Analiza destinacije Mali Lošinj po ETIS in GSTC kazalnikih trajnostnega razvoja in vizija prihodnega poslovanja

održivi turizam;otočna destinacija;destinacija Mali Lošinj;pokazatelji održivog razvoja;menadžment destinacije;sustainable tourism;island destination;destination Mali Lošinj;indicators of sustainable development;destination management;info:eu-repo/classification/udc/338.48-44(210.7)(497.5):502.131.1(043.2)

UNIVERZA V MARIBORU
FAKULTETA ZA TURIZEM

Hana Jutriša

ANALIZA DESTINACIJE MALI LOŠINJ PREMA ETIS I
GSTC POKAZATELJIMA ODRŽIVOG RAZVOJA I
VIZIJA BUDUĆEG POSLOVANJA

ANALIZA DESTINACIJE MALI LOŠINJ PO ETIS IN
GSTC KAZALNIKIH TRAJNOSTNEGA RAZVOJA IN
VIZIJA PRIHODNEGA POSLOVANJA

Završni rad sveučilišnog studija

Brežice, rujan 2021

UNIVERZA V MARIBORU
FAKULTETA ZA TURIZEM

Hana Jutriša

ANALIZA DESTINACIJE MALI LOŠINJ PREMA ETIS I
GSTC POKAZATELJIMA ODRŽIVOG RAZVOJA I
VIZIJA BUDUĆEG POSLOVANJA

ANALIZA DESTINACIJE MALI LOŠINJ PO ETIS IN
GSTC  KAZALNIKIH TRAJNOSTNEGA RAZVOJA IN
VIZIJA PRIHODNEGA POSLOVANJA

Završni rad sveučilišnog studija

Mentor: doc. dr. Tanja Lešnik Štuhec

Brežice, rujan 2021

IZJAVA O AVTORSTVU IN ISTOVETNOSTI TISKANE IN ELEKTRONSKE OBLIKE
ZAKLJUČNEGA DELA

Ime in priimek študentke: Hana Jutriša
Študijski program: diplomsko delo univerzitetnega študija
Naslov zaključnega dela: Analiza destinacije Mali Lošinj prema ETIS i GSTC pokazateljima
održivog razvoja i vizija budućeg poslovanja
Mentorica: doc. dr. Tanja Lešnik Štuhec

Podpisan-i/-a študent/-ka Hana Jutriša

izjavljam, da je zaključno delo rezultat mojega samostojnega dela, ki sem ga izdelal/-a ob
pomoči mentor-ja/-ice oz. somentor-ja/-ice;

izjavljam, da sem pridobil/-a vsa potrebna soglasja za uporabo podatkov in avtorskih del v
zaključnem delu in jih v zaključnem delu jasno in ustrezno označil/-a;

na Univerzo v Mariboru neodplačno, neizključno, prostorsko in časovno neomejeno prenašam
pravico shranitve avtorskega dela v elektronski obliki, pravico reproduciranja ter pravico
ponuditi zaključno delo javnosti na svetovnem spletu preko DKUM; sem seznanjen/-a, da bodo
dela deponirana/objavljena v DKUM dostopna široki javnosti pod pogoji licence Creative
Commons BY-NC-ND, kar vključuje tudi avtomatizirano indeksiranje preko spleta in obdelavo
besedil za potrebe tekstovnega in podatkovnega rudarjenja in ekstrakcije znanja iz vsebin;
uporabnikom se dovoli reproduciranje brez predelave avtorskega dela, distribuiranje, dajanje v
najem in priobčitev javnosti samega izvirnega avtorskega dela, in sicer pod pogojem, da
navedejo avtorja in da ne gre za komercialno uporabo;

dovoljujem objavo svojih osebnih podatkov, ki so navedeni v zaključnem delu in tej izjavi,
skupaj z objavo zaključnega dela;

izjavljam, da je tiskana oblika zaključnega dela istovetna elektronski obliki zaključnega dela, ki
sem jo oddal/-a za objavo v DKUM.

Uveljavljam permisivnejšo obliko licence Creative Commons: Kliknite ali tapnite tukaj, če
želite vnesti besedilo.

Datum in kraj: __________________
                Podpis
študent-a/-ke:
____________________

ZAHVALA
Zahvaljujem se mentorici doc. dr. Tanji Lešnik Štuhec na stručnoj pomoći pri pisanju
završnog rada te na strpljenju i korisnim savjetima. Zahvalu također upućujem i
Turističkoj zajednici Malog Lošinja koja je pružila mnogo korisnih informacija za izradu
ovog završnog rada. Na kraju, zahvaljujem se svojoj obitelji i prijateljima na beskrajnoj
potpori i strpljenju.

ANALIZA DESTINACIJE MALI LOŠINJ PREMA ETIS I GSTC
POKAZATELJIMA ODRŽIVOG RAZVOJA I VIZIJA BUDUĆEG
POSLOVANJA
Međunarodni dolasci turista u svijetu svake godine rastu. Obalne i otočne destinacije,
gdje je loš razvoj, loše upravljanje otpadom i prekomjerni broj turista, posebno su
osjetljive na pritisak masovnog turizma. Masovni turizam donio je mnogo negativnih
učinaka na prirodni razvoj destinacija, stoga se sve više destinacija počinje okretati k
održivom razvoju turizma. Iza svake dobre destinacije stoji dobro i kvalitetno razrađen
destinacijski menadžment. Dužnost destinacijskog menadžmenta je planiranje,
organiziranje, vođenje i kontroliranje destinacije, uz vrlo visoku razinu brige o ljudskim
resursima te oni također moraju brinuti i održivosti destinacije. Kao jedni od
najučinkovitijih alata za mjerenje i praćenje održivog turizma na destinaciji uzeti su
ETIS i GSTC kriteriji održivosti. Održivi turizam je danas trend koji najbrže raste, a Mali
Lošinj je destinacija koja je posljednjih godina prikupila niz nagrada za svoju održivost.
Glavni cilj ovog rada jest pomoću ETIS i GSTC kriterija održivosti, intervjua s
predstavnicima destinacije i ankete s turistima, utvrditi stvarno stanje održivosti na
destinaciji.

Ključne riječi: održivi turizam, otočna destinacija, destinacija Mali Lošinj, pokazatelji
održivog razvoja, menadžment destinacije

ANALYSIS OF DESTINATION MALI LOŠINJ ACCORDING TO ETIS
AND GSTC INDICATORS OF SUSTAINABLE DEVELOPMENT AND
VISION OF FUTURE BUSINESS
International tourist arrivals in the world are growing every year. Coastal and island
destinations, where there is poor development, poor waste management and overuse
from tourists, are particularly vulnerable to the pressure of mass tourism. Mass
tourism has brought many negative effects on the natural development of
destinations, so more and more destinations are starting to turn to sustainable tourism
development. Behind every good destination is a well-developed destination
management. The duty of destination management is to plan, organize, lead and
control the destination, with a very high level of care for human resources and they
must also take care of the sustainability of the destination. ETIS and GSTC sustainability
criteria have been taken as one of the most effective tools for measuring and
monitoring sustainable tourism at the destination. Today, sustainable tourism is the
fastest growing trend, and Mali Lošinj is a destination that has collected a number of
awards for its sustainability in recent years. The main goal of this paper is to determine
the actual state of sustainability at the destination using ETIS and GSTC sustainability
criteria, interviews with destination representatives and a survey with tourists.
Key Words: sustainable tourism, island destination, destination Mali Lošinj, indicators
of sustainable development, destination management

