ovim prostorima.</s><s>Ovo istraživanje je pokazalo da je područje veliki potencijal na kojem treba poraditi kako bi došlo do razvoja održivog turizma – razvoj i nadgradnja infrastrukture su prvi korak k tom cilju.</s>
<s>Danas su utjecaji putne infrastrukture na turizam i obrnuto vidljiviji nego ikad prije.</s><s>Turizam utječe na putnu infrastrukturu intenzivnom izgradnjom i modernizacijom putne mreže, povećanjem i modernizacijom prijevoznih sredstava, povećanjem broja putnika i robe, kao i uvođenjem novih oblika organizacije prometa (ibid.).</s><s>Razvoj putne infrastrukture u turizmu utječe na savladavanje velikih udaljenosti, smanjujući trajanje putovanja u turističke svrhe.</s><s>Pozicioniranje komercijalnih destinacija uglavnom ovisi o trima osnovnim elementima: dostupnosti, atrakciji i organizaciji (ibid.).</s><s>Zbog nedostatka prometnica ili lošeg stanja postojećih cesta i zbog niske razine sigurnosti na cestama, u nekim turističkim destinacijama može doći do pada prometa za turističke potrebe.</s><s>To znači da razvijenom turizmu mora prethoditi razvijena putna infrastruktura.</s><s>U okviru mjere za rješavanje evidentnog problema predlaže se modernizacija te proširenje svih puteva (magistralna cesta M-5; lokalna cesta R408; R408), koji vode do Nacionalnog parka Une te postavljanje novih putokaza za bolje snalaženje turista koji se na tom području nalaze po prvi put.</s><s>Putokazi će usmjeravati k glavnim atrakcijama Nacionalnog parka Une, odmaralištima te lokalnim ponuđačima domaćih proizvoda – vezanih za tradiciju ovog područja.</s>
<s>Nadzornik parka će biti zadužen za pregled i određivanje podataka o tome je li cesta obnovljena.</s><s>Podatci, odnosno nadzor razvoja cesta će se vršiti u roku dvije godine.</s>
<s>Mjera 2 – Uređenje biciklističkih staza i njihovo mapiranje Kao glavna prepreka razvoja ovog dijela turističke ponude utvrđen je nedostatak biciklističkih staza, njihova nepovezanost te slabo mapiranje.</s><s>Zadatak ove mjere je osigurati sigurnost biciklista, izgradnja novih, uređenje i moderniziranje već postojećih staza, njihovo mapiranje i osvjetljavanje te povezivanje biciklističkih staza s okolnim selima u Nacionalnom parku Uni.</s><s>Modernizirane staze za bicikliste će biti asfaltirane, uređene klupama sa strane (mjesta za odmor) te česmama s vodom (mjesta za osvježenje).</s><s>Smatramo kako je upravo izgradnja i uređenje biciklističkih staza i puteva za šetnju jedna od glavnih razvojnih perspektiva za koju smo sigurni da bi odgovorila na probleme razvoja.</s><s>Cilj je stvoriti moderne biciklističke staze koje će biti povezane, mapirane,</s>
<s>turističkom signalizacijom, uključene u turističku ponudu te promovirane kao oblik održivog korištenja zaštićenog područja, koje će isto tako biti prepoznatljive i privlačiti bicikliste širom svijeta.</s><s>Ovdje je potrebno istaknuti još jedan dodatak – čim prije potrebno je postaviti i opremiti jedan prostor za iznajmljivanje bicikala (za odrasle i djecu), za sve one koji su u posjetu i nemaju svoj bicikl pored sebe.</s><s>Prostorom za iznajmljivanje bicikala bi upravljali djelatnici Turističko-informativnog centra koji se nalaze na samom ulazu u Nacionalni park Unu.</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti bit će kilometri uređene i modernizirane biciklističke staze (sa mjestima za odmor i mjestima za osvježenje) te 15 bicikala za iznajmljivanje na samom ulazu u Nacionalni park Unu;</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti će biti veća potražnja i veći broj posjeta sportskih klubova (u ovom slučaju biciklističkih društava), više grupnih posjeta, razvoj rekreacije te sportskog turizma što će rezultirati povećanjem prosječnog godišnjeg posjeta za Monitoring</s>
<s>Nadzornik parka će biti zadužen za pregled ispravnosti biciklističkih staza.</s><s>Turističko-informativni centar će biti zadužen za pregled ispravnosti bicikala.</s><s>Ukoliko dođe do neispravnosti, popravak će vršiti odjel za održavanje Nacionalnog parka Une.</s><s>Turističko-informativni centar će biti zadužen i za posredovanje podataka o prodanim grupnim ulaznicama (koje se odnose na sportaše – u ovom slučaju bicikliste) marketingu koji će nakon toga obavljati mjesečne analize i mjesečne usporedbe broja biciklista.</s><s>Rast broja biciklista se očekuje u roku od 18 mjeseci, tj. nakon dvije sezone.</s><s>Mjera 3 – Uređenje i postavljanje sanitarija i parkinga te smjerokaza za iste Naše istraživanje kao i odgovori samih ispitanika su pokazali da na području Nacionalnog parka Una vlada nedostatak sanitarija, parkinga te smjerokaza za iste.</s><s>Navede stavke su izrazitno važne za posjetitelje, i svaka turistička destinacija mora biti opremljena istim.</s><s>Cilje ove mjere je postaviti dva moderno uređene sanitarna objekta (ženske sanitarije; muške sanitarije), koji će biti čisti, higijenski, opremljeni raznim pogodnim sadržajima, smješteni na odgovarajućim povoljim lokacijama te dobro održavani koristeći pravilane sustave upravljanja otpadom.</s><s>Sanitarni čvorovi će posjedovati standardnu sanitarnu opremu: umivaonike s toplom vodom, toalete, svlačionice za bebe te bit će prilagođeni osobama s invaliditetom, uz to će ispunjavati visoke higijenske standarde, biti visokog kvaliteta i čistoće. imaju Svake godine se treba raditi na još boljem uređenju i podizanju kvalitete postojećih toaleta.</s><s>Nakon sanitarija cilj je urediti prostore za javna parking mjesta za posjetitelje – svaki parking će imati dvije klupe za odmor te koševe za otpad.</s><s>Naravno, na samom ulazu će biti postavljeni putokazi koji će usmjeravati na parking i sanitarije, zbog bolje orijentacije posjetitelja.</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti će biti postavljanje jednog ženskog prostora za sanitarije, jednog muškog prostora za sanitarije, 3 uređena parkinga na ulazima: Ulaz br. 1 Gorjevac, Ulaz br. 3 Ćelije i Ulaz br. 6 Lohovo, te 7 putokaza koji usmjeravaju posjetitelje ka sanitarijama te parkingu.</s><s>Pokazatelj uspješnosti će biti bolji rezultati u pogledu čistoće i kvalitete na destinaciji za 15%.</s>
<s>Čistačice će biti zadužene za čišćenje i uređenje sanitarnih objekata svaki dan a odjel za održavanje će vršiti sve popravke na sanitarijama.</s><s>Ukoliko dođe do neispravnosti ili moguće štete, čistačice će uputiti zahtjev za popravak odjelu za održavanje.</s>
<s>PRIORITET 3 – Poboljšanje kvalitete stručnosti osoblja Činjenica je da uspjeh neke kompanije uvelike ovisi o tome koliko dobro njeni zaposlenici izvršavaju svoje zadatke (Hopkins, 2015).</s><s>Svaki pojedini djelatnik doprinosi uspjehu ili neuspjehu vašeg poslovanja.</s><s>Učinak zaposlenika definira se kao način na koji zaposlenik ispunjava svoje radne zadatke i izvršava tražene zadatke – odnosi se na učinkovitost, kvalitetu i efektivnost njihovih rezultata.</s><s>Svaki je zaposlenik ozbiljna investicija za neko poduzeće tako da povrat koji svaki zaposlenik osigurava mora biti značajan (ibid.).</s><s>Naše istraživanje je pokazalo da zaštićeno područje Nacionalnog parka Una ima jako nizak broj zaposlenog kadra što je, svakako, nedostatak za tako veliko i opsežno područje.</s><s>Pozitivna strana ovog prioriteta „poboljšanje kvalitete osoblja“ je upravo zapošljavanje lokalnog stanovništva te kasnije njihovo dodatno obrazovanje za rad u turizmu i rad u zaštićenom području.</s>
<s>Mjera 1 -– Zapošljavanje lokalnog stanovništva Odgovori naših ispitanika su naznačavali na slabu uključenost lokalnog stanovništva u turizam.</s><s>Cilj ove mjere je da se upravo zapošljavanjem lokalnog stanovništva ta činjenica promijeni, odnosno da se lokalno stanovništvo čim više uključi u sam razvoj turizma na destinaciji.</s><s>Zapošljavanjem lokalnog stanovništva će se ujedno poticati i osnažiti razvoj lokalnog gospodarstva, te postići bolja kvaliteta života samog lokalnog stanovništva.</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti će biti zapošljavanje 20 ljudi (lokalnog stanovništva) te smanjenje stope nezaposlenosti u okolini za 5%.</s>
