Interesi, mišljenja i stavovi policijskih službenika o provedbi obiteljskog aktivnog odmora u zimskom razdoblju

<s>Veći je broj spoznaja proizašlih iz različitih kinezioloških istraživanja u policiji koja potvrđuju potrebu planiranja i provedbe različitih kinezioloških programa za obitelji policijskih službenika.</s><s>To iz razloga što se ukupna učinkovitost policijskih službenika ne može više promatrati samo iz aspekta uspješnosti provedenog posla, već se mora promatrati i iz aspekta njegove obiteljske stabilnosti.</s><s>Po mišljenju autora rada, veliki doprinos obiteljskom homogenitetu mogu dati navedeni programi, koji su za zajedničku provedbu posebno pogodni u vrijeme godišnjeg odmora.</s><s>Na uzorku od 152 ispitanika - policijskih službenika iz dvije policijske uprave Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske, proveden je anketni upitnik radi spoznaje o načinu korištenja godišnjeg odmora u zimskim mjesecima.</s><s>Utvrđeno je da policijski službenici (u pravilu) ne preferiraju zimski godišnji odmor za provedbu različitih kinezioloških sadržaja, posebno ne onih koji se provode na snijegu.</s><s>Ispitanici daju prednost provedbi različitih poslova u svom domaćinstvu te različitim oblicima kućnog druženja.</s><s>Autori rada vjeruju da bi se situacija značajno promijenila ukoliko bi policijski menadžment iskazao snažnu potporu u provedbi informativno-propagandnih aktivnosti o vrijednostima kinezioloških programa na stabilitet obiteljskog života.</s><s>Sve to, naravno na dobrobit svakom policijskom službeniku, njihovim obiteljima i policije u cijelosti.</s>
<s>Znatna dinamička i statička opterećenja te psihička napetost policijskih službenika gotovo su svakodnevno prisutna u njihovom radu i životu.</s><s>S vremenom uzrokuju čitav niz negativnih posljedica, koje se na početku mogu prepoznati u disfunkciji pojedinih sustava organizma, pa do narušenosti općeg psihosocijalnog statusa.</s><s>Razumjeti ove procese znači aktivno se suprotstaviti njihovom bržem nastajanju.</s><s>Na koji način?</s><s>Svakako, provedbom različitih kinezioloških programa za koje je nizom znanstveno –istraživačkih i praktičnih radova iz opće i policijske kineziologije potvrđeno da imaju izuzetno povoljan prevencijski utjecaj.</s>
<s>U strukturi skupina kinezioloških programa pogodnih za policijske službenike kao i cijelu obitelj, posebno mjesto zauzimaju kompenzacijski programi.</s><s>Definirani su nadoknadom svega onog što policijski službenik gubi načinom rada ili života (boravak u prirodi zbog dužeg zadržavanja u zatvorenim radnim i drugim prostorima te urbaniziranoj sredini, provedba aktivnog odmora zbog pojave različitih znakova umora, provedba zajedničkih obiteljskih kinezioloških programa zbog povećane količine posla i izostanka iz obitelji i sl.).</s><s>U spektru kompenzacijskih programa pojavljuje se čitav niz različitih oblika aktivnosti.</s><s>To su: ture, turno kretanja, orijentacijska kretanja ili trčanja, planinarski usponi, izleti, vezni putevi (transverzale), usmjerena kretanja sa zadacima, rafting i brojni drugi.</s><s>Kombinacijom navedenih i drugih sadržaja i aktivnosti mogu se pripremiti i provoditi kompenzacijski programi kao dnevni ili višednevni program aktivnosti sa stacioniranim boravkom izvan domicilne sredine, različitim načinom kretanja (pješice, biciklima itd.) te u različitim mjesecima u godini.</s><s>Dosadašnje spoznaje o organiziranom sudjelovanju policijskih službenika i članova njihovih obitelji u takvim programima je gotovo zanemarivo.</s><s>Ipak, programi se provode, ali međusobnim dogovorom nekoliko obitelji, u pravilu, izborom jednog od najpoznatijih programa – izleta, jednodnevnog su trajanja i sa malom količinom kinezioloških sadržaja.</s><s>Konačno, i pored brojnih sugestija psihološke, sociološke, kineziološke i drugih struka o dobrobiti provedbe godišnjeg odmora u dva dijela (ljetni – zimski) i sa provedbom brojnih Davorin-Josip Rubeša, Davor Zidar</s>
