Stolno posuđe od 15. do 18. st. na području sjeverozapadne Hrvatske

<s>Majoli"ko kerami"ko posu#e na prostoru sjeverozapadne Hrvatske "ini relativno rijetke arheološke nalaze.</s><s>Više je razloga zašto je tome tako.</s><s>Najbitniji je onaj prostorni element, budu!i da je ovo podru"je kroz povijest bilo prili"no nedostupno glavnim proizvodnima centrima na Jadranskom moru, prvenstveno talijanskim koji ovu robu prevoze morskim putevima.</s><s>Stoga se oni "eš!e i u ve!oj koli"ini pronalaze duž naše obale pa tako gotovo i ne postoji kasnosrednjovjekovno i novovjekovno nalazište u Istri, Primorju i Dalmaciji bez ponekog sli"nog ulomka.</s><s>Situacija u kontinentalnoj Hrvatskoj bitno je razli"ita.</s><s>Me#utim, mišljenja sam da se u sjevernoj Hrvatskoj tijekom starijih arheoloških istraživanja pronalazila ve!a koli"ina ovakove keramike samo što joj se u to vrijeme nije pridavala ve!a važnost.</s><s>Prilikom iskopavanja raznih utvrda, samostana i ostalih zdanja, arheolozi su nailaze!i na „"udne“ cakljene ulomke bili mišljenja da su svu tu keramiku izra#ivale „njihove bake“ tijekom 19. i po"etkom 20.st., ne znaju!i da se izuzetno kvalitetno majoli"ko posu#e po"inje proizvoditi ve! u 14.st.</s><s>Ovakvu tvrdnju dokazuju brojna iskopavanja, poglavito ona na utvrdi anjevo1.</s><s>Kako je mogu!e da jedna mala (i prili"no nebitna) utvrda na jugozapadnim obroncima kalni"kog gorja u samo nekoliko kampanja arheoloških iskopavanja (2003-3007) podari više od 50 raznih ulomaka majolike iz razdoblja 15-17.st., a veliki kraljevski grad u Samoboru niti jedan jedini.</s><s>I neke druge utvrde ne pružaju mnogo ovakova materijala, poput Medvedgrada, Susedgrada ili Siska.</s><s>Sigurno je da su vlasnici spomenutih utvrda bili pripadnici prili"no imu!nijeg staleža, negoli oni manjih utvrda poput anjeva.</s><s>Postavlja se pitanje da li nešto više ulomaka „spava“ u nebrojenim kutijama po raznim depoima muzeja i ostalih nadležnih institucija?</s><s>No, tema ovog rada nije istražiti nametnuto pitanje, ve! dati jedan sažeti pregled prikupljenje i dostupne Nije mi poznato kakva je dalja sudbina vrednovanja ove novije keramike, ali je razvidno kako se granice arheolgije u zadnje vrijeme pomi"u sve bliže i brže "ak do današnjih dana i kako !e se u skoroj budu!nosti sve više istraživati "isto 1 Voditelj istraživanja je mr.sc. Luka Beki!, Hrvatski restauratorski zavod, Služba za arheološku baštinu.</s>
<s>1. UVODNA RIJE novovjekovna nalazišta.</s><s>Ovaj rad u tom je pogledu zapravo pionirsko djelo koje donosi pregled majoli"ke gra#e na odre#enom podru"ju.</s><s>Uklju"eno je podru"je središnje i sjeverozapadne Hrvatske, koje na sjeveru i zapadu flankira današnja državna granica Republike Hrvatske sa Slovenijom i Ma#arskom, dok se na jug ide sve do šireg podru"ja Karlovca, a na istok do linije Bjelovar-Daruvar-Kutina.</s><s>Vremenski je obuhva!eno malo šire razdoblje od 15. pa sve do 18.st.</s><s>Bitno je re!i da, izuzev nekoliko isto"nijih nalazišta, po"etkom 17.st. sva ostala "ine dio poznatog povijesnog stanja poznatog kao „ostatci ostataka“ kada je hrvatski prostor sveden na minimalnu površinu.</s><s>Ve!ina ovih nalazišta preživljava ta teška vremena, a neka se u raznim oblicima koriste "ak do današnjih dana.</s><s>Na ovom bih mjestu želio zahvaliti svim muzejima i ostalim institucijama, kao i njihovima djelatnicima,2 na ustupljenom materijalu jer mi se "ini kako je bilo od velike važnosti za izradom pregleda stolnog posu#a na ovom prostoru.</s><s>U Hrvatskoj je do sada daleko bolje zastupljen i prezentiran materijal s podru"ja Istre (T. Bradara), sjeverne (K. Gusar), te središnje i južne Dalmacije (H. ZglavMartinac).3</s>
<s>Prostor središnje i sjeverozapadne Hrvatske tijekom razdoblja 15-17.st. usko je vezan uz osmanlijsku provalu i njihovu prisutnost (Sl.1).</s><s>Nakon raspada velike seldžu"ke države, na podru"ju jugozapadne Azije krajem 13.st., osniva se više manjih tzv. bejluka (emirata).</s><s>Vo#a jednog od njih bio je glasoviti Osman, oko kojeg se okupljeni Turci nazvaše Osmanlijama.</s><s>Do sredine 14.st.</s><s>Osmanlije pod Orhanom (Osmanov sin) prelaze na europsko kopno, prenose prijestolnicu u Bursu i osvajaju Galipoljski poluotok.</s><s>Godine 1453. pada Carigrad, koji od tada postaje prijestolnica Carstva, a osmanlijska se ekspanzija usmjeruje prema prostoru Bosne, Hrvatske i Austrije.</s>
<s>Sl.1: Karta širenja Osmanlijskog Carstva (1481-1683).</s><s>Izvor: http://history.wisc.edu/sommerville/351/ottomans.htm (2008-01).</s><s>4 U ovom kratkom povijesnom pregledu kasnog srednjeg vijeka i ranog novog vijeka hrvatskog prostora korišteni su sljede!i naslovi: Klai!, 1990; Peri!, 1997; Budak, Raukar, 2006.</s><s>Prve borbe s Osmanlijama vodio je hrvatsko-ugarski kralj Žigmund Luksemburški u dva navrata, 1396. kod Nikopolja i 1415. kod Doboja.</s><s>Zbog ovih poraza on uspostavlja novi vojno-obrambeni sustav sastavljen od tri dijela: osorskog, slavonskog i hrvatskog.</s><s>Žigmund umire 1437.g. te nastaje 20-godišnje razdoblje nestabilnosti na prijestolju.</s><s>Redaju se austrijski vojvoda Albrecht II. i žena mu Elizabeta, poljski kralj Vladislav I. Jagelovi! te malodobni Ladislav V., u "ije ime vlada Janos Hunyadi, erdeljski vojvoda.5 Smr!u Ladislava V. (1457) javljaju se dvije struje oko izbora novog kralja.</s><s>Naposlijetku je izabran Hunyadijev sin Matijaš, nazvan Korvin („Vrana“).</s><s>Nakon zauze!a Bosne 1463.g., Korvin osloba#a Jajce i osniva banovinu (uz ve! postoje!u Srebreni"ku), a od Senja "ini kapetaniju.</s><s>To su prve stalne vojni"ke organizacije na tom prostoru i svojevrstan štit od novih osmanlijskih provala.</s>
<s>Nakon Korvinove smrti 1490.g., ponovno izbijaju nemiri oko prijestolja, a nedugo nakon toga odigrava se jedan od najtežih poraza hrvatsko-ugarske vojske na Krbavskom polju (1493) pod banom Deren"inom.</s><s>Tada se uzdiže Ivaniš Korvin kojeg kralj proglašava hrvatskim banom.</s><s>On zajedno sa svojim nasljednikom Petrom Berislavi!em vodi mnoge bitke protiv Osmanlija te uspostavlja nekoliko linija obrane duž Save, na Uni i Kupi.</s><s>Smr!u kralja Vladislava II.</s><s>Jagelovi!a (1516) osniva se Kraljevsko namjesni"ko vije!e radi organiziranja bolje obrane.</s><s>Od 1521.g. Ludovik II. preuizma vlast, a u isto vrijeme Sulejman II.</s><s>Veli"anstveni odlu"uje osvojiti Ugarsku.</s><s>Tako su se 19. kolovoza 1526.g. kod Moha"a sukobile osmanlijska i hrvatsko-ugarska vojska, koja trpi težak poraz.</s><s>U bitci je sudjelovao i sam kralj Ludovik II. koji se prilikom bijega nesretnim slu"ajem utopio u obližnjem potoku.</s><s>U jesen iste godine za kralja je izabran Ivan Zapolja u Stolnom Biogradu (ma#.</s><s>Szekesfehervar), dok je isto u"injeno i s Ferdinandom I. Habsburgovskim u Požunu.</s><s>Nakon kratkih politi"kih borbi, 1. sije"nja 1527.g. Hrvatski sabor u Cetingradu izabrao je Ferdinanda I. za kralja (1527-1564).</s><s>Kako Zapolja nije odstupio s prijestolja, Ferdinand je silom zauzeo njegov Budim i potjerao ga u Poljsku, a nova državna zajednica od tada nosi naziv Habsburška monarhija.</s><s>5 U narodu se oko njega stvorila legenda o Sibinjaninu Janku.</s><s>Usred me#usobnih borbi Ferdinanda i Zapolje Osmanlije su 1536.g. osvojili Slavoniju do Požege, a sljede!e godine i Klis, gdje osnivaju nove sandžake.</s><s>Nedugo zatim osvajaju i Budim (1541) te se nadaju kako !e ubrzo sti!i do prijestolnog grada Be"a. Me#utim, u tom ih je pohodu omelo nekoliko neosvojenih utvrda.</s><s>To se prvenstveno odnosi na Köszeg (Kiseg) i Szigetvar (Siget).</s><s>Najsnažnija opsada Sigeta zbila se 1566.g.6 Osmanlijsko carstvo u to se vrijeme nalazilo na vrhuncu mo!i te je bilo od presudne važnosti organizirati bolju obranu.</s><s>Ure#ena pograni"na podru"ja nazvana su Vojnom krajinom.</s><s>Nakon Ferdinanda I., o obrani se brinu i njegovi nasljednici Maksimilijan II. (1564-1576) i Rudolf II. (1576-1608).</s><s>U to su vrijeme mnoge pograni"ne utvrde bile u nadležnosti pojedinih hrvatskih plemi!a koji drže Sl.2: Prikaz bitke kod Siska (1593) autora J.V. Valvasora iz 1689.g. Izvor: http://commons.wikimedia.org/wiki/Image:Bitka_pri_Sisku_1593Valvasor.jpg (2008-01).</s>
<s>6 Legenda govori kako je kapetan grada Nikola Šubi!</s><s>Zrinski uvidjevši da nema drugog izlaza, napustio tvr#avu i jurišom krenuo u srce osmanlijskih postrojbi.</s><s>„Hrvatski Leonida“ i svi njegovi suborci tom su prilikom izginuli.</s>
<s>1. UVODNA RIJE odre#enu vojnu posadu, a Vojna krajina prostirala se od Drave do mora.</s><s>Za provo#enje njene uprave nadvojvoda Karlo u Grazu osniva Ratno vojno vije!e. Zbog toga, ve! idu!e godine osniva grad Karlovac s pripadaju!im mu generalatom (sve do mora), te Bansku (od Karlovca do Ivani!a) i Slavonsku krajinu (od Ivani!a do Drave).</s><s>No, unato" tome Hrvatska je država krajem 16.st. svedena na „ostatke ostataka“.</s><s>Prekretnica se doga#a 22. lipnja 1593.g. u glasovitoj bitci kod Siska (Sl.2).</s><s>Kona"no ujedinjeni Hrvati7 porazili su vojsku Hasan-paše Predojevi!a vještom taktikom razbijanja njihovog borbenog poretka.</s><s>Da bi oslabili osmanlijsku mo! u Vojnoj krajini podižu se još mnoge utvrde, palanke (drvene utvrde) i "ardaci, a u pograni"nom ih podru"ju prvenstveno grade novodoseljeni Vlasi.</s><s>Oni 1629.g. „Vlaškim zakonom“ dobivaju svoja prava i povlastice, a obvezni su obavljati vojnu službu "uvanjem granice.</s>
<s>Izvor: http://www.iatselocal80.org/terrorist%20_issues/vienna_september_11.htm 7 Najbitniji vo#e bili su Blaž Gjurak, Toma i Petar Erdödy, Andrija Auersperger i Stjepan Grasswein.</s><s>U vrijeme Kandijskog rata (1645-1669) izme#u Osmanlija i Mle"ana poduzete su šire oslobodila"ke akcije na hrvatskom prostoru.</s><s>U tom pogledu veliku ulogu imali su nezadovoljni velikaši predvo#eni obiteljima Zrinski i Frankopan, "iji su se posjedi ve!im dijelom još uvijek nalazili pod osmanlijskom vlaš!u. Nikola Zrinski podiže više utvrda, a u vremenu od 1663. do 1664.g. uspješno ratuje s Osmanlijama.</s><s>Nakon njegove tragi"ne smrti u lovu na divlje svinje, hrvatskim banom postaje brat mu Petar koji zajedno s šurjakom Fran Krsto Frankopanom nastavlja protuhabsburšku politiku, pripremaju!i ustanak.</s><s>Be" ih proglašava veleizdajnicima i osu#uje na smrt 30. travnja 1671.g. u Be"kom Novom Mestu.</s><s>Taj doga#aj uvodi dodatno nezadovoljstvo velikaša, tako da ne "ine ništa zna"ajnije kada Osmanlije 1683.g. kre!u preko Hrvatske prema Be"u (Sl.3).</s><s>Be" spašava pristigla pomo! poljskog kralja Jana Sobieskog, a neuspjela opsada imala je dalekosežnu posljedicu po Osmanlije.</s><s>Ubrzo je oja"ana obrana Vojne krajine, dizani su mnogi ustanci u Krbavi, Lici i Slavoniji "iji su znatni dijelovi oslobo#eni do kraja 17.st., a 26. sije"nja 1699.g. dogovoren je i Karlova"ki mir izme#u Svete lige (Austrija, Poljska i Venecija) i Osmanlijskog carstva u Srijemskim Karlovcima.</s><s>Njihovi napadi jenjavaju, ali ih ipak još uvijek ima u manjem opsegu i tijekom 1. polovine 18.st.</s>
<s>Nakon kratkog op!eg povijesnog pregleda prostora sjeverozapadne Hrvatske tijekom kasnog srednjeg i novog vijeka "ini mi se potrebitim da se iznese nekoliko re"enica o svakom od 20-ak nalazišta iz kojih potje"u ovdje predstavljeni kerami"ki nalazi (Sl.4).</s><s>Rije"i !e biti tek o njihovu smještaju, sažetoj povijesti (prvi spomen nalazišta, važniji vlasnici i doga#aji te kraj) i povijesti arheoloških istraživanja koja su iznjedrila ove nalaze.</s>
<s>Grad akovec nalazi se u Me#imurju, 14 km sjeveroisto"no od Varaždina i 91 od Zagreba.</s><s>Na mjestu srednjovjekovnog Starog grada stoji velika tvr#ava opasana opkopima i bedemima od opeke unutar kojeg se nalaze Stari dvor Zrinskih i akovec se prvi put spominje 1267.g. (ili 1328.g.) kao drvena tvr#avica grofova ak, "ije je ime o"igledno sa"uvano u današnjem imenu grada.</s><s>Tijekom narednih stolje!a grad je "esto mijenjao svoje gospodare: Lackovi!i, Celjski, Korvini, Keglevi!i itd., a velik uspon grada zapo"inje 1546.g. kada ga zajedno s Me#imurjem dobiva Nikola Šubi!</s><s>Zrinski.</s><s>U to vrijeme akovec proživljava mnogobrojne graditeljske promjene pa tako od nizinske utvrde, tokom 16. i 17.st., prerasta u moderniju renesansnu utvrdu s jakim obrambenim sustavom.</s><s>Nakon propasti Zrinskih krajem 17.st., "itavo Me#imurje dolazi u ruke obitelji Althan koja Novi dvor gradi u baroknom stilu.</s><s>Od 1954.g. u Starom gradu nalazi se Muzej Arheološka istraživanja iz 2005.g. (HRZ) u dvorištu Starog grada nastavak su sveobuhvatnih istraživanja i konzervatorsko-restauratorskih radova na prostoru Starog Grada od 1966.g. nadalje (Azinovi!</s><s>-Bebek, Pleše, 2006, 119).</s><s>3.2 Varaždin, gradska jezgra</s>
<s>Sl.4: Angelinijeva srednjovjekovna karta utvrda sjeverozapadne Hrvatske.</s><s>Prvi se put u povijesnim izvorima Varaždin kao posjed spominje 1181.g. u povelji Bele III.</s><s>Poveljom Andrije II. iz 1209.g. dobiva povlastice slobodnog kraljevskog grada, a istu potvr#uje i Bela IV. krajem 14.st. (Horvat, 1980/1981, 76; Obad-Š!itaroci, 1991, 274; $uri!, Feletar, 1992, 12).</s><s>Od tada po"inju neprestani sukobi izme#u Varaždinaca i Starogradske tvr#ave.</s><s>Tokom narednih stolje!a, grad Varaždin mijenja nekoliko vlasnika od kojih su najvažniji pripadnici obitelji Frankopan i Brandenburg, a poseban je doprinos dao barun Ivan Ungnad koji oja"ava gradsku obrambenu arhitekturu sredinom 16.st.</s><s>Tada varoš Varaždin postaje najja"a tvr#ava na osmanlijskoj granici, a u isto vrijeme štiti Štajersku i Be" (Szabo, 1920, 1992, 14).</s><s>Krajem 16.st.</s><s>Varaždin prelazi u ruke plemi!ke obitelj Erdödy, koji time postaju nasljedni varaždinski župani (Szabo, 1920, 89; Obad-Š!itaroci, 1991, 278; $uri!, Feletar, 1992, 14-15).</s><s>U 18.st.</s><s>Varaždin je sjedište brojnih hrvatskih velikaša poput Draškovi!a, Keglevi!a, Pata"i!a itd., a sredinom stolje!a u grad se smješta upravno središte Banske Hrvatske, Suda i Kraljevskog vije!a, tj. Varaždin je doslovno postao glavnim gradom Hrvatske ($uri!, Feletar, 1992, 14-15).</s><s>Tu povlasticu drži sve do velikog požara 1767.g. kada brojne institucije sele u Zagreb Prikazani materijal prona#en je u razdoblju od 1993-2001.g. prilikom arheološkog nadzora Gradskog muzeja Varaždin na prostoru uže gradske jezgre 3.3 Sveti Petar Ludbreški, gradište</s>
<s>Selo Sveti Petar Ludbreški nalazi se isto"no od Ludbrega u Podravini, a ostatci srednjovjekovnog gradišta smjestili su se u meandru rijeke Bednje, izme#u sela Kapela i Sveti Petar.</s>
<s>Ecclesiae sancti Petri de Bedgna (tj. sijelo crkvene župe) spominje se prvi put 1334.g., dok bednjansko vlastelinstvo postoji od sredine 15.st.</s><s>Matijaš Korvin daruje ga obitelji Frodnohar.</s><s>Nakon 1523.g. bednjanski se posjedi dijele obiteljskim nasljednicima po ženskoj liniji te se spajaju s Kapelom i Dubovicom ($uri!, Feletar, Ovdje predstavljeni ulomak prona#en je kao slu"ajni nalaz od strane T. Tkal"ec (Institut za arheologiju, Zagreb).</s><s>3.4 Vrbovec, utvrda</s>