<s>Kadrovski odjel će biti zadužen za sve procese zapošljavanja kadra a Federalni zavod za zapošljavanje BiH će objaviti statistiku stope zaposlenosti za općinu Bihać, u kojoj će biti vidno smanjenje stope nezaposlenosti za navedeno područje.</s>
<s>Očito je kako su obrazovanost i kvaliteta osoblja jedna od prepreka Nacionalnog parka Une na kojoj treba poraditi kako bi se postigao napredak.</s><s>Edukacija osoblja treba uključivati formalni orijentacijski program, višefunkcionalnu obuku, održavanje profesionalnih vještina, treniranje, razvoj karijere i osobni razvoj (ibid.).</s><s>Članovi osoblja razvijaju lojalnost jer smatraju da je poduzeću stalo do njih kao pojedinaca.</s><s>Imaju korist od osobnog i profesionalnog rasta i nemaju osjećaj da im se karijera zaustavila.</s><s>Kultura prakse koja potiče učenje i obrazovanje stvara pozitivnu, motiviranu i posvećenu radnu snagu.</s><s>Orijentacija i unakrsni treninzi su bitni za uredno vođenje pojedinog odjela te su zaposleni koji prođu posebnu obuku za posao produktivniji i samopouzdaniji zaposlenici koji smatraju da su važni učinkovitiji su i bolji u svom poslu (ibid.).</s><s>U okviru mjere za postizanje poboljšanja kvalitete zaposlenih predlaže se obrazovanje kadra za rad u turizmu te dodatna obrazovanja za predstavljanje zaštićenog područja s ciljem dobivanja financijskih sredstava od domaćih i inostranih projekata, odnosno fondova.</s><s>Zadatak ove mjere je osposobiti dobiveni ljudski kadar za rad u turizmu i rad u zaštićenom području.</s><s>Naglasak je na obrazovanju oko održivog turizma koji je jako značajan za zaštićena područja kroz raznorazne edukacijske programe.</s>
<s>Pokazatelji uspješnosti će biti 20 zaposlenih i dodatno obrazovanih lokalnih stanovnika za rad u turizmu, 5 edukacijskih programa dodatne obuke zaposlenih za prikupljanje financijskih sredstava od domaćih i inostranih fondova, s tim u vezi i posljedično pozitivan utjecaj na samo poslovanje Nacionalnog parka Una te povećanje zadovoljstva posjetilaca za 25%.</s>
<s>Prijedloge za dodatne obuke dat će nadređeni, potom će kadrovska služba stupiti u kontakt s poduzećem koje se bavi obukom kadra.</s><s>Zaposleni će sudjelovati u svim dodatnim obukama te nakon toga stečenim znanjem predstavljati Nacionalni park Unu po raznim sajmovima.</s><s>Nadzor zaposlenih će vršiti služba interne kontrole Nacionalnog parka Une.</s>
<s>Naslov i opis turističkog paketa „Adrenalinski doživljaj u Nacionalnom parku Una“ Turistički paket je nazvan „Adrenalinski doživljaj u Nacionalnom parku Uni“.</s><s>Ovim paketom se odrađuje aktivno uvođenje specifične turističke usluge usmjerene na one koji traže snažne senzacije i koji su aktivni korisnici ekstremnih oblika turizma na međunarodno turističko tržište.</s><s>Sam naslov paketa opisuje upoznavanje netaknute prirode Nacionalnog parka Une kroz avanturistički doživljaj.</s><s>Ovaj paket uključuje nezaboravno adrenalinsko iskustvo – spuštanje ziplineom, zatim ugošćavanje ukusnom gastronomskom ponudom Una Kiro rafting centra te, naravno, smještanje u čamac za raftinško iskustvo na donjem i gornjem toku rijeke Une.</s><s>Zipline je adrenalinsko spuštanje niz čelični konop između dviju točki koje su dosta udaljene i postavljene na različitim visinama.</s><s>Zipline ne zahtijeva prethodno znanje i odličan je za početnike.</s><s>Na samom odredištu su iskusni vodiči koji će se pobrinuti za nezaboravno iskustvo i sigurnost posjetitelja (pričvršćivanje užadi i sigurnosnog pojasa).</s><s>Rafting na Uni nudi priliku za istraživanje prirodnog bogatstva ove zaštićenog područja uz istovremeno uživanje u onome što je prvenstveno adrenalinska avantura.</s><s>To je najuzbudljivija grupna aktivnost na smaragdno zelenoj rijeci pogodna za sve koji žele veslati njenim brzacima uz prisustvo iskusnih i licenciranih vodiča.</s><s>Sve raftinške utrke su rekreativni sadržaji na otvorenom koji koriste čamac na napuhavanje i provode se na prirodnim riječnim tokovima koji vode kroz brzake.</s><s>Paket je idealan za grupe od četiri do osam osoba.</s><s>Valjanost paketa je od početka do kraja sezone u Nacionalnom parku Uni (1. lipnja – 30. rujna 2020.).</s><s>Turistički paket možete kupiti online na internetskoj stranici Nacionalnog parka Une (nakon rezervacije vam na vaš e-mail pošaljemo potvrdu, odnosno broj rezerviranog paketa koji priložite prilikom dolaska) ili na samom ulazu u park.</s><s>Bez obzira za koji način se odlučite, djelatnici na samom ulazu daju vam sve potrebne informacije.</s><s>Cijena paketa iznosi 105,00 BAM po osobi.</s><s>Cijena ne uključuje smještaj, odnosno noćenje.</s><s>Ukoliko vas zanima smještaj, sa zadovoljstvom vam predlažemo Kamp Una Kiro Rafting.</s><s>Na izbor imate tri vile i Big House smještajni objekt koji nudi sve tipove soba (dvokrevetne, trokrevetne, četverokrevetne i višekrevetne).</s><s>Svoj upit za smještaj možete uputiti putem internetske stranice UNA RC Kiro Rafting ili na samoj destinaciji prilikom gastronomske degustacije.</s>
<s>Paket „Adrenalinski doživljaj u Nacionalnom parku Uni“ oblikovan je po segmentima ciljne grupe – avanturistički putnici koji traže jedinstvene ili nove turističke destinacije i aktivnosti.</s><s>Avanturisti kao turisti cijene visokokvalitetne proizvode i aktivno traže vrijednost za novac, nisu lojalni brendovima i uvijek su spremni isprobati nove proizvode.</s><s>Aktivnost je dio njihovog svakodnevnog života i to se, naravno, prenosi i na njihove želje za putovanja.</s><s>Uživaju širok spektar fizičkih aktivnosti i ukoliko ih neka aktivnost može spojiti s prirodom, uvijek prihvaćaju.</s><s>Radi se o tipično mlađem dobnom profilu – 65% su to posjetitelji (muškarci/žene) ispod 35 godina, zatim 28% su posjetitelji (muškarci/žene) 35-40 godina te 7% (muškarci/žene) iznad 55 godina koji najviše kampiraju, borave u apartmanima ili hostelima.</s><s>Aktivnosti na destinaciji su najvažniji aspekt njihovog putovanja dok izbor smještaja i nije toliko važan.</s><s>Tragači su za avanturama i iznadprosječnim odmorima, uživaju u različitim aktivnostima i avanturama, od sportskih, vanjskih do kulturnih.</s><s>Ovaj tip turista je jako vezan za novu tehnologiju i aktivni su korisnici interneta, odnosno društvenih mreža.</s><s>Ključna istraživanja na internetu su socijalne mreže, mape savjetovanja, planiranje ruta, vremenske prognoze te praktične informacije vezane za destinaciju.</s><s>Za planiranje/organiziranje putovanja pored internetske mreže koriste i druge izvore (usmena riječ..) kao inspiraciju.</s><s>Više od 80% njih na destinaciji ostane najmanje tjedan dana te istražuje sva bogatstva destinacije.</s>
<s>Namjena avanturističkog paketa „Adrenalinski doživljaj u Nacionalnom parku Uni“ je stvoriti novu vrstu paketa na ovom području – za avanturiste koja će nuditi unaprijeđeno iskustvo prirode, tj. bijeg iz svakodnevnog života, uzbuđenje te fizički i emocionalni izazov kroz koji posjetitelji mogu upoznati netaknutu prirodu na svoj najdraži način adrenalin.</s><s>Cilj ovog turističkog programa je razvoj avanturističkog tipa turizma, stvaranje nezaboravnih događaja zbog kojih će se posjetitelji rado vraćati u Nacionalni park Unu te, naravno, promocija preko istih tih posjetitelja.</s>
<s>Ukoliko u ovoj aktivnosti sudjeluju djeca, moći će se samostalno spustiti niz žičaru ukoliko teže više od 30 kg, u suprotnom se u tandemu mogu spustiti s roditeljima.</s><s>Preporučuje se da osobne stvari ne nosite na sebi – u suprotnom postoji mogućnost da iste na velikoj visini izgubite zauvijek.</s><s>Ističemo da zipline kao sportska aktivnost nije prikladna za sljedeće skupine ljudi:</s>