ANALIZA DESTINACIJE MALI LOŠINJ PO ETIS IN GSTC
KAZALNIKIH TRAJNOSTNEGA RAZVOJA IN VIZIJA PRIHODNEGA
POSLOVANJA

Prihodi mednarodnih turistov na destinacije vsako leto naraščajo. Obalne in otoške
destinacije, kjer je slab razvoj, slabo ravnanje z odpadki in pretirana uporaba turistov,
so še posebej občutljive na pritiske množičnega turizma. Množični turizem je prinesel
številne negativne učinke na naravni razvoj destinacij, zato se vedno več destinacij
začenja obračati k trajnostnemu razvoju turizma.
United Nations World Tourism Organisation (UNWTO, 2007) pojem destinacije opisuje
kot fizični prostor, v katerem turist preživi vsaj eno noč in na katerem je veliko število
turističnih izdelkov. Sumathi et al. (2018) opisujejo turizem kot potovanje ljudi v drug
kraj ali državo, kjer začasno bivajo zaradi več namenov, kot so počitnice, delo ali drugi.
Destinacija ima fizične in upravne meje, ki segajo od celotne države, regije ali otoka do
vasi, mesta ali neodvisne znamenitosti (UNWTO, 2007). Za vsako dobro destinacijo
stoji dobro in razvito upravljanje destinacij. Rudančić (2018) destinacijski management
opredeljuje kot »poslovno dejavnost, ki združuje in usklajuje delo različnih poslovnih in
drugih subjektov pri ustvarjanju in izvajanju turističnega izdelka z namenom doseči
njegovo optimalno kakovost, konkurenčnost in doseči optimalne ekonomske učinke na
turističnem trgu«. Dolžnost destinacijskega upravljanja je načrtovati, organizirati, voditi
in nadzorovati destinacijo z zelo visoko skrbjo za človeške vire, poskrbeti pa mora tudi
za trajnost destinacije. Organizacije za upravljanje destinacij so večinoma javnega ali
javno-zasebnega značaja. Temeljijo na nacionalni (Hrvaška turistična skupnost),
regionalni (Turistična skupnost Splitsko-dalmatinske županije) ali lokalni ravni
(Turistična skupnost Mali Lošinj). Lokalne organizacije za upravljanje destinacij (DMO)
so odgovorne za upravljanje in trženje turizma na manjšem geografskem območju
(mestih) in se najpogosteje ukvarjajo le z operativnimi dejavnostmi (Rudančić, 2018).
Načrtovanje destinacij je intelektualni proces, ki uporablja informacijsko presojo in
nadzor za sprejemanje odločitev na ciljni makro ravni, da s trenutno uspešnostjo in
spremembami ustvari vrsto destinacije, ki jo želijo turisti (Andrades i Dimanche, 2015).
Turistični načrti so običajno pripravljeni v 5–10 letih. Če se turistični načrt pripravi v
manj kot 5 letih, se mu reče akcijski načrt in se običajno pripravi za naslednja 2–3 leta.
Dolgoročno načrtovanje razvoja turizma je pomembno za vsako destinacijo, nekatere
koristi le-tega pa so jasne prihodnje usmeritve, večja pozornost in poudarek na
turizmu, vizija in cilji turizma, prepoznavanje priložnosti, skupno lastništvo načrta,
smernice za izvedbo in vrednotenje ter izvajanje in merjenje učinkovitosti načrta
(Morrison, 2019).
Turizem globalno prispeva k skupnim svetovnim emisijam toplogrednih plinov s
približno 5 %, od tega približno 40 % letalskemu prometu, 30 % avtomobilskemu
prometu in 20 % turističnim nastanitvam. Turizem je kot dejavnost velik porabnik
omejenih virov (večinoma vode) in povzročitelj odpadkov in odpadnih voda (Institut za
turizam, 2016). Po mnenju UNWTO-ja (UNWTO, b. d. c) je trajnostni turizem tisti
turizem, ki v celoti spoštuje sedanje in prihodnje gospodarske, socialne in okoljske
oblike ter spoštuje in ustreza potrebam obiskovalcev, industrije, okolja in lokalne

skupnosti. Trajnostni turizem mora biti gospodarsko in družbeno koristen, ne sme pa
škodovati okolju in lokalni kulturi. Trajnostni turizem je pogosto zasnovan z uporabo
treh stebrov trajnosti: okoljske, ekonomske in socialne trajnosti. Ekološka trajnost
vključuje ukrepe, kot so zmanjšanje onesnaževanja zraka, vode in odpadkov,
vzdrževanje in izboljšanje kakovosti in značilnosti krajine, varovanje in ohranjanje
naravnih območij in habitatov divjih rastlin in živali. Gospodarska vzdržnost temelji na
zagotavljanju konkurenčnosti in trajnosti turističnih destinacij in podjetij, da se lahko še
naprej razvijajo in izkoristijo dolgoročne koristi. Socialna trajnost se ukvarja z
vzdrževanjem in izboljševanjem kakovosti življenja v lokalnih skupnostih, spoštovanjem
in ohranjanjem kulturne in zgodovinske dediščine, tradicije in raznolikosti destinacije
(Mihalić, 2016).
Merila trajnosti ETIS in GSTC veljajo za eno najučinkovitejših orodij za merjenje in
spremljanje trajnostnega turizma na destinaciji. Kazalniki trajnosti so določeni ukrepi,
ki se izvajajo zaradi obstoja trenutnih težav, prihajajočih situacij ali težav, ukrepov
tveganja in potencialnih potreb po ukrepih ter sredstev za prepoznavanje in merjenje
rezultatov naših ukrepov. Kazalniki najpogosteje temeljijo na oceni naravnih virov in
okolja destinacije, gospodarske vzdržnosti, kulturnih dobrin in družbenih vrednot ter
organizacijskih in upravljavskih vprašanjih. ETIS je orodje za upravljanje, informiranje in
spremljanje, posebej zasnovano za turistične destinacije. Zamišljen je kot postopek
zbiranja in analiziranja podatkov za oceno vpliva turizma na destinacijo. Sestavljen je iz
43 osnovnih kazalnikov in številnih neobveznih kazalnikov (European Union, 2016).
Kriteriji za turistične destinacije GSTC, znani tudi kot GSTC-D, so minimum, ki ga mora
izpolnjevati posamezna destinacija. Kazalniki GSTC so razdeljeni na štiri glavne odseke:
trajnostno upravljanje, socialno-ekonomska trajnost, kulturna trajnost in okoljska
trajnost (The Global Sustainable Tourism Council, 2019).
Obalne in otoške destinacije, kjer so slabši razvoj, slabo ravnanje z odpadki iz naselij in
križarjenj ter splošna prekomerna uporaba turistov, so še posebej občutljive na pritiske
množičnega turizma. Zaradi posebnega geografskega položaja in izolacije od celine se
spopadajo s številnimi težavami, kot sta velika odvisnost od turizma in prekomerno
onesnaženje. Nekatere osnovne značilnosti otoka so nepremičnost, manjša velikost,
izoliranost, počasnejši življenjski ritem, izrazita in drugačna kultura, eksotična divjina in
nedotaknjena narava in prav te značilnosti privabljajo veliko število obiskovalcev na
otoke (Kokkranikal, McLellan in Baum, 2003). Ena glavnih značilnosti, na katerih temelji
otoški turizem, so 3S: sonce, morje in pesek (angl. sun, sea and sand), vendar je
promocija tega pojava na otoke prinesla množični turizem, zato se večina otoških
destinacij zdaj želi odmakniti od tovrstnega turizma in preiti na organizacijo posebnih
aktivnih počitnic in službenih potovanj, za katere je značilna večja potrošnja (Kelman,
2019).
Okoljska odgovornost in trajnostni turizem postajata vse pomembnejši temi tako v
svetu kot na Hrvaškem. Obiskovalci imajo večjo željo po aktivnih in zdravih počitnicah,
te destinacije pa se trudijo biti okoljsko odgovorne in prispevati k privlačnosti v očeh
turistov. Trajnostni turizem je ena novejših oblik turizma, ki jo je sprejela Hrvaška, saj
je turizem na Hrvaškem večinoma temeljil na množičnem turizmu. Trajnostni turizem
je vključen v Strategijo razvoja turizma Republike Hrvaške, leta 2016 pa je bil
pripravljen dokument z imenom Akcijski načrt za razvoj zelenega turizma. Destinacija

Mali Lošinj je ena najbolj trajnostnih destinacij na Hrvaškem in je za svoje trajnostno
poslovanje prejela številne nagrade.
Skupina otokov, ki se razteza od severozahoda proti jugovzhodu Kvarnerskega zaliva v
Primorsko-goranski županiji, se imenuje Lošinjski arhipelag in vključuje južni del otoka
Cres in otok Lošinj ter skupino manjših otokov: Unije, Ilovik, Susak, Male Srakane, Vele
Srakane in številne nenaseljene otoke. Mesto Mali Lošinj je upravno središče in
največje naselje na otoku z 8.244 prebivalci. Najpomembnejše gospodarske panoge so
turizem in gostinstvo, trgovina, ladjedelništvo ter ribištvo (Lošinjski otok vitalnosti,
2021a). Prva oblika turizma na tem otoku je bil zdravstveni turizem. Zaradi izjemnih
podnebnih značilnosti je bil Lošinj leta 1892 razglašen za klimatsko zdravilišče (Grad
Mali Lošinj, 2021b), otok pa poleg tega, da je znan po naravnih lepotah in prijetni klimi,
krasijo tudi številne sakralne zgradbe in muzeji. Glavne znamenitosti Malega Lošinja so
vodni park Čikat, lošinjski muzej, zavod Modri svet in ogledi delfinov, Dišeči otoški vrt,
Muzej Apoksiomena, Center za obnovo morskih želv in palača Fritzi. Lošinj z velikim
številom plaž in kopališč ponuja veliko izbiro za aktivne počitnice, od potapljanja,
jadranja, deskanja in padalstva do vodenih izletov z ladjo, izletov s kajaki, kolesarskih
ali pohodniških izletov. Čeprav je na otoku veliko prireditev, je ena najbolj znanih
Festival lošinjskih jader, ki je posvečen pomorski tradiciji mesta Mali Lošinj. Veliko je
tudi gastronomskih dogodkov, ki ponujajo otoške specialitete (Lošinj otok vitalnosti,
2021a). Mali Lošinj je vključen v številne akcije za trajnostni turizem in je za to prejel
številne nagrade: 6 let zapored uvrščen med 100 najboljših trajnostnih destinacij na
svetu, nagrade WTM za odgovorni turizem, naziv evropski otok športa združenja ACES
Europe, 2. mesto v kategoriji Best of Europe na ITB Berlin, nagrada Najuspešnejša
destinacija zdravstvenega turizma, ki jo podeljuje Hrvaška turistična organizacija,
2. mesto v kategoriji Best of the Mediterranean na ITB Berlin. Mali Lošinj sam izvaja
projekte za izboljšanje turistične storitve na otoku. Z namenom razvoja kolesarskega
turizma in oblikovanja kolesarjem prijazne (angl. bike friendly) destinacije je bil
realiziran in sprejet Generalni načrt kolesarskega turizma na otoku Lošinj. Vpeljani so
bili tudi standardi kakovosti storitev IQM (integrirano upravljanje kakovosti v
destinacijah), katerih cilj je dvig kakovosti v vseh segmentih ponudbe, od nastanitve,
gostinskih storitev do prevoznikov in trgovine (Lošinj, otok vitalnosti, 2021c).
Glavni cilj tega dela je bil ugotoviti, kako trajnostna je destinacija Mali Lošinj.
Opravljeni so bili razgovori z glavnimi predstavniki destinacije in ankete s turisti.
Intervju je bil namenjen vsem deležnikom, ki imajo pomembno vlogo pri razvoju
turizma na destinaciji Mali Lošinj. Predstavniki Zavoda za turizem Mali Lošinj, Jadranka
turizma, d. o. o., in mestne uprave so bili kontaktirani po elektronski pošti in telefonu.
Vprašanja za intervjuje so bila izbrana tako, da zajemajo določena trajnostna merila
ETIS in GSTC, katerih odgovori bodo uporabljeni za končno analizo trajnosti destinacije
Mali Lošinj. Vprašanja so se nanašala na mnenje intervjuvancev o trenutni situaciji na
destinaciji in na ukrepe, ki jih nameravajo predstavniki sprejeti za nadaljnji napredek
na področju trajnosti. Nekatera vprašanja so bila povezana s sezonsko problematiko,
trajnostnimi
spričevali,
razpoložljivostjo
turističnih
zmogljivosti
za
invalide,
vključenostjo lokalnega prebivalstva, onesnaževanjem okolja in cilji samih organizacij
za spodbujanje trajnosti na destinaciji. Vprašanja so bila odprta, tako da so
intervjuvanci lahko dali čim bolj izčrpen odgovor, večina vprašanj pa je imela