<s>Plemi!ki grad Vrbovec (Veliki Gradiš ili Veliko Gradiš!e) nalazi se neposredno uz selo Klenovec Humski na Sutli blizu hrvatsko-slovenske državne granice.</s><s>Smjestio se na izdvojenom strmom brijegu (381 m nv) koji dominira nad rije"nim prijelazom preko Sutle i njenom dolinom.</s><s>Na susjednom nižem brdu nalazio se Mali Gradiš, sa"uvan u sje!anju lokalnog stanovništva (Tomi"i!, 1986/1987, 151; Povijesna vrela grad Vrbovec spominju ve!</s><s>1267.g. kao comes de Vrbouch, a od 1354.g. kao burg, castro Vrbouch.</s><s>U vremenu 1267-1497.g. sjedištem je kneza i istoimenog arhi#akonata, te ujedno zna"ajan u"esnik u politi"kim zbivanjima.</s><s>Car Žigmund Luksemburški daruje ga grofu Hermanu Celjskom 1397.g., a kasnije isto "ini i hrvatsko-ugarski kralj Matijaš Korvin (1458-1490), koji ga dodjeljuje plemi!u Janu Vitovcu.</s><s>No, ve!</s><s>1463.g. Vrbovec se spominje kao napuštena utvrda (abolitum castrum Wrbowczet) te se središte posjeda po"etkom 16.st. seli u Veliki Tabor Prva pokusna arheološka istraživanja proveo je Institut za arheologiju 1987. i 1994.g., a od 2001-2007.g. provode se sustavna arheološka istraživanja (Tomi"i!, 3.5 Lepoglava, samostan</s>
<s>Grad Lepoglava smješten je u dolini rijeke Bednje u Hrvatskom zagorju, 8 km jugozapadno od Ivanca, a ome#en je planinama Ivan"ica i Ravna gora.</s><s>Prvi poznati gospodari lepoglavskog kraja bili su pripadnici plemi!ke obitelji Bebek "ijim nestankom posjedi prelaze u ruke grofova Celjskih.</s><s>Po"etkom 15.st. nasilna obitelj Celjski ruši lepoglavsku utvrdu i za spas svoje duše podiže crkvu, a nedugo nakon toga i samostan o "emu nam svjedo"i povijesna isprava iz 1455.g. Pleše, 2004, 163-164; Pleše, 2005, 65).</s><s>U to vrijeme postaje najbogatiji pavlinski samostan.</s><s>Nakon provale Osmanlija, koji su oko 1481.g. srušili i spalili samostan i crkvu, cijeli je kompleks obnovljen i fortificiran velikom donacijom Ivaniša Korvina 2005, 64-65).</s><s>Osmanlije su oko 1640.g. ponovno napali Lepoglavu te je samostan nanovo srušen uslijed velikog požara, a nova obnova zapo"inje 1650.g. Naredbom cara Josipa II. (1786) o ukinu!u pavlinskih samostana, Lepoglava se napušta.</s><s>Sredinom 19.st. samostan se po"inje koristiti kao zatvor za politi"ke zatvorenike, a kasnije i kao koncentracioni logor.</s><s>U 2. svjetskom ratu pretrpio je znatna ošte!enja Obnova cijelog kompleksa zapo"ela je u manjem opsegu u razdoblju od 1946-1952.g., od kada do danas traju opsežni konzervatorsko-restauratorski radovi istraživanja provedena su 1972-1974.g.,8 a po"etkom 90-ih nastavlja ih Z. Balog.</s><s>Opširnija istraživanja 2003. i 2004.g. proveo je HRZ (Balog, 1996; Pleše, 2004; 3.6 Veliki Tabor, utvrda</s>
<s>Srednjovjekovni grad u Hrvatskom zagorju (Sl.5), 3 km isto"no od sela Desini! blizu državne granice sa Slovenijom.</s><s>Nalazi se na 333 m nv i danas je jedan od najo"uvanijih i najljepših srednjovjekovnih gradova u Hrvatskoj (Szabo, 1920, Povijesni izvori ne donose nam to"an datum izgradnje Velikog Tabora.</s><s>Prvi se put spominje 1497.g., kao Thabor aliter Vrbowcz, te 1511.g. kao Naghthabor.</s><s>U narodu se veže i uz ime Vingrad.</s><s>Zanimljivo je da se još sa sigurnoš!u ne zna tko ga je zapravo izgradio: da li je to bila obitelj Celjski (najraniji spomen grada sredinom 15.st. veže se uz glasovitog Hermana Celjskog), Ivaniš Korvin (1486-1502.g., 8 SUPRPMO, tj. Državni zavod za obnovu spomeni"kih lokaliteta i objekata, Prag. arhitektura brani"-kule podsje!a na to vrijeme) ili obitelj Ratkaj koja u njemu živi od 1504-1793.g.9 U 19.st. dvorac postaje kraljevska komora, a u 1. svjetskom ratu korišten je kao zatvor.</s><s>Nakon toga kupuje ga slikar Oton Ivekovi!, u "ijoj obitelji Arheološka istraživanja u nekoliko su navrata provodili Muzeji Hrvatskog zagorja i Konzervatorski odjel u Zagrebu, a sustavnu gra#evinsku obnovu vrši HRZ.</s><s>Izvor: http://image24.webshots.com (2008-01).</s><s>3.7 Veliki Kalnik, utvrda</s>
<s>Veliki Kalnik nalazi se na strmoj stijeni Vuklenec podno Vranilovca, najvišeg brda Kalni"kog gorja (643 m nv).</s><s>Ispod srednjovjekovne utvrde nekad se nalazilo 9 Uz dvorac je vezano više legendarnih pri"a o Veronici Desini!koj. selo Brezovica, danas Kalnik (Szabo, 1920, 94; $uri!, Feletar, 1992, 258; Nadilo, Prvi spomen Kalnika potje"e iz isprave Bele IV. iz 1243.g. vezane uz tatarsku provalu.10 Nakon njegove smrti mijenja više vlasnika.</s><s>Po"etkom 14.st. u vlasništvu je zagreba"kog biskupa Kažoti!a, a po"etkom 15.st. kralja Žigmunda.</s><s>U to vrijeme utvrdom zapravo upravlja njegova supruga Barbara „Crna“ Celjska.</s><s>Nakon propasti Celjskih utvrdom gospodari Jan Vitovac, te Matijaš i Ivaniš Korvin.</s><s>Obitelj Alapi! drži posjed nešto duše vrijeme, od kraja 15. do po"etka 17.st., da bi onda prešao u ruke obitelji Erdödy.</s><s>Nakon njih preuzima ga obitelj Orehove"ki, u "ije se vrijeme utvrda pomalo napušta i po"inje propadati (Szabo, 1920, 96-97, Sl. 90-91; $uri!, Sustavna arheološka istraživanja u novije vrijeme (od 2004.g.) zapo"eo je Gradski muzej Križevci (Okroša-Roži!, 2006, 115-117).</s><s>Selo anjevo nalazi se u Hrvatskom prigorju, tj. u južnom dijelu varaždinske županije, na krajnjim jugozapadnim obroncima kalni"kog gorja na nadmorskoj visini Ime anjevo (terra Chanow) kao posjed prvi se puta spominje sredinom stanovnici anjeva pripadaju križeva"kom plemstvu, a tijekom 14. i 1. polovine 15.st. posjed "esto mijenja vlasnike da bi od 2. polovine 15.st. utvrda pripala obitelji Špiran"i! (Spiranchych).</s><s>U vremenu od 1513-1517.g. posjed prelazi u ruke obitelji Praškoci (Praschoczy) u "ijem je vlasništvu sve do po"etka 17.st. (Beki!, Sekula, druge polovine 17.st. utvrda gubi na zna"aju, te se sredinom 18.st. napušta i ruši 10 Uz Veliki Kalnik i kralja Belu IV. vezana je legenda o šljivarima koja je potakla Augusta Šenou da napiše istoimeno djelo.</s>
<s>Pavlinski samostan u Strezi nalazi se sjeverozapadno od sela Pavlin Kloštar kod Bjelovara, u dolini koju ome#uju dva potoka (Kruhek, 1989, 83; Razum, 2006, Samostan Svih Svetih u Strezi podignut je 1374.g. pod patronatom Ivana Bisena, a u dva je navrata oslobo#en raznih davanja, 1455. i 1475.g. Nedugo potom, 1477.g. zahvaljuju!i prioru Pavlu izra#en je urbar kojim se ure#uju svi odnosi izme#u samostanskih podanika i samostanske uprave.</s><s>S vremenom postaje jedan od najbogatijih pavlinskih samostana u Hrvatskoj (Kolar-Dimitrijevi!, 2003, 103-106; Razum, 2006, 242-243; Sekuli!, 2006, 229-257).</s><s>Posljednji zapis o samostanu potje"e iz 1538.g. kada ga pavlini napuštaju i pred osmanlijskom opasnoš!u bježe u Lepoglavu.</s><s>Pavlini su sa sobom odnijeli najvrednije dragocjenosti i arhiv, a krajiškim su zapovjednicima ostavili „sve obrambeno oružje i streljivo“.</s><s>Pretpostavlja se da samostan nije srušen odmah po njihovu odlasku, jer se Streza spominje u popisu tvr#ava i gradova 1540.g. koje treba ili srušiti ili održavati (Lovren"evi!, 1977, 50; Godine 2006. zapo"ela su sustavna arheološka istraživanja samostana pod 3.10 Mala Trešnjevica, crkva</s>
<s>Srednjovjekovni grad rešnjevica povijesna vrela spominju u 2. polovini 13.st.</s><s>Grad je imao i rimokatoli"ku župu Sv. Martina što je potvr#eno popisima župa Zagreba"ke biskupije 1334. i 1501.g. Me#utim, osmanlijske provale zaustavljaju život utvrde, posjeda i crkve.</s><s>Tijekom 2. polovine 17.st. ovdje se doseljava pravoslavno vlaško stanovništvo u okviru Vojne krajine, a proizvod tog vremena do danas je sa"uvan u okviru pravoslavne crkve Svetih 318 blagonosnih otaca upravo na mjestu srušene rimokatoli"ke crkve ($uri!, Feletar, 1992, 238-239).</s><s>Institut za arheologiju poduzeo je 2001.g. zaštitna arheološka istraživanja oko 3.11 Medvedgrad, utvrda</s>
<s>Grad Zagreb nikada nije imao pravi burg u središtu grada, ve! je ta uloga povjerena Medvedgradu smještenom sjeverno od grada poviše današnjih Šestina (Sl.6).</s><s>Zapravo se nalazi na jugozapadnim obroncima Medvednice na 593 m nv Izgra#en je sredinom 13.st. poticajem biskupa Filipa od strane "eškog kralja Otokara (isti gradi i Samobor).</s><s>Zanimljivo je da je Medvedgrad za života promijenio oko stotinjak vlasnika, a da u njemu nisu stolovale poznatije povijesne li"nosti.</s><s>Spomenut !emo samo najvažnije.</s><s>Kralj Žigmund poklanja ga obitelji Alben, a knezovi Celjski kupuju ga 1436.g. nakon "ije je propasti u vlasništvu Jana Vitovca i Korvina.</s><s>Poslije katastrofe na Moha"kom polju kupuje ga Krbavski knez Karlovi!, Sl.6: Medvedgrad.</s>
<s>Izvor: http://www.htz.hr/English/Destinacije (2008-01). nakon kojeg dolazi u ruke obitelji Erdödy i Gregorijanac.11 Po"etkom 17.st. ponovno se vra!a u ruke Zrinskih da bi posljednji privatni vlasnik bila obitelj Rosenpichel.</s><s>Tokom života grad je jako stradao u tri potresa: 1574., 1590. i 1880.g. (Szabo, 1920, Istražni radovi i restauracija posrnulih zidova na Medvedgradu zapo"eli su 1979.g. pod Restauratorskim zavodom Hrvatske (danas HRZ), dok je Muzej grada Zagreba u više kampanja proveo arheološka istraživanja (Nadilo, 2003, 483-484).</s><s>3.12 Susedgrad, utvrda</s>
<s>Današnje ruševine srednjovjekovnog grada nalaze se poviše naselja Podsused u zapadnom dijelu glavnog grada Hrvatske.</s><s>Utvrda je po svemu nastala u 13.st., a poznato je kako ga 1345.g. kralj Ludovik I. daje Arlandima od plemena Aka.</s><s>Kasnije se nalazio u posjedima obitelji Toth, Henning, Frankopan i Ungad.</s><s>Od 1564.g. u vlasništvu je glasovitog Franje Tahija vezanog uz Selja"ku bunu 1573.g.12 Grad je po"etkom 17.st. nestao u požaru i od tada se u njemu više ne stanuje (Prister, 1998, 20).</s><s>Istraživanja na Susedgradu zapo"eo je povjesni"ar Heneberg, a do sada je jedina arheološka istraživanja proveo T. Stahuljak u razdoblju od 1942-1945.g. 3.13 Muzej grada Zagreba, samostan</s>
<s>Samostan Klarisa nalazio se u današnjoj Opati"koj ulici na Gornjem gradu u Zagrebu, na mjestu gdje se danas nalazi Muzej grada Zagreba.</s><s>Samostan je imao crkvu Sv. Trojstva s vrlo visokim tornjem (Laszowszki, 1994, 53).</s><s>Samostan je sredinom 17.st. izgra#en uz isto"ne zidine srednjovjekovnog naselja Gradeca na brdašcu Gri".</s><s>Redovnice Klarise u samostanu su smještene do 1782.g., a prona#eni nalazi svjedo"e o visokoj kulturi stanovanja tog vremena 11 Poznata Šenoina obitelj u djelu „Zlatarevo zlato“.</s><s>12 Još jedan doga#aj koji je inspirirao Augusta Šenou u djelu „Selja"ka buna“.</s><s>Arheološka istraživanja vršena su od 1990-1994.g. pod vodstvom Arheološkog zavoda Filozofskog fakulteta u Zagrebu (današnji Odjel za arheologiju) te 1995.g. pod Muzejem grada Zagreba (Maši!, 2006, 310).</s><s>3.14 Zagreb-Kaptol 8, gradska jezgra</s>
<s>Godine 1094. ugarski kralj Ladislav, nakon propasti sisa"ke nadbiskupije, osnovao je zagreba"ku biskupiju i naselje Kaptol.</s><s>Tatari 1242.g. ruše Zagreb, stolnu crkvu i Gradec na susjednom brdu, a nedugo potom kralj Bela IV.</s><s>Zlatnom bulom proziva Kaptol slobodnim kraljevskim gradom (Szabo, 1920, 41-42; Nadilo, 2003, 479).</s><s>Sredinom 14.st.</s><s>Kaptol se zbog osmanlijske opasnosti utvr#uje palisadama, zidinama i kulama, a najbolje je utvr#ena stolna crkva (Szabo, 1920, 42-43, Sl. 11Sl.7: Zagreba"ki Gradec i Kaptol oko 1689.g. na Valvasorovu bakrorezu.</s><s>13; Nadilo, 2003, 480).</s><s>Ujedinjenje današnjeg grada Zagreba dogodilo se tek krajem 19.st. spajanjem Kaptola, Gornjeg i Donjeg grada (Nadilo, 2003, 481).</s><s>Zaštitna arheološka istraživanja i nadzor zagreba"ke gradske jezgre provodi 3.15 Tomašica, gradište</s>
<s>Tomašica se nalazi u Moslavini, pokraj rijeke Ilove, a rije" je o gradištu nizinskog tipa koja se sastoji od središnjeg uzvišenja ovalnog oblika (otprilike 34 x 31 m), opkoljenog s dva jarka i bedemom (Bobovec, 2003, 52).</s><s>O povijesti utvrde zna se vrlo malo, a jedina arheološka istraživanja 3.16 Plovdin-grad, gradište</s>
<s>Nizinska utvrda Plovdin nalazi se južno od grada Kutine u Moslavini.</s><s>Nije mogu!e sa sigurnoš!u re!i kada je nastalo ovo utvr#eno naselje, a pretpostavlja se da je to bilo oko 1500.g. (Nadilo, 2004b, 656).</s><s>Prvi se put spominje 1521.g. me#u posjedima obitelji Erdödy, a 1541.g. kao utvrda u koju treba smjestiti vojnu posadu za obranu od Osmanlija.</s><s>I sama "injenica da ga nalazimo na jednoj Hirsvogeliovoj zemljopisnoj karti s kraja 16.st. potvr#uje da se radilo o mjestu koje je bilo naseljeno duže vrijeme (Szabo, 1920, 107; Bobovec, 2003, 54).</s><s>Gjuro Szabo spominje negdašnji Blodyn koji je na katastarskim kartama ozna"avan kao Balatin Do sada su jedina probna arheološka iskopavanja provedena 1963.g. 3.17 Kamensko, samostan</s>
<s>Kamensko je danas zaselak u jugoisto"nom dijelu Karlovca u kojem se nad desnom obalom Kupe nalazi pavlinski samostan.</s><s>Prvi se put spominje u 13.st., a od 1369.g. dio je frankopanskih posjeda.</s><s>Godine 1404.</s><s>Katarina Metli"ka, žena Stjepana Frankopana, utemeljuje pavlinski samostan Sv. Marije Snježne, a Pavlini u njega dolaze iz samostana Zlat (Slatska) na Petrovoj gori.</s><s>Godine 1484. spaljuju ga Osmanlije, ali se samostan ipak obnavlja i nastavlja živjeti do oko 1573.g. kada ga pavlini napuštaju i odlaze u Svetice.</s><s>Dio samostanskih zgrada se ruši, a gra#a se koristi pri gradnji nove karlova"ke tvr#ave.</s><s>U 18.st. pavlini se vra!aju u obnovljeno Kamensko gdje ostaju do ukidanja reda Samostan je tada dobio današnji oblik, a tijekom 19.st. dolazi do znatnih devastacija.</s><s>No, 1972.g. Kamensko je ponovo oživljeno pridošlim pavlinima iz Poljske, da bi opet bilo ošte!en u Domovinskom ratu 1991-1992.g. (Kruhek, 1989, 74).</s><s>HRZ provodi sustavna konzervatorsko-restauratorska istraživanja i obnovu samostana od 70-ih godina 20.st.</s><s>Zadnjih godina obnova je intenzivirana zbog proslave 600 godišnjice osnutka samostana 2004.g. Prikazana majoli"ka gra#a prona#ena je prilikom arheoloških istraživanja 2005. i 2006.g. (Azinovi!</s><s>-Bebek, 3.18 Barilovi#, utvrda</s>
<s>Mjesto Barilovi! od središta Karlova"ke županije udaljeno je 15 km u pravcu jugozapada.</s><s>Nalazi se u izrazito kraškom kraju u samom porje"ju rijeke Korane.</s><s>Stari grad Barilovi! (Sl.8) na važnoj je geostrateškoj to"ki nad starom prometnicom, koja preko Ozlja i Dubovca povezuje Kranjsku i stara feudalna središta u porje"ju Kupe i Korane (Kruhek, Horvat, 1982/1983, 121; Azinovi!, 2003, 187; Azinovi!</s><s>Stari grad Barilovi! vjerojatno je utemeljen u 15.st., a prvi se put spominje tek oko 1524.g. kada se nalazi u posjedu obitelji Barilovi! i "esto spominjan u vezi njihovih imovinskih sukoba (Kruhek, Horvat, 1982/1983, 130).</s><s>Negdje oko 1604.g. grad preuzima uprava Vojne krajine, procijenivši da porodica Barilovi! ne može sama organizirati obranu od Osmanlija.</s><s>Postoji legenda da je umjesto toga obitelj radije sama zapalila grad negoli da ga preda u ruke carske vojske.</s><s>No, zbog blizine grada Karlovca Stari grad Barilovi! nije se nalazio na liniji snažnijih osmanlijskih napada te je unutar sustava krajiških utvrda Hrvatske vojne krajine "inio važnu poveznicu na liniji Slunj-Karlovac.</s><s>Krajem 17.st. postaje sijelom krajiške kapetanije, a nakon ukidanja vojne krajine 1871. godine grad je prepušten lokalnoj upravi i potrebama.</s><s>Srušen je u 2. svjetskom ratu (Lopaši!, 1895, 35; Laszowski, 1902, 219; Szabo, 1920, 159, Sl. 158-159; Kruhek, Horvat, 1982/1983, 131-132; Azinovi!</s><s>Od 1998.g. HRZ provodi sanaciju zidova Starog grada, dok sustavna arheološka istraživanja traju od 2002-2006.g. (Azinovi!, 2003; Azinovi!</s><s>-Bebek, Sl.8: Stari grad Barilovi!.</s>