<s>Turistički paket smo nazvali „Radionica na otvorenom – u prirodi“.</s><s>Uz pomoć ovog turističkog paketa želi se uključiti prirodno-kulturnu baština, tradicija te lokalni ponuđači u turističku ponudu Nacionalnog parka Une kroz zabavan način za sve posjetitelje.</s><s>Ovaj paket uključuje radionicu na otvorenom koja vas pokreće da upoznate sve možda vama nepoznate tajne i bogatstva ovog zaštićenog područja.</s><s>Naime, paket sadrži smjernice na posebnoj listi uzbudljivih zadataka – cilj je zabilježiti odnosno fotografirati što više točaka s liste.</s><s>Točke na listi predstavljaju određena mjesta u Nacionalnom parku Uni sa zapanjujućom prirodom i lokalnim ponuđačima koji će vam ponuditi svoje tradicionalne vrijednosti.</s><s>Na taj način ćete upoznati Nacionalni park Unu kao zaštićeno područje te kulturu, običaje i tradiciju lokalnog stanovništva.</s><s>Cijena paketa (paket je prilagođen obiteljima) iznosi 55,00 BAM te uključuje sljedeće: ulaznicu za Nacionalni park Unu (ulaznice za posjetiteljsku zonu Štrbački buk i ulaznice za posjetiteljsku zonu Martin Brod); teglicu domaćeg meda;</s>
<s>vožnju barkom po rijeci Uni; teglicu domaćeg pekmeza ili domaći sok od zove ili teglicu čaja od šipka.</s><s>Valjanost paketa je od početka do kraja sezone u Nacionalnom parku Uni (1. lipnja – 30. rujna 2020.).</s><s>Turistički paket može se kupiti online na internetskoj stranici Nacionalnog parka Une (nakon rezervacije vam na vaš e-mail pošaljemo potvrdu, odnosno broj rezerviranog paketa koji se priloži prilikom dolaska) ili na samom ulazu u park.</s><s>Bez obzira za koji način se odlučite, djelatnici na samom ulazu vam daju sve potrebne informacije.</s><s>Cijena ne uključuje smještaj, odnosno noćenje.</s><s>Ukoliko vas zanima smještaj, sa zadovoljstvom vam predlažemo Seosko domaćinstvo Čardaklije.</s><s>Na izbor imate apartmane i hostel Čardaklije:</s>
<s>Namjena paketa „Radionica na otvorenom – u prirodi“ je promoviranje prirodnokulturne baštine, tradicije te lokalnih ponuđača kroz jedan zabavan način za cijelu obitelj.</s><s>Posjetitelji će kroz istraživanje mjesta napisanih na listi zadataka upoznati prirodu Nacionalnog parka Une te isprobati i naučiti o tradicionalnoj hrani lokalnog stanovništva, a ujedno napraviti dobre fotografije koje će im biti uspomena na nezaboravno iskustvo.</s><s>Cilj ovog turističkog programa je uključivanje lokalnih ponuđača i njihovih tradicionalnih vrijednosti u turističku ponudu Nacionalnog parka Une te, naravno, stvaranje neponovljivog prirodnog iskustva za posjetitelje koji će se uvijek rado vraćati na spomenutu lokaciju i, nadamo se, preporučiti nas i drugima.</s>
<s>Paket „Radionica na otvorenom – u prirodi“ je oblikovan po segmentima ciljne grupe obitelji.</s><s>Mlade obitelji provode životni stil s određenom stabilnošću i kvalitetom života i traže mogućnosti da provedu svoje slobodno vrijeme izvan svog prebivališta.</s><s>Obiteljski odmor uključuje više članova; stoga su mišljenja svakog člana uključena u proces donošenja odluka.</s><s>Budući da obiteljski putnici obiteljski odmor vide kao važnu funkciju održavanja zdravlja, dobrobiti i životnog stila obitelji, ulaže se napor osigurati čim više posebnosti u turističkoj ponudi koja će biti zadovoljavajuća za sve članove obitelji.</s><s>Popularne osobitosti obitelji s djecom su posjeti gradovima, kulturna, kulinarična i sportska događanja, rekreativni turizam, avanturistički turizam, jednodnevni tematski izleti.</s><s>Međutim, ipak su najpopularniji događaji u prirodi, zaštićena područja te grupni posjeti s tematskim načinom istraživanja.</s><s>Turizam obitelji s djecom ipak zahtijeva poseban smeštaj, hranu i slobodno vrijeme usluge, uključujući posebne cijene koje će udovoljiti potrebama i zahtjevima ovog tržišnog segmenta.</s><s>Najčešći odlučujući faktori koji utječu na sudjelovanje obitelji s djecom u turizmu su: starost djece, atrakcije i aktivnosti koje nudi odredište, pogodnost okruženja za obitelji s djecom, čistoća smještaja i ugostiteljskih objekata, sigurnost, mir i tišina u okruženju odmora, jednostavnost putovanja, izvjesnost dobrog vremena, potrebe i stavovi djece jer roditelji su zadovoljni samo ako su njihova djeca zadovoljna.</s><s>Jako je važno napomenuti da je cilj ovog segmenta što kvalitetnije iskorištavanje odredišta i onog što im odredište nudi nije im problem dodati nešto više novca kako bi stekli iskustvo koje žele.</s><s>Predviđa se kako će turizam obitelji s djecom rasti više nego bilo koji drugi oblik turizma jer obiteljski odmor predstavlja način ujedinjenja svih članova obitelji i to je prilika da obitelj provede vrijeme zajedno.</s>
<s>Kao rezultat rasta turizma temeljenog na prirodi, nacionalni parkovi su postali važne turističke atrakcije u svijetu.</s><s>U mnogim zaštićenim područjima turizam je jedan od glavnih izvora prihoda i ključna je komponenta koju treba uzeti u obzir pri upravljanju parkovima.</s><s>Turizam pruža ključan i jedinstven način njegovanja povezanosti posjetitelja s vrijednostima zaštićenog područja što ga čini potencijalno pozitivnom snagom za očuvanje.</s><s>Ova zaštićena područja igraju ključnu ulogu u očuvanju dobrobiti koje priroda donosi ljudima.</s><s>Utjecaji turizma mogu biti pozitivni ili negativni, utječući na ekonomsku, socijalnu i ekološku sferu u određenim područjima.</s><s>Rastuća svijest o ranjivosti planeta na promjene koje potiču ljudi također pruža priliku za ponovno naglašavanje većih vrijednosti prirodnih ekosustava i usluga koje pružaju.</s><s>Nacionalni park Una je najmlađi nacionalni park Bosne i Hercegovine i već se može pohvaliti kao jedini park u BiH koji je zaslužio Europski certfikat za održivi razvoj.</s><s>Nacionalni park Una krasi rijeka Una i predstavlja najveću prirodnu vrijednost.</s><s>Predstavlja veliki potencijal na području Unsko-sanskog kantona za razvoj održivog turizma te novih aktivnosti koje se povezuju s rekreacijom, sportom, avanturizmom i tradicijom.</s><s>Istraživanje je bilo povezano s temom razvoja turizma na području Nacionalnog parka Una.</s><s>U pisanju diplomskog rada putokaz su bila istraživačka pitanja postavljena na početku:</s>
<s>Kako i u kojoj mjeri utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma?</s><s>Kako i koje prirodne katastrofe mogu utjecati na turizam u zaštićenim područjima?</s><s>Koji faktori utječu na sporiji razvoj turizma u NP Uni?</s><s>Analiza i istraživanje destinacije pružili su stavove za nastavak.</s><s>Definirana i istražena su mišljenja turističkih pružatelja usluga koji posluju na području Nacionalnog parka Une.</s><s>Podatci dobiveni polustrukturiranim intervjuom šest osoba koje neumorno rade na razvoju održivog turizma u ovom zaštićenom području pomogli su prilikom kreiranja održivih turističkih paketa za turističku ponudu Nacionalnog parka Une.</s><s>Sam čin upoznavanja područja, upoznavanja načina rada ispitanika pomogao je pri ostvarenje naših zadanih ciljeva i kreiranju novih turističkih aktivnosti za posjetitelje koji će, nadam se, poslužiti upravi Nacionalnog parka Une u budućnosti, kao smjernice za razvoj turizma.</s>
<s>Na osnovi prvog istraživačkog pitanja ustanovljeno je kako status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja Nacionalnog parka Une, ne utječe na potencijalni razvoj održivog turizma.</s><s>Prema odgovorima ispitanika zaključuje se kako se ovo zaštićeno područje ne susreće s velikim brojem posjetitelja, odnosno s masovnim turizmom koji bi narušavao prirodu i njena bogatstva.</s><s>Ispitanici su istaknuli kako žele da dođe do razvoja turizma na području Nacionalnog parka Une jer smatraju da je to njihov najveći turistički potencijal ali ipak ne u pretjeranoj mjeri.</s><s>U vezi s tim donosen je zaključak kako je upravo ta priroda njihova tradicija koju tako srčano žele pokazati cijelom svijetu i da, naravno, ne žele da dođe do narušavanja održivog turizma na njihovom području.</s><s>Važno je napomenuti kako su ispitanici svjesni trenutne situacije te izražavaju veliku brigu oko brzog turističkog razvoja destinacije.</s><s>Naime, ukazuju na nespremnost ovog zaštićenog područja u vidu nedostatka smještajnih kapaciteta, zaposlenog kadra, putne infrastrukture te nedostatka atrakcija i događaja u slučaju većeg broja posjetitelja.</s>
