integralni turistički proizvod;piramida iskustva;kongresni turizam;integrated tourism product;experience pyramid;congress tourism;info:eu-repo/classification/udc/338.48-6:005(497.5Karlovac)(043.2)

<s>S svojim podpisom zagotavljam da: sem avtor diplomskega dela ______Razvoj integralnega turističnega produkta v mestu Karlovac / Razvoj integralnog turističkog proizvoda u gradu Karlovcu___________.</s>
<s> je predloženo delo rezultat izključno mojega lastnega raziskovalnega dela;  sem poskrbel, da so dela in mnenja drugih avtorjev oz. avtoric, ki jih uporabljam v diplomskem delu, navedena oz. citirana v skladu z navodili Fakultete za turizem Univerze v Mariboru;  sem poskrbel, da so vsa dela in mnenja drugih avtorjev oz. avtoric navedena v seznamu virov, ki je sestavni del diplomskega dela in je zapisan v skladu z navodili Fakultete za turizem Univerze v Mariboru;  sem pridobil vsa dovoljenja za uporabo avtorskih del, ki so v celoti prenesena v diplomsko delo in sem to tudi jasno zapisal v diplomskem delu;  se zavedam, da je plagiatorstvo – predstavljanje tujih del, bodisi v obliki citata bodisi v obliki skoraj dobesednega parafraziranja bodisi v grafični obliki, s katerim so tuje misli oz. ideje predstavljene kot moje lastne – kaznivo po zakonu (Zakon o avtorskih in sorodnih pravicah, Uradni list RS št.</s><s>21/95), prekršek pa podleže tudi ukrepom Fakultete za turizem Univerze v Mariboru v skladu z njenimi pravili;</s>
<s> se zavedam posledic, ki jih dokazano plagiatorstvo lahko predstavlja za predloženo delo in za moj status na Fakulteti za turizem Univerze v Mariboru.</s>
<s>Prije svega, želio bih zahvaliti svome mentoru, cijenjenom doc. dr. Božidaru Veljkovidu, za nesebičnu pomod i mentorstvo, kako pri izradi samog diplomskog rada, tako i za vrijeme cijelog studija.</s><s>Zahvaljujem i dragim ljudima iz Turističke zajednice grada Karlovca za literaturu i savjete te asistentima Maji Rosi i Borisu Prevolšku za neumornu pomod oko tehničkih detalja.</s><s>Konačno, zahvaljujem i svojoj obitelji, djevojci Kseniji te kolegici Nataši, koji su mi bili podrška i oslonac na ovom nezaboravnom trogodišnjem turističkom putovanju.</s>
<s>Unatoč tomu što svoje korijene vuče iz gospodarskih aktivnosti starih stoljedima, turistička je industrija tek u posljednjih nekoliko desetljeda u punom smislu riječi zakoračila na svjetsko tržište i postala najbrže rastuda gospodarska grana na planetu.</s><s>Razvoj turističke djelatnosti na nekom području snažno utječe na njegov ukupni gospodarski razvoj, a broj destinacija koje se natječu na globalnom turističkom tržištu raste iz dana u dan.</s><s>Jedna od njih je i grad Karlovac.</s><s>Na prvi pogled, priča o Karlovcu je po mnogočemu klasična priča hrvatskog kontinentalnog grada.</s><s>Mjesto je to duge i turbulentne povijesti, koje početak 20. stoljeda dočekuje kao jedan od gospodarski najrazvijenijih gradova u zemlji, da bi samo stotinjak godina kasnije proživilo mučne ratne trenutke i poratne godine obilježene sustavnim i dramatičnim propadanjem svoje nekadašnje industrijske modi.</s><s>Nezapamdeni gospodarski uzlet koji je uslijedio u Hrvatskoj početkom novog milenija pogonjen masovnim infrastrukturnim projektima i snažnim rastom turističke industrije gotovo ga u potpunosti zaobilazi.</s><s>Završetak autoceste prema moru preusmjerava vedinu tranzitnog prometa van grada, ostavljajudi otkrivanje Karlovca samo za one sklone lutanju i avanturi iskustva „stare ceste“.</s><s>Ulazak u drugo desetljede 21. stoljeda obilježava vrijeme nekih novih „vjetrova“ u turizmu obilježenih, prije svega, zasidenjem turista klasičnom „sunce-more-pijesak“ ponudom na obali, snažnim rastom segmenata individualnih i poslovnih gostiju te potrebama iznimno dobro informiranih turista koji traže vrhunske i personalizirane proizvode, ali po što je mogude povoljnijim cijenama.</s><s>Nakon više desetljeda promišljanja o turizmu u Hrvatskoj isključivo kroz prizmu razvoja ponude na obali, fokus stručnjaka, turističkih djelatnika, političara, ali i prosječnih građana iz godine u godinu sve se snažnije seli na unutrašnjost.</s><s>Kontinentalni turizam konačno postaje prepoznat kao nositelj novog gospodarskog razvoja, ali i način za očuvanje prirodnih, kulturnih i drugih bogatstava nekog kraja.</s><s>Karlovac tu nije iznimka.</s><s>U svojim strateškim dokumentima, vodstvo grada postavilo je ambicioznu viziju, u kojoj žele preobraziti Karlovac iz grada na rubu turističkih događanja u kvalitetnu, prepoznatljivu i poželjnu turističku destinaciju temeljenu na konceptu održivog razvoja, koja de osiguravati dugoročnu profitabilnost svim uključenim subjektima i svojim građanima.</s><s>Međutim, iskustvo nas uči kako vizije i strategije, bez obzira na dobru volju i plemenite ciljeve, prečesto u praksi ostanu samo mrtvo slovo na papiru.</s><s>Upravo je želja za promjenom takve nesretne prakse bila glavna motivacija za temu ovog diplomskog rada.</s>
<s>Osmišljavanje jednog takvog proizvoda, kroz koji de se na najbolji mogudi način reflektirati sve kvalitete Karlovca i njegove okolice, tema je ovog diplomskog rada.</s><s>Koristedi se integriranim marketinškim pristupom, postavit demo osnove za model inovativnog iskustvenog turističkog proizvoda koji de biti u stanju zadovoljiti potrebe zahtjevnog turista suvremenog doba te omoguditi Karlovcu da se u punom sjaju vrati na turističko nebo Hrvatske i postane u punom smislu riječi – Grad Zvijezda.</s>
<s>Godine 2010. zaključen je projekt brendiranja grada Karlovca, unutar kojeg je tvrtka Millenium promocija iz Zagreba u suradnji s karlovačkim poglavarstvom, institucijama te građanima osmislila novi indentitet grada, način pozicioniranja na tržištu te promotivne aktivnosti i nove manifestacije.</s><s>Uz ranije osmišljene brendove „Karlovac – Grad Zvijezda“ te „Grad četiri rijeke“, novim vizualnim identitetom zamišljen je i „Karlovac – Grad susreta“.</s><s>Ideja brenda bila je definirati Karlovac kao mjesto u kojem se susredu Europa i Balkan, četiri rijeke te sjeverna i južna Hrvatska, odnosno kao mjesto na koje se ciljano dolazi, zadržava i poslovno susrede, što bi učinilo grad prepoznatljivim u zemlji, regiji i Europi (Skoko, Nažalost, projekt Karlovca kao „grada zvijezde“ i „grada susreta“ nikad nije zaživio u praksi.</s><s>Unatoč tomu što su njegove institucije ubrzo preuzele novi vizualni i marketinški identitet, do današnjeg dana nije zaživio u punom smislu te postao dijelom marketinške i turističke strategije grada.</s><s>Zbog toga je elemente tog brenda nemogude pronadi u nekom turističkom proizvodu koji se nudi posjetiteljima, uskradujudi ih za potencijalno zanimljive priče i smislena turistička iskustva.</s><s>Jednostavnim rječnikom rečeno, u gradu koji je tradicionalno sjecište puteva, rijeka i ljudi, danas se nažalost ne susrede nitko, niti ga takvim percipiraju njegovi stanovnici, kao ni šira zajednica.</s><s>„Grad susreta“ ne nudi svojim posjetiteljima niti jedan cjeloviti (integralni, ukupni) proizvod vezan uz kongresni (MICE) turizam, ostavljajudi potencijal kombinacije svog geografskog položaja, povijesti, prirodnih i antropogenih resursa te zanimljivog brenda potpuno neiskorištenim.</s><s>Određivanje cilja, svrhe i puta za rješavanje problema Na temelju uvodnih misli izrečenih na samom početku te osnovnog problema kojeg smo opisali u prethodnom poglavlju, kao cilj ovog diplomskog rada definiramo: Oblikovanje modela integralnog turističkog proizvoda iz područja kongresnog (MICE) turizma, temeljenog na konceptu iskustvenog turističkog proizvoda te modelu piramide iskustva koji de kroz smisleno i održivo iskorištavanje nekih od najvažnijih prirodnih i antropogenih turističkih resursa Karlovca i bliže okolice te činjenice da ga njegove prirodne i geografske karakteristike čine idealnim mjestom za susrete, omoguditi svojim korisnicima jedinstveno, autentično, višeosjetilno te interaktivno turističko iskustvo suvremenog poslovnog susretanja u kojem se idealno stapaju posao i užitak, koje de u konačnici rezultirati ne samo dugotrajnim i vrijednim uspomenama i sjedanjima, ved i trajnom mentalnom promjenom onih koji de imati priliku iskusiti takav proizvod.</s><s>Vizija konačnog proizvoda i svrha ovog diplomskog rada usko su povezane.</s><s>Unatoč tomu što destinacijski branding, destinacijski marketing, tržišno komuniciranje i ostali elementi suvremenog destinacijskog menadžmenta izlaze van uskog okvira i cilja ovog diplomskog rada, razvoj inovativnog turističkog proizvoda kao primjera dobre prakse može poslužiti kao „svjetlo vodilja“ za sve budude proizvode na destinaciji koji de na najbolji mogudi način komunicirati i prenositi vrijednosti te destinacije svojim posjetiteljima.</s><s>Oblikovanjem modela jednog takvog proizvoda pokazat demo kako hrabar i inovativan pristup nije nešto što živi samo u teoriji niti je rezerviran isključivo za najpoznatije i najrazvijenije destinacije.</s><s>Put koji smo odabrali za rješavanje opisanog problema te postavljenog cilja možemo podijeliti u tri glavne faze.</s>
<s>Prva faza obuhvada detaljan i sveobuhvatan pregled dostupne literature, u namjeri da pridobijemo široki uvid u problematiku razvoja turističkih proizvoda, važnosti iskustava u turizmu te suvremenih koncepata kongresnog i MICE turizma te pritom postavimo kvalitetnu teorijsku osnovu ovom diplomskom radu, na čijim demo temeljima graditi naš turistički proizvod.</s>
<s>Druga faza obuhvada obilazak i snimanje stanja na terenu, razgovor s ključnim akterima na destinaciji iz javnog i privatnog sektora te pregled cjelokupne relevantne dokumentacije vezane uz bilo koji aspekt našeg bududeg proizvoda: strategije razvoja turizma (nacionalne/regionalne/lokalne), programe rada turističkih zajednica, agende o rijekama te akcijske planove vezane uz obnovu i revalorizaciju različitih prirodnih i kulturnih turističkih resursa.</s>
<s>U tredoj fazi demo detaljno opisati konkretan model turističkog proizvoda koji je predmet ovog rada, odnosno njegove komponente te valorizacijske kriterije.</s><s>Predstavljanje konteksta – Turizam i turistički proizvodi u Hrvatskoj Turistička je industrija najvažnija gospodarska grana u Republici Hrvatskoj.</s><s>Prema podacima Hrvatske turističke zajednice, Hrvatsku je 2013. godine posjetilo više od 14 milijuna stranih turista koji su ostvarili gotovo 74 milijuna turističkih nodenja.</s><s>Prema predviđanjima iste organizacije, Hrvatska bi 2020. mogla ostvariti gotovo 18 milijuna posjeta te dobit od skoro 18 milijardi eura, više od četvrtine ukupnog gospodarskog outputa.</s>
<s>Unatoč brojnim problemima uzrokovanim političkim, društvenim i gospodarskim previranjima u posljednjih dvadesetak godina, početak novog tisudljeda obilježava vrijeme snažnog turističkog zamaha čije su se stope rasta pokazale vrlo otpornima i u najgore doba svjetske gospodarske krize (posebice usporedimo li ih s konkurentskim mediteranskim zemljama poput Grčke, Španjolske ili Portugala).</s><s>Ulazak u Europsku uniju 2013. godine suočava Hrvatsku s novim prilikama i izazovima te nužnošdu preciznog definiranja vizije, ciljeva i strategija razvoja turizma, odnosno odgovora na pitanje kakav turizam Hrvatska želi te koji je najbolji način da to i postigne.</s><s>Strategija razvoja turizma Republike Hrvatske do 2020., krovni turistički strateški dokument u državi, kao jedan od glavnih problema hrvatskog turizma navodi činjenicu da Hrvatska pripada skupini zemalja koje svoje posjetitelje (još uvijek) privlače svojim prirodnim ljepotama i bogatom kulturno-povijesnom baštinom, puno prije negoli svojom kvalitetom, raznovrsnošdu turističke ponude te novostvorenim turističkim atrakcijama.</s>
<s>Unatoč činjenici da se može pohvaliti toplim i pristupačnim morem, razvedenom obalom, s više od tisudu otoka i otočida, velikim brojem nacionalnih parkova i parkova prirode, sedam kulturnih dobara pod zaštitom UNESCO-a i najviše nematerijalne baštine pod zaštitom iste organizacije, iznimno različitim klimatsko-reljefnim cjelinama, činjenicom da po bioraznolikosti pripada samom europskom vrhu, više od tisudu dvoraca i utvrda te brojnim drugim prirodnim i kulturnim bogatstvima, tek manji dio njih je turistički valoriziran, a još manje ih čini dio neke smislene i sveobuhvatne destinacijske strategije i ponude.</s>
<s>Hrvatska je još uvijek relativno siromašna kad su u pitanju suvremeno opremljeni kongresni centri, tematski i zabavni parkovi, golf-igrališta, osmišljene tematske rute, centri cjelogodišnjeg planinskog i sportskog turizma, kvalitetne biciklističke staze s potrebnom infrastrukturom i suprastrukturom, ronilački i jedriličarski centri te ostali sadržaji bez kojih je gotovo nemogude osigurati širu prepoznatljivost u kontekstu sve nemilosrdnijeg globalnog turističkog tržišta (Strategija hrv. turizma, str. 5).</s><s>Kad je struktura turističkih proizvoda u pitanju, ona se u zadnjih desetak godina promijenila tek u manjem opsegu.</s><s>Proizvodi hrvatskog turizma dijele se na dvije glavne skupine (Strategija hrv. turizma, str. 8):  dominantni proizvodi – Sunce i more, nautički turizam (yachting, cruising), poslovni turizam, kulturni turizam;</s>
<s> proizvodi s izraženom perspektivom razvoja – zdravstveni turizam, cikloturizam, gastronomija i enologija, ruralni i planinski turizam, golf-turizam, pustolovni i sportski turizam, ekoturizam.</s>
<s>Bududi da gotovo 80 posto turističke potražnje otpada na proizvod „sunca i mora“, Hrvatska je tipičan primjer zrele turističke destinacije sa snažnom dominacijom jednog proizvoda te visokom „sezonalnošdu“ poslovanja.</s><s>Obilježavaju je nedovoljna diferenciranost proizvoda i usluga, pomanjkanje inovativnih i kvalitetnih sadržaja boravka gostiju, premalen broj globalno brendiranih destinacija te neadekvatna destinacijska turistička infrastruktura (Strategija hrv. turizma, str. 19).</s><s>Upravo su zbog toga otvaranje novih tržišta, razvoj inovativnih proizvoda te strukturirani marketinški destinacijski pristup ono što de Hrvatskoj osigurati konkurentnost i relevantnost u bududnosti.</s><s>Samo kroz prilagođavanje potrebama i očekivanjima tzv. „novih turista“ koji su aktivni, informirani, izbirljivi i kritični te prije svega kupci životnih iskustava, doživljaja i priča, bit de mogude osigurati vodede mjesto u globalnoj turističkoj utakmici.</s>