<s>Samostan Sv. Petra nalazi se na isto"noj strani današnje Petrove gore Samostan je osnovan 1303.g. i pripada me#u najstarije pavlinske samostane u Hrvatskoj.</s><s>Prema povijesnim dokumentima, pavlinski samostan je zasigurno bio u cijelosti izgra#en 1328.g., a podatke o njemu možemo pratiti sve do kraja 15. st.</s><s>Stradao je u vrijeme osmanlijskih napada 1451.g., tako da su se u nekoliko navrata pavlini sklanjali u sigurniji samostan u Kamenskom.</s><s>Iste godine (upravo radi nesigurne situacije) ta su dva samostana spojena u jednu redovni"ku ku!u. Samostan je nakon toga u nekoliko navrata obnavljan, a redovnici su ga u cijelosti napustili tek 1545.g. Posjed preuzimaju krajišnici, koji na njemu grade jedan od najve!ih zidanih "ardaka na tom podru"ju, te ga napuštaju tek nakon razvoja"enja Vojne krajine Arheološka istraživanja pavlinskog samostana sv. Petra na Petrovoj gori 2006. i 2007.g. pod vodstvom HRZ-a (T. Pleše) nastavak su istraživanja iz 1987. i 1988.g. Hrvatskog povijesnog muzeja (M. Kruhek).</s><s>4. TIPOLOŠKI PREGLED POSUDA</s>
<s>Prije no što se posvetimo tipološkoj analizi oblika kasnosrednjovjekovne i novovjekovne keramike "ini mi se neophodnim objasniti sam naslov ovog rada: Stolno posu e od 15. do 18.st. na podru!ju sjeverozapadne Hrvatske.</s><s>Za razliku od dalmatinskog podru"ja, njezinih nalazišta i objava, u kontinentalnoj Hrvatskoj mnogo je zastupljenije majoli"ko posu#e negoli engobirana i gravirana keramika.</s><s>Sukladno su tome u"estaliji zatvoreni oblici posu#a, odnosno majoli"ki vr"evi, koji brojno prednja"e pred otvorenim oblicima (zdjele, zdjelice, tanjuri).</s><s>Tako od 127 kataloških jedinica u ovom radu (neke od posuda su rekonstruirane) njih 100 pripada nekom od tipova majoli"kih vr"eva.</s><s>Treba imati na umu kako u ovom radu nisu obuhva!eni baš svi ulomci uvezene goti"ke i renesansne cakljene keramike na podru"ju sjeverozapadne Hrvatske, ve! samo ona keramika dostupna autoru ovih redaka.</s><s>No, i iz predstavljenog je broja jasno vidljivo kako su u ovo podru"je naj"eš!e bili dopremljivani vr"evi kao najpopularniji oblik posu#a.</s><s>Izuzev tako popularne majolike, tijekom kasnog srednjeg vijeka zapo"inje se s proizvodnjom tehnološki drugih vrsta cakljene keramike poput one premazane engobom (jednobojna ili višebojna) ili tzv. graviranom keramikom.</s><s>Gravirana se keramika pojavljuje ve! u 13.st. da bi se kroz razne tipove usavršavala sve do sredine 15.st. (graffita arcaica, graffita arcaica veneta itd.).13 Tek nekoliko graviranih i engobiranih posuda govore nam kako je u"estalost ove keramike bila u mnogo manjoj mjeri negoli na istarskom ili dalmatinskom podru"ju., gdje je mnogo u"estalija gravirana (venecijanska) keramika, negoli majoli"ki (sjevernoitalski) vr"evi.</s><s>Ponajprije je to vidljivo u Ninu i Splitu (Zglav-Martinac, 2004; Gusar, 2006, 30), gdje je srazmjer tehnološki razli"itih posuda obrnuto proporcionalan onome u kontinentalnoj Hrvatskoj.</s>
<s>Ovdje predstavljeni kerami"ki ulomci zapravo "ine onodobno stolno luksuzno posu#e "ija je osnovna namjena serviranje hrane, odnosno iznošenje hrane i pi!a na 13 Budu!i da je u Hrvatskoj prilikom objava sli"nih tipološko-tehnoloških kerami"kih posuda o razvojnim putevima i tehnološkoj proizvodnji keramike pisano u više navrata ne vidim razloga da se ovdje isto ponavlja.</s><s>Važnija djela u Hrvatskoj: Zglav-Martinac, 2004; Gusar, 2006; Bradara, 2006;</s>
<s>Bradara, Saccardo, 2007. stol, a treba napomenuti da vrlo "esto takovi oblici imaju tek dekorativnu namjenu, ponajprije kod imu!nijeg sloja gra#anstva.</s><s>Tipološki se pojavljuju samo dvije osnovne forme, zatvorenog i otvorenog tipa.</s><s>Od zatvorenih je oblika naj"eš!e korišten trbušasti vr", a otvorene oblike zastupaju razne zdjele, zdjelice i tanjuri.</s><s>Tipološki pregled zapo"injem brojno najzastupljenijim oblikom posu#a na ovom podru"ju, a to je cakljeni majoli"ki vr".</s><s>Ve! se u ranosrednjovjekovno vrijeme na primjerima bizantskog posu#a upotrebljavala caklina, da bi ju obilnije po"inje koristiti maursko-španjolski supstrat na zapadnom Sredozemlju od 9.st.</s><s>To se poglavito odnosi na grad Mallorcu14 gdje od tog vremena cvjeta proizvodnja trgova"ke cakljene kerami"ke robe.</s><s>Upravo ovdje potrebno je tražiti ishodište prethodnica majolike u pravom smislu rije"i u vremenskom razdoblju od 13. do 14.st., tj. protomajolike15 (karakteristi"ne za južnu Italiju) i arhajske majolike (karakteristi"ne za središnju i sjevernu Italiju).</s><s>Nije potrebno posebno naglasiti kako se kao najraniji oblik posu#a pojavljuje upravo vr".</s><s>4.1.1.</s><s>Arhajska majolika</s>
<s>Na ovom nas mjestu više zanima arhajska majolika (maiolica arcaica), upravo zbog prostorne blizine i trgova"kih veza s isto"nom jadranskom obalom i njegovim zale#em.</s><s>Proizvodnja joj najvjerojatnije zapo"inje u Pizi, a ubrzo vrlo zna"ajna radioni"ka središta postaju Siena, Firenza i Montelupo.</s><s>Ve! se u to rano vrijeme vr" s trolisnim izljevom i trakastom ru"kom name!e kao najdominantniji oblik, a u paleti boja prednja"e sme#a, zelena i plava.</s><s>Pod terminom plave arhajske majolike podrazumijeva se keramika na kojoj je zelena boja zamijenjena plavom, a biskvit je još uvijek jarko crvene do naran"aste boje.</s><s>Zamjena se doga#a tijekom 2. 14 Po ovom je je gradu majolika i dobila ime.</s><s>15 Termin je nastao u Korintu gdje se keramika ovih osobina po"ela prva prou"avati (Zagar"anin, polovine 14. i po"etka 15.st. na podru"ju Marcha i Emilije Romagne (Zagar"anin,</s>
<s>posjeduje geometrijske motive oslikane samo sme#om i zelenom bojom.</s><s>Posebno se isti"u druga dva ulomka vr"a (T.IV-4,5) prljavo bijele cakline, oslikani zelenom intenzivnom sme#om i naran"astom bojom.</s><s>Na potonjim se ulomcima ve! naziru kasnije proslavljeni elementi tipi"ni za majoli"ke vr"eve (motiv ljestava i lepezaste polupalmete) te bi ih prema tome mogli datirati pred sam kraj 14.st.</s>
<s>Osim u Varaždinu, arhajska je majolika prona#ena još samo u Plemi!kom gradu Vrbovcu kraj Huma na Sutli u hrvatskom Zagorju.</s><s>Jedan ulomak "ini tek manji ulomak trbuha (T.IV-3) oslikan plavom nepostojanom bojom u vidu triju punih linija pa bi ga stoga najbolje bilo ubrojiti plavoj arhajskoj majolici iz 2. polovine 14.st.</s><s>Ovakva je keramika naju"estalija na prostoru sjeveroisto"ne Italije 4.1.2.</s><s>Majolika strogog stila</s>
<s>Nešto je bolje sa"uvan omanji vr" (T.IV-1,2) iz Vrbovca koji, kao i varaždinski ulomci, pokazuje odlike nadolaze!eg vremena.</s><s>Naime, krajem 14.st. razvija se sve ve!i broj radioni"kih središta na prostoru središnje i sjeverne Italije što dovodi do pove!ane konkurencije, a samim time i pojave novih tipova i vrsta posuda.</s><s>Tako arhajsku majoliku zamijenjuje porodica kobaltnog reljefa, a sve je to usko vezano uz umjetnost, te povijesna i ekonomska zbivanja u Italiji.</s><s>Ubrzo zatim dolazi zlatno doba talijanske majolike koja svoj put zapo"inje tzv. strogim stilom (stile severo) koji kroz više srodnih stilova traje od kraja 14. pa kroz "itavo 15.st.</s><s>Ukrasi ove faze vrlo su prepoznatljivi, a naj"eš!e ga "ine središnji medaljon okružen motivom ljestava koji se pruža od noge do ispod izljeva posude (Zagar"anin, 2004, 46-47; Bradara, 2006, 40). ini mi se da bi vrbove"ki vr" trebalo smjestiti pred sam kraj 14.st. budu!i da mu je biskvit još uvijek jarko naran"aste boje, za razliku od kasnijih vr"eva kojima je "iste oker boje, a caklina mu je bijela, tanka i vrlo loše kvalitete.</s><s>Slikanje je izvedeno vodenastom nepostojanom plavom bojom, ali se pojavljuju svi navedeni motivi karakteristi"ni za klasi"ne vr"eve.</s><s>Me#utim, treba re!i da postoji i odre#ena mogu!nost da vr" pripada lokalnoj proizvodnji po uzoru na vi#ene talijanske modele tijekom ranog 15.st. ili jeftinijim i manje kvalitetnim talijanskim proizvodima.</s>
<s>U po"etnom razdoblju strogog stila tijekom 1. polovine 15.st. u"estali su jednobojni plavo slikani vr"evi.</s><s>Vrlo dobar primjer jednog od ranijih primjeraka jest rekonstruirani kruškoliki vr" (Sl.9, T.II-6) prona#en u Zagrebu na lokaciji Kaptol 8 koji se danas "uva u Muzeju grada Zagreba pod inv.br.</s><s>MGZ-A-800.</s><s>Izljev mu je trolistan, dno ravno, a ru"ka trakasta sa slabo naglašenim grebenom po sredini.</s><s>Caklina je žu!kasto-bijele boje.</s><s>Medaljon je uokviren dvjema paralelnim kružnicama te nepravilnim nizom kratkih paralelnih linija oko njih.</s><s>Središnji vegetabilni motiv "ini jedanaest palmeta.</s><s>Ono po "emu je ovaj vr" poseban jest njegovo kobaltno tamno plavo slikanje nanošenjem prili"no debelog sloja boje, po "emu je pravi predstavnik tzv. maiolice zaffere,16 karakteristi"ne za podru"je talijanskih Marchi u vremenu 1. polovine 15.st.</s><s>Treba usput re!i kako se kobaltna plava boja pojavljuje ve! u 14.st. na primjercima plave arhajske majolike, a kasnije do 17.st. doživljava izuzetan procvat (Venecija) poradi izrazitog svojstva otpornosti na temperaturne promjene koje se "esto zbivaju prilikom višestrukog pe"enja razli"itih kerami"kih posuda (Zglav-Martinac, 2004, 194).</s><s>Gotovo identi"an vr" prona#en je u 16 Naziv potje"e iz perzijskog jezika od rije"i el safar što zna"i kobalt (Zglav-Martinac, 2004, 56).</s><s>Dioklecijanovoj pala"i u Splitu, s tim da je tamošnje slikanje loše disperzno izvedeno, ali je motiv istovjetan; kao i na minijaturnom (visok samo 12,5 cm) vr"u iz talijanskog Viterba (Bojani, Ravanelli Guidotti, Fanfani, 1985, 99, Kat.</s><s>226; ZglavZa ve!i dio ovdje predstavljenih posuda i njihovih ulomaka nije mi poznat arheološki kontekst nalaza budu!i da sam ih prikupio po raznim muzejskim depoima ili potje"u iz starijih arheoloških istraživanja bez zadovoljavaju!e popratne dokumentacije.</s><s>Situacija je druga"ija za ulomke prona#ene na utvrdi anjevo, što se pogotovo odnosi na njih nekoliko prona#enih u datiranom sloju sonde J iz sredine 15.st.17 Tako jedan ulomak "ini dio trbuha ovoidnog vr"a trolisnog oboda (T.IV-8).</s><s>Na talijanskim primjercima vr"eva pojavljuju se ovakvi mrežasti motivi izvedeni kobaltno-plavom bojom ispod oboda i s obje strane medaljona na širem romanjolskom podru"ju (Faenza?) u zadnjoj "etvrtini 15.st. (Bertachi, 1977, 35, Kat. ulomku (T.IV-19) prikazan je samo stilizirani biljni motiv lepezaste (a ciuffo) Od ostalih ”starijih” jednobojnih plavo slikanih vr"eva treba izdvojiti još nekoliko ulomaka iz anjeva (T.IV-11-16) "iji kontekst odgovara vremenu 2. polovine 15.st. budu!i da potje"u iz sloja vezan uz stariji prvotni palas utvrde trolisnim izljevom koji na prednjoj strani ima medaljon uokviren motivom ljestava i nekoliko polupalmeta kakvi se u to vrijeme proizvode na podru"ju Emilije Romagne (Bojani, Ravanelli-Guidotti, Fanfani, 1985, 79-80, Kat.</s><s>170-174).</s><s>Odlike ovog vremena na anjevu pokazuje još nekoliko drugih ulomaka (T.IV-10,17,18).</s><s>Nadalje, nakon ovih manjih ulomaka sigurnije datiranih na temelju unutrašnje kronologije jedne utvrde, trebao bi spomenuti nekoliko bolje sa"uvanih vr"eva budu!i da se ovakove posude ve!inom pronalaze u vrlo fragmentarnom stanju.</s><s>To su ponajprije primjerci iz Velikog Tabora, Medvedgrada, Streze i Varaždina.</s><s>Vr" iz Velikog Tabora sa"uvan je u gornjem dijelu (T.I-1,2).</s><s>Na"in slikanja blijedo plavom 17 Sudjelujem na arheološkim istraživanjima od 2004.g. C14 datacija AMS izra#ena je u Leibniz Labor für Altersbestimmung und Isotopenforschung, Christian-Albrechts-Universität u Kielu (KIA29044, BP 440±25).</s><s>Skra!ena kalibracija putem CalPal Online Radiocarbon Calibration (http://www.calpal-online.de/) izra#ena na Sveu"ilištu u Kölnu daje godinu 1443±10 calAD. bojom (motiv ljestava i polupalmete) podsje!a na talijanski strogi stil zadnje "etvrtine 15.st. na podru"ju Romagne i susjednog prostora (Liverani, Bosi, 1974, fig.</s><s>IV; Gelichi, 1988, fig.</s><s>22:a-b, 24:a-b), a odgovaraju!e primjerke nalazimo i u Celju (Cunja, 2001, 109, Kat.št.</s><s>6).</s><s>S Medvedgrada potje"e više manjih ulomaka vr"eva istim motivima.</s><s>Velika je šteta što vrlo fragmentirani vr" trolisnog izljeva i ravnog dna iz pavlinskog samostana u Strezi kod Bjelovara nema dovoljno elemenata za kompletnu rekonstrukciju. ini mi se da bi ga zbog svog jarko naran"astog biskvita bilo najbolje datirati oko sredine 15.st., u vrijeme kada samostan ima najve!e financijske mogu!nosti.</s><s>Od varaždinskog je vr"a (T.II-5) pak sa"uvan samo jedan ve!i ulomak središnjeg i gornjeg dijela trbuha.</s><s>Iz dosad navedenog vidljivo je kako su jednobojni plavo slikani vr"evi vrlo "esto pojavljuju tijekom cijelog 15.st. na širem podru"ju sjeverozapadne Hrvatske.</s><s>Doduše ve!inom su vrlo loše o"uvani, ali njihova brojnost ukazuje kako su gospodari raznih utvrda i predstavnici samostana put Apeninskog poluotoka vrlo "esto slali narudžbe.</s><s>Tome u prilog ide još nekoliko primjeraka s ovog podru"ja.</s><s>Tako je na gradištu kod sela Sv. Petar Ludbreški prona#en ulomak središnjeg dijela trbuha vr"a (T.I-3) kakvi se krajem 15.st. proizvode na podru"ju Emilije Romagne (Nepoti, Guarnieri, 2006, 126, T.X.6).</s><s>Talijanskim vr"evima pripadaju i ostali manji ulomci jednobojnih vr"eva, kao što su oni iz Velikog Tabora (T.I-4), Vrbovca (T.I-6), Male Jednobojno oslikanim posudama pripada i majolika nazvana alla porcelana, koja zapravo pokušava imitarati skupocjene kineske porculanske vaze iz kasnog razdoblja dinastije Ming (1368-1644), to"nije od kraja 15. pa do sredine 16.st. (Zagar"anin, 2004, 49).</s><s>Ovoj bi se porodici možda mogao pripisati tek jedan ulomak (vr"a?) iz anjeva (T.IV-9) s prikazom "ovjeka u trku ili plesu.</s><s>Slikanje je izvedeno debelim nanosom tamno plave boje, a mogao bi potjecati iz radionica Montelupa ili 4.1.3.</s><s>Porodica cvjetne gotike</s>
<s>Porodica cvjetne gotike (gotico floreale) vremenski i tipološki pripada strogom stilu majolike, ali ovaj ogranak sa svojom proizvodnjom nastavlja "ak do sredine 16.st. kada po"inje opadanje kvalitete slikanih motiva uslijed kvantitativnog porasta radioni"kih središta.</s><s>Ukrasi ove faze vrlo su prepoznatljivi, te se može re!i da su istovjetni strogom stilu (središnji medaljon okružen motivom ljestava koji se pruža od noge do izljeva posude, lepezaste polupalmete), ali za razliku od ranijih jednobojnih vr"eva upotrebljava se šira paleta boja unutar središnjeg medaljona (Zagar"anin, 2004, 47).</s><s>Vrlo bi vjerojatno poneki od ulomaka ranije navedenih u poglavlju strogog stila mogao svoje mjesto prona!i ovdje.</s><s>No, zbog male o"uvanosti ulomaka na kojima se nazire tek prikaz dijela medaljona ili polupalmete radije su smješteni unutar prethodnog poglavlja iz razloga što je porodica cvjetne gotike zapravo dio strogog stila.</s>