<s>Na osnovi drugog istraživačkog pitanja ustanovljeno je kako se stanovništvo, lokalni ponuđači, turizam, a zatim i Nacionalni park Una dosada nisu suočavali s prirodnim katastrofama na ovom području.</s><s>Najveće katastrofe do sada, koje su izravno utjecale na sam turizam te broj posjetitelja u ovom zaštićenom području, zapravo su migrantska situacija te trenutna pandemija u svijetu – Covid 19.</s><s>Iz odgovora ispitanika smo saznali da je pandemija, nažalost, u velikoj mjeri negativno utjecala na njih i njihove djelatnosti, odnosno prihode.</s><s>Istraživanja pokazuju kako se broj posjetitelja iz godine u godinu povećavao tako da su svi uključeni u rad Nacionalnog parka Une ove godine očekivali rekordnu sezonu.</s><s>Rekordna sezona se, na veliku žalost, neće ostvariti, isto kao ni manifestacija Una Regata koja se obilježava svake godine na rijeci Uni.</s><s>Predstavnici raftinških atrakcija, ponuđači smještajnih kapaciteta, biciklistički klubovi te mnogi drugi koji posluju na području Nacionalnog parka Une imaju već otkazane sve rezervacije za ovu sezonu.</s><s>Međutim, uprkos velikom gubitku ispitanici gledaju situaciju s pozitivne strane te ističu kako se nadaju da će se turizam uskoro oporaviti i da će nastaviti tamo gdje su stali.</s>
<s>Na osnovi trećeg istraživačkog pitanja ustanovljeno je kako je jedan od vodećih faktora koji utječe na sporiji razvoj turizma u Nacionalnom parku Uni upravo osnovna infrastruktura.</s><s>Naši ispitanici su to jednoglasno potvrdili svojim odgovorima te dodali još neke faktore koji, po njihovom mišljenju, utječu na sporiji razvoj turizma u ovom zaštićenom području.</s><s>Naime, osnovna infrastruktura je u jako lošem stanju, neugledni, stari i poprilično uski putevi i biciklističke staze koje vode k samom ulazu u Nacionalni park Unu već dugo čekaju na renoviranje i moderniziranje.</s><s>Kada se govori o opremanju i moderniziranju biciklističkih staza, misli se na asfaltirane biciklističke staze s klupicama za odmor i česmama s vodom za kratka osvježenja.</s><s>Ovim istraživanjem otkriveno je kako je pored popravka i modernizacije puteva i staza za bicikliste, potrebno i uspostavljanje parkinga za osobne automobile i autobuse (veće grupe posjetitelja) te uspostavljanje većeg broja kvalitetnih sanitarnih čvorova koji su trenutno malobrojni.</s><s>Prema odgovorima ispitanika saznaje se kako su, pored svega navedenog, i financijska sredstva problem ovog područja.</s><s>Naime, državna financijska pomoć je prilično slaba, tj. pomaže se minimalnim novčanim iznosima.</s><s>Takođe, ističu da se osjeća i znatan nedostatak uključenosti lokalnog stanovništva u turizam.</s><s>Strategijskim dijelom smo postavili naše ciljeve u vidu vizije, prioriteta te mjera za poboljšanje trenutne situacije Nacionalnog parka Una.</s><s>Kao glavna tri prioriteta izdvojili smo razvijanje aktivnosti na otvorenom, razvoj i nadgradnju infrastrukture i poboljšanje kvalitete stručnosti osoblja.</s><s>Prioritete smo dodatno obrazložili te im dodijelili odgovarajuće mjere.</s><s>Kao rezultat naših smjernica, za razvoj turizma u ovom zaštićenom području smo kreirali dva održiva paketa za posjetitelje.</s><s>Prvi paket se bazira na razvoju adrenalinskog turizma za aktivne posjetitelje i nosi naziv Adrenalinski doživljaj u Nacionalnom parku Una, dok je drugi paket namjenjen porodicama i baziran je na razvoju aktivnosti na otvorenom, tačnije u prirodi.</s><s>Oba paketa sadrže atrakcije Nacionalnog parka Une, aktivnosti koje ovo područje nudi, lokalne ponuđače u cilju podupiranja suradnje javnog i privatnog sektora te naravno naše ideje, odnosno naša viđenja novih zanimljivih paketa koji bi doprinijeli razvoju turizma na ovom području.</s><s>Turistički paketi su urađeni u vidu smjernica i nadamo se da će u budućnosti poslužiti upravi Nacionalnog parka Una prilikom oblikovanja strategije za razvoj turizma.</s><s>Empirijsko istraživanje je pokazalo da je turizam u Nacionalnom parku Uni usmjeren k održivom razvoju i turizmu, ali ostavlja se prostor za određena poboljšanja.</s><s>Potvrđena su vlastita saznanja o destinaciji i spoznate različite činjenice koje su pomogle što konkretnije odgovoriti na istraživačka pitanja.</s><s>Smatra se kako su ovim istraživanjem predstavljena saznanja koja se mogu upotrijebiti u budućnosti za neka dublja istraživanja i intenzivnije strategije razvoja turizma u zaštićenim područjima.</s><s>10 LITERATURA</s>
<s>Preuzeto implementing sustainable tourism in national parks of Iran: development and use of sustainable tourism indicators in Boujagh National Park, Iran.</s><s>Caspian Journal of Environmental Sciences, 13(1), 41-52.</s>
<s>1. Koliko je eko naselje Natura Art zastupljen u turističkoj ponudi i na koji način nastojite doći do posjetioca?</s><s>Koje su vaše najveće konkurentske prednosti? - Turističko naselje Natura Art je u zadnje dvije godine na raspolaganju turistima samo u periodu od maja do oktobra.</s><s>S obzirom da je turističko naselje Natura Art novi projekat i nismo ga razvili do kraja radili smo isključivo u mjesecima visoke sezone.</s><s>Sa 2020. godinom plan je bio da se završe svi projekti te da Natura Art bude na raspolaganju turistima tokom cijele godine.</s><s>Naše najveće prednosti su lokacija i veliki broj sadržaja na raspolaganju domaćim i stranim turistima.</s><s>Zadnje dvije godine kako poslujemo posjetioci su prepoznali Naturu Art kao atraktivnu lokaciju tako da nemamo problem sa pronalaskom turista.</s><s>Kvalitetna usluga i kvalitetan sadržaj se daleko čuje tako da se često nađemo u situaciji da nemamo dovoljan kapacitet za svu potražnju.</s><s>2. Koje mogućnosti za upoznavanje i istraživanje prirode, okoliša i bosanske tradicije nudi vaše eko naselje?</s>
<s>- Turističko naselje Natura Art je projekat sa ciljem razvoja postojećeg turističkog potencijala Nacionalnog parka „Una“ i njegove okoline, kao i upoznavanja ljudi s ljepotom i bogatstvom ovog kraja.</s><s>Nalazi se na ulazu u Nacionalni Park Una iz pravca Bihaća, u naselju Lohovo te samim tim turisti imaju mogućnost uživanja u prirodnim ljepotama.</s><s>Od naselja kreće staza i ulaz u NP Una koji turisti mogu koristiti za istraživanje i upoznavanje prirode i okoliše.</s><s>Također, turistima su na raspolaganju 4 lađe i Arka za vožnju do dvoslapa rijeke Une.</s><s>U sklopu naselja se nalaze tri restorana sa vanjskim terasama u kojima nudimo bogatu paletu tradicionalne bosanske hrane.</s><s>3. Koje su to aktivnosti koje nudite posjetiocima?</s><s>Mislite li da su vaše prirodnokulturne vrijednosti i turistička ponuda dovoljno promovirane? - Posjetiocima nudimo niz vanjskih i unutrašnjih aktivnosti.</s><s>Na raspolaganju od ove godine je wellness centar sa bazenom u sklopu hotela, kongresna dvorana, sala za sastanke, dječije igralište, nogometni teren, vožnja lađom, rafting, vožnja biciklima, igre za odrasle...</s><s>S obzirom da su nam kapaciteti bili 100% popunjeni i da je potražnja dolazila sama od sebe nismo imali potrebu za velikom promocijom.</s><s>Natura Art je mjesto gdje se svi vraćaju i dugo pričaju o ljepoti koju su vidjeli.</s><s>Mi se trudimo da ne mjenjamo ništa što je priroda stvorila i to je dodalo samo vrijednosti.</s><s>4. Kakva je struktura gostiju, koje su ciljne grupe i koji su glavni motivi turista za posjetu?</s>
<s>- U mjesecima visoke sezone najveći broj je stranih turista i to iz Ujedinjenih Arapskih Emirata i Saudijske Arabije.</s><s>Mi definitvno imamo nešto za čim turisti iz ovih zemalja žude a to su prirodne ljepote.</s><s>Prve godine kad je otvoreno turističko naselje Natura Art prvi turisti iz ovih zemalja su bili oduševljeni.</s><s>Za ove turiste je jako važna potrošačka preporuku (marketing od usta do usta) i mi smo to iskoristili.</s><s>Potrudili smo se da svaki gost bude zadovoljan i da se priča proširi.</s><s>Svake godine se širimo tako da smo uspjeli u namjeri.</s>