<s>Pretpostavke koje demo koristiti u ovom diplomskom radu su:  grad Karlovac kao destinacija ima veliki potencijal za ponudu jedinstvenih iskustvenih proizvoda kongresnog/MICE turizma koji je trenutno gotovo u potpunosti neiskorišten;</s>
<s> iako model iskustvenog proizvoda kongresnog turizma kojeg razvijamo u ovom diplomskom radu nije vezan uz jednu specifičnu organizaciju, poduzede ili točno određenu skupinu gostiju, slijededi njegov osnovni koncept i ideje mogude ga je reproducirati i prilagoditi konkretnoj primjeni u praksi;  uspješno oblikovanje modela integralnog turističkog proizvoda pokazat de kako je suvremene i inovativne turističke proizvode mogude osmisliti i u Karlovcu, što de dati podstrijeh daljnjem turističkom razvoju grada kao moderne destinacije za poslovne susrete.</s>
<s>Ograničenja koja predviđamo u ovom diplomskom radu su:  novčana sredstva koja su nam na raspolaganju – prije svega, budžet za terensko istraživanje te sredstva za nabavku literature koja nije dostupna preko univerzitetne knjižnice;</s>
<s> vremenska ograničenja unutar kojih radimo – kvalitetni, razrađeni i smisleni modeli proizvoda poput ovoga kojeg razvijamo u ovom diplomskom radu zahtijevaju značajne vremenske resurse koji mogu predstavljati problem uz sve ostale redovite studentske obveze posljednje godine;</s>
<s> ljudski resursi kojekoristimo – vezano uz prva dva ograničenja; bududi da je diplomski rad samostalno autorsko djelo, njegov je uspjeh direktno ograničen ljudskim resursima samog autora.</s>
<s>Metode koje demo koristiti u ovom diplomskom radu su metoda kompilacije, metoda komparacije te induktivna metoda.</s><s>Pri metodi kompilacije upotrijebit demo ved postojeda teorijska i praktična znanja, kako bismo pomodu citiranja, sažimanja te prenošenja pokušali dodi do novih, relevantnih spoznaja.</s><s>Metodom komparacije koristit demo se kako bismo usporedili činjenice, procese i pojave.</s><s>Uspoređujudi sličnosti i razlike između njih pokušat demo dosegnuti nove razine znanja i shvadanja.</s><s>Induktivna je metoda sastavljena iz proučavanja pojedinačnih činjenica i konkretnih primjera, iz kojih demo pokušati preuzeti uzroke, posljedice i rezultate proučavanih procesa te demo na osnovi toga sastaviti opdeniti model.</s>
<s>Turistički proizvodi i zadovoljavanje potreba Literatura iz područja marketinga još se prije četiri desetljeda u svom istraživanju turističkih proizvoda odlučila fokusirati na traženje odgovora na pitanje: Što to turisti konzumiraju za vrijeme svog putovanja?</s>
<s> prvo, svaki proizvod zadovoljava potrebu svog kupca kroz pogodnost(i) koje pruža, odnosno objedinjuje u samoj svojoj prirodi postojanja;  drugo, proizvodi su sredstvo za postizanje ciljeva marketinških organizacija kroz njihovu prodaju.</s><s>Iako je primarni cilj svakog poduzeda ostvarivanje profita, to je tek posljedica prodaje proizvoda koji zadovoljavaju potrebe kupaca.</s><s>S druge strane, Paul (1977, str. 18) smatra kako su turistički proizvodi sredstvo za zadovoljavanje potreba turista.</s><s>Prema Jovičidu (1988, str. 3), potrebe turista razlikuju se od onih neturističkih po tome što zahtijevaju putovanje, odnosno fizički odmak od mjesta prebivališta.</s>
<s>Paul (1977, str. 18) grupira potrebe turista u dvije glavne kategorije:  primarne potrebe turista su one koje motiviraju turista da poduzme turističko putovanje kako bi ih zadovoljio;</s>
<s> sekundarne ili derivirane potrebe turista su one koje proizlaze iz odluke za poduzimanjem putovanja (primjerice, potreba za pronalaženjem smještaja na destinaciji je sekundarna potreba jer proizlazi iz potrebe za putovanjem na destinaciju).</s>
<s>Turistički proizvodi su način za zadovoljenje tih primarnih i sekundarnih potreba, zahvaljujudi koristima koje se dobivaju njihovom konzumacijom (Koutoulas, 2001, str. 253).</s><s>I potrebe i proizvodi su objekti transakcije između turista i nuditelja turističkih usluga.</s>
<s>Jednostavni, sastavljeni i integralni turistički proizvodi Prije negoli započnemo definiranje komponenti turističkog proizvoda s kojim demo „baratati“ u ovom diplomskom radu, potrebno je napraviti distinkciju između tri osnovne razine proizvoda u turizmu (Veljkovid i Colarič-Jakše, 2014, str. 54 - 55):  Jednostavan (djelomični) turistički proizvod – samostalni proizvod pojedinog ponuđača ili proizvođača, poput turističkog ručka, prijevoza zrakoplovom ili najma hotelske sobe.</s><s>Iz vidika ponuđača to su konačni turistički proizvodi, dok se iz perspektive turista radi samo o jednom dijelu širega turističkog proizvoda ili paketa.</s>
<s> Sastavljeni (osnovni) turistički proizvod – u teoriji još nazivan i paušalni, sastavljeni je proizvod posebnog oblika turističkog proizvoda organizatora turističkih putovanja (turističke agencije, turističke organizacije, touroperateri), u kojem organizator združuje barem dva jednostavna ili djelomična turistička proizvoda pa ih tako združene prodaje po jedinstvenoj cijeni.</s><s>U takvom su proizvodu prepoznatljivi njegovi sastavni dijelovi, ali ne i njihova pojedinačna cijena.  Ukupni (integralni) turistički proizvod – kako mu samo ime kaže, integralni turistički proizvod predstavlja ukupnost svih proizvoda i usluga, kakvima ih vidi potrošač.</s><s>U praksi može biti iznimno kompleksne prirode, bududi da je takva i suvremena turistička potražnja, odnosno želje i prohtjevi turista.</s><s>Zbog neprestanog razvoja novih oblika proizvoda i usluga, integralni su turistički proizvodi svojevrsni imperativ za sve ponuđače koji žele razvijati svoju ponudu, a sve češde i uvjet kako bi uopde ostali konkurentni na turističkom tržištu.</s><s>U svrhu postavljanja čvrstih teoretskih temelja za dostizanje cilja ovog diplomskog rada, u nastavku demo pojam „turističkog proizvoda“ koristiti upravo u smislu integralnog turističkog proizvoda.</s>
<s>Kritička i komparativna analiza literature koju je proveo Koutoulas (2004, str. 6), rezultiralaje nastajanjem nekoliko ključnih teorijskih principa, potrebnih kako bismo u potpunosti mogli razumjeti sve aspekte iz kojih je mogude promotriti turistički proizvod.</s><s>U nastavku demo predstaviti ključne elemente te analize:  Turistički proizvod ne treba gledati iz kuta pojedinog proizvođača (poput hotelijera ili transportnog poduzeda), ved iz kuta potrošača, čime se turistički proizvod izjednačava s njegovim ukupnim iskustvom putovanja.</s><s>Turistički proizvod treba sagledavati kao nešto što sadrži sve elemente koji su dio tog putovanja.  Te je elemente mogude nadi na samoj destinaciji putovanja, na tranzitnim rutama te u mjestu prebivališta turista (Leiper, 1990, str. 81).</s><s>Konzumacija tih elemenata odvija se prije, za vrijeme te nakon putovanja.</s><s>Osim na samoj destinaciji, turisti de dio svog putnog budžeta potrošiti u mjestu prebivališta (kupnja turističke karte mjesta u koje putuju), kao i na putu do destinacije (hrana ili gorivo).  Turistički je proizvod uvijek vezan uz specifičnu destinaciju, što svaki proizvod čini jedinstvenim jer kombinaciju elemenata koje spaja u sebi nije mogude nadi negdje drugdje.</s>
<s> Turistički proizvod treba se razlikovati od same destinacije.</s><s>Destinacija nije proizvod.</s><s>Naprotiv, destinacija često nudi više različitih proizvoda svojim posjetiteljima, gdje svako iskustvo putovanja čini drugi turistički proizvod (Jeffries,  Turistički proizvod valja razlikovati od tzv. inkluzivnih tura ili turističkih paketa.</s><s>Inkluzivne ture nisu ukupni (integralni) turistički proizvod, ved specifični turistički proizvod, unatoč tomu što se sastoje od više manjih proizvoda.</s><s>Inkluzivne ture su izabrana kombinacija individualnih elemenata totalnog turističnog proizvoda, koje se prodaju pod određenim brendom po inkluzivnoj cijeni (Middleton, 1988, str.  Turistički je proizvod složeno dobro koje se sastoji od više komponti (Burkart i Medlik, 1981, str. 195).</s><s>Te komponente nadopunjuju jedna drugu, ovise jedna o drugoj te zajedno čine cjelinu koja predstavlja ono što turisti traže od svojih iskustava (Mrnjavac, 1992, str. 122).</s>
<s> Složena priroda turističkog proizvoda objašnjena je u njegovoj potrošnji, a ne proizvodnji.</s><s>Svaka komponenta je proizvedena neovisno od strane zasebnog poduzeda te pruža samo ograničene (ili nikakve!) koristi za kupca dok ne postane dijelom vede cjeline s drugim komponentama turističkog proizvoda.</s><s>Tek tada takav proizvod može zadovoljiti primarne i sekundarne potrebe turista (Menges, 1973,  Iz kuta turista/potrošača, turistički proizvod jednak je njegovom ukupnom turističkom iskustvu, odnosno svemu što doživi i konzumira za vrijeme svog putovanja.</s><s>Prema Heathu i Wallu (1992, str. 4), proizvod je iskustvo koje se postiže kroz raznoliko mnoštvo proizvoda i usluga.  Svrha turističkog putovanja je uključivanje u različite aktivnosti koje zadovoljavaju primarne potrebe turista.</s><s>Primjerice, primarna potreba za opuštanjem može biti zadovoljena kupanjem u moru i uživanjem na pijesku plaže.</s><s>Turistički proizvod pruža sve što je potrebno za uključivanje u željene aktivnosti (Koutoulas, 2001, str. 260), primjerice sigurnu plažu, toplu vodu te puno sunca.</s><s>Koncept turističkog proizoda nije mogude u potpunosti razumjeti bez utvrđivanja pojedinih aktivnosti u koje se turist želi uključiti.</s>
<s> Turistički je proizvod nositelj pogodnosti, kao što je to slučaj i s ostalim oblicima proizvoda.</s><s>Omogudava zadovoljavanje kako primarnih, tako i sekundarnih turističkih potreba, kao što smo ved naveli.</s><s>Turistički se proizvod sastoji s jedne strane od atrakcija koje omogudavaju turistima da se uključe u željene aktivnosti te s druge strane od elemenata koji omogudavaju tranziciju do destinacije te društvenu reprodukciju za vrijeme boravka (Koutoulas, 2001, str. 260).  Odluku o tome koje de pogodnosti biti sadržane u turističkim proizvodima donose proizvođači dobara i usluga.</s><s>U slučaju turističkog proizvoda, to vrijedi samo za neke elemente proizvoda.</s><s>Pogodnosti drugih elemenata nisu rezultat odluke, ved prirodnog, kulturnog i povijesnog procesa.</s><s>Dobar primjer za to su povoljna topla klima i pješčane plaže Mediterana.</s>
<s> Važno je naglasiti činjenicu da potrošači doživljavaju turističke proizvode na potpuno subjektivan način.</s><s>Ta se percepcija temelji na socio-ekonomskim i psihodemografskim karakteristikama svakog pojedinog turista, kao i na njegovim ili njezinim prethodnim iskustvima, motivaciji, koncepcijama i očekivanjima  Vjerojatnost da de dvoje turista imati potpuno isto iskustvo putovanja vrlo je mala.</s><s>Razlog tomu s jedne strane je subjektivna percepcija svakog putovanja, kao što smo spomenuli u prethodnom paragrafu.</s><s>S druge strane, postoji golemi broj dobara i usluga iz kojih svaki turist radi sebi željenu kombinaciju (Taylor, 1980, str. 56-57).</s><s>Čak i kad se neki važni predmeti prodaju zajedno u paketima određenim od strane proizvođača ili posrednika (primjerice, turističkih agencija), svako putovanje uvelike je jedinstvena kombinacija (Ashworth i Voogd, 1990, str. 8).</s><s>Svaki turist doživljava turistički proizvod na sebi jedinstven način.  Turistički proizvod, tj. iskustvo putovanja te različiti elementi dobara i usluga, ima svoju (ukupnu) cijenu.</s>
<s> Neki elementi turističkog proizvoda ne moraju biti proizvedeni specifično za turističko tržište.</s><s>Faza konzumacije, a ne proizvodnje, ono je što čini određene elemente dijelom turističkog proizvoda.</s><s>Primjerice, restorani, trgovine, ljekarne i javni prijevoz u turističkom mjestu primarno mogu služiti lokalnom stanovništu, a tek onda posredno i turistima.</s>
<s>Na temelju svih navedenih principa, Koutoulas (2004, str. 9) predlaže cjelovitu definiciju turističkog proizvoda, koju demo koristiti pri izradi našeg integralnog turističkog proizvoda, predmeta ovog diplomskog rada: Turistički proizvod je skup funkcionalno međuovisnih opipljivih i neopipljivih elemenata koji omogudava turistu uključivanje u specifičnu aktivnost na jednoj ili više destinacija te istovremeno olakša tranziciju do destinacije i društvenu reprodukciju za vrijeme putovanja.</s><s>Kao nositelj pogodnosti, turistički proizvod zadovoljava primarne i sekundarne potrebe turista.</s><s>Neke od tih potreba ved se nalaze u elementima proizvoda, dok su druge svjesno inkorporirane u elemente od strane proizvođača.</s><s>Elementi turističkog proizvoda nalaze se na različitim geografskim lokacijama (mjesto prebivališta, destinacija, tranzitne rute) i u različitim vremenskim periodima (prije, za vrijeme i poslije putovanja).</s><s>S vidika turista, turistički proizvod izjednačen je s njegovim/njezinim ukupnim iskustvom putovanja na subjektivan način; za svoje iskustvo turist plada (ukupne) putne troškove.</s><s>Konzumacija turističkog proizvoda (primarno) omogudava zadovoljavanje turističkih potreba te (sekundarno) promiče dostignude organizacijskih ciljeva postavljenih od strane individualnih turističkih poduzeda i kolektivnih turističkih organizacija (kroz ostvarene prihode).</s>