<s>UVOD kinezioloških sadržaja, skromni su primjeri iz policijske prakse o ovom.</s><s>Iz tog razloga, otvoren je istraživački projekt o ovoj problematici čije bi spoznaje mogle doprinjeti otvaranju šire rasprave na razini stručnih djelatnika u policijskim upravama do menadžmenta u policiji čijim bi se riješenjima mogla znatno unaprijediti policijsko – kineziološka praksa te standard rada i života policijskih službenika.</s>
<s>Cilj rada je bio utvrditi procjenu ispitanika: razlozima koji ih motiviraju za planiranje godišnjeg odmora u zimskim mjesecima te preferenciju ispitanika prema sadržajima koje u to vrijeme provode korištenju godišnjeg odmora u zimskim mjesecima kao i preferenciji sadržaja koji se u to vrijeme uobičajeno provode</s>
<s>METODOLOGIJA PRIKUPLJANJA I OBRADE PODATAKA U prikupljanju podataka koristio se polistrukturirani anketni upitnik u kojemu su autori istraživanja postavili 11 varijabli.</s><s>Upitnik je strukturiran u dvije skupine pitanja, i to: opći podaci ispitanika (struktura ispitanika prema dobi, okončano policijsko obrazovanje, ukupan broj djece u obitelji) te podaci o definiranoj problematici ispitivanja (korištenje godišnjeg odmora u dva dijela (zimski-ljetni), pregled karakterističnih sadržaja i aktivnosti koje policijski službenici provode u zimskom odmoru, procjena interesa članova obitelji o provedbi različitih kinezioloških sadržaja u nekom od turističko-skijaških centara u vrijeme zimskog odmora, razlozi nemogućnosti provedbe različitih kinezioloških sadržaja i aktivnosti u nekom od turističko-skijaških centara u vrijeme zimskog odmora, način osiguranja financijskih sredstava za odlazak obitelji u neki zimski centar, destinacija zimskog centra za provedbu godišnjeg odmora na snijegu, ulaganje sredstava iz prekovremenih sati u provedbu zimskog aktivnog odmora, posredovanje MUP-a u organizacijskim i programskim aktivnostima).</s>
<s>Populacija iz koje je definiran uzorak ispitanika je definirana kao populacija policijskih službenika temeljne policije Ministarstva unutarnjih poslova Republike Hrvatske.</s><s>Za potrebe ispitivanja definiran je uzorak ispitanika kojeg su činile 152 osobe iz dvije policijske uprave, i to: PU međimurska i PU virovitičko - podravska.</s><s>Uzorak je definiran slučajnim izborom ispitanika.</s><s>Prikupljanje podataka je izvršeno tijekom 2003./2004. godine u standardiziranim uvjetima ispunjavanja anketnog upitnika.</s><s>Provodili su ga policijski službenici za usavršavenje policije u svojim upravama u suradnji sa autorima rada.</s>
<s>U obradi podataka koristile su se osnovne statističke metode.</s><s>Prije svega, podaci su strukturirani u frekvencijama odgovora ispitanika za obje skupine, nakon čega su izračunate postotne vrijednosti za svaku skupinu i u cijelosti.</s><s>U kontekstu nekih pitanja, rezultati su prikazani rangom odgovora.</s><s>Izvršena je i komparativna analiza dobivenih podataka ispitanika iz navedenih policijskih uprava. sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja Karakteristika ispitanika prema općim podacima Tablica 1 Struktura ispitanika prema dobi Pregledom tablice 1 i 2 vidljivo je da je anketnim upitnikom obuhvaćen najveći broj ispitanika srednje životne dobi (31 - 40 godina), što vjerojatno odgovara pretežnoj slici starosne dobi policijskih službenika.</s>
<s>Istovremeno je moguće zaključiti i da se radi o ispitanicima kod kojih prevladava srednji rang okončanog policijskog obrazovanja, što također odgovara edukacijskoj slici policijskih službenika u Tablica 2: Okončano policijsko obrazovanje Tablica 3: Ukupan broj djece u obitelji</s>
<s>Pregledom tablice 3 vidljivo je da ispitanici imaju obiteljski život u kojem je, u večem postotku, prisutno jedno ili dvoje djece.</s><s>To istovremeno podrazumijeva i povečanje obiteljskih opterećenja, no svakako i potrebu opuštanja, kako u danima vikenda tako i godišnjeg odmora.</s>