<s>- U sklopu naselja smo napravili hotel (kategorizacije četiri zvjezdice).</s><s>U ponudi imamo smještaj u sklopu zgrade hotela, apartmane, gazdinsku kuću (odvojeni objekat sa četiri dvokrevetne sobe) i tri bungalova.</s><s>Posjetioci najviše cijene raznovrsnost usluge jer mogu da biraju kakav smještaj žele te samim tim i razlike u cijeni postoje.(pristupačnost za sve posjetioce).</s>
<s>6. Mislite li da je trenutni broj vaših turističkih objekata dovoljan za turistične potrebe? - Smatram da je grad Bihać tek na početku razvijanja svoje turističke ponude te da moramo svi poraditi da prvo nudimo što kvalitetniju uslugu a onda da razmišljamo o proširenju ponude.</s><s>Tokom visoke sezone svi smještajni kapaciteti su popunjeni i ima mjesta za proširenje ponude ali na prvom mjestu treba da bude poboljšanje kvalitete usluge.</s>
<s>7. Mislite li da su osnovna i turistična infrastruktura na teritoriji NP Una dovoljno razvijene ili je potrebna nadgradnja i da li utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma? - Nacionalni park Una je naše najveće bogastvo.</s><s>Evidentno je da se svake godine radi na razvijanju teritorije NP Una ali isto tako smatram da je protrebno još dosta rada da bi dostigli nivo koji će nas odvojiti te da bi turisti prepoznali NP Una i Bihać kao atrkativnu lokaciju.</s>
<s>8. Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na vaše planove/događaje za ovu godinu? (kako će se odraziti na broj posjeta, razvoj i općenito stanje vas i NP Una)?</s>
<s>- Opal Grupa svake godine pokrene novi projekat s ciljem razvoja turizma na Unsko Sanskom kantonu.</s><s>Ove godine smo krenuli sa radom u turističom naselju Art.</s><s>Izgradili smo wellness centar sa bazenom, kongresnu dvoranu i imali smo namjeru pripremiti još smještajnih jedinica i adrenalin park međutim morali smo stati sa radovima.</s><s>U Bihaću Opal Grupa sa dva hotela ima u ponudi 100 smještajnih jedinica i nažalost sve rezervacije do 01.06.2020 su otkazane.</s><s>Mjesec Juni je još neizvjestan i rezervacije se otkazuju ali sporijim tempom.</s><s>U svakom slučaju gubitci su veliki i za nas i za Nacionalni park Una.</s><s>9. Kakvo je vaše mišljenje o prevelikom broju posjetioca, da li šteti prirodi i da li uznemirava stanovnike?</s><s>Mislite li da utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma? - Svi na ovom području smo uvijek veseli kada vidimo turiste tako da u tom pogledu ne.</s><s>Što se tiče uništavanja prirode ni to se ne dešava, ukoliko dođe do porasta broja posjetilaca se trebaju poduzeti mjere da do toga ne dođe.</s><s>10.</s><s>Po čemu se vaše eko naselje i vaši smještajni kapaciteti izdvajaju, odnosno razlikuju od ostalih konkurentskih ponuda?</s><s>Po čemu ste jedinstveni? - Lokacija je sigurno nešto što nas odvaja od drugih ali isto tako i ponuda koju ćete rijetko naći u Bosni i Hercegovini.</s><s>Naselje koncipirano tako da za svakog imamo nešto za ponuditi.</s><s>Poslovni ljudi mogu koristiti kongresne dvorane za konferencije , sastanke ili teambuilding aktivnosti.</s><s>Porodice imaju širinu prostora na raspolaganju za odmor dok djeca uživaju u dječijem parku.</s>
<s>11.</s><s>Kako mislite da bi osmišljavanje novih dodatnih aktivnosti kao što su nove strategije/ideje za team building programe, avanturističke doživljaje i radionice za djecu i odrasle, utjecali na razvoj održivog turizma i porast broja posjetioca u vašem naselju i općenito u NP Una?</s>
<s>- Ja sam prošle godine krenula u osmišljavanje teamubilding aktivnosti za razne kompanije, banke i državne insituticije ali sam ih prilagodila tradiciji koju želimo promovisati kroz naselje.</s><s>Jedna od aktivnosti je bila razvijanje bosanskih pita.</s><s>Nisam očekivala da će uspjeh biti baš primjetan jer su to ipak poslovni ljudi međutim odaziv i aktivnosti su se pokazali više nego uspješni.</s><s>Grupe su nam se vraćale po dva puta samoincijativno i aktivnosti koje su zaživjele su baš te kroz koje se prožimala bosanska tradicija.</s>
<s>12.</s><s>S obzirom na to, da je jedan od ciljeva vašeg eko naselja promocija bosanske tradicije, možete li mi sa tog aspekta reći koje su to aktivnosti i događaji koji bi po vašem mišljenju imali vrijednost i potencijal da privuku posjetioce i samim tim pripomognu razvoju održivog turizma na tom području? - Perspektiva turističkog naselja Natura Art je promocija tradicije ali i kroz razne projekte koji su pred nama, stvaranja novih umjetničkih djela, umjetnika koji će u ovom prelijepom ambijentu moći izraziti svoja umjetnička nadahnuća.</s><s>Želimo da ovaj dio Turističkog naselja postane nezaobilazna destinacija svim umjetnicima te njihovim udruženjima kako bi zajedno čuvali tradiciju za buduće generacije.</s><s>13.</s><s>U vašoj ponudi imate i ARKU, koliko je ona zapravo popularna među vašim turistima?</s><s>Da li planirate u budućnosti, ukoliko dođe do razvoja turizma, povećati njihov broj?</s>
<s>- Prošle godine smo već povećali broj lađi i stavili ih na korištenje turistima.</s><s>Prošle godine su svi turistički ugostitelji osjetili znatan razvoj turizma i svi smo aktivno radili na povećanju sadržaja i promociji turizma.</s><s>Ova godina neće biti ni blizo kao prošla i smatram da se ove godine ne mogu očekivati neke velike investicije ali se svakako nadamo 2021. kao novom početku i prilici za dodatna razvijanja.</s><s>PRILOG 2: Intervju sa rafting centrom ''Una Kiro Rafting'' Datum izvođenja intervjua: 03.07.2020</s>
<s>1. Mislite li da je Nacionalni park Una najveći turistični potencijal grada Bihaća? - Nacionalni park Una je najveći turistički potencijal ne samo grada Bihaća već i cijelog Unsko-sanskog kantona.</s>
<s>- Infrastruktura nije dovoljno razvijena za rafting u smislu dolaska gostiju raftinga na start na Štrbački Buk.</s><s>Pod hitno urediti i asvaltirati putnu komunikaciju Orašac-Š.</s><s>Buk, izgraditi dovoljan kvalitetan broj sanitarnih čvorova uopšte za sve posjetioce i više mjesta za odmor i osvježenje.</s>
<s>3. Smatrate li da ste jedan od glavnih faktora u razvoju održivog turizma u NP Una? - Smatram da sam jedan od glavnih faktora u razvoju održivog tuirzma u Nacionalnom parku Una, pošto se već 20 godina bavim avanturističkim turizmom, u prvom redu raftingom i kajakom.</s>
<s>4. Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na vaše planove/događaje za ovu godinu? - Najveći projekti do sada su suorganizacija i učešće na tradicionalnoj Internacionalnoj Una regati, a svakako da je trenutna situacija u svijetu, izazvana pandemijom već dovela do velikih problema, jer su svi dogovoreni aranžmani za ovu godinu otkazani.</s><s>Mislimo da će corona virus totalno uništiti ovu turističku sezonu.</s><s>5. Mislite li da je trenutni broj vaših turističnih kapaciteta dovoljan za turistične potrebe?</s>
<s>- Što se tiče raftinga naša kompanija raspolaže sa najbrojnijim i najboljim turističkim kapacitetima na području USK-a, pogotovo vezano za rafting usluge.</s><s>Svakako da kapacitete treba proširivati u skladu sa povećanjem broja gostiju.</s><s>6. Koliko je zapravo rafting kao sport popularan u Bihaću i da li mislite da je dovoljno razvijen i promoviran?</s>
<s>- Dakle razlikujemo dva tipa raftinga, komercijalni i sportski.</s><s>Komercijalni je dosta razvijen i promoviran, postoji 12-tak subjekata koji se bave organizacijom raftinga na rijeci Uni.</s><s>Najveća promocija je preko interneta i kroz NP UNA.</s><s>U sportskom dijelu rafting kao sport u Bihaću je bio u početku dosta popularan, postojao je i rafting klub, koji je sudjelovao u BiH ligi i takmičio se, te unazad nekoliko godina bio sudionik Svjetskog prvenstva u raftingu kao reprezentacija BiH, i poslije toga se ugasio.</s><s>Dakle sportski rafting trenutno u Bihaću i ne postoji, što je velika šteta, jer imamo i tradiciju i uvjete.</s><s>Ali nikad nije kasno za sportski rafting, malo više pomoći grada i ostalih subjekata (privrede,sporta itd.) animiranje mladih.</s><s>7. Šta vas razlikuje od ostalih agencija koje na području NP Una nude usluge raftinga ili kajaka?</s><s>Po čemu ste jedinstveni?</s>