<s>Zbog svoje kompleksne prirode, turistički se proizvodi sastoje od čitavog niza komponenti.</s><s>Te komponente pojavljuju se u različitim formama (Koutoulas, 2001, str.  integralni proizvodi koji mogu biti nezavisno prodavani na tržištu (primjerice, hotelski smještaj, avionski prijevoz, ulaznica za turističku atrakciju, itd.);  javna dobra, poput klime ili krajolika, koje turisti mogu koristiti besplatno (Scheuch,  komplementarne usluge koje ne mogu biti nezavisno prodavane na tržištu (poput usluga koje pružaju turistički ured ili turistički vodič).</s><s>Na temelju navedenog, definicija komponenti turističkog proizvoda kojom demo se voditi u ovom diplomskom radu je sljededa: Komponente turističkog proizvoda su oni integralni proizvodi, javna dobra i komplementarne usluge koje ispunjavaju specifičnu funkcionalnu ulogu unutar okvira integralnog proizvoda te koji su dio proizvoda zbog svojih funkcionalnih karakteristika.</s><s>Komponente su stoga preduvjet za integralni proizvod, kako bi potonji mogao pružiti očekivane koristi za korisnika.</s><s>Funkcionalne karakteristike uključene su u komponente ili od strane svojih proizvođača (kao posljedica odluke menadžmenta) ili kao posljedica prirodnih karakteristika i kulture destinacije.</s><s>Preciznije, samo se konačni proizvodi mogu smatrati integralnim proizvodima.</s>
<s> da ta poduzeda dolaze u neposredni kontakt s turistima.</s><s>Komponente turističkog proizvoda dopunjuju jedna drugu, odnosno drugim riječima, funkcionalno su međuzavisne, bududi da svaka pruža samo dio ukupnog zbroja koristi koju turisti traže (Mrnjavac, 1992, str. 122; Koutoulas, 2001, str. 395).</s><s>Ova definicija ne prihvada određene elemente kao komponente turističkog proizvoda, poput, primjerice, inputa koji koriste turistička poduzeda u svom proizvodnom procesu te infrastrukturu (materijalnu i institucionalnu infrastrukturu), bududi da nijedno ne čini konačni proizvod.</s><s>Definicija također isključuje one elemente koji utječu na ukupno iskustvo turista, ali nemaju funkcionalnu ulogu u zadovoljavanju njegovih potreba.</s><s>Primjerice, klima na mediteranskim otocima ključan je privlačni faktor u privlačenju turista iz sjeverne Europe da ih posjete, zbog čega se može smatrati komponentom turističkog proizvoda.</s><s>S druge strane, posjetitelji Londona za svog de posjeta iskusiti vremenske uvjete tog grada, ali vedina njih nede ostvariti zadovoljstvo kišom i hladnodom tipičnima za taj grad.</s><s>U tom se slučaju londonska klima ne može smatrati komponentom turističkog proizvoda.</s>
<s>Analiza postojede literature otkriva šest glavnih pristupa klasifikaciji komponenti turističkog proizvoda te definira različite kriterije koji se koriste kako bi se brojne različite komponente grupirale u odvojene kategorije:  Svrha postojanja: komponente stvorene sa svrhom koja nije vezana uz turizam klasificiraju se kao primarna turistička ponuda (poput prirodnih atrakcija te povijesnih lokacija).</s><s>Komponente stvorene da primarno zadovoljavaju turističke potrebe (poput hotela i zabavnih parkova) klasificiraju se kao sekundarna turistička  Podrijetlo: elementi nastali od ljudskog rada te prirodni elementi (Hanrieder, 1992,  Opipljivost: opipljivi elementi poput hotela i restorana te neopipljivi elementi poput povijesti ili klime na destinaciji (Zolles et al., 1981, str. 44).  Varijabilnost: varijabilni elementi poput infrastrukture i transportnih usluga na destinaciji te nevarijabilni elementi poput klime te krajobraza destinacije (Paul,  Vrijeme konzumacije: komponente se klasificiraju prema fazi putovanja tijekom koje se konzumiraju: 1. Planiranje, 2. Putovanje na destinaciju, 3. Aktivnosti na destinaciji, 4. Putovanje kudi, 5. Prisjedanje i skupljanje dojmova (Taylor, 1980, str.  Funkcionalna uloga: komponente koje privlače turiste na destinaciju klasificiraju se kao primarna turistička ponuda ili atrakcije; komponente koje pomažu pri putovanju i boravku na destinaciji klasificiraju se kao sekundarna turistička ponuda ili pogodnosti (Meddlik i Middleton, 1973, str. 132 te Coltman, 1989, str. 80).</s><s>Komparativna analiza ovih pristupa otkriva nekoliko metodoloških problema u njihovoj primjeni te pokazuje kako je najprimjereniji klasifikacijski kriterij iz perspektive marketinga funkcionalna uloga komponenti (Koutoulas, 2001, str. 396).</s><s>Taj kriterij koristi se kako bismo razumjeli zašto je neki element komponenta turističkog proizvoda te za klasifikaciju komponenti u jasne kategorije.</s><s>Ovaj pristup definira šest funkcija turističkog proizvoda (Koutoulas, 2001, str. 475):  omogudava turistu uključivanje u glavnu aktivnost na njegovom/njezinom putovanju;</s>
<s> olakšava transport na destinaciju i s destinacije, kao i unutar destinacije;  olakšava turistu društvenu reprodukciju za vrijeme putovanja;  olakšava pripremu i izvršavanje putnih aranžmana;  omogudava turistu da se prisjeti i ponovno proživi putovanje te podijeli svoje iskustvo putovanja s drugim ljudima.</s>
<s>Društvena reprodukcija turista za vrijeme putovanja znači zadovoljavanje njihovih dnevnih bioloških i društvenih potreba u skladu sa standardima života na koje su navikli u svojim mjestima prebivališta (Koutoulas, 2001, str. 253).</s><s>U skladu s gore spomenutim funkcijama, možemo definirati sljedede kategorije komponenti (Koutoulas, 2001, str. 476):</s>
<s> Primarna turistička ponuda koja uključuje sve atrakcije koje privlače turista na destinaciju.</s><s>Pogodnosti koje te atrakcije pružaju zadovoljavaju primarne potrebe turista, odnosno one zbog kojih turist krede na turističko putovanje kako bi ih zadovoljio.</s>
<s> Sekundarna turistička ponuda koja uključuje sve pogodnosti koje turist treba da bi posjetio destinaciju te konzumirao atrakcije (Geigant, 1962, str. 114).</s><s>Uključuje također i suvenire te darove iz poklon-trgovina.</s><s>Koristi koje pogodnosti pružaju zadovoljavaju sekundarne ili derivirane turističke potrebe, odnosno one koje proizlaze iz odluke da turist krene na turističko putovanje.</s><s>Valja napomenuti kako neka komponenta može imati dvije ili čak i više funkcionalnih uloga.</s><s>Primjerice, poznati hotel može biti atrakcija sam po sebi, a ne biti tek privremena zamjena za turistovo kudanstvo.</s><s>Isto tako, neka komponenta može imati različitu funkcionalnu ulogu za različite ljude.</s><s>Primjerice, zaljubljenici u antičku dramu mogu posjetiti Grčku kako bi imali priliku uživo vidjeti izvođenje antičke drame u jednom od brojnih sačuvanih amfiteatara.</s><s>S druge strane, turisti koji su posjetili Grčku zbog poslovne konferencije mogu posjetiti istu predstavu, ali tek kao način da negdje provedu večer.</s>
<s>Razumijevanje turističkog proizvoda preduvjet je razvijanja marketinga destinacije ili uspješnog turističkog poduzeda.</s><s>Istovremeno je i vrlo koristan alat za svakog društvenog znanstvenika koji analizira fenomen turizma.</s><s>Nažalost, rasprave koje su proteklih desetljeda vođene među znanstvenicima nisu pridonijele postizanju konsenzusa o tome što je turistički proizvod niti o komponentama koje ga čine Definicija koju smo odabrali u ovom diplomskom radu predstavlja pristup orijentiran prema pogodnostima koje takvi proizvodi pružaju turistima.</s><s>Temelji se na distinkciji primarnih i sekundarnih turističkih potreba te također objašnjava kompleksnu prirodu proizvoda.</s><s>Ova definicija ističe i eksperimentalnu prirodu turističkog proizvoda te naglašava neke jedinstvenosti svojstvene turizmu, poput vremenskih i prostornih dimenzija proizvoda.</s>
<s>Pristup ovoj kompleksnoj formi ne bi bio potpun bez utvrđivanja njegovih komponenti.</s><s>Iz tog je razloga predložen klasifikacijski sustav koji omogudava karakterizaciju predmeta kao komponente proizvoda te dodjeljivanje primjerene kategorije u skladu s njegovom funkcionalnom ulogom.</s>
<s>Konačno, ovakva klasifikacija pokriva sve na što turist troši novac.</s><s>Također uključuje i one elemente koji ne rezultiraju turističkom potrošnjom - poput plaža i besplatnih atrakcija povijesno-kulturne vrijednosti, kao i usluge turističkog informiranja – ali koje svejedno stvaraju troškove za vlasti na destinaciji (Koutoulas, 2004, str. 16).</s>
<s>U prethodnom smo poglavlju na više mjesta govorili o povezanosti turističkih iskustava s turističkim proizvodima, prije svega zbog činjenice da u praksi turisti između njih ne prave razliku – integralni turistički proizvodi skup su iskustava koja turist doživi na putovanju te preko njih zadovoljava svoje turističke potrebe.</s><s>Zbog te činjenice turistička de iskustva imati središnje mjesto pri osmišljavanju integralnog turističkog proizvoda kao krajnjeg cilja ovog diplomskog rada.</s><s>Iskustva su u današnje vrijeme široko iskorištena u svim granama tzv. industrije doživljaja– turizam, dizajn, digitalni mediji, zabava i kultura.</s><s>Ipak, taj je trend najuočljiviji upravo u grani turizma koji se zbog toga može smatrati tradicionalnim iskustvenim poslovnim sektorom (Tarssanen i Kylänen, 2007, str. 136).</s><s>Ciljevi, okolnosti i načini na koje se rade stvari unutar iskustvenog turizma temelje se na snažnim emocionalnim doživljajima (Saarinen, 2002, str. 12).</s><s>Zbog toga što se temelje na emocijama, iskustva se ne smiju uzimati zdravo za gotovo.</s><s>Unatoč tome, slijededi određene kriterije mogude je stvoriti korisne okolnosti za iskustva te navoditi percepcije turista prema upečatljivim i smislenim iskustvima.</s><s>Prema ekonomistima iskustva Josephu Pineu te Jamesu Gilmoru (1998, str. 101 - 102), iskustveni turizam može se analizirati kao četiri potkategorije na temelju aktivnog ili pasivnog sudjelovanja turista u nekom događaju: zabavna, edukativna, estetska i eskapistička.</s><s>Kao primjeri aktivnih situacija navode se različite uzbudljive aktivnosti poput slobodnog penjanja, dok s druge strane u pasivnom sudjelovanju pojedinac može naprosto promatrati krajolik i uživati u više osjetilnom iskustvu.</s><s>Unatoč tomu da ponuđači turističkih usluga kroz interakciju mogu utjecati na doživljaje posjetitelja, svaki pojedinac u konačnici definira svoje vlastito smisleno iskustvo (Arussy, 2002, str.</s><s>Emocionalno iskustvo je uvijek duboko osobno, subjektivno iskustvo (Komppula i Boxberg, 2002, str. 29), ali to ne znači da nije mogude osigurati osnovne preduvjete za njihovo stvaranje kroz servisni koncept, servisni proces i servisni sustav.</s><s>Centar za ekspertizu u iskustvenoj industriji iz finskog Laplanda (LCEEI) definira iskustvo kao snažno, višeosjetilno, upečatljivo i individualno iskustvo (LCEEI, 2002, str. 3).</s><s>Ipak, što je to što dijeli snažno i smisleno iskustvo putovanja od onih koja su tek prosječna?</s><s>Koji su to elementi koje turistički proizvod treba sadržavati kako bi ponudio nešto doista posebno svojim gostima?</s><s>Odgovori na ova pitanja leže u modelu Piramide iskustva.</s>
<s>Koristedi piramidu iskustva mogude je analizirati i razumjeti iskustveni aspekt turističkih proizvoda.</s><s>Piramida iskustva predstavlja idealni oblik, odnosno tzv. „savršeni proizvod“, u kojem je svaki element iskustva izražen na mentalnoj i fizičkoj razini.</s><s>To je eksplicitni alat za detektiranje kritičnih točaka, kvaliteta ili nedostataka u nekom proizvodu.</s><s>Koristedi taj model, pružatelj usluge može analizirati svoj proizvod te otkriti načine za daljnji razvoj.</s><s>Bududi da bolji proizvodi povedavaju konkurentnost kompanije na sve zahtjevnijem globalnom tržištu, model piramide iskustva pruža čvrstu osnovu za razvoj proizvoda koji pružaju smislena iskustva za kupce.</s>
<s>Izvor: Lapland Centre for the Experience Industry (2007) Unutar ovog modela, iskustveni turizam te iskustva turista promatraju se iz dvije perspektive (Komppula i Boxberg, 2002, str. 31):  razina specifičnih elemenata proizvoda (individualnost, autentičnost, priča, višeosjetilna percepcija, kontrast, interakcija);  razina osobnih iskustava turista (motivacijska, fizička, intelektualna, emocionalna i mentalna razina).</s>
<s>U duhu predstavljenog modela, LCEEI (2002, str. 3) definira iskustvo kao višeosjetilno, pozitivno i opsežno emotivno iskustvo koje može dovesti do osobne promjene.</s><s>Utječudi na individualnost, autentičnost, priču, višeosjetilnu percepciju, kontrast i interakciju mogude je ponuditi gostu nešto upečatljivo i jedinstveno.</s><s>Važno je da svih šest tema bude prisutno u svakoj životnoj fazi proizvoda – od ideje, preko proizvodnje i marketinga pa sve do konačne prodaje.</s><s>Tarssanen i Kylänen (2007, str. 140 - 146) donose detaljnu razradu i objašnjenje svakog pojedinog kritičnog elementa.</s><s>Kritični elementi iskustva u proizvodima Prvi kritični element proizvoda je individualnost.</s><s>Individualnost podrazumijeva jedinstvenost i svojevrsnu superiornost nekog proizvoda, odnosno da ne postoji niti jedan drugi proizvod koji je potpuno ili donekle jednak tomu.</s><s>Ukoliko neki proizvod snažno reflektira individualnost i kupac koji ga koristi zbog toga se može osjedati otmjeno i važno.</s><s>To je posebice izraženo kod proizvoda „krojenih“ po mjeri specifičnog kupca (Tarssanen i Kylänen, 2007, str. 140).</s><s>Za individualnost nekog proizvoda nije presudno da cilja isključivo na samostalne goste.</s><s>Mnogi turisti često putuju na neku destinaciju kao članovi grupe, pri čemu se individualnost može iskusiti kroz društvene situacije, kao primjerice dijeljenje zajedničkih trenutaka.</s><s>U tom slučaju individualnost poprima šire oblike.</s><s>Unatoč tomu, pristup prema gostu treba biti što je više mogude individualiziraniji.</s><s>Ta dihotomija između individualnosti i društvenosti jedan je od aspekata koje treba uzeti u obzir pri stvaranju iskustvenih proizvoda.</s>