<s>Komparativni prikaz rezultata dvije skupine ispitanika Tablica 4: Korištenje godišnjeg odmora u dva dijela (ljetni – zimski) Veći je broj istraživanja iz područja psihologije, sociologije, kineziologije i drugih društvenih istraživanja čiji rezultati govore u prilog provođenja godišnjeg odmora u dva dijela.</s><s>Svakako, ukoliko se radi o aktivnom načinu provedbe godišnjeg odmora, sadržaji (posebno ukoliko su kineziološkog tipa) pridonose ukupnom restrukturiranju dimenzija psihosomatskog statusa, značajnih za kvalitetu rada i života.</s><s>No, pregledom tablice 4 vidljivo je da izuzetno mali broj policijskih službenika koristi ovu mogućnost.</s><s>Također je vidljivo da se ispitanici iz navedene dvije skupine gotovo ne razlikuju.</s><s>Iako planom istraživanja nije bila definirana potreba spoznaje razloga ne korištenja godišnjeg odmora u dva dijela, isti se mogu prepoznati u okviru: nedostatnog vremena, povećane količine poslovnih aktivnosti policijskih službenika, nemogućnost određivanja termina za sve članove obitelji za provedbu godišnjeg odmora, neinformiranost policijskih službenika o važnosti i značaju provedbe aktivnog godišnjeg odmora – posebno provedbom različitih sadržaja i aktivnosti na snijegu itd.</s><s>Ovo posljednje potvrđuje i rang lista 1, koja prikazuje pregled onih aktivnosti koje policijski službenici provode u to vrijeme.</s>
<s>druženje sa prijateljima obiteljska druženja tijekom zimskih blagdana reguliranje zaostalih pravnih, financijskih itd. osobnih i/ili obiteljskih obveza iz tekuće godine</s>
<s>Tablica 5: Procjena interesa članova obitelji za provedbu različitih kinezioloških sadržaja u nekom od turističkih centara u vrijeme zimskog odmora Sveukupno</s>
<s>Dobiveni rezutati potvrđuju činjenicu da je obitelj «živa institucija» u kojoj se izmjenjuju različiti interesi njihovih članova.</s><s>Interes može biti utoliko veći ukoliko sadržaji i aktivnosti nose posebnu ugodu svim članovima obitelji za vrijeme njihove provedbe. sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja Bogatstvo turističke ponude za provedbu različitih aktivnosti i sadržaja u zimskim centrima nosi upravo takvu mogućnost.</s><s>Kombinacijom i provedbom sadržaja, kao: skijanje, skijaško trčanje, turno skijanje, sanjkanje, skijaško-sanjkaški poligoni, plivanje, sauna, masaža, različiti oblici tjelesnog vježbanja itd., boravak u centrima se može pretvoriti u kompletan aktivni odmor i sa pozitivnim učincima na cjeli psihosomatski status svih članova obitelji.</s><s>Prepoznajući vrijednosti navedenih sadržaja, veći je broj ispitanika iskazao pozitivno mišljenje o narečenom.</s><s>Ipak, praksa pokazuje suprotnost.</s><s>Manji je broj onih policijskih službenika koji interese članova obitelji pretvaraju i u realizaciju takvih programa.</s><s>Svakako, više je razloga za to.</s><s>Isti se prikazuju rang-listom, iz koje je vidljivo da su materijalno-financijska sredstva snažan ograničavajući čimbenik za provedbu kinezioloških sadržaja u vrijeme zimskog odmora u nekom od zimskih turističkih centara.</s>
<s>Rang 2 Razlozi nemogućnosti provedbe različitih kinezioloških sadržaja i aktivnosti u nekom od turističko-skijaških centara u vrijeme zimskog odmora nedostatna financijska sredstva za troškove boravka prevelike obiteljske obveze</s>
<s>ne mogu se odlučiti neusklađenost osobnih dana odmora sa školskim praznicima izuzetno veliki troškovi za osiguranje opreme (skije, sanjke i td.) nepredvidivost policijskog posla</s>
<s>Autori ispitivanja su čvrstog mišljenja da bi se različitim oblicima «obiteljske štednje» kao i drugim mogućnostima: korištenje bankovnog ili agencijskog kredita, jednogodišnjom štednjom iz osobnog dohotka, dodatnim poslovima cijele obitelji koji se mogu unovčiti (izrada bižuterije, rezbarenje, naknada za neki izvršeni rad itd.) mogla ostvariti potrebna financijska sredstva za boravak i provedbu različitih kinezioloških sadržaja u vrijeme zimskog odmora.</s><s>Zbog toga bi bilo neophodno prići dugoročnom planiranju «obiteljskih investicija», što bi nosilo mogućnost izbora destinacije i stvarne provedbe sadržaja.</s>