<s>- Ono što nas razlikuje od ostalih agencija koje na području NP UNA nude usluge raftinga i kajaka je visoki profesionalizam i odgovornost za svoje goste.</s><s>Nama je u prvom redu sigurnost gosta i njegovo bezbijedno spuštanje niz rijeku.</s><s>Naša oprema je na svjetskom nivou, a naši skiperi-vodiči su educirani i obučeni za najteže izazove i svi imaju licence od FMPIK i Luče kapetanije, a većina ima i licence IRF (svjetske rafting federacije).</s><s>Mi preventivno djelujemo, nema starta na raftingu bez adekvatne i propisane opreme i bez licenciranog skipera-vodiča.</s><s>Svakako da je visokim referencama naše agencije doprinijelo i to da je vodi nekada istaknuti kajakaš i reprezentativac u kajaku na divljim vodama, skiper-vodič instruktor raftinga, te vrsni poznavalac rijeke Une i njenih brzaka i slapova, Ćoralić Mersad-Kiro, kao i veliki broj kajakaških i rafting reprezentativaca, državnih prvaka i učesnika OI.</s><s>U skoro 20 godina rada nismo imali nijedne greške.</s><s>Sve navedeno je uticalo na to da je naša agencija UNA RC KIRO RAFTING prva u F BIH dobila licencu od FMPIK I Lučke Kapetanije da vrši teirijsku i praktičnu obuku za polaganje ispita za vodiča-skipera raftinga.</s>
<s>8. Kakvo je vaše mišljenje o prevelikom broju posjetioca, da li šteti prirodi i da li uznemirava stanovnike?</s><s>Mislite li da utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma? - Trenutno ne šteti prirodi i ne uznemirava stanovnike jer brojčano nije još tako izražen.</s><s>Kada dođe do razvoja treba paziti i naravno tada će doći do izražaja svi nedostaci.</s><s>9. Kakva je struktura vaših gostiju, koje su ciljne grupe i koji su glavni motivi turista za posjetu?</s>
<s>- Što se tiče strukture gostiju ona je raznolika.</s><s>Dolaze nam od 7-77 godina i nudimo im rafting etape prikladne za njih i stare i mlade, podjednako dolaze i muški i ženski gosti, (najčešće ipak od 18-40 godina, iz svih zemalja svijeta).</s><s>Uglavnom ciljani gosti su avanturisti, željni nečeg novog i nesvakidašnjeg, željni adrenalina i druženja.</s><s>Glavni motiv dolaska turista u Bihać i USK- su NP UNA I RAFTING ili RaFTING I NP UNA.</s><s>Jedno bez drugog teško ide i povezani su.</s>
<s>10.</s><s>Kako mislite da bi osmišljavanje dodatnih aktivnosti kao što su team building programi, dodatni avanturistički doživljaji i radionice utjecali na razvoj održivog turizma u NP Una i na porast broja posjetioca? - Mi već odavno radimo team building programe i mislimo da bi pored njih novi turistički sadržaji i radionice doprinijeli razvoju održivog turizma u NP UNA i povećalo broj posjetilaca.</s>
<s>- Naš kamp se razlikuje od ostalih konkurentskih smještaja po slijedećem: rasprostire se na skoro 20000m2 površine uz samu rijeku, raspolaže sa savremenom infrastrukturom, ograđen, sanitarni čvorovi, restoran, sportski tereni, 5 km udaljen od centra Bihaća, veliki broj kamp mijesta, smještaj u čvrstim objektima sa 80 ležajeva.</s><s>PRILOG 3 – Intervju sa rekreativno – biciklističkim klubom ''RBK Japod'' Datum izvođenja intervjua: 02.07.2020</s>
<s>1. Mislite li da je Nacionalni park Una najveći turistični potencijal grada Bihaća? - Svakako, Nacionalni park Una je najveći turistički potencijal Bihaća.</s><s>2. Već desetu godinu tradicionalno obilježavate međunarodnu biciklijadu ''Nacionalni park Una'', svaki put okupite veliki broj biciklista i ljubitelja prirode, kako ste zadovoljni sa prošlogodišnjom biciklijadom? - Zadovoljstvo je kad preko 150 biciklista iz regiona na izuzetno jakom pljusku kiše voze bez ijednog odustajanja krozNacionalni park Una, ne razmišljaju uopšte o kiši već naprotiv to doživaljavaju kao jedno izvanredno iskustvo koje niko od njih još nije doživio.</s><s>I da, uvijek se interesuju kad će slijedeća biciklijada NP „Una“!</s><s>3. Mislite li da je infrastruktura u NP Una dovoljno razvijena za biciklizam ili je potrebna nadgradnja?</s>
<s>- U svakom slučaju je potrebna nadogradnja, s obzirom da su naši članovi obišli neke od Evropskih destinacija, možda top 10 u Evropi;, kao na primjer Riva del Garda u Italiji, Passo Del Stelvio, Mortirolo, Passo Gavia, u Francuskoj, Alpe Dž Huez, Col du Galibier, Austriji Grosglokner itd.</s><s>Može se dosta toga prepisati od zemalja koje već imaju turističku tradiciji u aktivnom biciklizmu.</s><s>4. Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na vaše planove/događaje za ovu godinu? - Mi imamo svoj biciklistički kalendar za svaku godinu i prilično ga ispunjavamo i držimo unazad 10 godina.</s><s>Međutim ova situacija sa corona virusom, već nam je uskratila pola godine naših aktivnosti i još je neizvjesno šta će biti sa ostalom polovinom planiranih aktivnosti.</s><s>Ne smijemo ništa još planirati i sigurno je da ćemo ovu godinu sa vrlo malo aktivnosti dobro osjetiti u budžetu kluba jer te aktivnosti su naš izvor financiranja.</s><s>5. U kojoj oblasti biste mogli poboljšati ili optimizirati svoju aktivnost i da li postoji suradnja sa nekim klubovima iz inostranstva? - Surađujemo sa puno klubova iz Hrvatske i razmjenujemo iskustva u organizaciji raznih biciklističkih događanja.</s><s>Jako smo prepoznatljivi po našim aktivnostima u Hrvatskoj i Sloveniji, jer upravo najveži broj naših gostiju dolazi iz tih zemalja.</s><s>6. Koliko je zapravo biciklizam kao sport popularan u Bihaću i da li mislite da je dovoljno razvijen i promoviran?</s>
<s>- Jako popularan u zadnje vrijeme, s ozirom da Bihać sa nekih 65ooo stanovnika može okupiti nekoliko stotina biciklista, dovoljno govori o razvijenosti bicikliszma.</s><s>Međutim do sada naše turističke zajednice malo ili nikako ulažu u biciklizam.</s><s>Tek u zadnje vrijeme nešto je malo krenulo uz našu podršku.</s>
<s>7. S obzirom na to da vaš klub inicira i podržava ekološke aktivnosti te radi na unapređenju sportskog i rekreativnog života, možete li mi sa tog aspekta reći koje su to aktivnosti i događaji koji bi po vašem mišljenju imali vrijednost i potencijal da privuku posjetioce i samim tim pripomognu razvoju održivog turizma na tom području?</s>
<s>- Promocija i marketing, mapiranje staza, osmišljavanje sportskih i zabavnih aktivnosti, kombinacija promocije prirodnih ljepota sa aktivnim sportovima, promocija krajiških jela i pića te autohtonih proizvoda, eko proizvoda.</s><s>8. Smatrate li da ste jedan od glavnih faktora u razvoju održivog turizma u NP Una? - Pa neznam da bih se baš nazvao jedan od glavnih, ima tu i drugih, ali zasigurno puno doprinosimo promociji Nacionalnog parka Una, jer se primjeti u zadnjih nekoliko godina da tokom godine dosta stranaca obiđu Nacionalni park biciklima, dakle cikloturista.</s><s>9. Kakva je struktura gostiju, koje su vaše ciljne grupe (spol, starost)? - Naša ciljna grupa je aktivni rekreativci srednjih godina, svih spolova, cikloturisti, uživaoci prirodnih ljepota na biciklu.</s>
<s>10.</s><s>Mislite li da bi razvojem turizma u NP Una biciklisti dobili bolje uvjete? - Naravno, što više infrastrukture i ponude, veća je i očekivanost takvih cikloturista.</s><s>PRILOG 4 – Intervju sa domaćinstvom ''Čardaklije'' Datum izvođenja intervjua: 02.07.2020</s>
<s>1. Kako su nastale Čardaklije?</s><s>Sa koliko i kakvim objektima se mogu pohvaliti? - U nastanku Čardaklija zasigurno komercijalni aspekt nije bio na prvom mjestu,odnosno one su proizvod iskrene ljubavi i ogromne želje da ispoštujemo odluku naših predaka koji su prije oko 200 godina odlučili da se zakuće na ovim prostorima i da nastavimo tamo gdje su oni stali.</s><s>Svjesni svih prirodnih ljepota nije bilo dileme da se ova priča započne upravo ovdje uprkos činjenici da su ovo krajevi bez bilo kakve tradicije za bavljenje agroturizmom.</s><s>Imali smo jasan cilj, pokazati srce,otvoriti dušu i u duhu pravih domaćina dočekati svakog gosta koji pokuca na naša vrata.</s><s>Čardaklije su 2008 godine kao potpuno devastirano domaćinstavo počelo sa rekonstrukcijom da bi se danas moglo pohvaliti sa konobom i restoranom kapaciteta 75 mjesta,kuhinjom i pekarom,ljetnom baštom kapaciteta 200 mjesta, Centrom za interpretaciju prirodne baštine-u izgradnji,suvenirnica, smještajni kapaciteti za prenoćište,štala za konje.</s><s>2. Koji dijelovi/aktivnosti vašeg etno sela su turistima najzanimljiviji? - Uz aktivan odmor u prirodi uživajući u šetnji kroz šume,mi smo se dosta posvetili i očuvanju ugrožene vrste Bosansko brdskog konja.</s><s>U Centru za interpretaciju želimo da na jedan efektan način dočaramo veoma značajnu ulogu Bosansko brdskog konja kroz čovječanstvo a zatim da našim gostima kroz različite aktivnosti pružimo mogućnost druženja sa ovom plemenitim životinjama.</s><s>3. Mislite li da je trenutni broj vaših turističkih objekata dovoljan za turistične potrebe?</s><s>Šta gosti posljednjih godina najviše cijene pri boravku u vašim apartmanima, tj. pri korištenju vaših usluga u etno selu?</s>