<s>Unatoč tomu što pripadaju istom tržišnom segmentu ili grupi, kupci često imaju individualne želje i potrebe.</s><s>Fleksibilnost i osjetljivost prema kupčevim potrebama i očekivanjima ključni su za uspješno nošenje s izazovima individualnosti na turističkim tržištima.</s><s>Također, komunikacija između proizvoda i korisnika prije, za vrijeme i nakon konzumacije ključna je za zadovoljavanje individualnih potreba kupca.</s><s>Uspješna komunikacija ostvaruje se kroz ostalih pet elemenata Piramide iskustva: autentičnost, priča, višeosjetilna percepcija, kontrast te interakcija.</s><s>Drugi kritični element turističkog proizvoda je autentičnost.</s><s>U kontekstu iskustvene ekonomije, autentičnost je usko povezana s vjerodostojnošdu nekog proizvoda.</s><s>U najužem se smislu odnosi na specifični način života i kulturu neke regije ili predmeta proizvedenih od strane lokalnog stanovništva.</s><s>Rukotvorine, odjeda, građevine, životinje, hrana, umjetnost i životni stilovi predstavljaju tradicionalne načine rada i života neke regije.</s><s>Autentičnost je mogude razumjeti kao regionalne ili lokalne navike i motive ljudi koji negdje žive.</s><s>Pored toga, stvari i pojave koje „pristaju“ određenom mjestu (kako iz vidika lokalnog stanovništva, tako i turista) također su autentične i vjerodostojne, poput vremena, okruženja i povijesnih okolnosti.</s><s>Da bi turistički proizvod bio autentičan, mora prije svega biti vjerodostojan.</s><s>Proizvod je autentičan ukoliko ga turist doživljava takvim, odnosno, ukoliko se percepcija takvog proizvoda u dovoljnoj mjeri poklapa s turistovom idejom autentične kulture, stvari ili običaja.</s><s>Povijesno točna ili „prava“ verzija stvarnosti ne mora nužno odgovarati turistovoj percepciji autentične realnosti.</s><s>Primjerice, psi haskiji koji vuku saonice gotovo nikada nisu korišteni u finskoj Laponiji sve donedavno kad su stavljeni u upotrebu kao turistička atrakcija.</s><s>Unatoč tomu, turisti ih doživljavaju kao autentično iskustvo.</s>
<s>Važan aspekt autentičnosti u praksi povezan je s pitanjem etičnosti.</s><s>Etični iskustveni proizvod teži tomu da ne uvrijedi etničke ili druge kulturne zajednice, niti da stekne koristi nauštrb njih.</s><s>Primjerice, odijevanje unajmljenog glumca u kostim neke autentične zajednice, a da pritom ta osoba sama ne pripada toj zajednici, i to isključivo u svrhu ostvarivanja profita za privatni interes, duboko je neetičan postupak.</s><s>Unatoč tomu, konačnu odluku o autentičnosti i vjerodostojnosti neke pojave, predmeta ili manifestacije donose sami turisti.</s>
<s>Tredi kritični element turističkog proizvoda je priča.</s><s>Priča nekog proizvoda usko je povezana s autentičnošdu.</s><s>Stvarna priča povezuje iskustvo s realnošdu, dajudi mu sadržaj i društveno značenje.</s><s>Priče se dijele na predaje te povijesne pripovijetke (Timonen, 2004, str. 46; Lavia, 2005, str. 40).</s><s>Predaje govore o odnosima između ljudi i nadnaravnih bida dok povijesne pripovijetke obrađuju teme poput ratova, važnih povijesnih ličnosti, događaja i epoha.</s><s>I dok pripovijetke analiziraju događaje i zauzimaju stavove o nečemu što se dogodilo u prošlosti, priče i predaje imaju drukčiju ulogu.</s><s>Priče i predaje jedno su od važnih sredstava socijalizacije u nekom društvu – djeca preko njih uče o odnosima dobra i zla te o tome koja su ponašanja prihvatljiva, a koja nisu.</s><s>Priča je element koji povezuje sve ostale iskustvene elemente te im daje značenje i važnost te, u konačnici, nagovara kupca da ga kupi.</s><s>Zbog toga je važno da kupac u priču nekog proizvoda može povjerovati.</s>
<s>Pine i Gilmore (1999, str. 46 - 55) tu pojavu definiraju kao harmonizaciju iskustava.</s><s>Harmonizacija i tematizacija su pristupi koji osiguravaju da sve priče o nekom proizvodu vode u istom smjeru te da ne postoje kontradikcije oko različitih dimenzija proizvoda.</s><s>Vrlo je važno povezati različite elemente u smislenu cjelinu kroz zajedničku temu, što omogudava da iskustvo postane kompaktno i neodoljivo kupcu.</s><s>Zbog toga koherentna tematizacija predstavlja ključan dio proizvoda iskustvenog turizma.</s><s>Priča o proizvodu istovremeno ne podrazumijeva to da bi pružatelji usluga trebali izmisliti fiktivne pripovijetke ni iz čega, ali dobra je priča često kombinacija činjenica s elementima dramatizacije.</s><s>Privlačna priča promiče autentičnost proizvoda te potiče turista na razmišljanje o onome što ga okružuje.</s><s>Priča turistu koji sudjeluje u njoj daje važnost i značaj te uspomene koje de ponijeti sa sobom kudi čini snažnijima.</s><s>Zbog toga je priča jedna od najvažnijih osobina dobrog iskustvenog proizvoda.</s><s>Četvrti kritični element turističkog proizvoda je višeosjetilna percepcija.</s><s>Višeosjetilna percepcija podrazumijeva da bi proizvod trebao imati sposobnost da bude doživljen sa što je više mogude različitih osjetila.</s><s>Proizvod bi trebao biti vizualno upečatljiv, privlačan osjetilu mirisa, nepogrešivo čujan, golicati okusne pupoljke i postojan na dodir.</s><s>Svi osjetilni podražaji idealno bi trebali biti u harmoniji, čime se pojačava željeni učinak proizvoda na turista.</s><s>Što je osjetilni sadržaj proizvoda raznolikiji, vjerojatnije je da de ostaviti duboki emocionalni trag na kupca te njegovo sjedanje.</s><s>Peti kritični element turističkog proizvoda je kontrast.</s><s>Kontrast se odnosi na to koliko je iskustvo korištenja nekog proizvoda različito od iskustava koja su dio svakodnevice za turista-kupca.</s><s>Turistički se proizvod mora razlikovati od turistove svakodnevne rutine.</s><s>Dodavanjem ovog elementa proizvoda kupac dobiva mogudnost da doživi nešto novo, egzotično i iznimno.</s><s>Iskustvo nečega izvan okova svakodnevice omogudava turistu da doživi sebe iz druge perspektive, što ga oslobađa ograničenja i ustaljenih navika dnevne rutine.</s><s>Uostalom, upravo je to prava svrha turizma – nove uloge, identiteti i mjesta (Turner i Turner, 1978, str. 249 - 253; Jokinen, 1991, str. 133 te Sepänmaa, Pri stvaranju kontrasta, ne smijemo zanemariti kulturu i nacionalnost klijenta.</s><s>Ono što je egzotično jednoj osobi može istovremeno biti potpuno blijedo i dosadno za nekog drugog.</s><s>Zbog toga je važno da prije osmišljavanja proizvoda točno znamo za koga ga stvaramo te kakvo im je kulturno nasljeđe, koje su im tradicije i kakve životne stilove vode.</s><s>Ključnu ulogu u stvaranju upečatljivih iskustava u turizmu imaju turistički radnici koji dolaze u neposredni kontakt s turistima, poput turističkih vodiča te djelatnika turističkih ureda.</s><s>Oni su svojevrsni štit svojim gostima protiv pretjeranih i nepoželjnih kontrasta koje bi, prepušteni sami sebi, turisti lako mogli doživjeti (Tarssanen, 2006, Šesti kritični element turističkog proizvoda je interakcija.</s><s>Interakcija predstavlja odnos između turista, turističkog vodiča te ostalih sudionika nekog putovanja.</s><s>Predstavlja uspješnu komunikaciju s proizvodom i njegovim proizvođačima/ponuditeljima.</s><s>Interakcija uključuje i osjedaj povezanosti i pripadnosti zajednici, odnosno nešto što pojedinac doživljava kao pripadnik nekog kolektiva, skupine ili obitelji.</s><s>Interakcija je način za ostavljanje utiska na goste da su važan dio nekog događaja i njegove realizacije.</s><s>Takav pristup ne znači da su smislena iskustva neostvariva za goste koji nešto doživljavaju sami, ali osjedaj da i drugi ljudi istovremeno proživljavaju ono što i sam gost proživljava, čini neki proizvod vrlo upečatljivim iskustvom.</s><s>Razloga za to je više.</s><s>Prvo, gost time shvada da je stvar koju čini prihvadena i cijenjena.</s><s>Drugo, time se podiže njegov društveni status, činedi ga važnim dijelom neke skupine.</s><s>Zbog toga je nemogude zanemariti interakciju kao element pri stvaranju kvalitetnih i upečatljivih iskustvenih proizvoda.</s>
<s>Najniža razina osobnih iskustava turista je motivacijska razina.</s><s>Motivacijska se razina odnosi na pobuđivanje interesa kod pojedinca.</s><s>Na motivacijskoj se razini stvaraju očekivanja turista vezana uz sam proizvod, odnosno želja i spremnost da u njemu sudjeluje i da ga doživi.</s><s>Proizvod se dovodi u svijest turista kroz različite načine, najčešde pomodu marketinga.</s><s>Ved na ovoj razini vedina bi kriterija vezanih uz iskustvo trebala biti zadovoljena.</s><s>Marketing proizvoda trebao bi biti što je to više mogude osoban i stvaran, bez zanemarivanja interaktivnog kontrasta.</s><s>Primjerice, marketinški materijali poput fotografija moraju biti autentični te predstavljati stvarno stanje proizvoda.</s><s>Različiti ljudi i društvene skupine mogu iste fotografije tumačiti na potpuno suprotne načine (Lüthje, 2001, str. 20).</s><s>Sljededa razina osobnih iskustava turista je fizička razina.</s><s>Na ovoj razini, kupac doživljava svoje okruženje kroz osjetila te se proizvod prima, iskušava, prepoznaje, prihvada te ulazi u njegovu svijest (LeSalle, Britton, 2003, str. 9).</s><s>Fizička osjetila nam služe da shvatimo tko smo, što se događa i što radimo.</s><s>Na fizičkoj razini, dobar proizvod omogudava ugodno i sigurno iskustvo: turistu nije ni prehladno niti previše toplo, nije gladan niti žedan te ne brine o svojim biološkim potrebama, kao ni o svojoj fizičkoj sigurnosti.</s><s>Iznimka od navedenog su tzv. ekstremne aktivnosti, čiji je važan iskustveni element stalno prisutna opasnost od ozljede ili čak smrti.</s><s>Treda razina osobnih iskustava turista je intelektualna razina.</s><s>Na ovoj razini kupac obrađuje senzorne podražaje iz okoline te poduzima radnje u skladu s njima – uči, razmišlja, primjenjuje znanja te stvara mišljenja.</s><s>Upravo na ovoj razini turist donosi odluku o tome je li zadovoljan nekim proizvodom ili ne (LeSalle i Britton, 2003, str. 9).</s><s>Dobar proizvod omogudava turistu da nauči nešto novo ili pridobije nove vještine, svjesno ili podsvjesno.</s><s>Ova razina istovremeno je i posljednja razina na kojoj proizvođač ili ponuditelj proizvoda može direktno utjecati na kupčevo iskustvo.</s><s>Ukoliko su svi elementi do tog trenutka pažljivo birani i usmjeravani, vrlo je vjerojatno da de turist preskočiti iskustvenu barijeru i dosegnuti sljededu, emocionalnu razinu, čime njegovo turističko iskustvo postaje doista smisleno.</s><s>Četvrta razina osobnih iskustava turista je emocionalna razina.</s><s>Emocionalne su reakcije nešto što je po prirodi stvari vrlo teško predvidjeti i kontrolirati.</s><s>Ukoliko su do tog trenutka svi osnovni elementi proizvoda uzeti u obzir te funkcioniraju na fizičkoj i intelektualnoj razini, vrlo je izgledno da de turist doživjeti pozitivan emocionalni odgovor: sredu, ushidenje, zadovoljstvo te osjedaj postignuda i trijumfa.</s><s>Postizanje takvog stanja preduvjet je za dostizanje zadnje razine iskustva.</s><s>Peta i konačna razina osobnih iskustava turista je mentalna razina.</s><s>Pozitivna i snažna emocionalna reakcija na smisleno iskustvo u nekim situacijama dovodi do osobne promjene koja dovodi do trajnih modifikacija fizičkog stanja, životnog stila i/ili stanja uma kod turista.</s><s>Pojedinac osjeda da se nešto promijenilo u njegovom životu i pogledu na svijet koji ga okružuje te ga doživljava na način na koji mu to nikada prije nije pošlo za rukom.</s><s>Kroz smislena iskustva osoba može razviti novi hobi, stedi novi način razmišljanja ili otkriti u sebi novu snagu.</s><s>Te su promjene trajne prirode koje ostaju u osobi dugo nakon povratka s putovanja, a ponekad s njom ostaju i do kraja života.</s>
<s>Model Piramide iskustva još uvijek nije empirijski primijenjen u praksi, ali teorijska podloga na kojoj se temelji vrlo je obedavajuda.</s><s>Šest različitih elemenata individualnost, autentičnost, priča, višeosjetilna percepcija, kontrast i interakcija tvore temelje za izgradnju turističkih proizvoda na stvarnom turističkom tržištu.</s><s>Integralni turistički proizvod koji osmišljavamo u ovom diplomskom radu temelji se upravo na modelu Piramide iskustva.</s>
<s>Turisti se najčešde definiraju kao ljudi koji koriste svoje slobodno vrijeme kako bi otputovali na neku destinaciju i tamo proveli barem jednu večer, s time da to ne rade primarno zbog zarade, ved da bi zadovoljili neku od svojih (turističkih) potreba.</s><s>Zbog toga pojam „poslovni turizam“ na prvi pogled može zvučati pomalo paradoksalno.</s><s>Postavlja se pitanje kako je mogude da je neka osoba turist, a da istovremeno radi?</s><s>Usporedimo li ga s drugim suvremenim oblicima turizma, poslovni je turizam relativno mlada vrsta turizma.</s><s>Prvotne definicije turizma isključivale su mogudnost da turisti putuju kako bi radili ili zarađivali.</s><s>Vremenom je bila prihvadena mogudnost da turisti putuju iz određenih poslovnih razloga kako bi, primjerice, sklopili posao ili ostvarili prihode na drugi, sličan, posredni način (Veljkovid i Colarič–Jakše, 2014, str. 41).</s><s>Zbog toga se u teoriji i praksi za opisivanje takvih turista i turizma najčešde koristi pojam MICE (Meetings, Incentives, conference/congress, exhibitions/events) turizam, koji u sebi kategorizira putovanje kojem je primarna svrha poslovni susret, konferencija ili kongres, neki događaj ili izložba te tzv. inicijative.</s><s>Robinson (2012, str. 21) detaljnije objašnjava svaki od tih pojmova:</s>
<s> Meetings (susreti) – Poslovni su susreti gotovo neizbježan dio suvremenog globaliziranog poslovnog svijeta.</s><s>Unatoč tomu što moderna tehnologija omogudava telefonsku ili videokomunikaciju prostorno udaljenim sudionicima, brojni poslovni ljudi još uvijek preferiraju susrete licem u lice.  Incentives (inicijative) – Pod inicijativama podrazumijevamo turistička putovanja koja poduzimaju zaposlenici kompanija kao nagradu za poslovna postignuda ili motivator za neke budude poslovne izazove unutar kompanije.</s><s>Često su vrlo luksuzna te na egzotičnim destinacijama s elementima team-buildinga.  Conferences (konferencije) – Konferencije obuhvadaju putovanja kojima je primarni cilj sudjelovanje na konferencijama (konvencijama), odnosno susretima koji su osmišljeni za diskusiju, traženje činjenica, rješavanje problema te konzultacije.</s><s>Broj sudionika može se dramatično razlikovati od konferencije do konferencije – od nekoliko delegata pa sve do nekoliko tisuda.</s><s>Trendovi u suvremenom konferencijskom turizmu ukazuju na sve vede potrebe za dodatnim pratedim sadržajima, odnosno ponudom za sudionike nakon što završi službeni dio programa  Exhibitions (izložbe) – Izložbe su posebni tip događaja na kojima se izlažu dobra i usluge.</s><s>Mogu biti potpuno javne ili ograničene za stručnjake iz neke grane industrije.</s><s>Načelno su usmjerene prema kompanijama (business to business) te prema ostvarivanju što boljih prodajnih rezultata, a često služe i za „lansiranje“ proizvoda.</s>