<s>Ulomak središnjeg medaljona majoli"kog vr"a iz anjeva (T.IV-22) oslikan je plavom, naran"astom i crvenom bojom, a vjerojatno prikazuje zrake sunca.</s><s>Ovaj vr" potje"e iz ranije spomenutog datiranog sloja sonde J, a analogiju pronalazi u splitskoj Dioklecijanovoj pala"i, te bi prema tome mogao potjecati s romanjolskog podru"ja (Faenza) tijekom zadnje "etvrtine 15.st. (Zglav-Martinac, 2004, 132, Kat.br.</s><s>173; imin, 2008a, T.17-8).</s><s>Dva ulomka središnjeg medaljona trbušastih vr"eva iz Plovdin-grada (T.II-2) pripadaju porodici cvjetne gotike iz 1. polovine 16.st. (Bojani, 1997, 15, Kat.</s><s>39/1; Bobovec, 2003, 54).</s><s>Geometrijski uzorci izvedeni su naran"astom, žutom, zelenom i plavom bojom.</s><s>Za razliku od ovih ulomaka na kojima je središnji medaljon višebojno oslikan, vr"a iz Kamenskog sa"uvan je samo jednim ulomkom zaobljenog trolisnog oboda (T.IV-24).</s><s>Budu!i da izravnu analogiju nalazimo na jednom vr"u iz Montelupa uvršten je u porodicu cvjetne gotike 1. polovine 16.st.</s><s>Rije" je o nešto višem vr"u s ovalnim medaljonom kojeg okružuje tri para palmeta od kojih je najviša istovjetna na ulomku iz Kamenskog (Ravanelli Guidotti, 1987, 192, Kat.</s><s>73).</s><s>Identi"ne fakture i cakline, ali i na"ina slikanja, jest još jedan ulomak iz Kamenskog (T.IV-25) što bi moglo upu!ivati na istu radionicu i vrijeme nastanka, a može biti da se "ak radi i o istoj posudi.</s><s>Iz Kamenskog potje"e još jedan ulomak vr"a (T.VI-6), kojeg bi, po šarenim bojama u središnjem medaljonu (naran"asta, zelena, plava, crna), najbolje bilo smjestiti u vrijeme od kraja 15. do po"etka 16.st. (Ravanelli Vrlo brojne i zanimljive nalaze majolike iz porodice cvjetne gotike podarila su nedavna arheološka istraživanja na položaju samostana Sv. Petra na Petrovoj gori.</s><s>Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a s plavo oslikanim motivom ljestava i niza paralelnih linija izvan njega neodovljivo podsje!a na proizvode Romagne ili Marcha u vremenu od kraja 15. pa tijekom cijelog 16.st. itav niz vrlo sli"nih vr"eva pronalazimo diljem Istarskog poluotoka (Bradara, 2006, 42,44).</s><s>Više ulomaka vr"eva iz Petrovca (T.V-5,6,9) sli"ni su po na"inu slikanja jednom vr"u iz talijanskog Castellija iz 1. polovine 16.st. (Di Vincenzo, 1989, 48, N 380-381).</s><s>Poglavito se to odnosi na trakastu ru"ku koja je s vanjske strane slikana kosim plavim linijama.</s><s>Budu!i da i preostali ulomci iz Petrovca (T.V-1-4,7,8,10,11,13-16) potje"u iz istog sloja i prostorije kao i prethodni, nema razloga zašto ih ne bi isto tako datirali u 1. polovinu 16.st.</s>
<s>Sl.10: Majoli"ki trbušasti vr" sa Susedgrada Foto: Lada Prister, Hrvatski povijesni muzej. posuda jest majoli"ki renesansni vr" (Sl.10, T.III-5) s utvrde Susedgrad kod Zagreba (Prister, 1998, 61, Kat.br.</s><s>22).</s><s>Prona#en je u fragmentiranom stanju prilikom jedinih arheoloških iskopavanja 1944-1945.g., a danas je dio stalnog postava u Muzeju za umjetnost i obrt u Zagrebu, gdje se vodi pod inv.br.</s><s>MUO 21209.18 Rije" je o klasi"nom renesansnom jajolikom vr"u trolisnog izljeva, trakaste ru"ke i ravnog dna.</s><s>Karakterizira ga njegova višebojnost, a poglavito horror vacui, tako da se kvalitetna sjajna i bijela caklina nazire tek mjestimi"no.</s><s>Ispod zaobljenog oboda nalazi se po jedna zelena i plava horizontalna linija, a rubnu traku "ini listoliki motiv koji se naizmjeni"no dijagonalno ponavlja.</s><s>No, i ovdje se me#uprostor popunjava sa po jednom punom naran"astom to"kom.</s><s>Motiv središnjeg medaljona okružen je plavim motivom ljestava i punom žutom linijom, a "ini ga šest kružno raspore#enih koncentri"nih kružnica i jedna nešto ve!a u samoj sredini.</s><s>Kružnice su ispunjene geometrijskim zrakastim uzorkom.</s><s>S obje strane medaljona nalazi se plavo slikani motiv okomitog niza vodoravno usporednih linija lu"no povezanih na donjem kraju preko niza višebojnih širih okomitih linija.</s><s>Noga je oslikana jednom širom plavom linijom.</s><s>Na isti je na"in oslikan primjerak iz Bajcsa-Vara (Kramer, 2005, 256).</s><s>Gotovo identi"an vr" (T.I-5) gore opisanom prona#en je u Plemi!kom gradu Vrbovcu kraj Huma na Sutli (Tkal"ec, 2007, 162).</s><s>Nažalost, nedostaju mu trolisni izljev, trakasta ru"ka i dno kako bi kompletna rekonstrukcija bila mogu!a. I ovdje je središnji medaljon okružen plavim motivom ljestava kojeg s unutrašnje strane ovaj put dodiruje naran"asta linija.</s><s>Središnji motiv flankira kružnica ispunjena šahovskim poljem sa sa"uvanih 17 žuto-plavih kvadrati"nih polja (vjerojatno ih je ukupno bilo 30).</s><s>S obje strane medaljona pojavljuje se plavo slikani motiv vodoravnog niza okomitih usporednih linija lu"no povezanih na donjem kraju preko niza okomitih višebojnih širih linija.</s><s>Prostor iza ru"ke neobojan je te je jedino na ovom mjestu vidljiva vrlo kvalitetna i skupa bijela caklina.</s><s>Rubnu traku ispod oboda flankiraju dvije horizontalne sme#e linije, ispod oboda i na vratu, a me#uprostor je obojan žutom bojom.</s><s>Pojavljuje se pravilan niz kvadrati"no postavljenih to"aka izme#u kojih dolazi po jedan plavi spiralni motiv.</s><s>Upravo motiv i na"in slikanja rubne trake, kao i spomenuti geometrijski motiv oko medaljona, vrbove"ki vr" veže uz istog majstora, slikara ili radionicu kao i jednog od najljepših slovenskih majoli"kih 18 Budu!i da se vr" nalazi u stalnom postavu MUO nisam bio u mogu!nosti nacrtati ga, te stoga u ovom radu donosim njegove dvije fotografije. vr"eva prona#en u Celju uz srednjovjekovne gradske zidine.</s><s>Tamošnji vr" datira izme#u zadnje "etvrtine 15. i po"etka 16.st.</s><s>Razlika je tek u odabiru boja, budu!i da je rubna traka celjskog vr"a naran"aste boje, ali i središnjeg motiva jer se na celjskom vr"u nalazi portret žene (Stopar, 1999, 160, tav.</s><s>XXI, 1; Cunja, 2001, 110111, kat.št.</s><s>9).</s><s>Portreti žena na ovim vr"evima nisu rijetkost što pokazuje i jedan primjerak iz Faenze (Ravanelli Guidotti, 1998, 210) i još mnogi drugi širom Apeninskog poluotoka.</s>
<s>Posebnost ovih vr"eva jest "injenica da se na svim primjercima pojavljuju tek minimalne razlike koje se o"ituju u odabiru ili interpretaciji pojedinih motiva, ali je izvjesno kako su ovi izrazito kvalitetni i skupi vr"evi izra#ivani u najpoznatijim talijanskim radionicama poput Romagne ili Faenze u vremenu od zadnje "etvrtine 15. do 1. polovine 16.st.</s><s>U tom se razdoblju zapravo pojavljuju samo u imu!nijem sloju stanovništva te bi mogli re!i da "ine tipi"ni repertoar bogatijih utvrda u unutrašnjosti i frekventnijih pomorskih trgova"kih luka na Jadranskom moru.</s><s>Tako za njih zanimanje pokazuju stanovnici kraljevske pala"e u Budimu (Gerevich, 1971, Kat.br.</s><s>22), ali u isto vrijeme i stanovnici Starog grada Rijeke ( imin, 2008b, T.2Po rasporedu gusto nanešenih intenzivnih boja i "itave oslikane površine, renesansnoj bi majolici mogli pripisati i jedan manji ulomak trbuha vr"a (T.VI-22) prona#en na palasu Velikog Tabora.</s><s>Slikanje geometrijskog motiva izvedeno je plavom, zelenom, žutom i naran"astom bojom.</s><s>4.1.5.</s><s>Kasna majolika</s>
<s>Krajem 16. i po"etkom 17.st. na podru"ju sjeveroisto"ne Italije (Romagna, Marche) dolazi do sve ve!e upotrebe raznih tonova žute i jarko naran"aste boje pri oslikavanju vr"eva, a u kombinaciji s njima nerijetko se javlja i plava boja.</s><s>Površina više nije "itava oslikana, ve! ponovno dolazi do degradacije motiva i uporabe boja.</s><s>Karakteristi"ni primjeri višebojnih vr"eva tog vremena mogu se vidjeti na dva primjerka iz Velikog Kalnika kod Križevaca (T.VI-24,26), ukrašenih vegetabilnim motivima vrlo sli"no kao na jednom ulomku vr"a iz Celja (Cunja, 2001, 100, 114, kat.št.</s><s>14).</s><s>Iz Velikog Kalnika potje"e još jedan ulomak (T.IV-26) zaobljenog oboda trolisnog izljeva trbušastog višebojnog majoli"kog vr"a kojeg bi po svemu trebalo datirati isto kao prethodna dva.</s><s>Sli"no su slikani obodi vr"eva u Montelupu (Ravanelli Guidotti, 1987, 240, Kat.</s><s>119, Tav.</s><s>XXVI; Brešnik, 1999, 161, Tav.</s><s>XXIDrugi na"in višebojnog slikanja vr"eva iz vremena od 1600. do 1620.g. nešto je druga"iji, ali se zato redovito ponavlja ista shema.</s><s>Radi se o vegetabilnim ukrasima kod kojih je list redovito slikan žutom bojom, a uokviren je i razdijeljen tamnijom linijom naran"aste boje.</s><s>Od drugih se boja ponovno javlja mekana plava i se vr"evi pojavljuju u Castelliju, ali i nekim drugim talijanskim radionicama (Di Vincenzo, 1989, 139, N 628-629; Zglav-Martinac, 2001, 41; Tognocehi, 2002, Tav.</s><s>XXVI-25, IX-103).</s><s>Slikanje ovih karakteristika postoji na još nekoliko ulomaka U razdoblju 17.st. osobito je popularno bilo oslikavanje posuda u compendiario stilu koji karakterizira dominacija bijele cakline nad središnjim slikanim motivom koji je sveden na tek nekoliko osnovnih boja i jednostavan brzopotezan crtež.</s><s>Primjer ovako ukrašenog vr"a nalazimo u Varaždinu, gdje se na ve!em ulomku trbuha nalazi slikani prikaz nepoznatog sveca u dugoj haljini ili Sv. Marije s malim Isusom u lijevoj ruci.</s><s>U desnoj ruci ve!a figura drži krunicu, a istu drži i Isus u lijevoj ruci.</s><s>Slikanje je izvedeno višebojno brzim i preciznim potezima, a dojam trodimenzionalnosti pruža sjen"anje obiju figura.</s><s>Mogu!e je da još jedan ulomak iz anjeva (T.VI-3) pripada ovom stilu.</s><s>Dva plavo slikana ulomka vr"eva prona#eni u podrumu pala"e Herzer u Varaždinu (T.XI-11,13) vjerojatno pripadaju razdoblju 17.st.</s><s>Naime, prilikom arheoloških istraživanja podrumskog dijela spomenute pala"e prona#en je i novac Matijaša II. iz 1609.g. kovan u slova"koj Kremnici (Šimek, 2002, Kat.</s><s>17).</s><s>Spomenuto vrijeme odlikuje i ovdje jasno vidljiva degradacija renesansnih vegetabilnih i geometrijskih motiva.</s>
<s>Pregled kasnomajoli"kih vr"eva završavamo u 18.st.</s><s>Naime, primjerak vr"a iz anjeva (T.VI-4) prona#en je u zatvorenoj cjelini iz razdoblja od kraja 17. do pokazuje neke druga svojstva i karakteristike novijeg razdoblja.</s><s>To se odnosi na na"in nanošenja i odabira boja (plava i crveno-naran"asta) i geometrijskih motiva.</s><s>Mogu!e je da je lokalne izrade ili da potje"e s podru"ja južne Ugarske.</s><s>Posebna vrsta majolike jest ona koja umjesto bijele cakline ima onu sivoplave boje, koja se javlja kao odgovor na stereotipnu bijelu smalto podlogu.</s><s>Dosadašnjoj bijeloj caklini dodaje se nešto više kobalta, zavisno o nijansi, a slikanje se izvodi tamnijom plavom ili bijelom bojom, a naziva se berettina.</s><s>Uzor za ovakav na"in ukrašavanja dolazi iz Stare Perzije.</s><s>Naj"eš!e su to posude otvorenog oblika, zdjelice ili plitki tanjuri.</s><s>Tipi"na je za podru"je Faenze i šire podru"je Veneta tijekom 16.st.</s><s>Me#utim, venecijanska berettina proizvodi i vr"eve oslikane karakteristi"nom bijelom ili žutom bojom na izrazito tamno plavoj podlozi (berettina lumeggiata; Bradara, 2006, 50).</s><s>Procvat se doga#a tijekom prve "etvrtine 16.st., kako bi mogli datirati i ulomak vr"a iz anjeva (T.IV-21) na kojem je vidljiv prikaz bijelo slikane polupalmete.</s>
<s>Osim majoli"kih vr"eva postojali su i gravirani, ali u prili"no manjem broju.</s><s>Vrlo lijepe primjerke nalazimo u Splitu i Istri (Zglav-Martinac, 2004, Kat.</s><s>201,218; Bradara, 2006, 24). ini se da bi jedan ulomak iz anjeva (T.VIII-6) jedini mogao "initi dio sli"nog vr"a. Rije" je o gotovo istom obliku, tj. trolisnom trbušastom vr"u s jednom trakastom ru"kom. anjeva"ki ulomak "inio bi dio vrata, oslikan žutom, zelenom, plavom i sme#om bojom.</s><s>Budu!i da potje"e iz sloja 4 sonde J najbolje bi ga bilo datirati u 1. polovinu 16.st. ( imin, 2008a, T.17-9).</s><s>Pored njega graviranom bi vr"u mogli pripisati primjerak iz Plemi!kog grada Vrbovca na Sutli.</s><s>Pripada arhajskoj grafiti (graffita arcaica) koji je s vanjske strane premazan bijelom engobom, a geometrijski ukras izveden alatkom srednje debljine. ini se da potje"e s venetskog podru"ja (Padova) s kraja 15.st. (Munarini, Banzato, 1993, 163-164, Kat.</s><s>Na ovom je podru"ju prona#eno i nekoliko ulomaka manjih posuda koje bi trebalo pripisati kasnoj majolici, mogu!e da se radi o manjim vr"evima ili 4.2.</s><s>Zdjele, zdjelice i tanjuri</s>
<s>Ve! je ranije spomenuto kako je posu#e otvorenog tipa na podru"ju sjeverozapadne Hrvatske zastupljeno u mnogo manjem broju negoli ono zatvorenog tipa, koje poglavito zastupaju vr"evi.</s><s>Druk"ija je situacija na jadranskom podru"ju budu!i da se posude otvorenog tipa uglavnom vežu uz graviranu i engobiranu keramiku.</s><s>Naj"eš!e se pojavljuju zdjelice i tanjuri, a nešto rje#e zdjele.</s><s>4.2.1.</s><s>Španjolska keramika</s>
<s>Rano majoli"ko posu#e sa španjolskog podru"ja vrlo je "esto otvorenog tipa.</s><s>Poznata hispano-maurska keramika prili"no se "esto pronalazi na jadranskoj obali, što nam pokazuju primjeri iz Istre i Dalmacije (Delonga, 1987, Kat.</s><s>282; Bradara, 2006, 53).</s><s>Naime, u Španjolskoj se razvija slikana keramika kobaltno-plavom bojom, koja se iz pojedinih tranzitnih centara poput Mallorce širi morskim putem Sredozemljem i Jadranom do najve!ih luka, odakle svoj put nastavlja kopnom.</s><s>Španjolska cakljena keramika razvija se nakon stroge zabrane Kurana u vezi svakodnevnog korištenja posu#a od plemenitih metala (zlato, srebro).</s><s>Zbog tog vjerskog dekreta relevantna zamjena postala je neophodna što dovodi do izuma lustra koji svojom caklinom pokušava imitirati metalni sjaj.</s><s>Naj"eš!i su oblici poluloptaste zdjelice blago uvu"enog dna, kakve se pronalaze i na slovenskom podru"ju (Gelichi, Guštin, 2001, 127-129).</s><s>U unutrašnjosti Hrvatske poznata mi je samo jedna takva zdjelica prona#ena na gradištu u Tomašici u Moslavini (T.X-4).</s><s>Na unutrašnjoj se strani pojavljuje naj"eš!i motiv južnošpanjolske andaluzijske proizvodnje u vidu šesterolati"nih cvijetova povezanih spletom tankih vitica.</s><s>Po motivu se razlikuju od slovenskih zdjelica, iz razloga što tamošnje ve!inom potje"u sa sjevera Španjolske (Santiago de Compostela) gdje se pojavljuju posve drugi motivi (geometrijski motivi, razni križevi i zvijezde), a i prevozila se kopnenim putem preko Italije (Gelichi, Guštin, 2001, 135).</s><s>Obzirom na sli"nosti s istarskim i dalmatinskim primjercima zdjelica iz Tomašice potje"e iz neke od radionica oko Valencije (Paterna ili Manises) iz razdoblja oko 1. polovine 15.st. (lustro valenzano maturo).</s><s>Upravo u to vrijeme radionice spomenutog podru"ja doživaljavaju svoj puni procvat i trgova"ki zamah 2; Bradara, 2005, 131; Bradara, 2006, 51).</s><s>U opširnijoj kataloškoj obradi španjolske keramike na podru"ju Istre T. Bradara koristila je podjelu oblika prema Lermi19 izra#ene 1992.g. Prema njoj bi zdjelica iz Tomašice pripadala obitelji zdjelica Lerma Sl.11: Ve!i gravirani tanjur iz Varaždina (T.VII-2).</s>