<s>- Autentičnost je sigurno ono što nas izdvaja od ostalih,mi ovdje živimo i trudimo se da svojim gostima dio doživljaja prenesemo na njih,bilo da je to kroz hranu,piće ili nešto drugo.</s><s>Smještajni kapaciteti su nešto što je često puta usko grlo i to je ono u šta želimo da investiramo u narednom periodu.</s>
<s>4. Po čemu se vaše etno selo i vaši smještajni kapaciteti izdvajaju, odnosno razlikuju od ostalih konkurentskih ponuda?</s><s>Po čemu ste jedinstveni? - Kao što sam na početku istakao ovo je priča koju moja porodica i ja živimo a ne radimo i to gosti itekako prepoznaju.</s><s>Jedni smo od rijetkih ili da ne kažem jedini koji smo za goste otvoreni tokom cijele godine.</s><s>Također,pravilo kuće je da sve što služimo mora biti domaće i od lokalnih proizvođača,što uz redovnu kontrolu proizvoda daje zasigurno višu kvalitetu.</s>
<s>5. Prodajete li vaše domaće proizvode?</s><s>Da li u sklopu vaše turističke ponude za posjetioce imate degustaciju i prodaju proizvoda, u vidu štanda ili posebnog prostora za takvu vrstu promocije?</s>
<s>- U sklopu suvenirnice naši gosti imaju priliku kupiti neke od domaćih proizvoda koje smo sami pripremili ili proizvoda od drugih dobavljača za koje smatramo da posjeduju kvalitetu i interes od strane gostiju za istim.</s><s>U ovoj godini planirano otvoriti veliku eko pijacu kojom bi obogatili ponudu a lokalnom stanovništvu dali šansu da njihov proizvod dođe do krajnjeg kupca.</s>
<s>7. Koliko noćenja ste imali prošle godine i da li mislite da će se uskoro desiti porast te brojke?</s><s>Da li preovladavaju noćenja skupina/grupa ili pojedinaca turista? - Što se tiče dolazaka i noćenja mislim da za sada dominiraju porodice i dolasci manjih grupa prvenstveno iz regije.</s><s>Mi za sada nemamo kapaciteta za noćenje većih grupa tako da oni navraćaju obično na ručak i obilazak domaćinstava.</s><s>U narednom periodu planiramo povećati smještajne kapacitete i uspostaviti bolju komunikaciju sa agencijama.</s>
<s>8. Kakvo je vaše mišljenje o prevelikom broju posjetioca, da li šteti prirodi i da li uznemirava stanovnike?</s><s>Mislite li da utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma? - Prevelikog broja posjetilaca zasad nemamo i mislim da to uopšte nije faktor koji utječe na sporiji razvoj turizma.</s><s>Ukoliko bi došlo do takve situacije bi se ozbiljno trebali pozabaviti određenim stvarima.</s>
<s>- Naša jasna strategija razvoja će na kraju izbistriti i ciljnu grupu,ali to je proces i to je nešto čemu težimo.</s><s>Za sada različit godišnji period dovodi i različite skupine ljudi ,ali ono što treba naglasiti je da su jaki udari turista jul i august kada su ljudi pretežno na godišnjem odmoru.</s>
<s>10.</s><s>Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na broj posjeta, razvoj i općenito stanje? - Čardaklije vidimo kao cjelinu i za sve što napravimo prethodi dosta razmišljanja i organizacija jer želimo da ostanemo dosljedni onome u šta smo uložili sebe sve ove predhodne godine.</s><s>Što se tiče pandemije posljedice su gotovo ne sagledljive ali mi smo već naučili da nas uvijek nešto vuče nazad ,pa i to nam sada dođe kao prednost.</s><s>PRILOG 5 – Intervju sa predstavnikom Nacionalnog parka Una Datum izvođenja intervjua: 01.07.2020</s>
<s>1. Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na vaše planove/događaje za ovu godinu - kako će se odraziti na broj posjeta, razvoj i općenito stanje vas i Nacionalnog parka Una? - U ovoj situaciji je jako teško dati neku prognozu ali mogu reći da će se pandemija loše odraziti globalno na sva zaštićena područja te turizam.</s><s>Najvjerovatnije je ova godina za sve koji se bave turizmom izgubljena</s>
<s>- Infrastruktura nije dovoljno razvijena to je činjenica.</s><s>Skoro smo dobili nešto novca da se popravi 5km problematičnog puta, ovo zatvaranje će nam dobro doći jedino u tom pogledu – da se svi radovi završe.</s>
<s>3. Kako mislite da bi osmišljavanje novih dodatnih aktivnosti kao što su nove strategije/ideje za turističke programe, avanturističke doživljaje i radionice za djecu i odrasle, utjecali na razvoj održivog turizma i porast broja posjetioca u Nacionalnom parku Una?</s>
<s>- Dodatne aktivnosti, odnosno turistički programi i aktivnosti za posjetioce su jako bitni.</s><s>Na našim prostorima je to već poznato i mi sami smo za neke veće skupine već radili programe koji su uključivali vanjske aktivnosti, međutim taj segment nije još dovoljno razvijen – i mislim da bi postojanje toga pozitivno utjecalo na razvoj turizma.</s><s>4. Kakvo je vaše mišljenje o trenutnom broju turističkih objekata na tom području? - S obzirom na dosadašnje iskustvo (prije pandemije), možemo reći da trenutni smještajni kapaciteti nisu dovoljni za potrebe turizma, pogotovo hotelski smještaji.</s><s>Sezona iz godine u godinu postaje sve duža jer park postaje sve poznatiji i potrebno je prilagoditi smještajne kapacitete većem broju turista.</s><s>5. Kakvo je vaše mišljenje o prevelikom broju posjetioca, da li šteti prirodi i da li uznemirava stanovnike?</s><s>Mislite li da utječe status nacionalnog parka, odnosno stupanj zaštite područja, na potencijalni razvoj održivog turizma? - U svakom slučaju, prevelik broj posjetilaca nije dobar za okoliš i očuvanje prirode, mi trenutno nemamo taj problem – kao naši susjedi (Nacionalni park Plitvička jezera).</s><s>Ukoliko dođe do toga bilo bi potrebno upravljati brojem posjetilaca kako ne bi došlo do narušavanja prirode.</s>
<s>1. Koji su vaši najveći projekti do sada i kako će trenutno stanje, tj. pandemija u svijetu utjecati na vaše planove/događaje za ovu godinu - kako će se odraziti na broj posjeta, razvoj i općenito stanje vas i Nacionalnog parka Una? - U NP Una u proteklih devet i pol godina od početka operativne uspostave i razvoja nacionalnog parka realizirali smo nekih 30ak projekata, koji su financirani ili sufinancirani od strane donatorskih fondova kako domaćih (Fond zaštite okoliša Bosne i Hercegovine) tako i inostranih fondova EU, zatim posebnih programa Svjetske banke, odnosno GEF programa vezano za očuvanje planinskih i šumskih područja.</s><s>Istakao bih značajne projkete na samom početku 2011/2012 godine koji su realizirani a to su dva projekta prekogranične suradnje (Razvoj Eko zone Una; Una izvor života).</s><s>Namjenski projekat namjenskih sredstava za podršku NP Una koji se zvao.. na kojem smo dobili prvu soft početnu turističku infrastrukturu, a ona je bila vezana za signalizaciju , edukativne table, jumbo panoe i pojedine vidikovce na najatraktivnijim dijelovima.</s><s>Foksu projekta Una izvor života (koji je rađen zajedno sa Zadarskom županijomtog projekta) je bio nastavak izgradnje turističke infrastrukture prvenstveno vidikovca u posjetilačkoj zoni Martin Brod ali isto tako i kreiranje zajedničke turističke ponude između Zadarske županije i NP Una.</s><s>Zatim imali smo veoma značajan naučno-istraživački projekat finansiran velikim dijelom od strane Fonda zaštite okoliša Bosne i Herecgovine, pod nazivom….</s><s>Gdje je fokus bio na istraživanju medvjeđe populacije na području NP Una, gdje smo ustvari prvi put u historiji u Bosni i Hercegovini humano uhvatili jednog medvjeda, znanstveno ga obradili i označili ga satelistskom gps ogrlicom i naredne dvije godine smo pratili njegovo kretanje i život putem satelitskog signala i nakon dvije godine životinja se oslobađa ogrlice – jer je ista tako programirana.