<s>U svim gorenavedenim slučajevima osim inicijativnih putovanja, sudionici u suštini primarno rade, i to izvan svojih uobičajenih prebivališta i boravišta.</s><s>Inicijativna putovanja su različita zbog toga što su, prije svega, dokoličarskog karaktera, odnosno orijentirana na užitak, a ne na rad.</s><s>S druge strane, kao i kod svih ostalih oblika poslovnog turizma, inicijativno putovanje ne pladaju sami zaposlenici, ved se financira iz budžeta kompanije za koju turist radi.</s><s>Valja napomenuti kako poslovno putovanje nije ograničeno samo na zaposlenike u privatnim kompanijama, ved ih poduzeti mogu i zaposleni u javnom sektoru te nevladinim organizacijama koje se u praksi, uglavnom, ne definiraju kao poslovni (business) subjekti.</s><s>Isto tako, unatoč tomu da je primarni razlog putovanja posao, takva putovanja podrazumijevaju i značajan dio posveden slobodnom vremenu i dokoličarenju.</s><s>Bududi da se poslovni susreti često odvijaju izvan najužurbanijeg dijela sezone, brojne ih destinacije koriste kao važan alat u borbi sa sezonalnošdu svoje turističke ponude.</s><s>Zbog svega navedenog, nimalo ne čudi da je poslovni turizam najbrže rastudi i vedini destinacija najpoželjniji oblik turizma u današnje vrijeme.</s>
<s>Opde i gospodarske značajke grada Karlovca Smješten pedesetak kilometara jugozapadno od Zagreba te oko 130 kilometara istočno od Rijeke, grad Karlovac jedan je od najvedih gradova središnje Hrvatske te ved stoljedima važno sjecište puteva.</s>
<s>Prema zadnjem službenom popisu stanovništva iz 2011. godine broji oko 56 tisuda stanovnika.</s><s>Odlikuje ga umjereno kontinentalna klima s četiri vrlo izražena godišnja doba– vruda kišna ljeta, hladne snježne zime te duga i blaga proljeda i jeseni.</s><s>Karlovac se nalazi na raskrižju najvažnijih hrvatskih i europskih puteva, a kroz njega prolaze svi prometni pravci koji povezuju sjever i jug zemlje – autocesta A1, državna cesta D1 te željezničke pruge Zagreb – Rijeka i Zagreb – Split, kao i brojni drugi regionalni i lokalni pravci.</s>
<s>Grad Karlovac, osnovan 13. srpnja 1579. g. kao tvrđava u ravnici, podno starije utvrde Dubovac, građen je po zamisli idealnog renesansnog grada u obliku šesterokrake zvijezde sa središnjim trgom i ulicama koje se sijeku pod pravim kutem.</s><s>Godine 2010. u Karlovcu je bilo registrirano 1036 poduzeda koja su zapošljavala malo manje od 10 tisuda osoba te prijavila prihode u visini oko 680 milijuna eura.</s><s>Istovremeno je bilo registrirano 1060 obrta te 1417 poljoprivrednih gospodarstava.</s><s>Vodede industrijske grane u Karlovcu i okolici u istoj godini bile su trgovina, građevinarstvo te prerađivačka industrija.</s><s>Prema Strategiji razvoja grada Karlovca za razdoblje 2012. – 2020., poljoprivreda i turizam su identificirani kao ključne grane nositeljice održivog gospodarskog razvoja grada i okolice (Cukina Tropčid, Stanišid, Vitner Markovid, Belavid i Bakarid, 2012, str. 11).</s><s>Resursne osnove za razvoj turizma na području grada Karlovca Turizam u svojoj srži podrazumijeva kretanje ljudi koji privremeno mijenjaju svoje boravište i mjesto u prostoru te kao svoje odredište odabiru određenu, njima privlačnu destinaciju kako bi zadovoljili svoje turističke potrebe.</s><s>Upravo iz tog razloga takva destinacija mora imati visoku razinu privlačnosti, ukoliko želi privudi određeni segment turističke potražnje (Vukonid, Čavlek, 2001, str. 403).</s><s>Strategijom grada Karlovca za razdoblje 2012. – 2020. identificirani su najvažniji prirodni i antropogeni turistički resursi te društvena događanja pogodna za potencijalno komercijalno iskorištavanje na prostoru grada i uže okolice.</s>
<s>Najvažniji turistički resurs grada Karlovca i njegove okolice bez ikakve su sumnje njegove brojne rijeke, rječice, potoci i ostale vode.</s><s>Među njima su najznačajnije Korana, Kupa, Dobra i Mrežnica.</s><s>Na rijeci Korani nalazi se djelomično uređeno Foginovo kupalište, registrirano kao prvo riječno kupalište u Hrvatskoj.</s><s>U naselju Rečica u neposrednoj blizini grada Karlovca nalazi se izvorište geotermalne vode.</s><s>Tredinu ukupne administrativne površine grada Karlovca čine površine pod šumama.</s><s>Iako se na šume kao resurs najčešde gleda u kontekstu proizvodnje drva, one imaju i važnu ulogu za razvoj lovstva i turizma kao gospodarskih djelatnosti temeljenih na održivom razvoju.</s><s>Na području grada nalazi se 11 lovišta ukupne površine oko 50 tisuda hektara.</s><s>Rijeka Korana od Malida do Karlovca, rijeka Dobra od Bukovja do Gornjeg Pokupja, rijeka Kupa od Gornjeg Pokupja do Pisarovine, jezero Šumbar te draganički Ribnjaci čine ribolovna područja karlovačke regije.</s><s>Sam grad Karlovac bogat je zelenim površinama, prije svega parkovima i šetnicama.</s><s>Na području grada nalaze se tri zaštidena područja: Marmontova aleja, Vrbanidev perivoj te Cret Banski Moravci.</s><s>Osim njih, postoji nekoliko točaka značajnih vrijednosti krajobraza: Martinšdak, Kalvarija, vila Anzid te Gornja Trebinja.</s><s>Osobito vrijedne prirodne krajobraze čine i okolica starog grada Dubovca, potok Gradnica te dio obalnog pojasa vodotoka Male i Velike Utinje, Kupe te Korane (Cukina Tropčid et al., 2012, str. 4.2.2 Antropogeni turistički resursi</s>
<s>Antropogeni ili društveni resursi su svi objekti, događanja i procesi vezani uz ljudsko djelovanje, kako u prošlosti, tako i danas (Vukonid i Čavlek, 2001, str. 23).</s><s>Najvažniji spomenik kulture od nacionalnog značaja u Karlovcu je povijesnourbanistička cjelina Zvijezda koja čini užu gradsku jezgru.</s><s>Na središnjem gradskom trgu nalazi se zavjetni ''Kužni pil'' s likom Bogorodice, izgrađen nakon epidemije kuge 1691. godine.</s><s>U geometrijskom središtu čitave Zvijezde pa tako i Trga bana Josipa Jelačida, nalazi se zdenac ukrašen alegorijskim prikazima rijeka.</s><s>Unutar šesterokrake zvijezde postoji i vedi broj očuvanih građevina, među kojima se ističu ranobarokna župna crkva Svetog Trojstva s franjevačkim samostanom, zrinsko-frankopanski dvor u kojem je smješten gradski muzej te crkva sv. Nikole.</s><s>Karlovačka Zvijezda ima izuzetnu povijesno-urbanističku vrijednost jer je prvi izgrađeni ''idealni'' grad u duhu renesansnog shvadanja obrambenog i životnog prostora, projektiran prema načelima renesansne arhitekture sa simetričnim kompozicijama primijenjenim na planiranje grada.</s>
<s>Stari grad Dubovac nalazi se na atraktivnoj lokaciji u gradu Karlovcu u neposrednoj blizini nacionalnog svetišta sv. Josipa koje posjeduje bogatu sakralnu zbirku.</s><s>Nastao je kao utvrda srednjovjekovne dubovačke opdine potkraj 12. ili na početku 13. stoljeda.</s><s>Danas stari grad Dubovac izgleda kao renesansni kaštel s gotičkim elementima.</s><s>Gradski muzej Karlovac upravlja Branič kulom sa stalnim postavom.</s><s>Postav trenutno ne prati trendove suvremene prezentacije i ima prostora za osuvremenjivanje ponude.</s><s>Od ostalih spomenika kulture mogu se izdvojiti sakralni objekti kao što je nacionalno svetište sv. Josipa na Dubovcu, crkva Majke Božje Snježne na Dubovcu, pavlinski samostan u Kamenskom kod Karlovca te župna crkva sv. Ivana Krstitelja u Rečici.</s><s>U Karlovcu se nalazi i Vojni kompleks Turanj koji je u ingerenciji Gradskog muzeja.</s><s>U gradu Karlovcu djeluju galerija Vjekoslav Karas, galerija Zilik i galerija Ulak.</s><s>Po tradicionalnim običajima i narodnoj nošnji u pokupskom stilu izdvajaju se naselja karlovačkog Pokuplja u neposrednoj blizini grada Karlovca.</s><s>Narod toga kraja vrlo je ponosan na svoje običaje, narodnu nošnju i folklor pa ih njeguje u kulturnoumjetničkim društvima.</s><s>Najvrjedniji dio sačuvane etnološke baštine grada Karlovca su 72 etnološke građevine – tradicijske kude i tradicijske okudnice.</s><s>Vedina ih se nalazi u dolini rijeke Kupe, u selima Rečica, Pokupska Luka, Šišljavid, Zamršje, ali i u drugim područjima grada Karlovca (Cukina Tropčid et al., 2012, str. 14).</s><s>4.2.3 Društvena događanja u Karlovcu</s>
<s>Društvena su događanja posebno važan turističko-društveni resurs za turističku ponudu, bududi da povedavaju stupanj atraktivnosti turističkom mjestu, regiji ili zemlji u cjelini i time obogaduju sadržaj boravka i stvaraju mogudnost vede potrošnje turista.</s><s>Unatoč tomu što je vedina društvenih događaja u Karlovcu i okolici kroz godinu namijenjena prvenstveno lokalnom stanovništvu, nekoliko je događaja koji u značajnoj mjeri doprinose bogatstvu turističke ponude grada te se mogu smatrati turističkim resursima pogodnima za izradu različitih turističkih proizvoda:  karlovački dani piva;</s>
<s>Vrijedi napomenuti da prema analizama obavljenima od strane Turističke zajednice Grada Karlovca u 2009. te 2011. godini u strukturi posjetitelja dominiraju domadi gosti 4.2.4 Smještajni kapaciteti u Karlovcu</s>
<s>Unatoč tomu što su atrakcije razlog zbog kojeg turisti najčešde posjeduju neku destinaciju, preduvjet za razvoj turističke industrije te povedanje broja posjetitelja na nekom području su smještajni kapaciteti.</s><s>Grad Karlovac svojim posjetiteljima nudi hotelski i privatni smještaj.</s>
<s>Trenutno u gradu postoje tri hotela, od čega je hotel Korana Srakovčid kategoriziran četirima, a hoteli Carlstadt i Europa trima zvjezdicama.</s><s>Prema podacima Turističke zajednice grada, Karlovac je u 2011. godini raspolagao s 200 ležajeva u hotelskom smještaju, 172 ležaja u privatnom te 25 ležaja u autokamp smještaju.</s><s>Slika 2: Broj nodenja i struktura smještajnih kapaciteta u Karlovcu Izvor: Strategija razvoja turizma grada Karlovca, 2012. – 2020.</s><s>Više od dvije tredine turističkih nodenja zabilježenoje u hotelskom smještaju, 27 posto u privatnom te simboličkih 3 posto u kamp-smještaju (Cukina Tropčid et al., 2012, str.</s>
<s>Kao što je ranije navedeno, jedna od prirodno-geografskih karakteristika koje čine Karlovac jedinstvenim gradom u Hrvatskoj i široj okolici jest njegov smještaj na sjecištu četiriju rijeka – Korane, Kupe, Dobre i Mrežnice.</s><s>Bududi da se turistički proizvod kojeg osmišljavamo u ovom diplomskom radu temelji i na iskorištavanju njihovog potencijala, u nastavku demo kratko predstaviti njihova osnovna obilježja te njihov turistički značaj.</s><s>Izvor Kupe nalazi se u Nacionalnom parku Risnjak, blizu mjesta Razloge u Gorskom Kotaru.</s><s>Rijeka Kupa duga je gotovo 300 kilometara, a njeno porječje (imena Pokuplje) iznosi više od 10 tisuda kvadratnih kilometara.</s><s>U svom gornjem toku probija se kroz šumoviti kanjon dok kod Ozlja ulazi u svoj ravničarski tok te završava ušdem u rijeku Savu kod Siska.</s>
<s>Lokalna agenda za karlovačke rijeke (Ivičid et al., 2011, str. 27) navodi: „Najduža od njih rijeka Kupa izvire u nacionalnom parku Risnjak, između šumovitih brda i bujnih dolina, dolaskom u Karlovac u nju utiču Korana, Mrežnica (koja prvo utječe u Koranu) i Dobra te nas vodi sve do Siska gdje se spaja s rijekom Savom.</s><s>Za rafting Kupa ima dovoljno vode samo u proljede kada se otapa snijeg i nakon obilnih kiša.</s><s>Najveda misterija je u pitanju zašto rijeka koja izvire samo 30-tak kilometara od Jadranskog mora teče u sasvim suprotnom smjeru (prema unutrašnjosti), kao niti jedna druga rijeka na 4.3.2 Mrežnica</s>
<s>Mrežnica izvire kod grada Slunja, a završava ušdem u rijeku Koranu kod Karlovca.</s><s>Za razliku od Kupe, porječje Mrežnice površine je svega 64 kilometra kvadratna te ima isto toliko kilometara duljine.</s>
<s>Lokalna agenda za karlovačke rijeke (Ivičid et al., 2011, str. 27) navodi: „Zatim, tu je Mrežnica - lijepa, mlada, svježa i najzelenija zelena rijeka koju ste ikada vidjeli!</s><s>Skriva svoje tajne u kanjonu, a bogata je slapovima i kaskadama na kojima se u najtoplijem kolovozu možete osvježiti.</s><s>Pogodna je za kupanje jer je ljeti topla.</s><s>Veslanje je pogodnije u kanuima ili kajacima, a rafting kod viših vodostaja u proljede ili jesen kada je brža.</s><s>U Karlovcu se zelena boja Mrežnice stapa i utječe u vedu sestru Koranu.“ Dužine 108 kilometara, rijeka Dobra izvire iz dvaju izvora (selo Gornja Dobra kraj Skrada te blizu Bukova vrha).</s><s>Karakteriziraju je tri različita dijela toka, od čega središnji dio prolazi ispod zemlje, što Dobru čini rijekom ponornicom.</s><s>Dobra se uzvodno od Karlovca ulijeva u rijeku Kupu.</s>
<s>Lokalna agenda za karlovačke rijeke (Ivičid et al., 2011, str. 27) navodi: „Dobra - idealna za navalu adrenalina i osjedaj snage prirode - snažna, modna, brza, trebate je poštivati!</s><s>Dobra ima nadzemni i podzemni tok, a teče između brda obraslih zelenim šumama.</s><s>Ako želite saznati što je zapravo rafting, dođite na Dobru u travnju kad se napuni obilnim kišama i doživjet dete najdivljiju vožnju u životu!“ Slikovita rijeka Korana izvire u Plitvičkim jezerima te u svojih 134 kilometra prolazi kroz Hrvatsku te Bosnu i Hercegovinu da bi završila kao pritok Kupi u Karlovcu.</s><s>Dio je crnomorskog sliva te nije plovna.</s>
<s>Lokalna agenda za karlovačke rijeke (Ivičid et al., 2011, str. 27) opisuje Koranu kao: „Rijeka Korana nastaje kao nastavak Plitvičkih jezera.</s><s>Kanjon rijeke Korane krije mnoštvo slapova od kojih su najljepši oni na gornjem toku rijeke.</s><s>Dolaskom u Karlovac, teče kroz gotovo sam centar grada gdje je vrlo pitoma i blaga i gdje je mnogo djece naučilo plivati, ali i družiti se uz razne igre na vodi.“ Karlovac kao turistička destinacija – SWOT analiza SWOT analiza ili SWOT matrica strukturirana je metoda koja se koristi za utvrđivanje prednosti, nedostataka, prilika i prijetnji vezanih uz određeni proizvod, projekt, mjesto, granu industrije, osobu ili poduzetnički poduhvat.</s><s>Kvalitetno napravljena SWOT analiza temelj je za donošenje dobrih strateških odluka u svrhu ostvarivanja ciljeva i vizije neke destinacije.</s><s>Na temelju stanja utvrđenog Strategijom razvoja za razdoblje 2012. – 2020. te vlastitih zapažanja s terena, u nastavku donosimo kratku SWOT analizu Karlovca kao turističke destinacije.</s>