<s>Gravirana keramika tipi"ni je venetski proizvod koji se svakodnevno nalazio na tržnicama svih ve!ih jadranskih luka.</s><s>Me#utim, u kontinentalnom dijelu Hrvatske zastupljen je u mnogo manjem omjeru.</s><s>Izrada je naizgled jednostavna, a proizvod prili"no efektnog izgleda.</s><s>Kerami"ka posuda uma"e se u sloj engobe, na koju se potom urezuje crtež oštrom i/ili zatupljenom alatkom.</s><s>Nakon prvog pe"enja, slikalo se raznim bojama na bazi metalnih oksida, pa se potom peklo još jednom.</s><s>U gradskoj jezgri grada Varaždina u dvorištu ku!e Mrazovi! prona#eni su ulomci dva istovremena gravirana tanjura prstenastog dna.</s><s>Na prvom tanjuru (Sl.11, T.VII-2) kao središnji motiv nalazi se vrlo stiliziran portret muškarca okrenute glave 19 Lerma, J. V. i sur. (1992): La loza gotico-mudejar en la ciudad de Valencia.</s><s>Monografias del Museo Nacional de Ceramica y de las Artes Suntuarias „Gonzalez Marti“ 1, Valencia. u lijevu stranu.</s><s>Prema tome, a pogotovo po na"inu izrade frizure i odabira zelene i žute boje, mogli bi ga usporediti s dva primjerka iz Aquileje (Bertachi, 1977, 69, 81, Kat.</s><s>177, 216).</s><s>Tamošnji tanjuri datiraju u sredinu 15.st., a porijeklo traže na venetskom podru"ju.</s><s>Rubnu traku "ini niz dijagonalnih traka ispunjenih motivom slomljenog meandra ili spleta dviju valovnica.</s><s>Na nekoliko ulomaka (T.VIII-1) drugog tanjura nalaze se vrlo sli"ne boje, a isto je i s fakturom i na"inom izrade.</s><s>Rubnu traku "ini preplet slomljenog širokog meandra.</s><s>Na cijelom ovom podru"ju prona#ena je tek jedna gravirana zdjela, i to u Vrbovcu kraj Huma na Sutli.</s><s>Zdjela ima ravan obod lagano proširen na vrhu, a dno je prstenasto.</s><s>Unutrašnjost je oslikana žutom, crnom, sme#om i zelenom bojom, a kao središnji motiv pojavljuju se dvije stilizirane ribe, jedna prema drugoj nasuprot okrenute.</s><s>Rubnu traku "ini geometrijski motiv povezanih razlomljenih rombova oslikan sme#om bojom.</s><s>Budu!i da je prona#ena u istom sloju kao ranije spomenuti renesansni vr" (T.I-5) i vr" premazan bijelom engobom (T.VIII-7) najbolje bi ga bilo isto tako datirati u kraj 15.st., a najvjerojatnije potje"e s venetskog podru"ja.</s><s>Nasuprot zdjelama, više su zastupljene manje poluloptaste zdjelice.</s><s>Ve!i ulomak plitke zjelice (T.VIII-2) iz Varaždina slikan je zelenom, žutom i sme#om bojom, a rubnu traku "ini motiv slomljenog meandra.</s><s>S vanjske strane tako#er se ponavlja rubna traka s istim motivom, kakovi su vrlo "esti na venetskom podru"ju tijekom 2. polovine 16.st. (Bertachi, 1977, 56, Kat.</s><s>125-126; Ravnik Toman, 1999, 152, Tav.</s><s>XIX-7).</s><s>U samostanu Klarisa prona#ena je fragmentirana dublja zdjelica (Sl.12, T.VIII-3) prstenastog dna renesansne grafite koja je rekonstruirana i danas se nalazi u stalnom postavu Muzeja grada Zagreba, pod inv.br.</s><s>MGZ-A-478.</s><s>Slikanje je Sl.12: Dublja gravirana zdjelica iz Muzeja grada Zagreba (T.VIII-3).</s>
<s>Crtež: Robert imin izvedeno zelenom, žuto-naran"astom i sme#om bojom.</s><s>Rubnu traku "ini motiv slomljenog meandra, isti i s vanjske strane, a središnji se prikaz sastoji od dva urezana bubrežasta motiva.</s><s>Sli"an se motiv pojavljuje na zdjelici u Aquileji, te bi mogli re!i da potje"e s venetskog podru"ja tijekom 2. polovine 15.st. (Bertachi, 1977, 50, Kat.104).</s><s>Još jedan ulomak zdjelice (T.VIII-4) prona#en je u Kamenskom, ali ga je vrlo teško odrediti obzirom na malu o"uvanost.</s><s>U istom servisu s gore spomenutom zdjelicom iz Zagreba, dolazi manji gravirani pehar ("aša) na šupljoj nozi (T.VIII-5; tako#er se danas nalazi u stalnom postavu Muzeja grada Zagreba).</s><s>Obod je stanjen i lagano zaobljen, na taj na"in prilago#en ispijanju.</s><s>Slikanje je izvedeno zelenom, žuto-naran"astom i sme#om bojom na vanjskoj strani, a u gornjem je dijelu urezani vegetabilni motiv stabla na cvjetnom polju (prato fiorito puntinato a rotella).</s><s>Sli"an motiv nalazimo u Splitu koji se, doduše na zdjelici, pripisuje kanonskoj renesansnoj grafiti s kraja 15.st., a proizvodno podru"je nalazi u nekoj od venetskih ili emilijanskih radionica poput Ferare (Zglav-Martinac, 2004, Kat.</s><s>149).</s><s>Me#utim, budu!i da ovakav oblik nije poznat na talijanskom podru"ju pitanje je odakle stvarno potje"e. 4.2.3.</s><s>Kasna majolika</s>
<s>U samostanskim se zajednicama vrlo "esto upotrebljavala jeftinija keramika s engobom i prozirnom caklinom.</s><s>Širi se s podru"ja Emilije Romagne, Veneta i Friulija, a karakterizira je brzina i jednostavnost izrade.</s><s>Ve!inom su zastupljeni tanjuri i zdjele (Bradara, 2006, 34-35).</s><s>Vrlo dobar primjer takove keramike jest rekonstruirana duboka zdjela (Sl.13, T.IX-3) prstenastog dna iz samostana Klarisa, tj. Muzeja grada Zagreba.</s><s>Na unutrašnjosti se nalazi jednostavno slikanje crnom bojom, tj. vidljiv je po"etak godine proizvodnje 16.. i oznaka radionice ili Kristov monogram.</s>
<s>Kasnoj majolici treba pripisati i ve!i ulomak zdjele iz anjeva (T.IX-2) s motivom lisnate (maslinove) gran"ice oslikan plavom, zelenom i sme#om bojom.</s><s>Engoba je mat rumenkasto-sme#a.</s><s>To je lokalna keramika nazvana maiolica a foglia d’ulivo s kraja 16., odnosno po"etka 17.st.</s><s>Ime dolazi od isklju"ivo jedinog motiva, tj. maslina i maslinovih gran"ica.</s><s>Ukrašavani su pretežito tanjuri, ali i zdjele.</s><s>Proizvodnja se odvija na venetskom podru"ju, ali i u pokrajini Marche.</s><s>Sli"nu keramiku pronalazimo u Splitu i Rijeci (Bertacchi, 1977, 39, Kat.</s><s>57; ZglavRekonstruirana duboka zdjelica (T.X-3) prstenastog dna i stanjenog zaobljenog oboda, slikana u sažetom stilu (compendiario), nalazi se u stalnom postavu Muzeja grada Zagreba.</s><s>Rije" je o prikazu raspetog Krista, "ija je figura anatomski dobro izra#ena, a dodatni je efekt trodimenzionalnosti stvoren sjen"anjem sivo-plavom bojom.</s><s>Vrlo sli"ni primjerci ovako predstavljenog Krista postoje u Ninu (položaj Kraljevac), Zadru i Deruti, odakle najvjerojatnije i dolazi ova zdjelica Sl.13: Duboka engobirana zdjela iz Muzeja grada Zagreba (T.IX-3).</s>
<s>Zanimljiv primjerak kasne compendiario majolike prona#en je na Velikom Taboru, a rije" je o rekonstruiranoj zdjeli za vo!e (T.IX-1).</s><s>Ra#ena je na proboj, a posjeduje šuplju stožastu nogu.</s><s>Na unutrašnjem središnjem dijelu nalazi se slikana oznaka radionice plavom bojom, kao i godina proizvodnje (1608).</s><s>Ovakve su zdjele karakteristi"ni proizvod Faenze tijekom 2. polovine 16.st., pa sve do po"etka 17.st.</s><s>Visoke su 6-8 cm, a u promjeru široke 20-28 cm.</s><s>Središnji prostor može biti neoslikan, ali isto tako može imati i prikaz raznih grbova ili ljudskih likova poput an#ela ili Svete mu"enice (Bojani, Ravanelli Guidotti, Fanfani, 1985, 62-63, 327, Nadalje, u compendiario stilu popularni su bili i tanjuri s prikazom obiteljskog ili gradskog grba u središnjem dijelu ili na rubnoj traci.</s><s>Proizvodilo ih je više radioni"kih centara, poput Faenze ili Derute, od 2. polovine 16. pa kroz cijelo 17.st. (Bojani, Ravanelli Guidotti, Fanfani, 1985, 294, Kat.</s><s>754-755; Fumi Cambi Gado, 2001, 162, Sl.8; Ravanelli Guidotti, 2001, 31, Sl.36).</s><s>Šest ulomaka tanjura iz akovca (T.XI-4) nudi mogu!nost rekonstrukcije, ali nažalost nisam prepoznao o "ijem se grbu radi budu!i da nedostaje upravo središnji slikani dio.</s><s>Vidljiv je nepoznati utvr#eni lu"ki grad s kružnom kulom ili se možda radi o prikazu Starog grada akovca okružen vodenim opkopom.</s>
<s>Ve! je ranije u pregledu vr"eva spomenuto kako je berettina tipi"an proizvod venecijanskih radionica 16.st.</s><s>Dva ulomka tanjura iz Barilovi!a (T.XI-6,7) pripadaju u tzv. porodicu plavih ukrasa na sivo-plavoj osnovi.</s><s>Ovakvi geometrijski i/ili vegetabilni motivi naju"estaliji su krajem 16. i po"etkom 17.st. (Bradara, 2006, 49).</s><s>Više otvorenih posuda prona#enih na Velikom Kalniku kod Križevaca vjerojatno pripadaju razdoblju 16-17.st., tj. samom kraju života na utvrdi.</s><s>Rije" je majoli"kom posu#u ukrašenom intenzivnom plavom bojom na kvalitetnom bijelom smaltu, u vidu razli"itih geometrijskih i vegetabilnih motiva.</s><s>Nekoliko ulomaka "ini dijelove dviju zdjela za vo!e valovitih nabranih (increspata) stjenki (T.X-5,8).</s><s>Sli"na zdjela prona#ena je u splitskoj Dioklecijanovoj pala"i (Zglav-Martinac, 2004, 182, Kat.</s><s>298).</s><s>Zbog sli"nosti nanošenja i korištenja boja istom bi vremenu mogli pripisati i fragmentirani tanjur (T.X-7) i malu ru"kicu vr"a (vr"i!a) kružnog presjeka Vrlo je zanimljiv ulomak prstenastog dna male majoli"ke zdjelice (T.X-9) iz gradske jezgre Varaždina.</s><s>Na unutrašnjoj se strani nalazi slikani kobaltno-plavi motiv ptice (golub).</s><s>Vjerojatno se radi o primjerku kasne majolike iz šireg razdoblja Iz poznatog i vrlo bogatog lepoglavskog samostana potje"e tek jedan manji ulomak oboda majoli"ke "aše ili pehara (T.XI-1).</s><s>Slikanje je izvedeno modrom i plavom bojom, tako da ispod dvije horizontalne tanje linije pod obodom dolazi prikaz "etverolati"ne djeteline.</s><s>Taj motiv karakteristi"an je za radionicu talijanskih Esta tijekom cijelog 17.st. (Siviero, 1975, 122; Ericani, Marini, 1990, 226).</s><s>4.2.4.</s><s>Lokalna proizvodnja</s>
<s>Gotovo sve do sada predo"ene posude uvezene su sa sjeveroisto"nog talijanskog podru"ja, izuzev jedne španjolske zdjelice iz Tomašice.</s><s>No, stvarni onodobni odnos vjerojatno je bio druga"iji tako da je dio sli"nog posu#a mogao biti lokalne produkcije.</s><s>Upravo su nam zbog toga zanimljive dvije rekonstruirane dublje zdjelice (T.X-1,2) prstenastog dna iz Zagreba.</s><s>Prona#ene su prilikom arheoloških iskopavanja u klaustru samostana Klarisa, tj. unutar današnjih prostora Muzeja grada Zagreba, gdje se i "uvaju.</s><s>Ovakve zdjelice vrlo su rijetke, te se od 16.st. i nadalje pojavljuju na podru"ju sjevernih Marcha, poput Catelduranta ili Pesara (Bojani, Ravanelli Guidotti, Fanfani, 1985, 135, Kat.</s><s>322).</s><s>Slikane su debelim nanosom jarkih boja (zelena, plava, ljubi"asta, žuta, crna).</s><s>Me#utim, zagreba"ki primjerci imaju nepravilan obod lagano zadebljan u gornjem dijelu, dok je biskvit svijetlo naran"aste boje, što bi moglo ukazivati na lokalnu (ugarsku) produkciju po uzoru na talijanske.</s><s>Tome u prilogu ide i cjelokupan dojam nezgrapne izrade, što se o"ituje i u slikanju jednostavnih središnjih vegetabilnih motiva, kao i nanosa loše i tanke cakline, koja u potpunosti nedostaje s vanjske strane.</s><s>Lokalnoj bi proizvodnji trebalo pribrojiti i neke proizvode bližih ugarskih radionica, iz razloga što ne sadržavaju pravu majoli"ku caklinu.</s><s>Tako na primjer u Velikom Taboru imamo ulomak oboda majoli"ke zdjele ili tanjura (T.IX-4) kojeg bi po svim karakteristikama mogli usporediti s nalazima iz Ótemploma kod Hódmez%vásárhelya.</s><s>Naime, rije" je o ma#arskoj lokalnoj produkciji tanjura i zdjelica oslikanih vegetabilnim slikanim motivima prvenstveno zelenom, tamno plavom i naran"astom bojom, po uzoru na osmanlijsku finu keramiku iz Iznika.</s><s>Ovi proizvodi postaju karakteristi"ni za kasno Osmanlijsko razdoblje u Ma#arskoj, odnosno pojavljuju se od kraja 16.st. (Lajkó, 2003, 326, Fig.</s><s>III.5).</s><s>U Varaždinu su prona#ena dva ulomka zdjelice vrlo zanimljiva oblika i mekane brašnaste fakture (T.X-6).</s><s>Obod je lagano zaobljen i okomito se spušta na trbuh gdje se pod pravim kutom lomi prema središnjem nešto nižem dijelu posude.</s><s>Na sivkasto-plavoj caklini s vanjske strane slikane su plavom i modrom bojom vise!e polukružnice.</s><s>Taj motiv tako#er se pojavljuje u Ma#arskoj lokalnoj proizvodnji tijekom 16-17.st. (Lajkó, U ovom je radu obuhva!eno luksuzno stolno kerami"ko posu#e s 19 arheoloških nalazišta "ime je zaokružena cjelina sjeverozapadne Hrvatske.</s><s>Neka od ovih nalazišta intenzivno se arheološki istražuju tek posljednjih nekoliko godina, dok jedan dio nalaza potje"e i iz starijih istraživanja.</s><s>Prikupljena i predstavljena kerami"ka gra#a broji oko 130 ulomaka razli"itih vrsta posuda, zbog "ega se pristupilo tipološkoj podjeli "ijom je analizom utvr#eno kako najve!i broj ulomaka pripada trbušastim majoli"kim vr"evima (oko 75%), dok preostali dio podjednako "ine zdjele, zdjelice, tanjuri i ostali oblici posu#a.</s><s>Vr" se kao najdominantniji i naj"eš!i oblik definirao ve! na samom po"etku svog razvoja u 14. stolje!u, u vrijeme arhajske majolike.</s><s>Pored kerami"kih vr"eva, u to se vrijeme vrlo "esto koriste drvene i staklene "aše, a usporedno s arhajskim majoli"kim vr"evima pojavljaju se kerami"ke gravirane zdjele, zdjelice i tanjuri.</s><s>Iz ovog je vidljivo kako se svo posu#e nije izra#ivalo od keramike, ve! se na onodobnim stolovima nalazilo posu#e izra#eno od razli"itih materijala, što prilikom analiza treba uzeti u obzir.</s><s>Vr" svoju broj"anu premo! nastavlja i tijekom narednih razdoblja, poglavito u 15. i 16.st., tako da na gotovo svim nalazištima pronalazimo barem po neki ulomak majoli"kog vr"a. Neki od njih sa"uvani su u boljem stanju te su zapravo prava mala remek-djela onodobnog slikarstva i umjetnosti.</s><s>Najbolji primjerci vr"eva potje"u iz utvr#enih gradova poput Vrbovca, Velikog Tabora, Medvedgrada, zagreba"kog Kaptola i Susedgrada, ali i samostanskih zajednica poput Streze ili Petrovca. ini se da najve!i dio vr"eva dolazi iz talijanskih Marcha ili Emilije Romagne, ali u isto bi vrijeme poneki primjerak mogao biti iz glasovite Faenze, te manje poznatih Montelupa, Veneta ili Castellija.</s><s>Od tzv. otvorenog posu#a najbrojnije su poluloptaste zdjelice razli"ite tehnološke izvedbe i podrijetla.</s><s>Tako se pojavljuju kasnomajoli"ke zdjelice, kao i one u compendiario stilu, te španjolske majoli"ke i talijanske gravirane zdjelice.</s><s>Sli"no je i s ve!im posudama, tj. zdjelama i tanjurima.</s><s>Zanimljiv nam je primjer Velikog Tabora gdje možemo vidjeti da se po"etkom 17.st. pored jeftinije lokalne južnougarske keramike, iz talijanske Faenze još uvijek naru"uje vrlo skupa kerami"ka roba (primjer compendiario zdjele za vo!e). injenica je da se od 2. polovine 16. pa kroz cijelo 17.st. po"inje i s lokalnom proizvodnjom pojedinih oblika posu#a, što nam pokazuju i dvije manje zagreba"ke zdjelice.</s><s>Osim ovih ”standardnih” kerami"kih proizvoda mjestimi"no se pojavljuje i poneki izuzetak, odnosno posebno vrijedan nalaz.</s><s>Spomenuo bih samo dva primjera.</s><s>Prvi je set posu#a iz samostana Klarisa u Zagrebu, sastavljen od jedne manje gravirane zdjelice i pehara, a drugi je vr" tipa berettina lumeggiata, odnosno bijelo slikani vr" na tamno plavoj caklini.</s><s>Oba primjera vjerojatno potje"u s venetskog podru"ja tijekom 16. stolje!a.</s>
<s>Nadam se da !e ovaj pionirski rad ubudu!e biti od koristi kolegama arheolozima, posebice onima u kontinentalnoj Hrvatskoj gdje do danas problematika ove teme nije dostojno dotaknuta.</s><s>Sigurno da !e nova istraživanja iznjedriti sve više kerami"kih ulomaka sli"nih karakteristika, a na nama je da ju ne zaobilazimo, ve! objavljujemo kao što to ovo skupocjeno i luksuzno posu#e uistinu i zaslužuje.</s><s>Sl.14: Karta Italije s ozna"enim pokrajinama odakle se u sjeverozapadnu Hrvatsku uvoze kerami"ki proizvodi.</s>