</s><s>2014 godine smo uhvatili i drugog medvjeda, prvi medvjed je postao negdje i maskota, odnosno simbol NP Una – dobio je naziv Medvjed Ljutoč BIH 001, kroz realizaciju tog projekta snimili smo i dokumentarni film koji je izuzetno vrijedan za NP Una.</s><s>Možemo reći da smo s tim projektim napravili iskorak u naučno istraživačkom radu.</s><s>Zatim realizacija projekta u ovoj najtežoj godini za turizam, jedan je ovih dana već pri kraju a to je izgradnja vodovoda u dužini 8 km na relaciji mjesto Orašac – Šrbački buk, ta relacija ide prema Štrbačkom buku koji je svih ovih godina bio najatraktivniji i najposjećeniji dio NP Una.</s><s>Urađeno je dosta projekata što većih što manjih, koji su se odnosili na različite segmente NP Una.</s><s>Jedan od najznačajnijih projekata za budućnost koji je u toku je ustvari na bazi inicijative NP Una 2017 godine gdje smo kandidirali za upisova dva mikrolokaliteta (Štrbački buk i Martin Brod) u registar Svjetske prirodne baštine UNESCO.</s><s>NP Una je ušao u 2019 godinu sa izuzetnim programima i očekivanjima koji su projekcirani na bazi prethodih godina i sveukupnog poslovanja NP Una, i za prva dva mjeseca imali smo u odnosu na isti period prošle godine povećanje ua 400% interesa.</s><s>Međutim pojavljivanjem pandemija virusa u Evropi pa tako i u našem regionu u Bosni i Hercegovini ustvari u martu mjesecu došlo je do kompletne blokade turističkog prometa kako u području NP Una tako i u cijeloj Bosni i Hercegovini, to je globalni problem.</s><s>Od mjeseca marta do kraja aprila bili zatvoreni za sve posjete, lagano smo u skladu sa popuštanjem mjera krajem aprila otvorili NP Una za posjete, gdje su zabilježeni prvi domaći posjetioci – iz mjeseca u mjesec je bilo sve više domaćih posjeta.</s><s>Pandemija je ograničila naše poslovanje ali cilj za ovu godinu je da firma odnosno da radimo svoje osnovne djelatnosti za zaštitu i očuvanje prirodnih i drugih vrijednosti NP Una i stvaranje ambijenta za razvoj turizma, te promocija putem digitalnog marketinga i komunikacija sa steakholderima.</s><s>2. Kakvo je vaše mišljenje o osnovnoj i turističnoj infrastrukturi na teritoriji Nacionalnog parka Una?</s>
<s>- Mi u NP Una od početka operativne uspostave i radnje np Una tačnije 2011 godine smo svjesni nedostataka na ovom području, posebno kada je u pitanju komunalna infrastruktura, koja se odnosni na oborinske i odpadne vode odnosno regulisanje tih voda.</s><s>U nekom dijelu one predstavljaju manji problem međutim veći problem se rastom turizma i posjeta na području NP Una javlja kod pristupnih puteva koji vode najposjećenijim zonama NP Una.</s><s>Najveći problem imamo na relaciji Štrbački buk Lohovo u organizaciji pristupa posjetilca i isto tako kada je u pitanju primara zadaća a to je zaštita i očuvanje prirodnih i drugih vrijednosti u toj zoni.</s><s>Kada je u pitanju posjetilačka zona Martin Brod imamo još 3 km neasvaltiranog makadamskog puta.</s><s>Važno je napomenuti i nesikorištenost Unske pruge koja postoji više od skoro 100 godina i ustvari pruga koja je nekada bila najiskorištenija popitanju i prevoza roba i ljudi.</s><s>Ona je i sada tehnički ispravna međutim nije iskorištena, bez obzira što smo mi iz NP Una već 16 godina unazad pokrenuli promotivnu priču – a to je turistička vožnja jednom godišnje na otvorenom platou pripremljene želježničke kompozicije a to je turistički voz smaragdnom dolinom rijek Une koji jednom godišnje ima za cilj da promovira vrijednosti gornjeg toka rijeke Une i samog parka, te da se pokaže da ako ništa drugo Unska pruga u ovom dijelu Bihaća iskoristiti za turističke ture.</s><s>Bez obzira na sve poteškoće koje imamo u procesu uspostave razvoja NP Una uspjeli smo prije 2 godine osigurati od strane osnivača vlade Federacije Bosne i Hercegovine te Federalnog Ministarstva okoliša i turizma milion konvertibilnih maraka za izgradnju, asfaltiranje i modernizaciju jednog dijela puta prema Štrbačkom buku.</s>
<s>3. Kako mislite da bi osmišljavanje novih dodatnih aktivnosti kao što su nove strategije/ideje za turističke programe, avanturističke doživljaje i radionice za djecu i odrasle, utjecali na razvoj održivog turizma i porast broja posjetioca u Nacionalnom parku Una?</s>
<s>- Na području NP Una postoje dokumenti koji su vezani za upravljanje kao što su plan upravljanja i Master plan dokumenti vezani za očuvanje i zaštitu područja NP Una, bidiverziteta i svih vrijednosti.</s><s>Međutim, ono što nedostaje to ste dobro primjetili je ustvari neka zajednička strategija kojom će se definisati vizija, koraci i mjere za razvoj turizma na ovim prostorima.</s>
<s>4. Kakvo je vaše mišljenje o trenutnom broju turističkih objekata na tom području? - Kada su u pitanju smještajni kapaciteti imamo značajno ulaganje privatnog sektora na području NP Una, međutim još uvijek možemo okarakteristati područje parka kao područje koje ima potrebu za ozbiljnijim ulaganjima i za podizanjem sveukupnog kvaliteta usluga.</s><s>Fali nam edukacija kadra i profesionalna usluga na tom nivou i u tom kontekstu trebali bi poraditi na formiranju kadra i specialista.</s><s>Nadamo se da ćemo kroz razvoj NP Una i kreiranjem boljeg ambijenta potaći još veća i značajnija ulaganja na tom polju.</s>
<s>- Kada su u pitanju zadnje godine poslovanja u skladu sa našim procjenama, na emitivnim turističkim tržištima su zadnje dvije godine obilježene na sljedeći način: negdje domaćih gostiju je oko 35% od ukupnog broja posjetitelja, zatim nekih 15% je iz zemalja regiona (zemalja bivše Jugoslavije), to čini negdje oko 50% sveukupnog broja posjetitelja.</s><s>Zatim nekih 25% čine gosti iz arapskog poluotoka, tj. zemalja zaljeva koji su u zadnjih 5-6 godina u Bosni i Hercegovini izuzetno u porastu, zatim gosti iz zemalja EU i drugih zapadno evropskih zemalja - čine negdje oko 20% sveukupnog broja posjetitelja.</s><s>Ostalih 5% pripada drugim zemljama.</s><s>Što se tiče motiva, motiv je obilazak zaštićenog područja NP Una, odnosno najatraktivnijih zona kao što su zona Štrbački buk i zona Martin Brod, zatim i aktivnosti u području parka koje su vezane za rekreativne oblike turizma (biciklizam, pješačenje, planinarenje) ali isto tako i avanturističke oblike turizma poput kajaka, kanua i raftinga na divljim vodama i naravno tu je i sportski ribolov gdje imamo najduži ribolovni fly fishing ribolovni revir u Evropi u dužini od 8 km od Martin Broda do Kulen Vakufa.</s><s>Ciljne grupe koje su vezane za obilazak najatraktivnijih zona NP Una su ustvari od 15 do 75 godina, dok su ciljne grupe, koje su vezane za sportsko – rekreativne i avanturističke oblike turizma od 18 do 55 godina..</s><s>6. Koliko su zapravo biciklizam i rafting kao sportovi popularni u Bihaću, da li mislite da su dovoljno razvijeni i promovirani?</s>
<s>- Selektivni oblici turizma u Nacionalnom parku Una, odnosno sportsko - avanturistički oblici turizma kao što su rafting i kajak na divljivm vodama, zatim rekreativni oblici kao što su biciklizam i ja bih dodao sportski ribolov - su veoma bitni segmenti u cjelokupnoj turističkoj ponudi odnosno aktivnostima koje se mogu provoditi na ovom području.</s><s>Rafting i kajak na divljim vodama u zadnjih 20ak godina su veoma dobro pozicionirani na emitivnim turističkim tržištima pogotovo u regionu i Evropi i sve je više interesa za ovaj oblik avanturizma na području Nacionalnog parka Una ali i cjelokupnom području rijeke Une.</s><s>Najatraktivnija radionica za plovidbu rafting čamcima i kajakom je od Štrbačkog buka do naselja Lohovo u dužini 16 km, gdje je težina vode između trećeg i četvrtog stepena tako da je ona veoma zahtjevna, veoma uzbudljiva i podiže adrenalin posjetilaca koji su takvih doživljaja i avanture željni.</s><s>Biciklizam u samom gradu Bihaću ima veliku tradiciju i imamo nekoliko biciklističkih klubova.</s><s>Sve više posjetilaca upražnjava i ove mogućnosti rekreacije.</s>