<s>Željene destinacije ispitanika po skupinama se razlikuju.</s><s>Razlike su vezane uz domicilnu sredinu ispitanika, a time i njihovu gravitaciju prema zimskim centrima u pojedinim zemljama.</s><s>Razliku u izboru centara je moguće tumačiti i iz aspekta općeg standarda ispitanika, prethodno dobivenih informacija od prijatelja, poznanika itd. o razlikama pojedinih zimskih centara u kojima je moguće provoditi različite aktivnosti.</s><s>Ove spoznaje bi mogle biti od velike pogodnosti u budućoj organizaciji zimskih odmora za policijske službenike i članove njihovih obitelji.</s>
<s>Spoznaje o želji policijskih službenika da financijska sredstva ostvarena svojim prekovremenim radom stave u funkciju provedbe obiteljskog odmora, utvrđene su u gotovo svim projektima vezanim za problematiku odmora.</s><s>Pregledom dobivenih podataka i iz ovog ispitivanja je vidljivo da je prilično mali broj ispitanika spreman tako ostvarena sredstva aktivirati za provedbu aktivnog odmora.</s><s>Više je mogućih razloga za to.</s><s>Prije svega, razlogom se može smatrati nedovoljna informiranost ispitanika o prednosti aktivnog pred pasivnim odmorom.</s><s>Nadalje, neupitna je činjenica da ostvarena sredstva nisu toliko velika da bi mogla značajnije pridonijeti ostvarenju aktivnog odmora, posebno ukoliko je veći broj članova obitelji koji bi se mogao nači u takvom programu.</s><s>Stoga se ispitanici odlučuju, tako ostvarena sredstva iskoristiti za financiranje drugih obiteljskih potreba.</s><s>Ipak, po mišljenju autora, takva mogućnost bi mogla biti ostvarena ukoliko bi se kombinirala sa drugim mogućnostima i uz zajednički napor svih članova obitelji.</s><s>To potvrđuje i jedan manji broj ispitanika (17.1 %) iz anketiranja.</s>
<s>Analizom tablice 7 moguće je zapaziti da veći broj ispitanika (52.0 %) ne bi želio posredovanje MUP-a u provedbi zimskog aktivnog odmora.</s><s>Moguće je slijedeće objašnjenje.</s><s>Naime, poznato je da se u sadašnjoj policijskoj praksi isključivo pripremaju i provode tzv. Temeljni kineziološki programi (programi tjelesne pripreme, standardizacija borilačkih znanja i vještina te programi ciljanja).</s><s>Zbog toga, planiranje i provedba kompenzacijskih kinezioloških programia nije u opisu poslova kinezioloških stručnjaka koji djeluju u policijskim upravama.</s><s>Svakako, time je i definirana bojazan policijskih službenika da bi se aktivni odmor zimi mogao uspješno organizirati posredovanjem kinezioloških stručnjaka iz MUP-a.</s><s>S druge strane, vidljiv je i broj onih ispitanika (39.4 %) koji bi prepustili organizaciju i provedbu odmora sa stručnjacima MUP-a.</s><s>To vjerojatno iz razloga što su u provedbi temeljnih programa ispitanici prepoznali metodiku rada stručnjaka, a time i učvrstili uvjerenje o mogućoj kvalitetnoj provedbi drugih aktivnosti.</s><s>No, neovisno o dobivenim spoznajama, mišljenje autora je da bi se ova problematika vrlo brzo trebala razmatrati na razini policijskog managementa ili drugih institucija koje su vezane uz policijsku aktivnost kako bi se što više potencirale mogućnosti i stvarna provedba aktivnih godišnjih odmora u zimskom razdoblju.</s>
<s>Provedenim ispitivanjem (iako na relativno malom broju uzorka ispitanika u odnosu na cjelokupnu populaciju policijskih službenika u Ministarstvu unutarnjih poslova Republike Hrvatske), utvrđena je potreba daljnjeg rada u analiziranoj problematici.</s><s>Jedan od bitnih segmenata je edukacija osoba kao i institucija koja bi mogla preuzeti stvarnu provedbu ovog i drugih kompenzacijskih sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja programa za obitelji policijskih službenika.</s><s>Jedna od tih je Sindikat policijskih službenika koji različitim aktivnostima pruža profesionalnu zaštitu u njihovoj djelatnosti te se i drugim aktivnostima sve više otvara članovima njihovih obitelji.</s>