podvprašanje. Za obdelavo podatkov je bila uporabljena opisna metoda. Zbrani podatki
so bili razvrščeni v tabelo in razdeljeni glede na podobnosti. Iz intervjujev smo izvedeli,
da je destinacija Mali Lošinj zelo dejavna pri promociji trajnostne oblike turizma in
naredi vse za izboljšanje kakovosti destinacije. Že nekaj let prejemajo nagrade (Top 100
zelenih destinacij) za svojo trajnost in so najboljši na področju recikliranja odpadkov,
snovanja strateških načrtov, oblikovanja novih izdelkov za zmanjšanje sezonskosti in
spodbujanja lokalnega prebivalstva k turističnemu delu. Tudi velik odstotek
prebivalstva je zadovoljen z razvojem turizma na otoku. Največje težave destinacije,
kot poudarjajo intervjuvanci, so preplet institucij državnih, okrožnih in mestnih oblasti
ter dostopnost javnega prevoza in znamenitosti za ljudi s kakšno invalidnostjo.
Ciljna populacija anketnega vprašalnika so bili domači in tuji turisti oziroma obiskovalci,
ki so destinacijo Mali Lošinj obiskali v zadnjih 5 letih. Ciljna kvota je bila 100 pravilno
izpolnjenih vprašalnikov z enako porazdelitvijo turistov po spolu, starosti, izobrazbi in
državi prihoda. Anketni vprašalnik je obsegal več skupin izjav o trajnosti destinacij, na
katere so morali anketiranci odgovoriti, ali se strinjajo z njimi ali ne. Skupine vprašanj
so sestavljale navade anketirancev v bivališču, njihove potovalne navade, upravljanje
destinacije na destinaciji, nastanitveni objekt, družbeno-kulturni dejavniki, okoljski
dejavniki, morska voda in plaže ter končno mnenje o destinaciji. Druga vprašanja so
bila povezana s časom bivanja na destinaciji, izbrano nastanitveno zmogljivostjo,
dnevno porabo, obiski destinacije in priporočili prijateljem in znancem. Na koncu
vprašalnika so bila zastavljena demografska vprašanja o spolu, starosti, izobrazbi in
državi prihoda. Zaradi pandemije bolezni covid-19 raziskave ni bilo mogoče izvesti v
živo in je bila preusmerjena na splet. Anketa je bila narejena v Google Obrazcih in jo je
bilo mogoče izpolniti v obdobju od 1. aprila 2021 do 5. maja 2021. Glede na raziskavo
je večina vprašanih okoljsko ozaveščenih. Večina jih kupuje lokalno pridelano hrano,
reciklira odpadke in uporablja mehko obliko prevoza, velika večina pa vode ne reciklira.
Anketiranci izberejo destinacijo Mali Lošinj ravno zaradi njene trajnosti, velika večina
pa je zadovoljna tudi s svojimi splošnimi izkušnjami na destinaciji. Anketiranci
verjamejo, da destinacijski management dobro upravlja z destinacijo in da ponuja
dovolj promocijskih in informativnih vsebin za promocijo njihove kulture in dediščine,
za zaščito lokalne biotske raznovrstnosti in za turiste ponuja veliko izkušenj. Turisti so
večinoma zadovoljni z mirom in varnostjo na otoku, vendar so nevtralni, ko gre za
razpoložljivost nekaterih zmogljivosti za invalide. Anketiranci so zelo zadovoljni z
odnosom z lokalnim prebivalstvom. Glede vplivov na okolje je večina anketirancev
zadovoljna s čistočo otoka in poudarja, da je na otoku dovolj zabojnikov za razvrščanje
odpadkov in da je tudi pitna voda. Anketiranci so izredno zadovoljni s čistočo morja in
razpoložljivostjo plaž. Anketiranci imajo daljše obdobje bivanja (5–10 in več nočitev),
več kot polovica anketirancev biva v zasebnih stanovanjih in dnevno porabi povprečno
30–50 EUR. Skoraj vsi anketiranci bi destinacijo priporočili prijateljem in znancem,
velika večina pa bi se vrnila. Med glavnimi prednostmi destinacije anketiranci
poudarjajo urejenost destinacije, čudovito ohranjeno naravo ter tišino in varnost
destinacije. Največja težava se je pojavila pri zbiranju podatkov o državi, iz katere
anketiranci prihajajo. Večina anketirancev v tej raziskavi prihaja s Hrvaške (kar 59,1 %),
vendar po statističnih podatkih o destinacijah vidimo, da je največ prihodov tujih
turistov (približno 80 %), zato je glede na te rezultate težko dobiti reprezentativno
mnenje turistov.

Glavni cilj tega zaključnega dela je bil določiti trajnost TD Mali Lošinj. S prebrano
literaturo, intervjuji in raziskavami ter testiranjem trajnosti po trajnostnih merilih ETIS
in GSTC lahko ugotovimo, da je TD Mali Lošinj trajnostna destinacija. Ta otoška
destinacija ima trajnostno strategijo in načrte za prihodnje poslovanje, nadzorovano
ravnanje z odpadki, smernice za zmanjšanje porabe električne energije, spodbuja
trajnostne oblike turizma in prometa ter si prizadeva za zmanjšanje sezonskosti. Za
prihodnost predlagam še večje vključevanje v razvoj trajnostnega turizma in vključitev
čim večjega števila domačinov v turistično ponudbo destinacije, preoblikovanje
turistične skupnosti v kakovostno organizacijo upravljanja destinacij (DMO),
ustvarjanje blagovne znamke za vse originalne izdelke na destinaciji ter izboljšanje
dostopnosti objektov (lokalni prevoz, nastanitvene zmogljivosti, plaže, naravne in
kulturne znamenitosti) ljudem s kakšno vrsto invalidnosti.
V tem delu je podanih nekaj predlogov za izboljšanje TD Mali Lošinj za še bolj
trajnostno delovanje, služi pa lahko kot podlaga za nadaljnje raziskave trajnosti
destinacije in oblikovanje novega strateškega dokumenta.
Ključne besede: trajnostni turizem, otoška destinacija, destinacija Mali Lošinj, kazalniki
trajnostnega razvoja, upravljanje destinacije

Lektorirala: Laura Kobe, www.diplomska.si

UDK: 338.48-44(210.7)(497.5):502.131.1(043.2)