<s>Izvor: http://www.passionatepalatetours.com/tuscanytour.html (2008-02).</s><s>Sl.15: Karta sjeverozapadne Hrvatske s ozna"enim nalazištima stolnog posu#a.</s>
<s>1- etiri ulomka trolisnog izljeva, zaobljenog oboda, gornjeg dijela trbuha i dio trakaste ru"ke majoli"kog vr"a. Biskvit tamno oker boje, a caklina prljavo bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava i lepezastih polupalmeta.</s><s>Veliki 2- Ve!i dio trakaste ru"ke istog majoli"kog vr"a. Biskvit tamno oker boje, a caklina prljavo bijela.</s><s>Po sredini te"e širi, ali plitki žlijeb.</s><s>Veliki Tabor ’98, prostorija E, & 3- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava i stru"ka cvije!a. Sv. Petar Ludbreški ’03, Gradište od Vinskog, površinski slu"ajni nalaz (prikupila T.</s>
<s>4- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit bijelo-oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje tamno plavom bojom, motiv dviju paralelnih linija.</s><s>5- Pet ulomka zaobljenog oboda, gornjeg dijela trbuha i dio trakaste ru"ke majoli"kog vr"a. Biskvit žu!kasto-oker boje, a caklina sjajna i bijela.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom, modrom, žutom, naran"astom, zelenom i sme#om bojom.</s><s>Motiv središnjeg medaljona okružen je ljestvama unutar kojeg je opet kružnica ispunjena šahovskim poljem žute i plave boje.</s><s>S obje strane medaljona pojavljuje se plavo slikani motiv vodoravnog niza okomitih usporednih linija lu"no povezanih na donjem kraju preko niza višebojnih širih linija.</s><s>Prostor iza ru"ke neobojan je.</s><s>Rubnu traku ispod oboda flankiraju dvije horizontalne sme#e linije, a me#uprostor je žuto obojan.</s><s>Oslikan je plavom bojom u pravilnom nizu na na"in da izme#u kvadrati"no postavljene "etiri pune to"ke dolazi po jedan spiralni motiv.</s><s>Plemi!ki grad Vrbovec ’06, & A6, SJ 087, PN 351.</s>
<s>6- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit žu!kasto-oker boje, a caklina sjajna i bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava i pune linije.</s><s>Možda pripada istom vr"u kao prethodni ulomak.</s><s>Plemi!ki grad Vrbovec ’06, & A6, SJ 087.</s>
<s>7- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina prljavo bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv dviju paralelnih punih linija.</s><s>Medvedgrad, površinski slu"ajni nalaz (prikupio L. Beki!).</s><s>Neobjavljeno.</s><s>8- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina sjajna i bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv dviju punih linija (polupalmeta?).</s><s>Medvedgrad, površinski slu"ajni nalaz (prikupio L. Beki!).</s><s>Neobjavljeno.</s><s>9- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina plavkastobijela i dosta ošte!ena.</s><s>Slikanje svijetlo plavom bojom.</s><s>Medvedgrad, površinski slu"ajni nalaz (prikupio L. Beki!).</s><s>Neobjavljeno.</s><s>10- Više ulomaka donjeg dijela trbuha i dno majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina sjajna i bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv središnjeg medaljona okruženog ljestvama i palmetom.</s><s>Medvedgrad, Muzej grada Zagreba.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>11- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje svijetlo plavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Mala Trešnjevica ’01, S I, & 2b, SJ 091, PN 314.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>12- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina prljavo bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, nekoliko punih linija (polupalmeta).</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Mala Trešnjevica ’01, S I, & 2b, SJ 091, PN 314.</s>
<s>1- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje plavom, žutom, naran"astom, zelenkastom i sme#om bojom.</s><s>Višebojni geometrijski uzorak unutar središnjeg medaljona.</s><s>Plovdin-grad ’63, Muzej Moslavine Kutina, inv.br.</s><s>A/267.</s><s>Stalni izložbeni postav arheološke zbirke.</s><s>Literatura: Bobovec, 2003, 54. 2- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker-sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikani motiv ljestava plavom bojom, a unutar medaljona geometrijski uzorak izveden naran"astom, zelenom i plavom bojom.</s><s>Plovdin-grad ’63, Muzej Moslavine Kutina, inv.br.</s><s>A/264.</s><s>Stalni izložbeni postav arheološke zbirke.</s><s>Literatura: Bobovec, 2003, 3- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i postojana.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv ljestava i djelomi"no medaljona.</s><s>Plovdin-grad ’63, Muzej Moslavine Kutina, inv.br.</s><s>A/268.</s><s>Stalni izložbeni postav arheološke zbirke.</s><s>Literatura: 4- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina sivkasto-bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Kamensko ’05, SJ 03.</s>
<s>5- Ulomak središnjeg i gornjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina prljavo bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv ljestava i polupalmeta.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>6- Rekonstruirani majoli"ki vr" trolisnog izljeva, trakaste ru"ke i ravnog dna.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina žu!kasto-bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom.</s><s>Medaljon je uokviren dvjema paralelnim linijama koje tvore kružnice te nizom kratkih paralelnih linija.</s><s>Središnji vegetabilni motiv "ini devet polupalmeta.</s><s>Zagreb - Kaptol 8, Muzej grada Zagreba, inv.br.</s><s>MGZ-A-800.</s><s>Restauracija: Marina Gregl.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>1- Više ulomaka majoli"kog vr"a trolisnog izljeva i ravnog dna.</s><s>Biskvit jarko naran"aste boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava koji okružuje medaljon i tri polupalmete.</s><s>Streza ’06, sonda 1, zasip.</s>
<s>2- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina prljavo bijela i nepostojana, prozirna.</s><s>Slikanje tamno plavom bojom, motiv polupalmete.</s>
<s>3- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje kobaltnoplavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Kamensko ’06, SJ 5. Neobjavljeno.</s><s>4- Ulomak dna majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Barilovi! ’06, sonda 2, SJ 8. Neobjavljeno.</s><s>5- Rekonstruirani majoli"ki vr" trolisnog izljeva, trakaste ru"ke i ravnog dna.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom, modrom, žutom, naran"astom i zelenom bojom.</s><s>Motiv središnjeg medaljona okružen je plavo slikanim motivom ljestava i punom žutom linijom unutar kojeg se nalazi pravilno raspore#eno sedam kružnica ispunjenih geometrijskim uzorkom, od kojih je središnja nešto ve!a. S obje strane medaljona pojavljuje se plavo slikani motiv okomitog niza vodoravno usporednih linija lu"no povezanih na donjem kraju preko niza višebojnih širih okomitih linija.</s><s>Na isti je na"in oslikana i ru"ka.</s><s>Ispod oboda nalazi se zelena i plava linija, a rubnu traku "ini ponavljani listoliki motiv postavljen dijagonalno, izme#u kojih dolazi po jedna puna naran"asta to"ka.</s><s>Susedgrad ’44/’45, unutrašnji dio grada.</s><s>Muzej za umjetnost i obrt Zagreb, stalni postav, inv.br.</s><s>MUO 21209.</s><s>Restauracija: Maja Valicogna-Novoselac i Nada Novosel.</s><s>Literatura: Prister, 1998, Tabla 4</s>
<s>1- Ulomak zaobljenog i zadebljanog oboda majoli"kog vr"a. Biskvit naran"aste boje, a caklina bijela, tanka i prili"no loše kvalitete.</s><s>Slikanje vodenasto plavom bojom, motiv polupalmete.</s><s>Plemi!ki grad Vrbovec ’04, & B4, SJ 076, PN 297.</s>
<s>2- Tri ulomka ve!eg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Dio iste posude kao prethodni ulomak.</s><s>Biskvit naran"aste boje, a caklina bijela, tanka i prili"no loše kvalitete.</s><s>Slikanje vodenasto plavom bojom, motiv ljestava oko središnjeg medaljona i polupalmete.</s><s>Plemi!ki grad Vrbovec ’04, & B4, SJ 076, PN 297.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>3- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo naran"aste boje, a caklina sme#ebijela, tanka i prili"no loše kvalitete.</s><s>Slikanje plavom nepostojanom bojom, motiv triju punih linija.</s><s>Plemi!ki grad Vrbovec ’04, & B4, SJ 076, PN 323.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>4- Ulomak lagano zaobljenog oboda majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina prljavo bijela.</s><s>Slikanje sme#om i naran"astom bojom, motiv polupalmete.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>5- Dva ulomka trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina prljavo bijela.</s><s>Slikanje zelenom, sme#om i naran"astom bojom, mogu!i motiv ljestava i medaljona.</s><s>Varaždin, Ku!a Mrazovi! '03, dvorište – isto"ni dio.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel – kutija 349.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>6- Ulomak dna i donjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit naran"aste boje, a caklina bijela, loše kvalitete.</s><s>Slikanje plave horizontalne linije modrom bojom na prijelazu trbuha u nogu posude.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>7- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit sme#e boje, a caklina žu!kasto-oker, loše kvalitete.</s><s>Slikanje sme#om i zelenom bojom, geometrijski motiv.</s><s>Varaždin, Ku!a Mrazovi! '03, dvorište – isto"ni dio.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel kutija 349.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>8- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo žu!kaste boje.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara s unutrašnje strane.</s><s>Bijela caklina, slikanje mrežastog motiva kobaltno9- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker, blijedo sivkaste boje.</s><s>Bijela caklina, slikanje kobaltno-plavom bojom.</s><s>Prikaz donjeg dijela "ovjeka u trku ili plesu.</s><s>10- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo žu!kaste boje, a caklina oker do prljavo bijela.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv polupalmete (vrhovi latica). anjevo 11- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit tamno žu!kaste boje, a caklina žu!kasta.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava i polupalmete. anjevo '06, sektor 12- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit tamno žu!kaste boje, a caklina žu!kasta.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava. anjevo '06, sektor C, I od Z7, sloj 13- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit tamno žu!kaste boje, a caklina žu!kasta.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv jedne pune linije i vitice. anjevo '06, sektor 14- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo oker boje, a caklina žu!kasta.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava. anjevo '05/2, sektor C, I od Z7, 15- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, caklina žu!kasta i vrlo loše kvalitete.</s><s>Slikani motiv plavom i zelenom bojom unutar medaljona. anjevo '05/2, sektor C, I od Z7, sloj 3. Neobjavljeno.</s><s>16- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Ista posuda kao prethodni ulomak.</s><s>Biskvit oker boje, caklina žu!kasta i vrlo loše kvalitete.</s><s>Slikani motiv plavom i zelenom bojom unutar medaljona. anjevo '05/2, sektor C, I od Z7, sloj 3. Neobjavljeno.</s><s>17- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv dviju paralelnih punih linija. anjevo '05, slu"ajni nalaz pod sjevernom liticom.</s><s>Literatura: imin, 2006, Kat.</s><s>151. 18- Ulomak gornjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo žu!kaste boje, a caklina prljavo bijela.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv polupalmete. anjevo '06, 19- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo žu!kaste boje, a caklina sjajna bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv polupalmete. anjevo '05/2, sonda J, 20- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo sme#e boje, a caklina prozirno bijela.</s><s>Slikanje žuto-zelenom, plavom i naran"astom bojom, motiv paralelnih punih linija i valovnice. anjevo '06, sektor C, S od Z8, sloj 2. Neobjavljeno.</s><s>21- Ulomak donjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit sme#e boje, a caklina tamno plave boje.</s><s>Slikanje bijelom bojom, motiv stru"ka cvije!a. anjevo '07, sonda 22- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker, blijedo žu!kaste boje, a caklina sjajna bijela.</s><s>Slikanje plavom, naran"astom i crvenom bojom.</s><s>U središnjem medaljonu prikaz zraka sunca. anjevo '05/2, sonda J, sloj 5. Literatura: 23- Ulomak ve!eg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina sjajna bijela.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv polupalmete (jedan list). anjevo 24- Ulomak zaobljenog trolisnog oboda majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv polupalmete.</s><s>Kamensko '06, SJ 5. Neobjavljeno.</s>
<s>25- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv dviju punih linija.</s><s>Kamensko '06, sonda C, SJ 2. Neobjavljeno.</s>
<s>26- Ulomak zaobljenog trolisnog oboda majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje žutom, naran"astom, sme#om i plavom bojom, nekoliko paralelnih i jedna okomita puna linija ispod oboda.</s><s>Veliki Kalnik.</s><s>Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2810.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>27- Ulomak zaobljenog trolisnog oboda majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina sivkasto-plava i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, nekoliko paralelnih kra!ih dijagonalnih punih linija ispod oboda.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>1- Dva ulomka zaobljenog oboda, gornjeg dijela trbuha i trakaste ru"ke majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, vegetabilni središnji motiv bez medaljona.</s><s>Ru"ka po sredini ima široki, ali relativno plitki žlijeb.</s>
<s>2- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv ljestava i dio središnjeg motiva u medaljonu.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>3- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom i naran"astom bojom, motiv ljestava i dio središnjeg motiva u medaljonu.</s>
<s>4- Ulomak središnjeg dijela trbuha i donjeg dijela trakaste ru"ke majoli"kog vr"a. Vjerojatno dio iste posude kao T.V-1.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Ru"ka po sredini ima široki, ali relativno plitki žlijeb, a završena je stiskom prstiju.</s>
<s>5- Trakasta ru"ka majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, dvije dijagonalno postavljene pune linije.</s><s>Ru"ka po sredini ima široki, ali relativno plitki žlijeb, a završena je stiskom prstiju.</s><s>Petrovac '06, P5.</s>