<s> Zemljopisni položaj – Sjecište najvažnijih državnih, regionalnih i lokalnih prometnih puteva.</s><s>Povezivanje primorske i panonske Hrvatske.</s><s>Iznimno laka dostupnost cestovnim i željezničkim prometom.</s>
<s> Četiri rijeke – Modan hidrološki potencijal, prepoznatljivost u Hrvatskoj i regiji, veliki broj potencijalnih turističkih proizvoda vezanih uz rijeke.  Karlovački parkovi – Vrbanidev perivoj, Marmontova aleja, drvoredi i parkovi oko Zvijezde nisu samo zelena pluda grada, ved predstavljaju jedinstvenu prirodnu osnovu kakvu imaju tek rijetki gradovi.</s>
<s> Raznolikost kulturnog i prirodnog života – dva spomenika prirode, pet značajnih krajobraza, jedan spomenik parkovne arhitekture, četiri lokacije zaštidene panoramske vrijednosti krajobraza, 14 područja u mreži NATURA 2000, 13 zaštidenih kulturno-povijesnih lokaliteta, 94 evidentirana kulturna dobra.  Karlovački dani piva – Najveda pivska manifestacija u državi i regiji, više od četvrt stoljeda tradicije te skoro četvrt milijuna posjetitelja svake godine.  Lov i ribolov – Tradicija lovstva i rekreacijskog ribolova.</s><s>Brojna lovišta na području grada i okolice te lokaliteti pogodni za razvitak turistički zanimljivog rekreacijskog ribolova.</s>
<s> Izostanak destinacijskog menadžmenta – Neprepoznavanje potrebe za sustavnim upravljanjem destinacijom te nepovezanost ključnih aktera na destinaciji iz javnog i privatnog sektora.</s>
<s> Manjkav destinacijski marketing – Unatoč činjenici da je Strategijom predviđeno brendiranje destinacije i osmišljavanje ključnih turističkih proizvoda, ne postoji smislena i dosljedna komunikacijska i marketinška destinacijska strategija.  Nedostatak hostelskog i kamp-smještaja – U Karlovcu trenutno ne postoji niti jedan hostel, dok su kapaciteti kampa mali, posebice obzirom na snažan rast tog segmenta zadnjih godina.</s>
<s> Manjkava valorizacija turističkih resursa – Unatoč postojanju brojnih turističkih resursa, vedina ih ne zadovoljava potrebe modernih turista.</s><s>To je prije svega razvidno u muzejskim i galerijskim sadržajima te brojnim prirodnim resursima koji stoje zapušteni.</s>
<s> Neodgovarajuda turistička ponuda – Prosječna duljina boravka od 1,7 dana te činjenica da tri četvrtine turista troši manje od 50 eura govore u prilog činjenici da je turistička ponuda u gradu i okolici izrazito manjkava.  Manjak modernih i osmišljenih turističkih proizvoda – Razmrvljenost turističkih ponuđača te nedostatak integralnih turističkih proizvoda koji bi omogudili turistima da pridobiju smislena turistička iskustva.</s><s>4.4.3 Prilike</s>
<s>Potencijalne prilike Karlovca kao destinacije su:  Blizina emitivnih tržišta – Zagreb (više od milijun stanovnika s okolicom) i Rijeka (više od 200 tisuda stanovnika s okolicom) udaljeni su svega 50 te 130 kilometara, a velike prilike leže i u privlačenju stranih turista na putu prema obali.  Blizina Plitvičkih jezera – Nacionalni park Plitvička jezera udaljen je svega sat vremena vožnje od Karlovca, a godišnje privuče gotovo 1,5 milijuna posjetitelja.  Iskorištavanje napuštenih i devastiranih lokacija – Domovinski rat i privatizacija opustošili su brojna poduzeda, čiji prostori danas stoje zapušteni i neiskorišteni te bi se mogli prenamijeniti za turističke svrhe – sport i rekreacija, kongresni turizam, zabava i opuštanje.</s>
<s> Razvoj ruralnog turizma – Pozicioniranje na jednom od najbrže rastudih segmenata europskog turizma, snažno podržanog od strane europskih institucija kroz brojne fondove.</s>
<s> Revitalizacija Zvijezde i karlovačkog brenda – razrađivanje započetog projekta „Karlovac – grad zvijezda“ te brend strategije „Karlovac – grad susreta“ te osmišljavanje iskustvenih turističkih proizvoda koji de reflektirati taj doživljaj brenda.</s>
<s>Potencijalne prijetnje Karlovca kao destinacije su:  Administracija i birokracija – procedure za dobivanje potrebnih dozvola i dokumentacije su komplicirane i traju predugo, čime se odbija potencijalne investitore.</s>
<s> Nepovoljna gospodarska klima – Iako je turizam jedina gospodarska grana koja se donekle uspješno othrvala krizi, značajne investicije još su uvijek sporadične i neizvjesne.</s>
<s> Nedostatak državne i regionalne potpore razvoju kontinentalnog turizma – Unatoč činjenici da je kontinentalni turizam prepoznat kao bududnost i nositelj razvoja, sustavna potpora i politička volja još uvijek manjkaju.  Nesklonost povezivanju u šire destinacijske cjeline – Jedan od najsnažnijih trendova u modernom turizmu jest povezivanje destinacija u šire cjeline čime se značajno smanjuju troškovi administracije i destinacijskog marketinga te omogudava snažan zajednički nastup na tržištu.</s><s>Nažalost, još uvijek je snažno prisutna nevoljkost javnog i privatnog sektora za takve projekte.  Sporost prilagođavanja trendovima – Trendovi se u suvremenom turizmu brzo mijenjaju te zahtijevaju konstantno pradenje, a ponekad i mogudnost da ih predvidimo prije negoli se dogode.</s>
<s>Kao što je razvidno iz navedenog, glavne prednosti grada Karlovca su njegove četiri rijeke, odlična geografska pozicija, očuvani okoliš, bogatstvo biološke, kulturne i povijesne baštine, karlovačka Zvijezda i pripadajudi parkovi te tradicija pivarstva.</s><s>S druge strane, postoji čitav niz nedostataka koji otežavaju značajniji gospodarskoturistički razvoj Karlovca kao turističke destinacije.</s><s>To su, prije svega, različite administrativo-birokratske boljke, nedostatak snažnije političke volje i potpore razvoju turizma, manjak atrakcija i iskustvenih turističkih proizvoda te nerazvijena turistička (ali i opda) infrastruktura.</s><s>Sve to doprinosi činjenici da se turisti u gradu zadržavaju kratko i pri tome troše vrlo skromne iznose.</s>
<s>S druge strane, takvo stanje sa sobom nosi i brojne prilike, posebice u svjetlu snažne dostupnosti strukturnih fondova od strane države i Europske unije, čije pametno korištenje može donijeti značajan izvor prijeko potrebnog kapitala.</s><s>Iskorištavanje dobre prometne pozicije i povezanosti, pružanje podrške poduzedima koja žele razvijati kvalitetne i smislene turističke proizvode te snažniji angažman na građenju imidža i branda destinacije put su u bolju turističku bududnost.</s><s>Sporost u prilagođavanju trendovima te izostanak sluha za povezivanje i učenje iz primjera dobre prakse drugih (pa i konkurentskih) destinacija siguran su recept za produbljivanje loše situacije i polagano propadanje.</s>
<s>Prije negoli krenemo s detaljnim opisom njegovih komponenti, vrijedi napomenuti stvari koje smo svjesno odlučili izostaviti iz koncepta ovog proizvoda.</s><s>Bududi da je glavni cilj ovog diplomskog rada oblikovati fleksibilni model proizvoda koji se može uz manje prilagodbe lako primijeniti u praksi, smatramo kako bi bilo kakvo ulaženje u pokušaj da mu odredimo cijenu bio besmislen i suvišan te ne bi pridonio boljem razumijevanju iskustvenog turističkog proizvoda.</s><s>Isto tako, zbog same prirode oblikovanja modela proizvoda za nepoznatog kupca, svjesno smo odlučili izostaviti dio o tome što s gostima koji zbog bilo kojeg razloga ne žele konzumirati određenu komponentu integralnog proizvoda.</s><s>Smatramo da je model koji predlažemo dovoljno fleksibilan da ostavlja mogudnost promjene ili izbacivanja pojedinog spornog dijela, a da se pritom ne naruši osnovni koncept, ideja i poruka koji se žele njime postidi.</s><s>Na temelju postavljenih teorijskih temelja te napravljene analize stanja turizma u Karlovcu, a u svrhu postizanja osnovnog cilja ovog diplomskog rada, u nastavku predlažemo idejni primjer okvirnog modela našeg integralnog turističkog proizvoda.</s>
<s>Slogan: „Četiri dana učenja, druženja i opuštanja na četiri rijeke“ Tip proizvoda: Hibridni integralni turistički proizvod kongresnog turizma Ciljne skupine: Stručnjaci iz područja održivog razvoja gradova i destinacija, predstavnici gradova i institucija vezanih uz održivi razvoj iz zemlje i inozemstva Broj sudionika: 30 – 50 (od čega je polovica iz inozemstva) Trajanje: 4 dana</s>
<s>„Kongres zelenih gradova “međunarodni je stručni kongres orijentiran k ekološki osviještenim granama industrije, na kojem sudjeluju predstavnici poduzeda, gradova, destinacija i organizacija koji promiču značaj ekologije u svakodnevnom poslovanju i životu, kako iz Hrvatske, tako i inozemstva.</s><s>Za razliku od uobičajenih, klasičnih kongresa, „Kongres zelenih gradova“ hibridni je integralni turistički proizvod kongresnog turizma koji spaja tradicionalni „službeni“ dio poslovnog susretanja s onim „neformalnim“, namijenjenim, prije svega, boljem upoznavanju sudionika, poticanju avanturističkog i zdravog natjecateljskog duha te ležernom opuštanju.</s><s>Takav pristup omogudit de sudionicima konferencije da doista dožive prirodne i kulturne ljepote Karlovca, činedi cijelo iskustvo posebnim, vrijednim i trajno upečatljivim.</s><s>Predviđeno trajanje je četiri dana, od čega dio prvog i četvrtog dana otpada na dolazak, odnosno odlazak gostiju.</s><s>Namijenjen je relativno malim i kompaktnim skupinama te je idealno godišnje doba za njegovo izvršavanje kasno proljede ili rano ljeto koje karakteriziraju dugi dani, ugodno visoke temperature te pregršt lijepog vremena bez oborina.</s><s>Slogan za koji smo se odlučili - „Četiri dana učenja, druženja i opuštanja na četiri rijeke“ predstavlja kratku i jezgrovitu viziju proizvoda koja de poslužiti kao okosnica za izradu marketinške i komunikacijske strategije.</s><s>Program Kongresa proteže se kroz četiri dana.</s><s>Prvi je dan predviđen za dolazak i smještaj gostiju te otvaranje konferencije s tradicionalnom večerom.</s><s>Drugi i tredi dan predviđen je za glavni dio programa gdje su prijepodneva namijenjena službenom dijelu konferencije, a poslijepodneva i večeri za aktivnosti i druženje.</s><s>Drugi dan Kongresa bit de tematski orijentiran prema adrenalinu, sportu, team-buildingu te lovu na blago, dok de tredi dan biti tematski orijentiran prema kulturi, kulinarici, uživanju u prirodi te ugađanju svim osjetilima.</s><s>Posljednji, četvrti dan programa predviđen je za oproštajno druženje uz doručak u prirodi, zatvaranje kongresa i odlazak gostiju kudi.</s><s>Prije detaljne razrade komponenti proizvoda donosimo kratki pregled programa (Slika Slika 3: Kratki pregled programa i komponenti proizvoda PRVI DAN</s>
<s>Prvi je dan tematski posveden iskazivanju srdačne dobrodošlice za goste te ležernom uvodu u konferenciju i karlovačko stanje uma koje de goste pratiti u sljededa tri dana njihova boravka.</s><s>Nakon što slete u zagrebačku zračnu luku Pleso, goste de dočekati za tu priliku posebno unajmljen i uređen zeleni ekobus, koji de ih prevesti do pedesetak kilometara udaljenog Karlovca.</s><s>Da im brže prođe vrijeme putovanja, gosti de za vrijeme vožnje modi pročitati zbirku kratkih priča iz povijesti i sadašnjosti Karlovca – zgode o četiri mitske rijeke, priču o nastanku Zvijezde, crtice iz vremena obrane od Turaka te pripovijetke o vremenima kad su se u Karlovcu susretali bogati i siromašni, carevi i prosjaci sa svih strana svijeta.</s>
<s>Dolaskom u Karlovac, gosti de biti srdačno dočekani tradicionalnim pidem i zakuskom dobrodošlice u ekohotelu Korana Srakovčid, ponajboljem malom hotelu u ovom dijelu Europe.</s><s>Domada kuhana šunka, domadi pršut, sir i vrhnje te štrukli sa sirom i koprivom uz vivodinski pjenušac, ekološki sok od jabuke te domadi čips od jabuke te ostale tradicionalne slane i slatke delicije zaintrigirat de i najzahtjevnija nepca te poslati gostima nepogrešivu poruku o prirodnom, kulturnom i gastronomskom bogatstvu kraja u koji su došli.</s>
<s>Po zakusci i smještaju u tradicionalno, ali luksuzno uređene sobe s punom opremom (klimatizacijski uređaj, kupaonica, WC, sušilo za kosu, mini-bar, telefon, satelitska televizija) te kradem popodnevnom odmoru, gosti de prisustvovati svečanom otvaranju konferencije o održivom razvoju zelenih gradova i destinacija u intimnoj atmosferi parka Vrbanidev perivoj, sjededi na prostirkama na travi uz zalazak sunca.</s><s>Nakon što i posljednje zrake sunca zađu iza krošnja i listova, uvodnu de ceremoniju osvijetliti stotine voštanih svijeda, stvarajudi nezaboravan ugođaj za sve posjetitelje i sudionike.</s><s>Prvi de se dan privesti kraju raskošnom večerom na obali tirkizne rijeke Korane, gdje de gosti uz odsjaj mjesečine na vodi i smirujudi šum njenog slapa imati priliku uživati u probranim tradicionalnim jelima karlovačkog kraja – janjeda jetrica na seljački, teletina ispod peke, fiš-paprikaš, buncek s kiselim zeljem, palenta sa čvarcima te druge delicije.</s><s>Jela de biti popradena vrhunskim plješivičkim vinima i domadim sokovima te tradicionalnim desertima karlovačkog kraja - štrudla od sira i jabuka, bakina pogača, budnica i kukuruzna zlijevka.</s><s>Na kraju druženja gosti de polagano krenuti na počinak, kako bi se dobro odmorili i skupili snagu za nove doživljaje i avanture koje de ih čekati sutra.</s>
<s>Drugi je dan tematski podijeljen u dvije cjeline: prvi dio dana posveden je glavnoj temi konferencije, dok je drugi dio dana namijenjen avanturi, adrenalinu te velikoj potrazi za blagom kroz koju de sudionici upoznati Karlovac i njegove ljepote, ali i jedni druge.</s><s>Prije samog početka službenog dijela konferencije, gosti de imati priliku uživati u idiličnom pikniku u vrtu hotela gdje de s kavom i bogatim kontinentalnim doručkom na karlovački način početi svoj dan – domadi proizvodi od sira, jaja, meda, kruha, džemova i ručno cijeđenih sokova napunit de ih energijom za nošenje sa svim izazovima dana.</s><s>Nakon piknika i doručka, gosti de se skupiti u velikoj dvorani hotela gdje de početi prvi od dva dana glavnog dijela konferencije.</s><s>Za cijelo vrijeme trajanja predavanja i seminara na raspolaganju de im biti uslužno osoblje hotela koje de se pobrinuti da im ni u kojem trenutku ne uzmanjka kave, vode i sokova.</s><s>Po završetku službenog dijela konferencije, goste de dočekati šarmatni bečki fijakeri, isti oni s kojima su stari Karlovčani putovali još početkom prošlog stoljeda te ih prevesti do nekoliko kilometara udaljenog restorana Lovački rog, smještenog duboko u zelenilu drevne hrastove šume.</s><s>U prostranom šumskom vrtu restorana gosti de imati priliku kušati neke od ponajboljih specijaliteta karlovačkog kraja, prije svega teletinu, divljač ili vrhunsku riječnu ribu te se zasladiti nezaboravnim domadim makovnjačama i orahnjačama.</s>