KAZALO
1 UVOD.....................................................................................................................
1
1.1 Opis problema ..............................................................................................................1
1.2 Svrha i ciljevi završnog rada.........................................................................................1
1.3 Hipoteze i istraživačka pitanja završnog rada ............................................................1
1.4 Pretpostavke i ograničenja završnog rada .................................................................2
1.5 Metode završnog rada .................................................................................................3
2 TEORIJSKA POLAZIŠTA
............................................................................................
4
2.1 Menadžment turističke destinacije ............................................................................4
2.1.1 Strateško planiranje ........................................................................................... 10
2.2 Održivi turizam .......................................................................................................... 13
2.3 Pokazatelji održivog razvoja ..................................................................................... 15
2.3.1 ETIS i GSTC pokazatelji održivosti...................................................................... 18
2.4 Problematika održivog turizma na otočnim destinacijama ................................... 32
2.5 Održivi turizam u Hrvatskoj ...................................................................................... 35
2.6 Zaključak .................................................................................................................... 37
3 DESTINACIJA MALI LOŠINJ ....................................................................................
39
3.1 Analiza turističkog stanja i održivosti Malog Lošinja .............................................. 40
3.1.1 ETIS evaulacija za 2018. godinu......................................................................... 43
3.2 Primjeri dobre prakse za benchmark analizu Malog Lošinja
.................................. 45
3.2.1 Otok Sagar, Indija ............................................................................................... 45
3.2.2 Južna Sardinija, Italija
......................................................................................... 46
3.2.3 Otok Pag, Hrvatska
............................................................................................. 47
3.2.4 Benchmark analiza otoka Mali Lošinj s primjerima dobre prakse .................. 47
4 ISTRAŽIVANJE ......................................................................................................
52
4.1 Kvalitativno istraživanje – intervju
........................................................................... 52
Uzorak intervjuiranih
................................................................................................... 52
4.1.2 Strukturiran intervju .......................................................................................... 52
4.1.3 Izvedba intervjua i obrada podataka ................................................................ 52
4.1.4 Interpretacija podataka ..................................................................................... 53
4.2 Kvantitativno istraživanje – internetsko anketiranje.............................................. 55
4.2.1 Uzorak anketiranih
............................................................................................. 55
4.2.2 Anketni upitnik ................................................................................................... 55

4.2.3 Izvedba anketiranja i obrada podataka ............................................................ 55
4.2.4 Interpretacija podataka ..................................................................................... 56
5 GLAVNI PROBLEMI I PRIJEDLOZI ZA BUDUĆI STRATEŠKI RAZVOJ ODRŽIVOG
TURIZMA NA TURISTIČKOJ DESTINACIJI MALI LOŠINJ...............................................
59
6 ZAKLJUČAK ..........................................................................................................
61
7 LITERATURA I IZVORI
............................................................................................
63
8 PRILOZI ................................................................................................................
70

KAZALO SLIKA
Slika 1: Glavne zadaće DMO-a
...............................................................................................6
Slika 2: Environmental Performance Index 2018., Croatia .............................................. 35
Slika 3: Broj noćenja u smještajnim objektima za 2019. i 2020. godinu na Malom
Lošinju .................................................................................................................................. 40
KAZALO TABELA
Tabela 1: ETIS pokazatelji: sekcija A................................................................................... 20
Tabela 2: ETIS pokazatelji: sekcija B
................................................................................... 20
Tabela 3: ETIS pokazatelji: sekcija C
................................................................................... 21
Tabela 4: ETIS pokazatelji: secija D .................................................................................... 21
Tabela 5: GSTC pokazatelji: sekcija A
................................................................................. 23
Tabela 6: GSTC pokazatelji: sekcija B ................................................................................. 26
Tabela 7: GSTC pokazatelji: sekcija C ................................................................................. 27
Tabela 8: GSTC pokazatelji: sekcija D
................................................................................. 29
Tabela 9: Benchmark analiza s destinacijom Mali Lošinj.................................................. 48
POPIS KRATICA
b. d. – Bez datuma
DMO – Destinacijska menadžment organizacija
ETIS – European Tourism Indicators System
GSTC – Global Sustainable Tourism Council
OPG – Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo
TZ – Turistička zajednica
TD  – Turistička destinacija
UNWTO – Svjetska turistička organizacija

1

1 UVOD
Ovaj završni rad bavi se mjerenjem održivog turizma na destinaciji Mali Lošinj. Za
kvalitetno napravljen rad važno je imati definiran opis problema, točno opredijeljenu
svrhu i ciljeve, hipoteze i istraživačka pitanja, znati odrediti ograničenja koja se mogu
pojaviti prilikom pisanja rada te imati definirane metode. Svaka od navedenih stavki
pobliže je opisana u potpoglavljima ispod.
1.1 Opis problema
Turizam je u Hrvatskoj, kao i u svijetu, jedna od najbrže rastućih grana. Međunarodni
dolasci turista (noćenja) u svijetu svake godine rastu. Turizam se definira kao društveni,
kulturni i ekonomski fenomen koji podrazumijeva kretanje ljudi u zemlje ili mjesta
izvan njihovog uobičajenog okruženja u osobne ili poslovne/profesionalne svrhe
(UNWTO, b. d. a).
Hrvatska također ima mnogo prihoda od turizma koji se iz godine u godinu povećavaju.
U prvih devet mjeseci 2019. godine prihodi od stranih turista iznosili su 9,447 milijardi
eura, što je 9 % više u odnosu na isto razdoblje lani. U Hrvatskoj je također u 2019.
godini ostvareno 20,7 milijuna dolazaka (+5 % više u odnosu na 2018.) i 108,6 milijuna
noćenja (+2 % više u odnosu na 2018) (Hrvatska turistička zajednica, 2020).
No, uz konstantno dizanje brojki (4-5 % godišnje), koje su u ekonomskom smislu
pozitivne, u pitanje se počelo dovoditi i očuvanje okoliša. Sve više destinacija počinje
bježati od fenomena masovnog turizma te se počinje okretati k održivom razvoju
turizma. Masovni turizam donio je mnogo negativnih učinaka na prirodni razvoj
destinacija poput prekomjernog zagađenja zraka i vode, prevelike količine otpada i
uništavanja prirodne i kulturne baštine te je velik broj destinacija uveo pokazatelje
mjerenja održivosti na lokalnoj, regionalnoj, a i državnoj razini. Jedni od
najzastupljenijih pokazatelja održivosti su ETIS i GSTC pokazatelji održivosti
(UNEP/UNWTO, 2005).
Iza svake dobre destinacije stoji dobro i kvalitetno razrađen destinacijski menadžment.
Dužnost destinacijskog menadžmenta je planiranje, organiziranje, vođenje i
kontroliranje destinacije, uz vrlo visoku razinu brige o ljudskim resursima. To su
najčešće organizacije javnog ili javno-privatnog sektora, a osnivaju se na nacionalnoj,
regionalnoj i lokalnoj razini. Destinacijski menadžment vode destinacijske menadžment
kompanije DMK (engl. Destination Management Company) koje brinu o osmišljavanju i
provedbi raznih događaja na destinaciji (Hrvatska turistička zajednica, 2014).
Pokazatelji trajnosti su određene mjere koje se provode radi postojanja trenutnih
problema, nadolazećih situacija ili problema, mjere rizika i potencijalne potrebe za
djelovanjem, te sredstva za prepoznavanje i mjerenje rezultata naših akcija.
Pokazateljima se mogu izmjeriti: promjene u vlastitim strukturama i unutarnjim
faktorima, promjene vanjskih čimbenika koji utječu na turizam te utjecaji uzrokovani
turizmom. Pokazatelji se najčešće baziraju na evaluaciji prirodnih resursa i okoliša
destinacije, ekonomskoj održivosti, kulturnim dobrima i društvenim vrijednostima te
organizacijskim i upravljačkim pitanjima. Svjetska turistička organizacija (UNWTO)
razvija i provodi pokazatelje koji pomažu u održivom razvoju turizma na različitim
destinacijama od 1992. godine (UNWTO, 2004).
Prema UNWTO-u (2004), neke od koristi dobrih pokazatelja uključuju:
 bolje odlučivanje: smanjenje rizika i troškova
 identifikaciju i prevenciju problema
 identifikaciju utjecaja: omogućavanje korektivnih mjera
 mjerenje uspješnosti provedbe planova i aktivnosti upravljanja: ocjenjivanje
napretka u održivom razvoju turizma
 smanjenje rizika pogreška u planiranju
 veća odgovornost: vjerodostojne informacije
 stalan nadzor destinacije.
Obalne i otočne destinacije, gdje je loš razvoj, loše upravljanje otpadom iz naselja i
krstarenja i općenito prekomjeran broj turista, posebno su osjetljive na pritisak
masovnog turizma. Otoci su vrlo popularni za mnogo turista svake godine. Zbog svoje
posebne zemljopisne situacije i izolacije od kopna, suočavaju se s mnogo problema
poput velike ovisnosti o turizmu i prekomjernog zagađenja. Prema UNWTO-u (b. d. b.)
svi otoci imaju tri ključne karakteristike:
 mala veličina, s posljedicama pritiska na resurse i ograničenom ekonomskom
raznolikošću
 udaljenost i izoliranost, što dovodi do izazova za trgovanje, ali i do jedinstvene
biološke raznolikosti i kulturnog bogatstva
 pomorsko okruženje, što dovodi do snažnih turističkih resursa, ali i ranjivosti na
klimatske promjene.
Iz ovih podataka možemo zaključiti kako su ekološka odgovornost i održivi turizam sve
važnije teme, kako u svijetu pa tako i u Hrvatskoj. Posjetitelji imaju veću želju za
aktivnim i zdravim odmorom te destinacije pokušavaju biti ekološki odgovorne i
doprinijeti privlačnosti u očima turista. Održivi turizam danas je trend koji najbrže
raste, a Mali Lošinj je destinacija koja je posljednjih godina prikupila niz nagrada za
održivost, poput „Sustainable 100 destinations“, hrvatska „Najuspješnija destinacija
turizma zdravlja“ 2019. godine, „Nagrada za održivi turizam organizacije Skal“ te velik
broj drugih nagrada (Održivi turizam Hrvatska, b. d.). Također, Turistička zajednica (TZ)
Mali Lošinj pokrenula je projekt integriranog upravljanja kvalitetom u destinaciji pod
nazivom „IQM Destination Lošinj“ kojim se naglašava važnost kvalitete usluga i
proizvoda u destinaciji (Lošinj otok vitalnosti, 2020). Glavni „problem“ ovog završnog
rada jest to da nigdje nema ocjene destinacije prema pokazateljima održivosti, kojim se
može utvrditi je li doista u praksi ista situacija kao i u teoriji.
1.2 Svrha i ciljevi završnog rada
Kao što je već spomenuto, Lošinj je jedna od najbolje održivih destinacija Hrvatske,
stoga je svrha ovog završnog rada proučiti i evaluirati stvarnu održivu ponudu