Priprema i provedba kompenzacijskih kinezioloških programa u sindikalnoj djelatnosti kao bitan segment općeg kineziološkog modela MUP-a Rebulike Hrvatske

Rubeša, Davorin-Josip;Zorec, Bojan;Zidar, Davor

<s>Situacija u policijskoj praksi zahtjeva urgentno riješenje u pripremi i provedbi kompenzacijskih programa.</s><s>To iz razloga što se takvim programima može dodatno prevenirati ubrzani pad ukupnih tjelesnih i funkcionalnih sposobnosti a tim i narušenu poslovnu učinkovitost kao i destabilitet obiteljskog života svakog policijskog službenika.</s><s>Konačno, postavlja se pitanje: treba li riješenje problema prepustiti nekom «slučajnom događaju», ili .. ?</s><s>Iz tog razloga, autori rada iskazuju neke razloge prihvaćanja modela pripreme i provedbe kompenzacijskih kinezioloških programa unutar djelatnosti Sindikata policije.</s><s>To su: Sindikati policije mogli bi postati partneri MUP-a u pripremi i provedbi kinezioloških programa za policijske službenike.</s><s>To bi bilo od posebnog značaja za konačno oblikovanje jedinstvenog kineziološkog modela na razini MUP-a Republike Hrvatske.</s><s>Sindikati policije mogli bi preuzeti vodeću ulogu u provedbi kompenzacijskih programa MUP-a u koje bi bili uključeni svi oni koji su posredno ili neposredno povezani sa policijskom djelatnošću (članovi obitelji policijskih službenika, umirovljenici MUP-a, prijatelji i poznanici policijskih službenika i td.).</s><s>Sindikati policije mogli biti primjer i drugim Sindikatima u Republici Hrvatskoj u provedbi ovih programa, značajnih za profesionalnu i obiteljsku stabilnost njenih djelatnika.</s><s>Provođenjem kompenzacijskih programa stvorila bi se realna osnova povećanja broja novih članova kao i strukturiranja moguće skupine tzv. «pridruženih članova Sindikata», a na obostrano zadovoljstvo organizatora i njenih pripadnika.</s><s>Provedba kompenzacijskih programa mogla bi biti poveznica prema drugim institucijama u Republici Hrvatskoj i šire u okviru opće poznatih javnih programa: sportom protiv droge, sportom do zdravlja i td. čime bi se Sindikati mogli prezentirati u svojoj kineziološkopreventivnoj djelatnosti.</s>
<s>Prve i značajne korake u prepoznavanju vrijednosti provedbe kompenzacijskih kinezioloških programa za svoje članove učinio je Nezavisni sindikat Policije – Split, koji već neko vrijeme intenzivnije djeluje u okviru navedene problematike.</s>
<s>Znatna dinamička i statička opterećenja te psihička napetost policijskih službenika gotovo su svakodnevno prisutna u njihovom radu i životu.</s><s>S vremenom uzrokuju čitav niz negativnih posljedica, koje se na početku mogu prepoznati u disfunkciji pojedinih sustava organizma, pa do narušenosti općeg psihosomatskog i socijalnog statusa.</s><s>Razumjeti ove procese znači aktivno se suprotstaviti njihovom bržem nastajanju.</s><s>Na koji način?</s><s>Svakako, provedbom različitih kinezioloških programa za koje je nizom znanstveno -istraživačkih i praktičnih radova iz opće i policijske kineziologije potvrđeno da imaju izuzetno povoljan prevencijski utjecaj.</s><s>Nadalje, unazad desetak godina znanstveno - istraživačkog i stručnog rada iz područja policijske kineziologije (gr.kinesis = kretanje, aktivnost, gibanje; logos = učenje, spoznaja) strukturirana je opća kineziološka slika sadržaja, aktivnosti i programa za policijske službenike MUP-a.</s><s>Isti su podijeljeni u dvije skupine.</s>