<s>Ponovno napunjenih baterija nakon okrepljujudeg ručka i odmora u šumskom ambijentu, naše goste čeka avantura kakve de se još dugo sjedati – velika adrenalinska potraga za blagom.</s><s>Podijeljeni u timove od 5-6 sudionika po skupini, cilj svakog tima bit de u što kradem vremenskom roku obidi ključne točke u široj okolici grada te riješiti zagonetku vezanu uz svaku točku kako bi pronašli djelid velike karte s ucrtanim blagom.</s><s>Jednom kad skupe sve razasute djelide karte i slože ih u veliku sliku, ukazat de im se točno mjesto na kojem se nalazi zakopano blago i put do konačne pobjede.</s><s>Kako bi im olakšali taj zadatak, svaki de član tima dobiti električni bicikl što de im zasigurno značajno ubrzati potragu.</s><s>Komunikacija, timski rad i brzo razmišljanje bit de ključni sastojci za uspjeh u ovom zadatku, u kojem članovi timova nede samo imati priliku iz prve ruke saznati nešto više o najzanimljivijim dijelovima Karlovca, ved i stvoriti neka potencijalno dugoročna poznanstva i prijateljstva.</s><s>Na kraju napornog i uzbudljivog dana, goste čeka nova poslastica za sva osjetila lađarenje i večera uz mjesečinu na rijeci Kupu.</s><s>Smješteni na velikoj lađi koja priziva sjedanja na neka davna, zaboravljena vremena, gosti de imati priliku uživati u vrhunskim riječnim poslasticama, dok de oni odvažniji imati priliku sami upecati svoju večeru.</s><s>Nakon večere, na lađi de biti održano proglašenje pobjednika današnjeg natjecanja te dodjela nagrada najboljem timu.</s><s>Po završetku druženja gosti de se vratiti u hotel kako bi se odmorili i pripremili za uzbuđenja koja donosi novi dan.</s><s>Poput prethodnog dana, i tredi je dan tematski ugrubo podijeljen u dvije cjeline.</s><s>Prvi dio dana ponovno je rezerviran za službeni dio konferencije gdje de biti održan drugi (i posljednji) dan njenog glavnog dijela.</s><s>Drugi dio dana namijenjen je vremeplovu u slavnu karlovačku prošlost koji de kulminirati spektakularnim balom i valcerom u ponod.</s>
<s>Kako bi se osjedali doista kraljevski, gosti de biti iznenađeni doručkom u krevetu.</s><s>Suhomesnate delicije, kupski sir, crni i bijeli kruh, pogače, štrudle od jabuke i sira, plodovi ozaljskih vodnjaka, domadi namazi od voda, prirodni sok od jabuke te najukusniji med i svježe mlijeko karlovačkog kraja samo su neke od stvari koje de, zasigurno, i one koji inače preskaču doručak nagovoriti da barem na jedan dan promjene mišljenje i prepuste se užitku.</s><s>Kao i prethodnog dana, nakon kraljevskog doručka, gosti de se skupiti u velikoj dvorani hotela gdje de početi drugi dio glavnog dijela konferencije.</s><s>Uslužno osoblje hotela i dalje de gostima cijelo vrijeme biti na raspolaganju s kavama, vodom i sokovima.</s><s>Nakon odrađenog službenog dijela konferencije, slijede popodne i večer prepuni zanimljivih, poučnih i kreativnih sadržaja.</s>
<s>Prvi dio popodneva obilježit de zabavno kulinarsko natjecanje „Sam svoj kuhar“ u restoranu „Pod starimi krovovi“ u samom centru grada.</s><s>Podijeljeni u timove, gosti de imati priliku uz stručno vodstvo majstora kuharskog zanata sami skuhati ručak za sebe i članove svoje ekipe.</s><s>Jela koja de se kuhati slijedit de recepte pomalo zaboravljenih vremena dok su Karlovcem tutnjale luksuzne kočije i odjekivali koraci teških vojničkih čizama.</s><s>Timovi de međusobno jedni drugima kušati i ocjenjivati jela, a one najuspješnije čekaju simbolične nagrade.</s><s>Po završetku kulinarske avanture, naši de se gosti zaputiti prema samom centru Zvijezde, kako bi se pripremili za svečani vojni bal koji ih čeka u večernjim satima.</s><s>Šedudi centrom imat de priliku obidi tradicionalne trgovine i obrte gdje de isprobati svečanu balsku odjedu, namirisati se originalnim karlovačkim parfemom te se slikati na kraljevskom tronu, kako i priliči situaciji.</s><s>Popodnevni obilazak Zvijezde završit de obilaskom Paviljona Katzler te razgledom starih fotografija i gradskih razglednica te kupovinom suvenira i ekoloških proizvoda u trgovini „Štacun pri Gambonu“, nakon čega se gosti vradaju u hotel gdje kredu posljednje pripreme za bal.</s><s>U večernjim satima tredeg dana počinje događaj koji de vedini gostiju, zasigurno, predstavljati vrhunac njihovog iskustva susretanja u Karlovcu – svečani karlovački vojni bal.</s><s>Organiziran u suradnji s Turističkom zajednicom grada Karlovca, karlovački je bal svojevrsno odavanje priznanja vojnoj povijesti i teško izborenim pobjedama grada, na koji de biti pozvani strani veleposlanici i vojni atašei, kao i ugledne osobe iz karlovačkog političkog, gospodarskog i kulturnog života.</s><s>Karlovačkom de balu prethoditi okupljanje povijesno-turističkih nacionalnih gardi iz Hrvatske i okolice, predvođenih Karlovačkom građanskom gardom.</s><s>Naši de gosti imati posebnu čast da otvore bal tradicionalnim valcerom na središnjem trgu, točno u osam sati.</s><s>Po završetku glavnog događaja slijedi zakuska s tradicionalnim jelima iz Hrvatske i regije te ples do sitnih nodnih sati.</s><s>5.1.4 Četvrti dan</s>
<s>Nakon burne nodi, gosti de imati priliku spavati sat vremena dulje nego protekla dva dana.</s><s>Po ustajanju, ispijanju jutarnje kave u vrtu hotela te brze zakuske za vradanje energije, gosti de spremiti svoje stvari te se zaputiti karlovačkim turističkim autobusom s otvorenim krovom do dvadesetak kilometara udaljenog mjesta Ribnik.</s><s>U ribničkom mjestašcu Gorica Lipnička smjestio se jedinstveni integralni hotel Srce prirode, jedno od najboljih seoskih domadinstava u Hrvatskoj, okruženo šumovitim brežuljcima i rijekom Kupom.</s><s>Sjededi na jutarnjem suncu između trsova vinove loze te slušajudi cvrkut ptica i žubor potoka, gosti de imati priliku uživati u iskustvu pravog domadeg seoskog doručka – vrhunskog pršuta i sira uz probrani kruh ispod peke te prirodnih, ekoloških sokova najviše kvalitete.</s>
<s>Nakon doručka i neometanog uživanja u omiljenom mjestu odmora brojnih rekreativaca i ljubitelja netaknute prirode Hrvatske i okolice, naši de se gosti zaputiti u ležernu šetnju prvom poučnom pčelarskom stazom do starog utvrđenog grada Ribnik, u čijem de se prostoru održati svečanost zatvaranja konferencije te podjela certifikata svim sudionicima.</s><s>Kao posebnu zahvalu za sudjelovanje na konferenciji, svi de sudionici dobiti na dar bogate poklon-pakete s tradicionalnom karlovačkom hranom i pidima koja su imali priliku kušati posljednja četiri dana kako bi ih nakon što se vrate kudi mogli kušati i njihovi članovi obitelji te kolege s posla.</s><s>Povratkom gostiju vlakom natrag u Zagreb četverodnevni se program zaključuje.</s><s>Valorizacija komponenti proizvoda „Kongres zelenih gradova“ kroz model Piramide iskustva</s>
<s>Koncept integralnog turističkog proizvoda „Kongres zelenih gradova“ kojeg smo predstavili u prethodnom dijelu osmišljen je da u potpunosti odgovara modelu iskustvenog turističkog proizvoda.</s>
<s>Na razini specifičnih elemenata turističkog proizvoda, „Kongres zelenih gradova“ u sebi sadrži svih šest ključnih sastojaka koje iskustveni proizvod mora imati da bi ga se takvim moglo nazvati – individualan je, iznimno autentičan, prožet čvrstom temom i pričom koja povezuje i harmonizira njegove elemente, turisti ga mogu doživjeti svim osjetilima, iskustvo njegovog korištenja snažno se razlikuje od svakodnevice i rutine te pruža pojedincima koji ga koriste iskustvo povezanosti i pripadnosti nekom kolektivu, dajudi im važnost kao članovima te, makar privremene, zajednice.</s><s>Individualnost – kao što smo ved u samom uvodu naveli, te to i potvrdili kroz detaljnu analizu stanja turističke ponude u Karlovcu, u trenutku osmišljavanja koncepta našeg proizvoda na promatranom tržištu (Karlovac i regija) ne postoji niti jedan integralni turistički proizvod koji je potpuno ili donekle jednak našemu.</s><s>Štoviše, ne postoji niti jedan integralni turistički proizvod koji bi mu barem bio sličan.</s><s>Unatoč činjenici da se dio komponenti (iako ne sve) našeg proizvoda nude kao zasebni (pojedinačni) turistički proizvodi, Kongres zelenih gradova kao integralni turistički proizvod dodaje svim tim komponentama dodatnu vrijednost, smisleno ih spajajudi u jedinstvenu cjelinu zaokruženu snažnom pričom i porukom te je zbog toga puno više od pukog zbroja svojih pojedinačnih dijelova.</s>
<s>Autentičnost – pri osmišljavanju našeg proizvoda vodili smo računa da što više njegovih komponenti bude nešto karakteristično za karlovački kraj i način života, bez obzira radilo se o gastronomiji, kulturnim proizvodima, izboru smještaja i transporta, odabiru lokacija koje de gosti posjetiti ili iskustava koje de doživjeti.</s><s>Pored toga, izbor samog Karlovca, grada s nevjerojatno bogatim i očuvanim prirodno-kulturnim resursima kao destinacije za kongres o zelenim gradovima daje čitavom integralnom turističkom proizvodu snažnu notu autentičnosti.</s><s>Turisti de u svega četiri dana imati priliku jesti domadu karlovačku hranu, piti sokove svježe iscijeđene iz plodova lokalnih vodnjaka, provozati se tradicionalnim karlovačkim fijakerom, večerati uz odsjaj mjesečine na rijeci te nositi odjedu i parfem kakve su nekod nosili sami vođe velikih carstava.</s><s>Tako nešto mogude je samo i jedino u Karlovcu.</s><s>Priča – sve komponente našeg integralnog turističkog proizvoda pomno su osmišljene, složene te povezane u smislenu cjelinu kroz temu zelenila, podražaje svim osjetilima, spajanje posla i užitka te susretanja rijeka, ljudi i sudbina koje se ispreplidu i nadopunjavaju u cjelovitu priču o Karlovcu.</s><s>Koristedi proizvod, gost krede na putovanje gdje nestaje granica između vremena i prostora, a sudjelujudi u njoj naš gost postaje glavni junak priče, nosedi ju sa sobom još dugo nakon što putovanje prestane, a on se vrati kudi.</s>
<s>Višeosjetilna percepcija – bez ikakve sumnje, naš integralni turistički proizvod mogude je doživjeti različitim osjetilima.</s><s>Gost de za vrijeme njegovog korištenja imati priliku uživati u pogledima na krajolike koji oduzimaju dah, gledati sunce kako zalazi iza brežuljaka, slušati šumove rijeka i potoka, uživati u cvrkutu ptica te slušati vjetar kako se provlači između drveda.</s><s>Vrhunska domada hrana i pida stavit de mu sva četiri okusna osjetila na tešku kušnju, a ništa manje slatkih muka nede imati ni kad osjeti miris svježe pečenog domadeg kruha ili reski okus najfinijeg karlovačkog sira.</s><s>Konačno, sjedenje u parku s nogama u rosnoj travi barem de ih na trenutak vratiti u vrijeme kad su problemi bili nepoznata riječ, a svijet puno ljepše mjesto.</s><s>Kontrast – glavna ideja kontrasta kao elementa turističkog proizvoda jest da njegovo korištenje pruža iskustvo koje se razlikuje od onog kojeg osoba može doživjeti u svojoj svakodnevici.</s><s>Samo jedan pogled na komponente našeg integralnog turističkog proizvoda dovoljan je da vidimo kako su iskustva koja pruža nešto što vedina ljudi možda nikad više nede doživjeti, a o tome da to bude dio njihove svakodnevice da ne govorimo.</s><s>Adrenalinska potraga za blagom, sudjelovanje na svečanom vojnom balu, večera na obali rijeke te doručak u krevetu samo su neka od iskustava koja de gosti zasigurno još dugo pamtiti.</s>
<s>Interakcija – unatoč tomu što je smislena i upečatljiva turistička iskustva sasvim mogude doživjeti i kad ih pojedinac konzumira sam, interakcija s drugim ljudima koji prolaze ta iskustva istovremeno s nama često je ključni sastojak potreban da bi se neki proizvod i njegov značaj u potpunosti mogli doživjeti i razumjeti.</s><s>Iako su sve komponente ovog proizvoda zamišljene kao grupne aktivnosti, interaktivnost kao ključna karakteristika najbolje se ogleda u primjerima svečanog bala, kulinarskog natjecanja te adrenalinske potrage za blagom gdje su timski rad i dobra komunikacija ono što donosi pobjedu, a ne brzina ili puka fizička snaga.</s><s>Takva iskustva naprosto ne bi bila moguda bez drugih ljudi i međusobne interakcije gosta s njima.</s><s>5.2.2 Razine osobnih iskustava turista</s>
<s>Prema modelu Piramide iskustva, koristedi iskustveni turistički proizvod turist prolazi kroz pet razina – motivacijsku, fizičku, intelektualnu, emocionalnu te mentalnu.</s><s>Pri tome vrijedi imati na umu kako je za dostizanje trede i četvrte razine potrebno imati šest iznimno dobro osmišljenih i definiranih karakteristika turističkog proizvoda, a tek su rijetki proizvodi koji uspiju kod svojih korisnika izazvati onaj ključni skok te promjenu na mentalnoj razini.</s><s>S tim na umu, u nastavku demo detaljnije objasniti kakav utjecaj naš integralni turistički proizvod ima na turista pri svakoj razini te razložiti zbog čega de njegovo korištenje kod nekih gostiju izazvati ključnu mentalnu promjenu.</s><s>Motivacijska razina – kao što joj samo ime govori, motivacijska je razina usmjerena prije svega na probuđivanje interesa kod turista za korištenjem turističkog proizvoda.</s><s>Na motivacijskoj se razini stvaraju očekivanja turista vezana uz proizvod te želja da ga doživi.</s><s>Uspješna komunikacijska strategija Karlovca kao destinacije na kojoj se susredu ljudi, rijeke i sudbine, koja se reflektira i u samoj srži našeg integralnog turističkog proizvoda te stavljanje naglaska na poslovne susrete koji u sebi spajaju najbolje od posla i zabave, pri čemu gosti nede samo čuti nešto novo i zanimljivo, ved stedi nova prijateljstva i iskusiti Karlovac svim osjetilima, ono je što de zasigurno pobuditi interes pojedinaca, organizacija i poduzeda koji traže nešto više od klasičnih, dosadnih kongresa i konferencija.</s>