<s>6- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje plavom bojom.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>7- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje geometrijskih motiva plavom bojom.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>8- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje geometrijskih motiva plavom i žutom bojom.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>9- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje plavom bojom.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>10- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina prljavo bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom i naran"astom bojom, motiv ljestava i djelomi"an prikaz središnjeg geometrijskog motiva.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>11- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje geometrijskih motiva plavom bojom.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>12- Ulomak središnjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit bijelo-oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>13- Ulomak majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje vodenasto plavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>14- Ulomak majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje vodenasto plavom bojom, motiv ljestava.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>15- Ulomak ravnog dna i donjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina prljavo bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, motiv dviju punih paralelnih linija (motiv ljestava, kružnice?).</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>16- Ulomak majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom.</s><s>Petrovac '06, P5.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>1- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit bijelo-oker boje, a caklina sjajna bijela.</s><s>Slikanje svijetlo plavom, žutom i crvenom bojom. anjevo '06, "iš!enje kule, J od 2- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit blijedo žute boje, a caklina sjajna bijela.</s><s>Slikanje žutom, naran"astom i svijetlo plavom bojom, motiv liš!a. anjevo '05, 3- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit žu!kaste boje, caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje svjetlo plavom, žutom, naran"astom i sme#om bojom. anjevo '05/2, J od 4- Ulomak trbuha i vrata majoli"kog vr"a ili boce.</s><s>Biskvit blijedo žu!kaste boje, a caklina prljavo žuta.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara s unutrašnje strane.</s><s>Slikanje plavom i crvenkastom bojom, geometrijski motivi. anjevo '07, sektor C, SZ od Z8, sloj 45- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit bijelo-oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje svijetlo plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv. anjevo 6- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara s unutrašnje strane.</s><s>Slikanje modrom, crnom, zelenom i naran"astom bojom.</s><s>Kamensko '05, SJ 3. Neobjavljeno.</s><s>7- Ulomak zaobljenog oboda trolisnog izljeva majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>8- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>9- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>10- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>11- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>12- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>13- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>14- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>15- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>16- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>17- Ulomak trbuha istog majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>18- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela.</s><s>Slikanje žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Barilovi! '03, sonda 1A, SJ 1.</s>
<s>19- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Barilovi! '06, sonda 1, SJ 1.</s>
<s>20- Ulomak trolisnog izljeva majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela.</s><s>Slikanje plavom, sme#om, žutom i naran"astom bojom, geometrijski motiv.</s><s>Barilovi! '03, sonda 1A, SJ 1. Neobjavljeno.</s><s>21- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, žutom i naran"astom bojom, geometrijski (vegetabilni motiv).</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>22- Ulomak trbuha majoli"ke posude (vr"?).</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje plavom, zelenom, žutom i naran"astom bojom, geometrijski motiv usporednih punih linija.</s><s>Veliki Tabor '06, palas.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>23- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje žutom i plavom bojom (vegetabilni motiv?).</s><s>Jedno izraženo profilirano rebro na vanjskoj strani.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Veliki Kalnik.</s><s>Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2808.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>24- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom i sme#om, vegetabilni motiv. akovec '05, Stari grad/Novi dvor, sonda 2, zasip.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>25- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, sme#om i naran"astom bojom, geometrijski (vegetabilni motiv).</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>26- Ve!i ulomak donjeg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje žutom, sme#om, naran"astom i plavom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Tragovi prstiju lon"ara na unutrašnjoj strani.</s><s>Veliki Kalnik, Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2807.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>1- Šest ulomaka duboke gravirane zdjele prstenastog dna.</s><s>Biskvit oker-sme#e boje, a caklina žu!kasto-sme#a i prozirna.</s><s>Obod je ravan, na krajevima lagano proširen.</s><s>Na vanjskoj strani trbuha dva šira žlijeba.</s><s>Srednja grafita na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje žutom, crnom, sme#om i zelenom bojom.</s><s>Rubnu traku "ini geometrijski motiv od povezanih razlomljenih rombova oslikan sme#om bojom.</s><s>Kao središnji motiv prikaz dviju stiliziranih riba, jedna prema drugoj nasuprot okrenute.</s><s>Plemi!ki grad Vrbovec 2- Tri ulomka plitkog graviranog tanjura prstenastog dna.</s><s>Biskvit naran"asto-sme#e boje, a caklina žu!kasto-oker i prozirna.</s><s>Obod je zadebljan i zaobljen.</s><s>Na vanjskoj strani trbuha nalazi se širi i dublji žlijeb.</s><s>Srednja grafita na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje žutom, plavom, sme#om i zelenom bojom.</s><s>Rubnu traku "ini niz dijagonalnih traka ispunjenih geometrijskim motivom slomljenog meandra ili spleta dviju valovnica izme#u dviju slikanih zeleno-plavih horizontalnih linija.</s><s>Kao središnji motiv nalazi se vrlo pojednostavljen portret muškarca okrenute glave u lijevu stranu.</s><s>Mogu!a rekonstrukcija.</s><s>Varaždin, Ku!a Mrazovi! '03, dvorište isto"ni dio.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel – kutija 349.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>1- Tri ulomka plitkog graviranog tanjura prstenastog dna.</s><s>Biskvit naran"asto-sme#e boje, a caklina žu!kasto-oker i prozirna.</s><s>Obod je zadebljan i zaobljen.</s><s>Na vanjskoj strani trbuha nalazi se širi i dublji žlijeb.</s><s>Srednja grafita na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje žutom, plavom, sme#om i zelenom bojom.</s><s>Rubnu traku "ini preplet slomljenog meandra izme#u dvije slikane horizontalne pune zelenkaste i sme#e linije.</s><s>Kao središnji motiv javlja se geometrijski (neprepoznatljiv) motiv višebojno oslikan.</s><s>Varaždin, Ku!a Mrazovi! '03, dvorište – isto"ni dio.</s><s>Mogu!a rekonstrukcija.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel – kutija 349.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>2- Ulomak oboda i ve!eg dijela trbuha manje gravirane zdjelice.</s><s>Biskvit sme#e boje, a caklina bijelo-žuta i prozirna.</s><s>Srednja grafita.</s><s>Slikanje zelenom, žutom i sme#om bojom.</s><s>Rubnu traku "ini motiv slomljenog meandra, a središnji je motiv geometrijski.</s><s>S vanjske strane tako#er postoji rubna traka s motivom slomljenog meandra.</s><s>Mogu!a rekonstrukcija.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>3- Rekonstruirana manja gravirana zdjelica prstenastog dna.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina oker-žuta i prozirna.</s><s>Srednja grafita.</s><s>Slikanje zelenom, žuto-naran"astom i sme#om bojom.</s><s>Rubnu traku "ini motiv slomljenog meandra, a središnji prikaz "ine dva bubrežasta motiva.</s><s>S vanjske strane tako#er postoji rubna traka s istim motivom slomljenog meandra.</s><s>Samostan Klarisa '91, S 5, & 29/C. Muzej grada Zagreba, stalni postav, inv.br.</s><s>MGZ-A-478.</s><s>Restauracija: Maša Vukovi!</s><s>-Biruš.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>4- Ulomak dna gravirane zdjelice.</s><s>Biskvit naran"aste boje, a caklina bijela i prozirna.</s><s>Široka grafita na unutrašnjoj strani.</s><s>Slikanje zelenom i žuto-naran"astom bojom.</s>
<s>5- Rekonstruirani manji gravirani pehar ("aša) na šupljoj nozi.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina oker-žuta i prozirna.</s><s>Obod je stanjen i lagano zaobljen, prilago#en ispijanju.</s><s>S vanjske strane nekoliko urezanih pli!ih horizontalnih žljebova.</s><s>Ima dva zadebljanja, jedno na dnu recipijenta, a drugo po sredini tijela noge.</s><s>Oko samog dna radijalno urezane linije.</s><s>Slikanje zelenom, žuto-naran"astom i sme#om bojom na vanjskoj strani.</s><s>U gornjem dijelu vegetabilni motiv.</s><s>Samostan Klarisa '91, S 5, & 29/C. Muzej grada Zagreba, stalni postav, inv.br.</s><s>MGZ-A-477.</s><s>Restauracija: Maša Vukovi!</s><s>-Biruš.</s><s>Literatura: Maši!, 2006, 310. 6- Ulomak vrata graviranog vr"a ili boce.</s><s>Biskvit tamno naran"aste boje, a caklina bijela i prozirna.</s><s>Srednja grafita.</s><s>Slikanje žutom, sme#om i zelenom bojom. anjevo 7- Tri ulomka dna i donjeg dijela trbuha engobiranog vr"a. Biskvit tamno naran"aste boje, a na unutrašnjoj strani tanki premaz crvenom bojom, dok se na vanjskoj nalazi bijela engoba.</s><s>Srednja grafita, geometrijski motiv na vanjskoj strani.</s><s>Plemi!ki grad Tabla 9</s>
<s>1- Rekonstruirana zdjela za vo!e ra#ena na proboj sa šupljom stožastom nogom.</s><s>Biskvit svijetlo oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>U središnjem dijelu na unutrašnjosti slikanje plavom bojom, unutar koncentri"ne kružnice oznaka radionice (nepoznata, Faenza?) i godina proizvodnje 1608.</s><s>Veliki Tabor, stalni postav, inv.br.</s><s>87.</s><s>Restauracija: Marina Gregl.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>2- Dno i trbuh majoli"ke zdjele.</s><s>Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina žuto-sme#a.</s><s>Slikanje zelenkastom i plavkastom bojom, motiv maslina i maslinovih gran"ica.</s><s>3- Rekonstruirana duboka zdjela s prstenastim dnom.</s><s>Biskvit svijetlo naran"aste boje, a caklina samo na unutrašnjoj strani, oker-bijela.</s><s>U središnjem dijelu na unutrašnjosti slikanje crnom bojom, djelomi"na godina proizvodnje 16.. i oznaka radionice (nepoznata, Faenza?).</s><s>Samostan Klarisa '95, klaustar – „bunar“.</s><s>Muzej grada</s>
<s>4- Ulomak zadebljanog i zaobljenog oboda ve!e majoli"ke zdjele.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina prljavo-bijela lošije kvalitete.</s><s>Na unutrašnjoj strani rubne trake slikanje zelenkastom, tamno plavom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Veliki Tabor '06, palas.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>1- Rekonstruirana duboka zdjelica s prstenastim dnom.</s><s>Obod nepravilan, a u gornjem dijelu zadebljan.</s><s>Biskvit svijetlo naran"aste boje, a caklina samo na unutrašnjoj strani, bijela i vrlo loše kvalitete.</s><s>U središnjem dijelu na unutrašnjosti slikanje crnom, zelenom, žutom i naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Samostan Klarisa '95, klaustar – „bunar“.</s><s>Muzej grada Zagreba, inv.br.</s><s>MGZ-A-485.</s><s>Restauracija: Maša Vukovi!</s><s>-Biruš.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>2- Rekonstruirana duboka zdjelica s prstenastim dnom.</s><s>Obod ravan, a u gornjem dijelu lagano zadebljan.</s><s>Biskvit svijetlo naran"aste boje, a caklina samo na unutrašnjoj strani, bijela i vrlo loše kvalitete.</s><s>U središnjem dijelu na unutrašnjosti slikanje crnom, zelenom i tamno naran"astom bojom, vegetabilni motiv.</s><s>Samostan Restauracija: Maša Vukovi!</s><s>-Biruš.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>3- Rekonstruirana duboka zdjelica prstenastog dna i stanjenog zaobljenog oboda.</s><s>Biskvit svijetlo naran"aste boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>U središnjem dijelu na unutrašnjosti slikanje modrom, žutom i naran"astom bojom, prikaz raspetog Krista na križu.</s><s>Samostan Klarisa '94, klaustar – zapad, jama 1. Muzej grada Zagreba, inv.br.</s><s>MGZ-A-522.</s><s>Restauracija: Maša Vukovi!</s><s>-Biruš.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>4- Ulomak male majoli"ke zdjelice.</s><s>Biskvit oker-sme#e boje, a caklina bijela, sjajna i postojana.</s><s>Slikanje plavom bojom na unutrašnjoj strani, vegetabilni motiv cvije!a i vitica.</s><s>Tomašica ’66, Muzej Moslavine Kutina, stalni izložbeni postav arheološke zbirke, inv.br.</s><s>A/262.</s><s>Literatura: Bobovec, 2003, 54. 5- Dva ulomka majoli"ke zdjelice izvijenog oboda prema van.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna. itava je površina dijagonalno rebrasta.</s><s>Slikanje geometrijskih motiva na unutrašnjoj strani plavom i modrom bojom, isto i na vanjskoj.</s><s>Veliki Kalnik, Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2804.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>6- Dva ulomka plitke majoli"ke zdjelice.</s><s>Obod je lagano zaobljen i okomito se spušta na trbuh gdje se pod pravim kutom lomi prema središnjem nižem dijelu posude.</s><s>Biskvit naran"aste boje, a caklina sivkasto-plava.</s><s>Na vanjskoj strani slikanje plavom i modrom bojom, motiv niza vise!ih polukružnica i ostali geometrijski motivi.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>7- Pet ulomaka plitkog ve!eg majoli"kog tanjura prstenastog dna.</s><s>Biskvit svijetlo sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje vegetabilnih motiva na unutrašnjoj strani plavom i modrom bojom.</s><s>Veliki Kalnik, Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2811A-E.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>8- Ulomak majoli"ke zdjele/zdjelice horizontalno rebraste povšine na unutrašnjoj strani.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje geometrijskih i vegetabilnih motiva na unutrašnjoj strani tamno plavom bojom, a na vanjskoj motiv lista izveden modrom i plavom bojom.</s><s>Veliki Kalnik, Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2805.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>9- Ulomak prstenastog dna male majoli"ke zdjelice.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Na unutrašnjoj strani slikanje plavom i sme#om bojom, prikaz ptice (golub) i punih plavih linija.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Literatura: Šimek, 2002, Kat.br.22; Šimek, 2004, Abb.</s><s>6.</s>