<s>Prvi pripadaju tzv. temeljnim kineziološkim programima (program opće tjelesne pripreme, program borilačkih znanja i vještina, program vježbovnog i ocjenskog ciljanja, - sve u organizaciji i provedbi policijskih službenika za usavršavanje policije u policijskim upravama), a drugi sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja kompenzacijskim kineziološkim programima, za koje je poznato da su utemeljeni potrebom nadoknade svega onog što policijski službenik gubi načinom rada ili života (boravak u prirodi zbog dužeg zadržavanja u zatvorenim radnim i drugim prostorima te urbaniziranoj sredini, provedba aktivnog odmora zbog pojave različitih znakova umora, provedba zajedničkih obiteljskih kinezioloških programa zbog izostanka iz obiteljskih sadržaja i sl.).</s><s>Dosadašnje spoznaje o organiziranom sudjelovanju policijskih službenika i članova njihovih obitelji u kompenzacijsko-kineziološkim programima je gotovo zanemarivo.</s><s>Ipak, programi se s vremena na vrijeme provode međusobnim dogovorom nekoliko obitelji, izborom (u pravilu) jednog od najpoznatijih kompenzacijskih programa – izleta, koji su poludnodnevnog trajanja, sa malom količinom kinezioloških i sa obiljem gastro-sadržaja, pojedinačnim sudjelovanjem mlađih policijskih službenika u ekstremnim sportovima i aktivnostima, kao potreba doživljavanja nesvakidašnjih aktivnosti itd.).</s>
<s>Naime, čitav je niz znanstveno-istraživačkih i stručnih radova iz područja sociologije, psihologije, kineziologije i drugih društvenih znanosti koji dokazuju da kompenzacijski programi, temeljeni kineziološkim sadržajima mogu imati snažnu funkciju u općem psihosomatskom stabilitetu policijskog službenika.</s>
<s>Autori stoga skreću pažnju da bi u njihovoj pripremi i provedbi Sindikati policije trebali biti glavni nositelji u realizaciji kompenzacijskih programa za svoje članove.</s><s>Tim više, što se Sindikati svojom djelatnošću (u posljednje vrijeme) sve više otvaraju toj skupini programa.</s><s>Konačno, to iz razloga što se učinkovitost policijskog službenika ne može više promatrati samo iz aspekta uspješnosti profesionalnog rada, već se mora promatrati i iz aspekta njegove opće i obiteljske stabilnosti.</s><s>Ipak, koja je prva pretpostavka za početak ostvarenja kompenzacijskih programa u policijskoj djelatnosti ?</s><s>Svakako, educiranje tzv. pomoćnog kineziološkog kadra u policijskoj djelatnosti.</s><s>Edukacija kadrova bi trebala biti usmjerena u cilju usvajanja bitnih segmenata razumijevanja značaja kinezioloških programa, a potom i razumijevanja bitnih dijelova u njihovoj provedbi.</s><s>Edukacija bi se mogla provoditi na razini Podružnica, u okviru koje bi kandidati ovladali i potrebnim kineziološkim iskustvom za vođenje programa.</s><s>Konačno, bilo bi neophodno izvršiti i ostalu potrebnu regulativu, kao i predvidjeti načine financijske valorizacije njihovog rada.</s><s>PREGLED I OSNOVNA OBILJEŽJA NEKIH KOMPENZACIJSKIH KINEZIOLOŠKIH PROGRAMA PROVEDIVIH U STACIONIRANOM BORAVKU ČLANOVA SINDIKATA</s>
<s>5. "Wellbeing program" za policijske umirovljenike 6. Obiteljski kineziološki program (vikend i godišnji aktivni odmor) 7. Prigodni susreti žena policijskih službenika 8. Susreti invalida domovinskog rata</s>
<s>Prema istraživanju autora Rubeša, D.J., Zidar, D., Vukosav, J. (1999.), interventni kineziološki program je definiran kao zdravstveno - preventivni i edukacijski kineziološki program, koji ima za cilj da u relativno kratko vrijeme njegove provedbe poboljša vrijednosti bitnih dimenzija psihosomatskog statusa kao i kinezioloških znanja policijskih službenika.</s><s>Provodi se u trajanju od najmanje 48 programskih sati.</s><s>Programu prisustvuju policijski službenici, neovisno iz koje policijske uprave ili postaje dolaze te različitih linija rada.</s><s>Program se realizira provedbom brojnih kinezioloških sadržaja u trajanju od 6 - 8 sati dnevnog rada (ciklički oblici kretanja, elementarne i sportske igre, različiti oblici tjelesnog vježbanja, obnavljanje borilačkih znanja i vještina, edukacijska predavanja, izleti, društvenozabavni program, sportsko - rekreacijska natjecanja, fizioprofilaktički sadržaji itd.).</s><s>Bitnost u programu je da ga pripremaju i provode stručnjaci iz područja kineziologije uz suradnju sa Davorin-Jasmin Rubeša, Bojan Zorec, Davor Zidar stručnjacima ostalih struka (medicine, psihologije, sociologije itd.) te osiguranje ukupnih materijalnotehničkih uvjeta bitnih za standardizaciju programa.</s>