1

turističkih objekata i usluga na području Malog Lošinja kroz European Tourism
Indicators System (ETIS) i Global Sustainable Tourism Council (GSTC) pokazatelje
održivosti te navesti prijedloge za njihovo usavršavanje. Na temelju već postojećih
podataka bit će sastavljen intervju za ključne predstavnike turizma u Malom Lošinju
(voditelja turističke zajednice te glavnih ponuditelja smještaja) te anketa za posjetitelje
destinacije. Intervju s ključnim predstavnicima turističke destinacije Malog Lošinja dat
će nam dodatne informacije vezane za održivost destinacije i njen daljnji razvoj, a
anketa s posjetiteljima potvrdit će ili opovrgnuti vjerodostojnost dotadašnjih
prikupljenih informacija od strane turističkih ponuditelja vezane za održivost
destinacije. Ovaj završni rad može poslužiti kao podloga za daljnje istraživanje
održivosti destinacije Mali Lošinj te dati korisne smjernice za unaprjeđenje istog.
Ciljevi u teorijskom dijelu završnog rada su:
 predstaviti definiciju održivog turizma te održivi razvoj primorskih destinacija
 predstaviti i opisati definiciju menadžmenta turističke destinacije
 predstaviti glavne pokazatelje održivog turizma za otočne destinacije
 predstaviti primjere dobre prakse otočnih destinacija
 proučiti dosadašnje održivo poslovanje turističke destinacije (TD) Mali Lošinj.
Ciljevi u empirijskom dijelu završnog rada su:
 ocijeniti održivi turizam TD Mali Lošinj kroz odabrane ETIS i GSTC pokazatelje
trajnosti
 pomoću intervjua s predstavnicima destinacije i ponuditeljima turističkih usluga
prikupiti dodatne informacije i proučiti ciljeve za daljnji razvoj
 pomoću anketiranja turista utvrditi ispravnost i vjerodostojnost prikupljenih
podataka održivosti destinacije
 sastaviti smjernice za daljnji razvoj održivog turizma u TD Mali Lošinj.
1.3 Hipoteze i istraživačka pitanja završnog rada
Iz razloga što se u ovom radu prepliću kvalitativna i kvantitativna metoda, pri odabiru
ključnih pitanja za istraživanje koristit će se miješana metoda, točnije i hipoteze i
istraživačka pitanja.
ISTRAŽIVAČKO PITANJE 1: U kojoj mjeri TD Mali Lošinj potiče i promovira održivi razvoj
turizma?
OČEKIVANJE 1: TD Mali Lošinj potiče i promovira održivi razvoj turizma kroz sve
komponente održivog razvoja. Odgovor na ovo istraživačko pitanje pomoći će
doprinijeti postizanju svrhe završnog rada jer će nam dati uvid u trenutno stanje na
destinaciji te ćemo moći pronaći prednosti i slabosti.
ISTRAŽIVAČKO PITANJE 2: Koliki broj ETIS i GSTC kriterija održivosti zadovoljava TD
Mali Lošinj?
OČEKIVANJE 2: TD Mali Lošinj zadovoljava više od 80 % odabranih ETIS i GSTC kriterija
održivosti. Odgovor na ovo istraživačko pitanje pomoći će doprinijeti postizanju svrhe

2

završnog rada jer ćemo kroz ocjenjivanje destinacije kroz pokazatelje održivosti dobiti
stvarnu sliku održivog poslovanja na destinaciji.
ISTRAŽIVAČKO PITANJE 3: Ima li TD Mali Lošinj točno određenu viziju održivog razvoja
i poslovanja koju implementira?
OČEKIVANJE 3: TD Mali Lošinj ima točno određenu viziju održivog razvoja i poslovanja
za razdoblje 2020. – 2025. koju implementira. Odgovorom na ovo istraživačko pitanje
dobit ćemo bolji uvid u planiranje održivih smjernica na destinaciji za budućnost te
ćemo moći dati bolje prijedloge za usavršavanje.
ISTRAŽIVAČKO PITANJE 4: Koje smjernice će TD Mali Lošinj koristiti u budućnosti kako
bi postala bolje održiva?
OČEKIVANJE 4: Očekuje se da TD Mali Lošinj ima pripremljene smjernice za buduće
poslovanje.
HIPOEZA 1: TD Mali Lošinj privlači više od 50 % od ukupnog broja turista koji brinu o
okolišu i održivosti.
HIPOTEZA 2: Više od 70 % posjetitelja smatra da destinacijski menadžment Malog
Lošinja održivo vodi destinaciju.
HIPOTEZA 3: Više od 60 % posjetitelja smatra da je socijalni i kulturni utjecaj turizma
na održivost destinacije pozitivan.
HIPOTEZA 4:  Više od 80 % posjetitelja smatra da je okolišni utjecaj turizma na
održivost destinacije pozitivan.
Odgovori na ove hipoteze uvelike će pridonijeti cilju ovog završnog rada jer će nam dati
uvid u mišljenje turista o održivosti na destinaciji te će pridonijeti stvaranju stvarne
slike na destinaciji, a ne samo brojeva na papiru.
1.4 Pretpostavke i ograničenja završnog rada
Za pripremu završnog rada na raspolaganju je bio dovoljan broj literature i izvora te
smo vlastitim istraživanjem prikupili podatke koji su ključni u postizanju ciljeva i svrhe
završnog rada. Odgovori ispitanika bili su točni, izravni, sveobuhvatni i podržani
prikupljenim i točnim podacima.
Ograničenje koje se pojavilo prilikom pisanja završnog rada jest ograničenje u načinu
prikupljanja podataka (intervju i anketa) i ograničenje datuma istraživanja koji su
uvjetovani trenutnim stanjem u svijetu (SARS-CoV-2). Alternativa za prikupljanje
podataka i provedbe samog istraživanja bila je provedba internetskim putem (video
sastanak), umjesto planiranog osobnog sastanka.

3

1.5 Metode završnog rada
U teorijskom dijelu završnog rada koristili smo razne metode. Kroz prikupljanje raznih
sekundarnih izvora podataka o održivom turizmu, menadžmentu destinacije i
pokazateljima trajnosti destinacije koristili smo induktivno-deduktivnu metodu,
metodu deskripcije, metodu kompilacije i komparativnu metodu gdje smo uspoređivali
TD Mali Lošinj s dobrim primjerima prakse na području Mediterana.
U drugom dijelu bilo je provedeno kvalitativno i kvantitativno istraživanje. Kod
kvalitativnog istraživanja bio je proveden detaljni intervju s predstavnicima TD Mali
Lošinj i najvažnijim ponuditeljima smještaja i usluga:
 predsjednica Turističke zajednice Grada Malog Lošinja i gradonačelnica Grada
Malog Lošinja
 direktor Turističke zajednice Grada Malog Lošinja
 voditeljica projekata Turističke zajednice Grada Malog Lošinja
 direktor Jadranka turizam d.o.o. Lošinj Hotels&Villas.
Kod kvantitativnog istraživanja provedena je internetska anketa, podijeljena na raznim
društvenim mrežama i na stranici Turističke zajednice, koja je ciljala na domaće i strane
posjetitelje TD Malog Lošinja te je ispitivala njihova mišljenja o održivim aspektima
turizma na destinaciji. Anketa je bila podijeljena na engleskom jeziku, kako bi ju
razumjela većina domaćih i stranih turista. U ovom dijelu koristili smo statističku
metodu, točnije metodu prikupljanja podataka, obrade podataka, uređivanja
podataka, procjene podataka i interpretacije rezultata.
Na kraju završnog rada predložene su smjernice za nadogradnju održivog turizma na
TD Mali Lošinj te je u tom dijelu korištena metoda deskripcije koja je bazirana na
prethodnoj statističkoj metodi prikupljanja potrebnih podataka.