<s>Fizička razina – fizička je razina vezana uz doživljavanje proizvoda kroz različita osjetila, čime se osigurava da iskustvo njegova korištenja uđe u svijest gosta, pripremajudi ju za prelazak na sljededu razinu.</s><s>U dijelu o višeosjetilnoj percepciji objasnili smo na koje sve načine turisti doživljavaju naš proizvod, a ovdje demo samo još dodati i nekolicinu karakteristika koje nisu vidljive na prvi pogled, a omoguduju gostima ugodno i sigurno iskustvo korištenja: fizička sigurnost turista u svakom trenutku njihovog putovanja i boravka na destinaciji, vrhunski smještajni prostori i transportna sredstva te odabir mjesta i godišnjeg doba održavanja kongresa koji omogudavaju maksimalnu fizičku udobnost obzirom na temperature i vremenske prilike.</s><s>Intelektualna razina – logični nastavak fizičke razine, na intelektualnoj razini turist procesuira podražaje iz okoline te u skladu s njima formira mišljenja i stavove o proizvodu, donosedi odluku o tome je li zadovoljan njime ili ne.</s><s>Bududi da se učenje novih vještina, upoznavanje novih ljudi iz različitih dijelova zemlje i svijeta te doživljavanje potpuno nesvakidašnjih iskustava nalaze u samoj srži koncepta našeg integralnog turističkog proizvoda, njegova de konzumacija omoguditi gostima da iz tog iskustva izađu bogatiji za nove vještine, nove poglede i nadamo se, nove poznanike i prijatelje.</s><s>Takva pozitivna iskustva preduvjet su za uspješnu izgradnju temelja za „skok“ na sljededu, emocionalnu razinu.</s>
<s>Emocionalna razina – emocionalna je razina ona koju najčešde spominjemo u kontekstu turizma, odnosno ciljeva koje želimo postidi nuđenjem nekog našeg proizvoda gostima, u želji da to što dožive ne ostane samo na razini racionalnoga i objektivnoga, ved u njima izazove i duboke, emocionalne reakcije.</s><s>Unatoč tomu što teorija Piramide iskustva tvrdi kako na ovoj razini više nije mogude direktno utjecati na iskustvo turista, komponente našeg turističkog proizvoda pažljivo su odabrane upravo kako bi kod gostiju izazvale taj mali, ali presudni korak iz racionalnog u emocionalno.</s><s>Upravo zbog toga hrana koju nudimo gostima nije samo dobra i kvalitetna, ved je njeno konzumiranje vrhunsko, blisko, intimno i zaokruženo iskustvo.</s><s>Iz istog razloga smo odlučili otvorenje konferencije održati u magičnoj atmosferi stoljetnog parka, na kojem de gosti sudjelovati sjededi na toploj travi bosih stopala, obasjani svjetlom stotina svijeda, a ne skučeni na stolicama u konferencijskoj dvorani, ma kako kvalitetne te stolice i druga konferencijska oprema bili.</s><s>Mentalna razina – konačna razina osobnih iskustava, mentalna razina predstavlja svojevrsni „sveti gral“ turističkih iskustava.</s><s>Turist koji dosegne mentalnu razinu pri korištenju nekog proizvoda doživljava trajnu osobnu promjenu u načinu na koji razmišlja, prosuđuje i gleda na svijet koji ga okružuje.</s><s>Ne postoji turistički proizvod čije de korištenje uvijek i bez iznimke izazvati takvu promjenu kod svakog turista koji ga koristi.</s><s>Ipak, čvrsto vjerujemo kako naš integralni turistički proizvod ima sve predispozicije da ostavi trajne pozitivne posljedice na naše goste koji de znanja, iskustva i sjedanja tih četiriju kratkih dana u Karlovcu nositi sa sobom zauvijek.</s><s>Bez obzira radilo se o promjeni odnosa prema očuvanju prirode i kulturnog života u svojim mjestima prebivališta ili vede sklonosti timskom radu i poboljšanoj komunikaciji s kolegama na njihovim radnim mjestima, možemo se samo nadati da de i njihovi bližnji osjetiti snagu mentalnih promjena koje su im se dogodile te jednog dana i sami dodi u Karlovac kako bi doživjeli nešto slično.</s>
<s>Putovanje od tisudu milja, napisao je prije dva i pol tisudljeda slavni kineski filozof LaoTzu, počinje prvim korakom.</s><s>Putovanje Karlovcem, od sivog grada kojeg smo doživljavali isključivo kroz prozor automobila dok bismo jurili prema moru do moderne turističke destinacije koja može zadovoljiti sve potrebe putnika 21. stoljeda, bit de dugo te zahtijevati značajne financijske, tehničke i ljudske resurse.</s><s>Ipak, hrabrost za učiniti tih prvih nekoliko ključnih koraka često je upravo ono što razlikuje uspješne od neuspješnih, dobitnike od gubitnika.</s>
<s>Upitate li vedinu Karlovčana kakvim doživljavaju i opisuju svoj grad, tek nekoliko njih de kao odgovor dati da je Karlovac turističko mjesto.</s><s>Kako razvijati turističku ponudu i raditi na promociji u gradu, za kojeg ni njegovi vlastiti stanovnici ne doživljavaju da ima nešto vrijedno za pokazati?</s><s>Kako uvjeriti turiste da dođu u grad gdje mnogi na spajanje Karlovca i turizma još uvijek gledaju s podsmijehom?</s><s>Konačno, kako očekivati od gradskih i državnih vlasti da im bude stalo do turističkog razvoja tog istog grada kad nije ni njegovim stanovnicima?</s>
<s>Tvrditi kako de turistički proizvod kojeg smo oblikovali i koji je predmet ovog diplomskog rada biti dovoljan da se stvari preko nodi promijene na bolje bilo bi pomalo naivno i neodgovorno.</s><s>Ono čemu se ipak možemo nadati jest da de hrabrost, inovativnost te doza zdrave drskosti koje ga krase utrti put za neke druge, još hrabrije, još inovativnije i još drskije proizvode čiji se tvorci nede zadovoljiti samo time da tek slijede trendove vedih i poznatijih destinacija, ved odlučiti da se s njima mogu upustiti u ravnopravnu borbu.</s><s>Isto tako, nadamo se kako de model kojeg smo ovdje predstavili na najbolji mogudi način razuvjeriti sve one koji tvrde da Karlovac nema potencijala kao turističko mjesto.</s>
<s>Stoljeda burne povijesti, kultura obrta, trgovanja i susretanja, bogata kulinarska i gastronomska tradicija, vrhunska vina te duh starih vremena koji se na trenutke još uvijek osjeda u Karlovcu idealne su osnove za smisleni, dugotrajni i održivi turistički i gospodarski razvoj čije de blagostanje dijeliti svi članovi karlovačke zajednice.</s><s>Takva ideja nije nikakvo puko sanjarenjeniti znanstvena fikcija.</s><s>Put de svakako biti dug, ali je taj krajnji cilj itekako dosežan.</s><s>Vjerujemo da smo ovime načinili njegov prvi korak.</s>
<s>Karlovec je bil skozi celotno pestro zgodovino od nekdaj prepoznaven kot kraj, kjer se srečujejo štiri reke in ljudje z vseh štirih koncev sveta, zato ne preseneča, da je v svoji strategiji razvoja destinacije reklamiran kot „Karlovac – Grad susreta“ (Karlovec Mesto srečanj).</s><s>Žal ostaja Karlovec kljub svojim naravnim, geografskim in kulturnim predpogojem za takšno obliko turistične ponudbe in poslovne podobe, ki jo poskuša negovati, neprepoznaven kot zanimiva destinacija za kongresni turizem in kongresne goste.</s><s>V mestu, ki je tradicionalno stičišče poti se danes, žal, ne srečuje nihče, kot takšnega ga ne dojemajo niti njegovi prebivalci niti širša skupnost.</s><s>„Mesto srečanj“ ne ponuja svojim gostom niti enega celovitega (integralnega, celotnega) proizvoda, vezanega za kongresni (MICE) turizem, tako tudi ne izkoristi potenciala kombinacije svojega geografskega položaja, zgodovine, naravnih in antropogenih virov ter zanimive blagovne znamke.</s>
<s>Prav želja, da se takšna situacija spremeni na bolje, je bila glavno vodilo za nastanek tega diplomskega dela.</s><s>Z namenom pokazati potencial Karlovca kot destinacije za organiziranje kongresov in ostalih oblik srečanj na najvišjem nivoju in za najzahtevnejše goste, smo se odločili oblikovati model integralnega turističnega proizvoda s področja kongresnega (MICE) turizma, ki temelji na konceptu izkušenega turističnega proizvoda in modelu piramide izkušenj.</s><s>Takšen proizvod bo skozi smiselno in trajnostno izkoriščanje nekaterih najpomembnejših naravnih in antropogenih virov Karlovca in bližnje okolice omogočil svojim uporabnikom edinstveno, avtentično, mnogo čutno in interaktivno turistično doživetje sodobnega poslovnega srečevanja.</s><s>V kombinaciji z delom in užitkom bodo rezultat ustvarjanja takšnega proizvoda dolgotrajni in dragoceni spomini, kakor tudi mentalna sprememba za tiste, ki ga bodo imeli priložnost izkusiti.</s>
<s>Kot glavne hipoteze tega diplomskega dela smo navedli dejstvo, da ima Karlovec kot destinacija velik potencial za takšno vrsto proizvoda, da je mogoče model integralnega turističnega proizvoda, ki ga razvijamo, z manjšimi oplemenitenji uporabiti na resničnem turističnem tržišču in da bo uspešno oblikovanje modela takšnega proizvoda opogumilo dejavnike turističnega gospodarstva v Karlovcu, da se tudi sami opogumijo v praksi uvesti ta podvig.</s><s>Kot glavne omejitve smo predvideli omejena denarna sredstva, vremenske omejitve in omejene razpoložljive človeške vire.</s><s>Kar se tiče metod dela smo se odločili za metodo kompilacije, metodo komparacije in induktivno metodo.</s><s>Pred samim oblikovanjem našega integralnega turističnega proizvoda je bilo potrebno postaviti močne teoretične temelje, na katerih ga bomo izdelali.</s><s>Teoretičnemu delu te diplomske naloge smo pristopili s treh smeri.</s><s>Prvi del smo posvetili proizvodom v turizmu, v drugem smo povezali proizvode z doživetji in izkušnjami, v tretjem smo pa definirali najpomembnejše pojme v zvezi kongresnega in MICE turizma.</s><s>V poglavju o proizvodih v turizmu smo razložili povezanost turističnih proizvodov s potrebami turistov in definirali primarne in sekundarne turistične potrebe.</s><s>Nato smo predstavili tri različne tipe turističnih proizvodov – enostavne, sestavljene in integralne, odločili smo se, da bomo v diplomski nalogi v zvezi turističnih proizvodov govorili izključno v kontekstu slednjih, integralnih turističnih proizvodov.</s><s>Za tem smo podrobno pregledali literaturo v povezavi z definiranjem turističnih proizvodov, nakar smo se odločili za končno definicijo turističnega proizvoda – tistega, ki povezuje otipljive in neotipljive elemente, omogoča turistično vključevanje v specifično aktivnost na destinaciji, ki je izenačen s turistovim skupnim doživetjem potovanja in katerega uporaba omogoča zadovoljevanje turističnih potreb ter dosego organizacijskih ciljev turističnih organizacij in podjetja.</s><s>Na koncu smo predstavili komponente turističnega proizvoda in jih klasificirali skozi šest kategorij – smisel obstoja, poreklo, otipljivost, spremenljivost, čas uporabe in funkcionalno vlogo – in skozi šest funkcij.</s><s>V poglavju o povezanosti izkušenj in doživetij s turističnimi proizvodi smo predstavili pomembnost izkušenj s proizvodi turistične industrije ter uvedli in razložili model Piramida izkušenj, orodja za analiziranje in razumevanje izkustvenega aspekta turističnih</s>
<s>(individualnost, avtentičnost, zgodbo, mnogo čutno zaznavo, kontrast in interakcijo) z nivoji osebnih izkušenj turistov (motivacijska, fizična, intelektualna, čustvena in mentalna) smo razložili, kako določiti, v kakšni meri je določen proizvod resnično doživet in kakšen vtis pušča njegova uporaba na turistu.</s><s>V poglavju o poslovnem turizmu smo razložili, kako je mogoče uskladiti potovanje kot primarno nedelovno aktivnost z dejstvom, da poslovni turisti primarno potujejo z namenom, da bi posredno služili in definirali štiri glavne aspekte MICE (meetings, incentives, conferences, exhibitions) turizma.</s><s>Po teoretičnem delu sledi analiza mesta Karlovec skozi njegove splošne in gospodarske značilnosti, ocenitev osnove virov za razvoj turizma na področju mesta (predvsem naravnih in antropogenih) in namestitvenih kapacitet.</s><s>Posebno pozornost smo posvetili tudi pomembnosti karlovških rek.</s><s>Na koncu smo izdelali natančno SWOT analizo, v kateri smo prikazali prednosti, pomanjkljivosti, priložnosti in nevarnosti Karlovca kot turistične destinacije.</s>
<s>Po objavljeni analizi smo pristopili k oblikovanju modela integralnega turističnega proizvoda – Kongresa zelenih mest.</s><s>Definirali smo ga kot mednarodni strokovni kongres, orientiran k ekološko ozaveščenim vejam industrije, na katerem sodelujejo predstavniki podjetij, mest, destinacij in organizacij, ki spodbujajo pomen ekologije v vsakodnevnem poslovanju in življenju.</s><s>Kongres združuje tradicionalni „uradni“ del poslovnega srečevanja z „neuradnim“, namenjenim predvsem boljšemu poznavanju udeležencev, spodbujanju avanturističnega in zdravega tekmovalnega duha in ležernemu sproščanju.</s><s>Takšen pristop bo omogočil udeležencem konference, da resnično doživijo naravne in kulturne lepote Karlovca, in naredil celotno izkušnjo posebno, vredno in nepozabno.</s><s>Predvideno trajajoč štiri dni je namenjen relativno malim in homogenim skupinam, idealni letni čas za njegovo izvedbo je pozna pomlad ali zgodnje poletje.</s><s>Prvi dan je namenjen prihodu in namestitvi gostov ter otvoritvi konference s tradicionalno večerjo.</s><s>Drugi in tretji dan je predviden za glavni del programa, kjer sta dopoldneva namenjena uradnemu delu konference, popoldneva in večera pa za aktivnosti in druženje.</s><s>Drugi dan Kongresa bo tematsko orientiran k adrenalinu, športu, „team buildingu“ in lovu na zaklad, tretji dan bo pa tematsko orientiran h kulturi, kulinariki, uživanju v naravi in ugajanju vsem čutilom.</s><s>Zadnji, četrti dan, je predviden za poslovilno druženje ob zajtrku v naravi, zaključek kongresa in odhod gostov domov.</s>
<s>Po obrazložitvi osnovnega koncepta smo pristopili k podrobni obdelavi posameznega dne in komponentam turističnega proizvoda v vsakem dnevu.</s><s>Na koncu smo naredili podrobno ovrednotenje predlaganega turističnega proizvoda na osnovi modela Piramide izkušenj oziroma skozi njene dve ravni.</s><s>Diplomsko nalogo smo končali z zaključkom, v katerem smo izrazili upanje v to, da bo pot Karlovca do razvite, prepoznavne in trajnostne turistične destinacije, čeprav dolga in težka, sigurno tlakovana s proizvodi, kot je naš.</s>