<s>1- Ulomak zaobljenog oboda majoli"ke "aše ili pehara.</s><s>Biskvit oker-sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje modrom i plavom bojom.</s><s>Ispod dvije horizontalne linije podno oboda dolazi motiv "etverolati"ne djeteline.</s><s>Lepoglava – pavlinski 2- Ulomak trbuha i vrata majoli"kog vr"a ili boce.</s><s>Biskvit blijedo žute boje, a caklina bijelo-siva.</s><s>Slikanje plavom bojom na vanjskoj strani. anjevo '06, "iš!enje kule, J 3- Ulomak zaobljenog oboda "aše.</s><s>Biskvit blijedo oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje tamno plavom bojom, horizontalne linije. anjevo '06, sektor C, Z od Z7, 4- Šest ulomaka dubljeg ve!eg majoli"kog tanjura.</s><s>Biskvit oker-sme!kaste boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje modrom, plavom, žutom, naran"astom i sme#om bojom na unutrašnjoj strani.</s><s>Kao središnji motiv prikaz gradskog grba (nepoznat).</s><s>Mogu!a rekonstrukcija. akovec '05, Stari grad/Novi dvor, S 5, zasip.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>5- Ulomak male ru"kice majoli"kog vr"a (?) kružnog presjeka.</s><s>Biskvit sme#e boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>U donjem dijelu znatno zadebljanje.</s><s>Slikanje kobaltno-plavom bojom, po jedna okomita puna nepravilna linija na bo"nim stranama ru"ke.</s><s>Veliki Kalnik, Gradski muzej Križevci, inv.br.</s><s>2809.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>6- Ulomak trbuha majoli"kog tanjura.</s><s>Biskvit oker-sme#e boje, a caklina svijetlo plava.</s><s>Slikanje tamno plavom i crnom bojom, geometrijski uzorak.</s><s>Barilovi!, '03, S 1A. Neobjavljeno.</s>
<s>7- Ulomak zašiljenog oboda istog majoli"kog tanjura.</s><s>Biskvit oker-sme#e boje, a caklina svijetlo plava.</s><s>Slikanje tamno plavom i crnom bojom, geometrijski uzorak.</s><s>8- Ulomak ve!eg dijela trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje modrom, plavom, sme#om, crnom i naran"astom bojom na vanjskoj strani.</s><s>Prikaz sveca u dugoj halji ili Sv. Marije s malim Isusom u lijevoj ruci.</s><s>Oba lika drže po jednu krunicu.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Povijesni odjel - gradska arheologija.</s><s>Neobjavljeno.</s>
<s>9- Ulomak dna manje "aše.</s><s>Biskvit tamno žute boje, a caklina bijelo-sivkasta.</s><s>Slikanje svijetlo plavom bojom. anjevo '06, "iš!enje kule, izme#u Z13.</s><s>Literatura: 10- Ulomak dna "aše.</s><s>Biskvit blijedo oker boje, a caklina bijela i postojana.</s><s>Slikanje svijetlo plavom bojom, motiv horizontalnih linija. anjevo '07, Sektor C, Z od Z7, 11- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom i modrom bojom, geometrijski motiv.</s><s>Varaždin, Pala"a Herzer '04, gospodarski objekt.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel – kutija 363.</s>
<s>12- Tri ulomka donjeg dijela trbuha i dno manjeg majoli"kog vr"a ili "aše/pehara.</s><s>Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom i modrom bojom, geometrijski motiv.</s><s>Varaždin, Pala"a Herzer '04, gospodarski objekt.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel – kutija 363.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>13- Ulomak trbuha majoli"kog vr"a. Biskvit oker boje, a caklina bijela i sjajna.</s><s>Slikanje plavom, vegetabilni motiv.</s><s>Varaždin, Pala"a Herzer '05, E sonda.</s><s>Gradski muzej Varaždin, Arheološki odjel – kutija 377.</s><s>Neobjavljeno.</s><s>9. POVZETEK</s>
<s>Na ozemlju severozahodne Hrvaške se majolika med arheološkimi najdbami pojavlja relativno redko.</s><s>Za to obstoja ve razlogov.</s><s>Najbolj pomemben je sam prostor obravnave, ker je bil v preteklosti precej dale od glavnih proizvodnih centrov ob Jadranu, predvsem italijanskih, ki so svoje proizvode razvažali po morski poti.</s><s>Zato se takšno posodje pogosto in v ve jih koli inah pojavlja ob jadranski obali in tovrstni odlomki so najdeni skoraj na vseh najdiš ih v Istri, Primorju in Dalmaciji.</s><s>Na obmo ju kontinentalne Hrvaške so razmere popolnoma druga ne.</s><s>Na obmo ju severne Hrvaške je bila najdena ve ja koli ina tovrstne keramike a ji ni bila posve ena pozornost.</s><s>Ob izkopavanjih razli nih gradov, samostanov in podobnih zgradb so arheologi omenjali "nenavadne" loš ene odlomke in verjeli, da so takšno keramiko izdelovale "njihove babice" v 19. in v za etku 20. stoletja.</s><s>Enostavno niso bili seznanjeni, da se je zelo kakovostno posodje iz majolike izdelovalo že v 14. stoletju.</s>
<s>Pojav tovrstne keramike so potrdila številna izkopavanja, posebej pa tista na trdnjavi !anjevo.</s><s>Skoraj nemogo e je, da je bilo v manjši trdnjavi najdeno ve kot 50 odlomkov majolike iz asa od 15. do 17. stoletja, medtem ko v velikem kraljevskem mestu Samoboru ni bil dosedaj odkrit niti eden tovrstni odlomek.</s><s>Tudi v drugih velikih utrdbah, kot so Medvedgrad, Susedgrad in Sisak ni ve je koli ine tovrstnega gradiva.</s><s>Nedvomno so bili lastniki teh utrdb bolj premožni kot tisti iz !anjeva.</s><s>Zato se avtor sprašuje ali se morda ve odlomkov skriva še v številnih škatlah po depojih muzejev in sorodnih inštitucij.</s><s>Tema tega dela ni iskanje odgovora na to vprašanje, temve podati strnjeni pregled zbranega in dostopnega materiala.</s><s>Prihodnost tovrstnih raziskav keramike ni znana, eprav se meje zgodovinopisja z arheološko metodo premikajo tudi do današnjih dni, zato pri akujemo, da bo v prihodnosti raziskano veliko novoveških najdiš .</s><s>V tem smislu je pri ujo e delo pionirsko ker prinaša pregled majolike na dolo enem prostoru.</s><s>Vklju uje prostor srednje in severozahodne Hrvaške, ki je na severu in zahodu zamejeno z današnjo državno mejo Republike Hrvaške s Slovenijo in Madžarsko, na jugu pa sega do širšega obmo ja Karlovca, na vzhodu pa do linije Bjelovar-DaruvarKutina.</s><s>Kronološko delo obsega as od 15. do 18. stoletja.</s><s>Ve ina omenjenih najdiš , razen nekaterih na vzhodu, iz za etka 17. stoletja sodi v tako imenovane "ostanke ostankov", ko je bilo hrvaško ozemlje omejeno na najmanjšo površino.</s><s>Ve ina obravnavanih najdiš je preživela to težko obdobje, nekaj jih je v funkciji do danes.</s><s>Prostor srednje in severozahodne Hrvaške je v asu od 15. do 17. stoletja ozko povezan z vpadom Osmanov ter z njihovo prisotnostjo.</s><s>Po razpadu velike seldžuške države, na podro ju jugozahodne Azije ob koncu 13. stoletja se ustanavlja ve manjših t.im. bejlukov (emiratov).</s><s>Vodja enega izmed teh je bil znani Osman, po katerem so Osmani dobili ime.</s><s>Do sredine 14. stoletja so pod Orhanom (Osmanov sin) prišli do evropskega teritorija, prestavijo prestolnico v Burso in osvojijo Galipoljski polotok.</s><s>Leta 1453 osvojijo Carigrad, ki je od takrat prestolnica cesarstva.</s><s>Osmanska širitev se usmerja proti obmo jem današnje Bosne, Hrvaške in Avstrije.</s>
<s>Prve boje proti Osmanom je vodil hrvaško-ogrski kralj Sigismund Luksemburški v dveh fazah, 1396 pri Nikopolju in 1415 pri Doboju.</s><s>Zaradi porazov vzpostavlja nov vojaško-obrambni sistem, sestavljen iz treh delov: osorskega, slavonskega in hrvaškega.</s><s>Sigismund umre leta 1437 in takrat nastane 20 letno nestabilno obdobje vladanja.</s><s>Vrstijo se avstrijski vojvoda Albrecht II. in njegova žena Elizabeta, poljski kralj Vladislav I. Jagelovi ter mladoletni Ladislav V., v igavem imenu vlada Janos Hunyadi, erdeljski vojvoda.</s><s>Po smrti Ladislava V. (1457) se pojavita dve liniji v zvezi z izbiro novega kralja: na koncu je bil izbran Hunyadijev sin Matijas, imenovan Korvin (Vrana).</s><s>Po zavzetju Bosne, Korvin leta 1463 osvobodi Jajce in ustanovi banovino, iz Senja naredi kapitanijo.</s><s>To so prve stalne vojaške organizacije na tem prostoru in zaš ita pred osmanskimi vpadi.</s><s>Po Korvinovi smrti leta 1490 ponovno prihaja do problemov z vladanjem in kmalu po tem pride do enega najve jih porazov hrvaško-ogrske vojske na Krbavskem polju (1493) pod vodstvom bana Deren ina.</s><s>Takrat kralj za bana razglasi Ivaniša Korvina.</s><s>On in njegov naslednik Petar Berislavi" sodelujeta v številnih bitkah proti Osmanom in vzpostavljata nekaj obrambnih linij ob Savi, Uni in Kolpi.</s><s>Po smrti kralja Vladislava II.</s><s>Jagelovi a (1516) se ustanavlja Kraljevski svet namestnikov zaradi organiziranja boljše obrambe.</s><s>Leta 1521 Ludovik II. prevzame oblast, isto asno se Sulejman II.</s><s>Veli anstveni odlo i, da bo osvojil Ogrsko.</s><s>Leta 1526 se pri Moha u spopadeta osmanska i hrvaško-ogrska vojska, ki je mo no poražena.</s><s>V bitki je sodeloval tudi kralj Ludovik II., ki se je pri tem utopil v potoku.</s><s>Jeseni istega leta je za kralja izbran Ivan Zapolja v Stolnom Biogradu (ma#.</s><s>Szekesfehervar), v Požunu pa so izbrali Ferdinanda I. Habsburškega.</s><s>Po kratkih politi nih bojih je leta 1527 Hrvaški sabor v Cetin-gradu izbral Ferdinanda I. za kralja (1527-1564).</s><s>Ferdinand je z vojsko osvojil Budim, nova državna skupnost se od takrat imenuje Habsburška monarhija.</s><s>Leta 1536 so Osmani osvojili Slavonijo do Požege, naslednje leto Klis, kjer so ustanovili nove sandžake.</s><s>Kmalu po tem osvojijo Budim (1541) v upanju, da bodo v kratkem prišli do Dunaja.</s><s>Pri tem jih je onemogo alo nekaj še neosvojenih utrdb: predvsem to velja za Köszeg (Kiseg) in Szigetvar (Siget).</s><s>Najmo nejše obleganje Sigeta je bilo leta 1566, ko je Osmansko cesarstvo na višku mo i, kar je bilo pomembno za boljšo organizacijo obrambe.</s><s>Urejena obmejna obmo ja so poimenovana Vojna krajina.</s><s>Po Ferdinandu I., za obrambo skrbijo njegovi nasledniki Maksimilijan II. (1564-1576) in Rudolf II. (1576-1608).</s><s>V tem asu so bile številne obmejne utrdbe pod vodstvom hrvaških plemi ev, ki so v njih imeli vojaško posadko.</s><s>Vojna krajina se je razprostirala od Drave do morja.</s><s>Da bi lažje upravljali z njo je v Graz-u osnovan Vojaški svet.</s><s>Zaradi tega je že naslednje leto osnovano mesto Karlovac s pripadajo im generalatom (do morja), ter Banska (od Karlovca do Ivani"a) in Slavonska krajina (od Ivani"a do Drave).</s><s>Kljub temu je Hrvaška država ob koncu 16. stoletja še vedno prostorsko zelo omejena.</s><s>Do spremembe je prišlo leta 1593 po bitki pri Sisku.</s><s>Kon no združeni Hrvati so porazili Hasan-paša Predojevi"a. Da bi oslabili osmansko mo v Vojni krajini gradijo številne utrdbe, lesene utrdbe in ardake, v obmejnem prostoru jih gradilo na novo priseljeni Vlahi.</s><s>Leta 1629 dobijo po „Vlaškem zakonu“ pravice z obveznostjo vojaške službe, ki je stražila mejo.</s><s>Za asa Kandijske vojne (1645-1669) med Osmani in Bene ani so bile organizirane osvobodilne akcije na hrvaškem prostoru.</s><s>Pri tem so imeli veliko vlogo nezadovoljni plemi i pod vodstvom družin Zrinjski in Frankopan, katerih posestva so bila še vedno pod osmansko oblastjo.</s><s>Nikola Zrinjski zida ve utrdb in med leti 1663-1664 se uspešno bori proti Osmanom.</s><s>Po njegove tragi ni smrti v lovu na divje svinje, postane hrvaški ban njegov brat Petar, ki skupaj s Fran Krsto Frankopanom nadaljuje proti habsburško politiko in organizira upor.</s><s>Dunaj jih ozna i kot veleizdajalce in obsodi na smrt 30. aprila leta 1671 v Wiener Neustadt-u.</s><s>Ta dogodek dodatno pove a nezadovoljstvo plemstva, tako da ne naredijo nobenih ve jih potez, ko se Osmani leta 1683 preko Hrvaške odpravijo proti Dunaju.</s><s>Dunaj reši vojska poljskega kralja Jana Sobieskog.</s><s>Neuspešno obleganje ima daljnosežne posledice za Osmane.</s><s>Obramba Vojne krajine je postala mo nejša, prišlo je do številnih uporov v Krbavi, Liki in Slavoniji, katere ve ji deli so bili osvobojeni do konca 17. stoletja.</s><s>26. januarja leta 1699 je podpisan Karlovški mir med Sveto ligo (Avstrija, Poljska in Benetke) in Osmanskim cesarstvom v Sremskih Karlovcih.</s><s>Njihovi napadi se sicer zmanjšujejo, se pa se v manjši meri vrstijo v prvi polovici 18. stoletja.</s>
<s>V tem magistrskem delu je obdelano luksuzno namizno kerami no posodje iz 19 arheoloških najdiš , kar zaokroži celotno obmo je severozahodne Hrvaške.</s><s>Od severa proti jugu so to: !akovec, Varaždin, Sveti Petar Ludbreški, Vrbovec, Lepoglava, Veliki Tabor, Veliki Kalnik, !anjevo, Streza, Mala Trešnjevica, Medvedgrad, Susedgrad, Muzej grada Zagreba, Zagreb-Kaptol 8, Tomašica, PlovdinGrad, Kamensko, Barilovi" i Petrovac.</s><s>Nekatera od teh najdiš se intenzivno raziskujejo v zadnjih letih, del najdb je tudi iz starejših raziskav.</s><s>Ve inoma gre za poznosrednjeveške trdnjave, del najdiš so pavlinski samostani, ki omogo ajo zanimivo primerjavo med pojavom dolo enih tipov posodja.</s><s>Zbrano in predstavljeno kerami no gradivo vklju uje ok.</s><s>130 odlomkov razli nih vrst posodja.</s><s>Zato je bila izdelana tipologija, iz katere je razvidno, da najve je število posod sodi med trebušaste vr e iz majolike (ok.</s><s>75%), ostalo so skledice, sklede, krožniki in ostale oblike posodja.</s><s>Vr se kot najbolj dominantna in najbolj pogosta oblika definira že v za etku razvoja v 14. stoletju, v asu arhai ne majolike.</s><s>Poleg kerami nih vr ev so v tem asu v uporabi leseni in stekleni kozarci, isto asno z vr i arhai ne majolike se pojavljajo gravirane kerami ne sklede, skledice in krožniki.</s><s>Iz tega je razvidno, da se posodje ni izdelovalo samo iz keramike in se je na mizah uporabljalo posodje iz razli nih materialov, kar je treba upoštevati pri analizah.</s><s>Vr je najbolj pogosta oblika tudi v naslednjih obdobjih, posebej 15. in 16. stoletja, tako da je na skoraj vseh najdiš ih najden vsaj eden odlomek vr a. Nekateri so boljše ohranjeni in predstavljajo male mojstrovine so asnega slikarstva in umetnosti.</s><s>Najboljši primerki izvirajo iz utrjenih gradov kot so: Vrbovac, Veliki Tabor, Medvedgrad, zagreba ki Kaptol in Susedgrad, pa tudi iz samostanskih skupnosti kot so Streza ali Petrovac.</s><s>Zdi se da najve ji del vr ev izvira iz italijanskih regij Marche ali Emilia Romagna, nekateri bi lahko bili iz Faenze, ter manj znanih Montelupa, Veneta ali Castellija.</s><s>Od t.im. odprtega posodja so najbolj številne polkrožne skledice v razli nih tehnikah in razli nega izvora.</s><s>Tako se pojavljajo kasnomajoli ne skledice, skledice v compendiario stilu, ter španske majoli ne in italijanske gravirane skledice.</s><s>Podobno je tudi z velikimi posodami tj. skledami in krožniki: Zanimiv je primer iz Velikega Tabora, kjer se v za etku 17. stoletja ob cenejši južnoogrski proizvodnji keramike še vedno uvaža zelo draga keramika iz Faenze (npr. compendiario - skleda za sadje).</s><s>Dejstvo je, da se od 2. polovice 16. stoletja do 17. stoletja za ne tudi lokalna proizvodnja posameznih oblik tovrstnega posodja, kar dokazujejo dve manjše skledice iz Zagreba.</s>
<s>Ob teh ”standardnih” kerami nih proizvodnih ponekod se pojavljajo izjeme, tj. najdbe posebnega pomena.</s><s>Prvi je set posodja iz samostana Klaris v Zagrebu, sestavljen iz ene manjše gravirane skledice i vr a, drugi je vr tipa berettina lumeggiata, tj. belo slikani vr na temno modri glazuri.</s><s>Oba primera izvirata iz beneškega obmo ja iz 16. stoletja.</s>