4

2 TEORIJSKA POLAZIŠTA
Teorijska polazišta ključna su za početak svakog dobrog istraživanja. U ovom
zaključnom radu fokusirat ćemo se na teoriju i elemente destinacijskog menadžmenta,
održivog razvoja primorskih destinacija, ETIS i GSTC pokazatelje te predstaviti neke od
primjera dobre prakse koji će nam poslužiti za daljnju analizu i usporedbu s
destinacijom Mali Lošinj.
2.1 Menadžment turističke destinacije
Za detaljno razumijevanje pojma destinacijskog menadžmenta prvo moramo proučiti
definiciju same turističke destinacije. United Nations World Tourism Organisation
(UNWTO, 2007) opisuje pojam destinacije kao fizički prostor u kojem turist provodi
najmanje jednu noć te na njoj postoji velik broj turističkih proizvoda. Sumathi et al.
(2018) opisuje turizam kao putovanje ljudi u drugo mjesto ili državu i zadržavanje tamo
na privremeni period u nekoliko svrha, poput odmora, posla ili drugih. Postoji nekoliko
razloga zbog kojih ljudi odlaze na putovanja, a najčešći od njih su provođenje godišnjeg
odmora uz mnoštvo popratnih zabavnih aktivnosti izvan destinacije stalnog boravka,
posjet rođacima ili prijateljima, putovanje iz poslovnih razloga, tretmani, vjerske
aktivnosti ili individualno putovanje i otkrivanje novih kultura i običaja. Putovanje i
provođenje slobodnih dana na drugoj destinaciji u današnje vrijeme pokazalo se kao
neophodni ritual kako bi se ljudi odmakli iz svoje svakodnevnice i uredskog rasporeda
za razliku od starih vremena kada su putovanja smatrali luksuzom (Sumathi et al.,
2018).
Destinacija ima fizičke i administrativne granice, koje mogu biti u rasponu od čitave
države, regije ili otoka do sela, grada ili samostalne atrakcije. Rudančić (2018) također
nalaže kako je turistička destinacija uvjetovana željama, sklonostima, interesima i
potrebama turista. Destinacije sadrže niz osnovnih elemenata koji privlače posjetitelja
na odredište i zadovoljavaju njihove potrebe po dolasku, kao što su atrakcije, javni i
privatni sadržaji, pristupačnost, ljudski resursi, imidž i karakter te cijena. Kvaliteta ovih
elemenata imat će mnogo utjecaja na odluku posjetitelja o putovanju baš na tu
destinaciju (UNWTO, 2007).
Ključne karakteristike koje destinacija mora posjedovati prema Morrisonu (2019) su:
 Geografsko područje mora imati administrativne granice: može se rangirati od
najvećih država na svijetu do najmanjih, regija, teritorija, provincija ili gradova.
 Na destinaciji posjetitelj može naći smještajne objekte: najčešći su hoteli, no na
destinaciji mogu postojati i druge vrste smještajnih objekata.
 Posjetiteljima je dostupan destinacijski produkt: na destinaciji postoje i druge
usluge za turiste osim smještajnih objekata, poput restorana i zabavnih
sadržaja, infrastrukture, transporta, kvalitete usluga i gostoprimstva.
 Na destinaciji se provodi turistički marketing: destinacija se promovira kako bi
privukla potencijalne turiste.

5

 Kreirana je organizacijska struktura: na destinaciji postoji destinacijska
menadžment organizacija (DMO) koja vodi i koordinira sve turističke aktivnosti
na destinaciji.
 Postoji imidž destinacije: posjetitelji već imaju neku percepciju o tome što im
destinacija može ponuditi. Ta percepcija može biti točna ili netočna.
 Vladine agencije provele su zakone i odredbe: posebni zakoni i odredbe
kontroliraju različite aspekte turizma.
 Postoji mješavina turističkih sudionika: sastoji se od privatnog sektora, vladinih
agencija, neprofitnih organizacija, individualaca i ostalih sudionika koji imaju
interes za razvoj turizma na destinaciji.
Rudančić (2018) definira destinacijski menadžment kao „poslovnu aktivnost koja spaja i
koordinira rad različitih poslovnih i drugih subjekata u kreiranju i realizaciji turističkog
proizvoda u cilju ostvarenja njegove optimalne kvalitete, konkurentnosti i postizanja
optimalnih ekonomskih učinaka na turističkom tržištu“.
Destinacijski menadžment zahtijeva suradnju mnogih organizacija koje rade na
zajedničkom cilju. To podrazumijeva dugoročan proces radnji koje će osigurati
dosezanje visoke kvalitete života stanovništva i očuvanje kulturnog identiteta
destinacije. Taj dugoročni proces mora pridonijeti gospodarskom razvoju destinacije,
visokoj razini životnog standarda stanovništva, očuvanju prirodne i kulturno-povijesne
baštine te njezinom stavljanju u funkciju gospodarskog i općeg razvitka. Cilj je svake
turističke destinacije osiguravanje dugoročnog preživljavanja na tržištu i ostvarenje
zadovoljstva gostiju (Rudančić, 2018). Uloga organizacije za menadžment destinacije
trebala bi biti vođenje i koordinacija aktivnosti u skladu s postavljenom strategijom.
Destinacijski menadžment uključuje i koordinirano i integrirano upravljanje
destinacijskim miksom (atrakcije i događaji, smještajni i ugostiteljski objekti, prijevoz i
infrastruktura). Upravljanje odredištem provodi se kroz specijalizirane organizacije,
poznate kao destinacijske menadžment organizacije (DMO) (Morrison, 2019).
Rudančić (2018) dijeli temeljne funkcije destinacijskog menadžmenta na 3 dijela:
 Poduzetničku funkciju: obuhvaća nositelje ponude čija je osnovna svrha dobit
(ponuđači smještajnih objekata i dodatnih turističkih usluga)
 Javno samoupravnu funkciju: javno administrativni poslovi kojima se bave
jedinice
lokalne
samouprave,
u
skladu
sa
zakonskim
regulativama
(infrastruktura i superstruktura)
 Funkciju u koju ne pripadaju prethodno navedene funkcije: funkcije koje
omogućuju stvaranje sinergijskih efekata među mnogobrojnim nositeljima
ponude, a nazivaju se javno koordinacijske funkcije (strategija, oblikovanje
ponude, marketing).
UNWTO (2007) u svojem priručniku opisuje glavne zadaće DMO-a. U sredini dijagrama
na slici 1. možemo vidjeti kako su glavni zadaci DMO-a vođenje i koordinacija te su
pozicionirani u samoj sredini. Uz brigu i održavanje elementa destinacije (atrakcije,
smještajni objekti, cijena i tako dalje), UNWTO navodi i stvaranje pogodnog okruženja,
marketing te dostavu na terenu kao ključne zadaće DMO-a. Stvaranje pogodnog
okruženja je temelj upravljanja destinacijom o kojem ovise marketing odredišta i

6

pružanje iskustva. Prije nego što posjetitelja privuče marketing ili dođe na odredište,
mora postojati pravo socijalno, ekonomsko i fizičko okruženje u kojem se može
razvijati turizam. Stvaranje pogodnog okruženja uključuje: planiranje i infrastrukturu,
razvoj ljudskih resursa, razvoj proizvoda, razvoj tehnologije i sustava, srodne industrije
i nabava. Marketing je vrlo bitan radi promoviranja i stvaranje imidža destinacije na
tržištu. Ključne funkcije marketinga su: promocija destinacije (branding i image),
kampanje za poticanje poslovanja (za mala i srednja poduzeća), usluge informiranja i
upravljanje odnosima s kupcima (CRM-Customer Relations Management). Za
destinaciju je primjereno voditi eksterni marketing, tj. fokus marketinga je usmjeren
prema van kako bi privukao turiste na destinaciju. Dostava na terenu osigurava
kvalitetu svih aspekata doživljaja posjetitelja nakon što stignu na odredište. To
uključuje: koordinaciju i upravljanje destinacijom za "kvalitetu iskustva" posjetitelja,
razvoj i upravljanje događajima, razvoj i upravljanje atrakcijama, obuku i obrazovanje
zaposlenika, poslovne savjete, strategiju, istraživanje i razvoj destinacije (UNWTO,
2007).
Slika 1: Glavne zadaće DMO-a

Izvor: interpretacija autora prema UNWTO, 2007
Nadalje, Morrison (2019) proširuje zadaće DMO-a na vođenje i koordinaciju, planiranje
i istraživanje, razvoj proizvoda, upravljanje posjetama, marketing i promociju,
partnerstvo i team-building te odnose u zajednici i uključivanje sudionika.