<s>Rezultatima istraživačkog rada autora Rubeša, D.J., Zidar, D. (1997.) o prisutnosti različitih i neuobičajenih situacija u policijskoj praksi, definiran je program koji je namijenjen policijskim službenicima koji gotovo svakodnevno doživljavaju različite stresne situacije.</s><s>Kao protuteža takvim situacijama definiran je antistresni program za policijske službenike.</s><s>Antistresni program je strukturiran kombinacijom provedbe različitih kinezioloških i društveno zabavnih aktivnosti, kojima je moguće utjacati na opuštanje osoba u programu te tako aktivno djelovati na suzbijanje posljedica stresa.</s><s>Programu mogu prisustvovati i članovi obitelji policijskih službenika za koje se priprema i poseban program.</s><s>Provodi se u sportsko-rekreacijskim ili turističkozdravstvenim centrima uz optimalno trajanje programa u trajanju 7 dana, uz osiguranje standardnih uvjeta njegove njegove realizacije (stručni kadar, smještaj i prehrana).</s>
<s>Provedbom istraživačkog rada autora Rubeša,D.J., Zidar,D. Ribičić, G. (2000.) utvrđena je potreba definiranja i provedbe antimobing programa.</s><s>Isti je prvenstveno namijenjen svim onim osobama policijske struke koji u svom radu i životu doživljavaju jaku stresnu situaciju (verbalnim ili fizičkim napadom) unutar šire i uže radne okoline (eng. mob = bučno navaliti ili nasrnuti na nekoga Antimobing program je komponiran kao kombinacija psiho-kinezioloških tretmana i aktivnosti.</s><s>Pogodan je za policijske službenike i službenice iz jedne policijske postaje (ali i šire), a cjelokupni program se realizira u trajanju od 8 - 10 dana.</s><s>Provode ga, pored psihologa (psihijatra) i adekvatan stručni kadar iz područja kineziologije.</s>
<s>Program jedan od popularnih kompenzacijskih programa za djecu policijskih službenika trebao bi biti program radionica stranih jezika.</s><s>Naime, program bi bio namijenjen starijoj djeci policijskih službenika (1 - 4 razreda srednje škole) koji bi u vrijeme boravka u nekom centru isključivo komunicirali na stranom jeziku (engleski, njemački, talijanski, slovenski itd.).</s><s>Radionice mogu trajati 7 - 10 dana, a za provedbu je pogodno vrijeme proljetnih ili zimskih školskih praznika.</s>
<s>stručne osobe sa znanjem stranog jezika u suradnji sa voditeljima kinezioloških programa.</s><s>Wellbeing program za policijske umirovljenike Prema ukupnim kineziološkim istraživanjima za starije osobe te posebno jednog broja istraživačkih radova iz područja policijske kineziologije za umirovljenike policijske struke dobivena je spoznaja da starije osobe, zbog prirodnih procesa koje dovode do smanjenja tjelesnih sposobnosti nisu u mogućnosti slijediti sve zahtjevnosti provedbe nekog intenzivnog kineziološkog programa.</s><s>Ta činjenica upućuje na potrebu definiranja i provedbu onih aktivnosti koji bi u svojoj realizaciji trebali imati za cilj umirovljenim osobama stvoriti ugodu (eng. wellbeing = ugoda življenja) u vrijeme njihovog boravka u nekom turističko – zdravstvenom ili rekreacijskom centru.</s><s>U takvim okolnostima provodio bi se tzv. mix-program aktivnosti koji se odnosi na kombinaciju različitih sadržaja kao: predavanja iz područja gerontologije, provedbu rekreacijskih natjecanja (pikado, viseća kuglana itd.), realizaciju društveno-zabavnih igara (tombola, lutrija, asocijacije, turniri u dominu, belotu, šahu itd), susreti sa poznatim osobama iz područja: mađioničarstva, kulture, sporta itd).</s><s>Program bi se trebao uskladiti sa dužinom boravka sudionika u mjestu boravka, a pogodan je za provedbu u trajanju 7 – 10 pansionskih dana.</s>
<s>stručne sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja Obiteljski kineziološki program (vikend i godišnji aktivni odmor) U skupini kompenzacijskih kinezioloških programa definirana je ukupna metodologija pripreme i provedbe vikend i godišnjih aktivnih odmora za policijske službenike i članove njihovih obitelji.</s><s>To su u suštini boravci izvan domicilne sredine koji imaju za cilj da se, provedbom različitih kinezioloških sadržaja ukloni akutni ili kronični umor koji je nastao posljedicom načina rada i života.</s><s>Osnovna karakteristika ovih odmora je realizacija sadržaja koji predstavljaju, prije svega, izraz osobne preferencije svakog sudionika prema jednom broju sadržaja koje žele provoditi.</s><s>No, karakteristika ovih odmora je i da se dio aktivnosti provodi u zajedništvu sa svim članovima obitelji.</s><s>To se odnosi na sadržaje koji se pripremaju i provode npr. u poslijepodnevnim satima (zabavni obiteljski poligoni, obiteljska rekreacijska natjecanja, stari sportovi, obiteljska vožnja biciklima uz prigodne društvene aktivnosti isl.) te u večernjim satima (društveno - zabavni program).</s><s>Prigodni susreti žena policijskih službenika Prigodni susreti žena su posebani kompenzacijski programi koji se pripremaju i provode u prigodnim danima vezanim uz žene (npr. dan žena, dan majki isl.).</s><s>Karakteristični su po raznolikosti sadržaja i aktivnosti i to od sportsko-rekreacijskih, kulturnih, zabavnih, edukacijskih do vrlo atraktivnih kao: modna revija, moderni načini friziranja, šminkanja isl.</s><s>Provode se u više dana, a posebno u vrijeme tzv. produženog vikenda Susreti invalida domovinskog rata</s>
<s>Susreti invalida domovinskog rata (aktivnih policijskih službenika) je jedan od značajnih događanja za takve osobe.</s><s>Program susreta trebao bi biti prilagođen ovoj kategoriji sudionika, svakako oblikovanjem sportsko-rekreacijskih i društveno-zabavnih sadržaja i aktivnosti.</s><s>Cjelokupnom programu susreta mogu prisustvovati i članovi obitelji, za koje bi se (u jednom dijelu) trebao organizirati poseban program.</s>
<s>Temeljem svega iskazanog moguće je zaključiti da situacija u policijskoj praksi zahtjeva urgentno riješenje u pripremi i provedbi kompenzacijskih programa.</s><s>To iz razloga što se takvim programima može dodatno prevenirati ubrzani pad ukupnih tjelesnih i funkcionalnih sposobnosti a tim i narušenu poslovnu učinkovitost kao i destabilitet obiteljskog života svakog policijskog službenika.</s><s>Konačno, postavlja se pitanje: treba li riješenje problema prepustiti nekom «slučajnom događaju», ili .. ?</s><s>Iz tog razloga, autori rada iskazuju neke razloge prihvaćanja modela pripreme i provedbe kompenzacijskih kinezioloških programa unutar djelatnosti Sindikata policije.</s><s>To su: 1. Sindikati policije mogli bi postati partneri MUP-a u pripremi i provedbi kinezioloških programa za policijske službenike.</s><s>To bi bilo od posebnog značaja za konačno oblikovanje jedinstvenog kineziološkog modela na razini MUP-a Republike Hrvatske.</s><s>2. Sindikati policije mogli bi preuzeti vodeću ulogu u provedbi kompenzacijskih programa MUPa u koje bi bili uključeni svi oni koji su posredno ili neposredno povezani sa policijskom djelatnošću (članovi obitelji policijskih službenika, umirovljenici MUP-a, prijatelji i poznanici policijskih službenika i td.).</s>
<s>3. Sindikati policije mogli biti primjer i drugim Sindikatima u Republici Hrvatskoj u provedbi ovih programa, značajnih za profesionalnu i obiteljsku stabilnost njenih djelatnika.</s><s>4. Provođenjem kompenzacijskih programa stvorila bi se realna osnova povećanja broja novih članova kao i strukturiranja moguće skupine tzv. «pridruženih članova Sindikata», a na obostrano zadovoljstvo organizatora i njenih pripadnika.</s><s>5. Provedba kompenzacijskih programa mogla bi biti poveznica prema drugim institucijama u Republici Hrvatskoj i šire u okviru opće poznatih javnih programa: sportom protiv droge, Davorin-Jasmin Rubeša, Bojan Zorec, Davor Zidar sportom do zdravlja i td. čime bi se Sindikati mogli prezentirati u svojoj kineziološkopreventivnoj djelatnosti.</s><s>Prve i značajne korake u prepoznavanju vrijednosti provedbe kompenzacijskih kinezioloških programa za svoje članove učinio je Nezavisni sindikat Policije – Split, koji već neko vrijeme intenzivnije djeluje u okviru navedene problematike.</s><s>4 LITERATURA</s>