7

Vođenje i koordinacija: Morrison navodi kako bi DMO trebao preuzeti ulogu vođe
turističkog sektora na svojoj destinaciji i nadzirati i koordinirati napore svih turističkih
sudionika. DMO bi trebao biti glavni izvor marketinških ideja i programa te mora pratiti
nove turističke trendove. Jedna od glavnih uloga mu je informiranje posjetitelja na
destinaciji. Uz to, DMO bi trebao promovirati program održivog razvoja turizma na
destinaciji.
Planiranje i istraživanje: DMO bi trebao planirati svoje poslovanje za tri vremenska
razdoblja: dugoročni (10 ili više godina), srednjoročni (5 godina); i kratkoročni (1
godina) akcijski planovi. Također, trebali bi uključiti sve sudionike turizma u proces
planiranja, uključujući lokalne stanovnike te objavljivati dokumente financijskog
turističkog plana i osigurati da svi sudionici imaju pristup do njih.
Razvoj proizvoda: uloga DMO-a u razvoju proizvoda odnosi se na sve aspekte
destinacijskog proizvoda. Destinacijski proizvod sastoji se od fizičkih proizvoda
(atrakcije, smještajni i ugostiteljski sadržaji, prijevoz i infrastruktura), ljudi (garantirana
kvaliteta, odnosi između osoblja i gosta, usavršavanje kvalitete usluge), paketa (online
ponude, partnerstva) i programa (festivali i aktivnosti).
Upravljanje posjetama: upravljanje posjetima odnosi se na zaštitu resursa prirodne i
kulturne baštine, posebno u zaštićenim područjima. Praćenje broja posjetitelja također
je ključno za njihovu sigurnost kao i za očuvanje prirodnih i kulturnih ljepota
destinacije.
Marketing i promocija: marketing destinacije je kontinuirani proces kojim DMO planira,
istražuje, provodi, analizira i ocjenjuje programe poslovanja kako bi zadovoljila potrebe
putnika te svoju viziju i ciljeve. Marketing i promocija su jedni od najvažnijih zadataka
DMO-a jer imaju najveći utjecaj na odluke turista. Glavne komponente destinacijskog
marketinga su marketinško planiranje (izrada strategija i planova), istraživanje tržišta,
segmentacija tržišta (podjela tržišta na grupe koje imaju zajedničke karakteristike i
interese), marketinška strategija (pozicioniranje na tržištu, image i branding),
marketinški plan (kratkoročni akcijski planovi), promocija i komuniciranje te
marketinška kontrola i evaluacija (mjerenje učinkovitosti).
Partnerstvo i team-building: destinacijska menadžment organizacija može stupiti u
partnerstvo s pet vrsta sudionika, a to mogu biti: turisti, drugi DMO-i, organizacije u
povezanim tvrtkama (hoteli, aviokompanije, putničke agencije i tako dalje),
organizacije u nepovezanim tvrtkama (automobilska industrija, banke, prehrambena
industrija i tako dalje) i digitalni savezi (online poduzeća, web-stranice društvenih
medija i tako dalje). Glavne koristi partnerstva su veći proračun, povećana privlačnost
na tržištu, više strukovnog znanja te zajednički sadržaji i informacije.
Odnosi u zajednici i sudionici: pozitivni odnosi u zajednici i komunikacija između DMO-
a i lokalnog stanovništva vrlo je bitna za razvoj turizma na destinaciji. Podrška
zajednice ovisna je o stavovima lokalnih stanovnika prema turizmu, doprinosu turizma
gospodarskim, socijalnim i kulturnim ciljevima zajednice i minimiziranju negativnih
utjecaja turizma na zajednicu (Morrison, 2019).

8

Za zaključak svih gore navedenih elemenata najbolje je citirati definiciju destinacijskog
menadžmenta koju je dao Morrison (2013): „Destinacijski menadžment profesionalan
je pristup usmjeravanju svih napora na destinaciju koja je odlučila baviti se turizmom
kao ekonomskom djelatnošću. Destinacijski menadžment uključuje koordinirano i
integrirano upravljanje destinacijskim miksom (atrakcijama i događajima, objektima,
prijevozom, infrastrukturom i ugostiteljskim resursima). Destinacijske menadžment
organizacije (DMO) su timovi turističkih stručnjaka koji vode i koordiniraju sve
turističke sudionike. Uloge DMO-a uključuju vođenje i koordinaciju, planiranje i
istraživanje, razvoj proizvoda, marketing i promociju, partnerstvo i team-building te
odnose u zajednici. Učinkovito upravljanje destinacijom uključuje dugoročno
planiranje, kontinuirano praćenje i procjenu rezultata iz turističkih napora.“
Destinacijske menadžment organizacije većinom su javnog ili javno-zasebnog
karaktera. Osnivaju se na nacionalnoj (Hrvatska turistička zajednica), regionalnoj
(Turistička zajednica Splitsko-dalmatinske županije) ili lokalnoj razini (Turistička
zajednica Malog Lošinja). Nacionalne turističke organizacije (NTO) odgovorne su za
razvijanje turističke ponude i marketing na nacionalnoj razini. Glavna zadaća im je
utvrđivanje glavnih strateških smjerova i ciljeva nacionalnog turizma te djeluju
odvojeno od ostatka turističkih organizacija. Regionalne menadžment organizacije
(RMO) odgovorne su za menadžment i turistički marketing u određenoj geografskoj
regiji (pokrajina, županija). RMO su okrenute operativnim aktivnostima uz određene
strateške elemente (vlastite strategije razvoja koje moraju biti u skladu s nacionalnom
strategijom). Lokalne destinacijske menadžment organizacije (DMO) odgovorne su za
menadžment i marketing turizma na manjem geografskom području (gradovi) i
najčešće se bave samo operativnim aktivnostima. Turistički informacijski centri (TIC)
djeluju u sklopu lokalnih DMO-a i njihove zadaće su pružanje usluga i informacija
posjetiteljima (Rudančić, 2018). U slučaju Hrvatske najbliži tom pojmu je sustav
turističkih zajednica. Hrvatska turistička zajednica (2014) ističe tri glavna cilja rada
turističkih zajednica (DMO-a), a to su:
 poticanje i iniciranje razvoja destinacije te unaprjeđivanje postojećih turističkih
proizvoda te razvoj novih proizvoda
 promocija turističkih proizvoda područja
 razvijanje svijesti o važnosti gospodarskih, ekonomskih i okolišnih učinaka
turizma, a osobito zaštite okoliša te prirodne i kulturne baštine.
Prema Zakonu o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma definirane su
3 glavne zadaće lokalne turističke zajednice, a to su (Turistička zajednica Malog Lošinja,
b. d, str. 8-9):
 Razvoj proizvoda: planiranje i provedba investicijskih projekata, koordinacija i
komunikacija sa sudionicima u destinaciji, razvoj aktivnosti i događaja u
destinaciji, razvoj cjelogodišnje ponude na destinaciji, praćenje natječaja za
financiranje razvoja destinacije, upravljanje kvalitete ponude, izrada strateških
planova i provođenje strateških i marketinških projekata, upravljanje javnom
turističkom infrastrukturom;

9

 Informacije i istraživanje: izrada i distribucija promotivnih materijala, redovito
kreiranje sadržaja na internetskim stranicama, suradnja sa subjektima javnog i
privatnog sektora, sudjelovanje u provedbi aktivnosti sustava eVisitor;
 Distribucija: koordinacija s regionalnom turističkom zajednicom, priprema
destinacijskih marketinških materijala, pružanje podrške u organizaciji
studijskih putovanja, priprema, sortiranje i slanje podataka o turističkoj ponudi.
Lokalne turističke zajednice koje ostvaruju više od milijun komercijalnih noćenja
godišnje mogu izvršavati i sljedeće zadaće vezane uz marketing: odnosi s javnošću,
stvaranje, održavanje i redovito kreiranje sadržaja na mrežnoj stranici i profilima
društvenih mreža, definiranje smjernica i standarda za oblikovanje turističkih
promotivnih materijala, uspostavljanje marketinške infrastrukture, provođenje
aktivnosti strateškog i operativnog marketinga, koordinacija i provedba udruženog
oglašavanja na lokalnoj razini te obavljanje i drugih poslova propisanih ovim Zakonom
ili drugim propisom (Turistička zajednica Malog Lošinja, b. d, str. 8-9).
World Tourism Organization (UNWTO, 2019) u svom novom dokumentu pod nazivom
"Smjernice za institucionalno jačanje organizacija za upravljanje destinacijama (DMO)-
Priprema DMO-a za nove izazove" predstavlja koncept pametne destinacije čiji je cilj
potaknuti održivu potrošnju i proizvodnju te olakšati interakciju posjetitelja s
destinacijom i njenim stanovnicima. Koncept pametne destinacije temelji se na pet
stupova, a to su upravljanje, inovacija, tehnologija, pristupačnost i održivost.
Ravnomjerno usavršavanje ovih pet stupova ključni su za transformaciju destinacije u
pametnu destinaciju, a DMO je zadužen za provedbu istog. Također, Andrades i
Dimanche (2015) tvrde kako su destinacije i DMO organizacije zadužene za umanjenje
negativnih utjecaja na društvo i okoliš koji proizlaze iz turističkih aktivnosti. Moraju se
baviti održivim upravljanjem koje se bavi osiguravanjem održivosti i konkurentnosti
turističkih destinacija i organizacija, istovremeno osiguravajući očuvanje prirodnih
resursa, kulture i baštine. Također, održivo upravljanje podrazumijeva povećanje
kvalitete života zajednica domaćina, optimiziranje doprinosa turizma njihovim
gospodarstvima, potporu lokalnom zapošljavanju i lokalnim proizvodima i uslugama.
Održivo upravljanje mora raditi za dobrobit zajednice i ne biti štetno za njezinu okolinu.
Uz to, promicanje socijalne ravnopravnosti trebao bi biti još jedan cilj koje trebaju
postići destinacije ako žele biti održive. Da bi se ti ciljevi postigli, neophodno je da
DMO-i traže uključivanje lokalnog stanovništva prilikom planiranja budućnosti
destinacije i osnaže ih u procesu donošenja odluka prema željenoj i dogovorenoj
budućnosti. Iz turističke perspektive, održive destinacije moraju ispuniti očekivanja
turista pružajući sigurno i ugodno okruženje u kojem turisti mogu uživati u
aktivnostima koje destinacija nudi. Destinacija mora prihvatiti i poštovati sve turiste i
zaštititi ih od diskriminacije na temelju spola, etničkog podrijetla, seksualne
orijentacije, invaliditeta ili nacionalnosti (Andrades i Dimanche, 2015).
Koristi učinkovitog destinacijskog menadžmenta na destinaciji su veća razina
učinkovitosti u planiranju i odlučivanju, uspostavljanje konkurentne prednosti
(uspostavljanje snažnog i jedinstvenog pozicioniranja te pružanje izvrsnih iskustava i
vrhunske vrijednosti za novac), osiguravanje održivosti, jačanje institucionalnog
upravljanja, identifikacija nedostataka, širenje prednosti od turizma (ekonomske

10

koristi), izgradnja turističke kulture na destinaciji i izgradnja snažnog identiteta
destinacije (World Tourism Organization, 2019).
Od prvog trenutka kada posjetitelj dođe na odredište, pa sve do odlaska, na vrijednost
posjetitelja utječu mnoge usluge i iskustva, uključujući niz javnih usluga, privatnih
proizvoda i gostoprimstvo. Važno je da se raznim komponentama boravka posjetitelja
upravlja i koordinira kako bi se maksimalizirala korisnička vrijednost tijekom posjete.
Učinkovito upravljanje destinacijom omogućava destinaciji maksimiziranje turističke
vrijednosti za posjetitelje, istovremeno osiguravajući lokalne dobrobiti i održivost
(UNWTO, 2007). Za kvalitetan destinacijski menadžment bitno je imati jasno
definiranje planove i ciljeve, stoga je bitno uspostaviti i strategiju po kojoj će
destinacija djelovati.
2.1.1 Strateško planiranje
Riječ strategija označava količinu odluka kojima je svrha optimalno odvijanje aktivnosti
u određenom razdoblju. Ako poduzeća naprave dobru strategiju, mogu se postići svi
utvrđeni ciljevi. Svaka strategija podrazumijeva objektivne i subjektivne odluke.
Objektivne odluke odnose se na prethodnu ocjenu međunarodne i unutarnje
ekonomske situacije, pomoću koje se može odrediti položaj i stupanj razvoja vlastitih
aktivnosti, u svrhu održavanja već postignutog položaja i privlačenja novih segmenata
kupaca. Subjektivne odluke obuhvaćaju neke odluke u vezi s korištenjem vlastitih
kapitala (prirodnih, ljudskih, ekonomskih, financijskih) koji održavaju trajne aktivnosti
bilo koje udruge (Candea, Bogan i Varvaruc, 2014).
Strateški plan ne bi smio polaziti od "nule", već ga treba smatrati nadogradnjom iz
prethodnih napora. Stoga je važno i potrebno iskoristiti ključne lekcije naučene u
prethodnim ciklusima planiranja (Victoria, 2019). Strateški plan turističkog marketinga
mora sadržavati viziju, misiju i nekoliko ciljeva, koji bi trebali biti rezultat racionalne
opcije i slobodne volje subjekta (poduzeća, tvrtke, agencije, udruge). Sastavni dio vizije
sastoji se od utvrđivanja potrebnih intervencija i akcija za budućnost, uzimajući u obzir
konkurenciju na tržištu. To znači predviđanje potrebnih radnji za postizanje ciljeva
konkurentnosti i postizanje bolje pozicije na unutarnjem i vanjskom tržištu. Turizam
može imati odlučujuću ulogu u održavanju lokalnog i regionalnog razvoja jer dobro
osmišljenom vizijom može potaknuti razvoj turističkih objekata. Sastavni dio misije
uključuju razni zadatci koje treba izvršiti u određenom razdoblju. Misija mora uočiti
poteškoće s kojima se suočava tvrtka ili cijela destinacija, otkriti razinu konkurencije na
istom ili na sličnim tržištima, naznačiti kako treba odgovoriti na nove tržišne izazove i
prijetnje. Komponenta misije podrazumijeva i pronalaženje instrumenata i
marketinških metoda koje su najučinkovitije u određenom trenutku. Misija se temelji
na potrebama potrošača, načinima njegovog zadovoljavanja, traženim uslugama,
najprikladnijoj promociji za svaku ciljnu skupinu, geografskom prostoru u kojem se
provodi u praksi (Candea, Bogan i Varvaruc, 2014). Također je važno naglasiti da je
organizacijska misija temeljna pretpostavka prve faze procesa strateškog planiranja.
Stoga će
organizacijska
misija
obogaćena strateškom vizijom voditi
svim
organizacijskim učincima. Organizacijska misija mora u sebi imati i ključne
organizacijske vrijednosti. Organizacije moraju jasno i objektivno navesti bitne
vrijednosti koje nadahnjuju ponašanje ljudi koji u njima rade. Vrijednosti se ne stvaraju

11

već identificiraju jer one već postoje u organizaciji (Victoria, 2019). Odabir ciljeva
ključan je za strateški plan jer utječe na stabilnost i uspjeh bilo kojeg turističkog posla.
Ciljevi obuhvaćaju skup akcija/mjera osmišljenih za poboljšanje ekonomske aktivnosti
destinacije ili poduzeća. Ciljevi moraju biti lako mjerljivi, povezani s određenim
razdobljem, relevantni za određeno turističko tržište i primjenjivi za što veći broj
segmenata turista (Candea, Bogan i Varvaruc, 2014).
Andrades i Dimanche (2015) definiraju destinacijsko planiranje kao intelektualni proces
koji koristi prosudbu informacija i nadzor za donošenje odluka na makrorazini
destinacije kako bi s trenutnim performansama i promjenama stvorili vrstu destinacije
kakvu turisti žele. Nekoliko je zadataka koje treba provesti prilikom planiranja:
 definirati zajedničku dugoročnu viziju odredišta i sastavljanje kratkoročnih,
srednjoročnih i dugoročnih ciljeva
 analiziranje vanjskog (ekonomska, socijalna i okolišna procjena, analiza tržišta,
scenariji) i unutarnjeg (analiza dionika, procjena infrastrukture i resursa,
analiza izvodljivosti) odredišta kako bi se procijenilo jesu li dogovoreni ciljevi
izvedivi i primjereni
 provedba strateškog plana i procjena ishoda.
Turistički planovi obično se pripremaju za 5 – 10 godina. Ako se turistički planovi
pripremaju za manje od 5 godina, nazivaju se akcijski planovi i obično se pripremaju za
naredne 2 – 3 godine. Akcijski planovi uključeni su u dugoročne planove ili su pokrenuti
zbog prethodno nepredviđenih izazova i poteškoća na destinaciji. Neki planovi nemaju
određen period izvedbe, no to se ne smatra vrlo dobrom profesionalnom praksom. Za
svaku destinaciju bitno je dugoročno planiranje razvoja turizma, a neke od koristi koje
donosi su (Morrison, 2019):
 Jasni budući smjerovi: nudi jasne opće upute svim sudionicima o tome kako će
se turizam razvijati i napredovati u narednim godinama.
 Veća pažnja i naglasak na turizam: pokretanje i provođenje dugoročnog
planiranja privlači veću pažnju i fokus na turizam u destinaciji.
 Vizija i ciljevi turizma: postavljeni su ciljevi za razvoj destinacije koji se moraju
postići u određenom periodu.
 Identificiranje mogućnosti: utvrđene su posebne strategije i mogućnosti razvoja
koje će poboljšati turizam na destinaciji.
 Zajedničko vlasništvo nad planom: ako se proces planiranja odvija otvoreno uz
sudjelovanje i doprinos svih sudionika, osjećat će se zajedničko vlasništvo nad
planom.
 Smjernice za provedbu i evaluaciju: implementacija i mjerenje učinkovitosti
plana.
Turistički strateški plan trebao bi odgovoriti na četiri glavna pitanja poslovnog
planiranja: Gdje smo sada?, Gdje želimo biti?, Kako ćemo stići do tamo? i Kako ćemo
znati kad smo stigli? Pitanje „Gdje smo sada?“ ocjenjuje trenutnu situaciju destinacije i
to uključuje političke, ekonomske, socijalne i tehnološke mogućnosti i prijetnje, analizu
i procjenu tržišta, procjenu turističkih resursa i usluga i procjenu potporne
infrastrukture i usluga. Najbolji odgovor na ovo pitanje je postavljanje SWOT (snage,

12

slabosti, mogućnosti, prijetnje) analize destinacije. Pitanje „Gdje želimo biti?“
temeljeno je na osmišljenoj turističkoj viziji i ciljevima, strategiji za postizanje tih ciljeva
i procjeni uspjeha. Pitanje „Kako ćemo stići do tamo?“ obuhvaća integrirani
višegodišnji plan provedbe koji uključuje posebne programe i projekte kao na primjer
razvoj novih proizvoda i pakiranja, razvoj i svijest o ljudskim resursima, potporna
infrastruktura i usluge i tako dalje. Na zadnjem pitanju „Kako ćemo znati kada smo
stigli?“ odgovor tražimo evaluacijom učinaka strategije. Oni se mjere prema različitim
čimbenicima iz kojih možemo vidjeti promjenu stanja na destinaciji kao što su porast
ekonomskih koristi, širenje sezonalnosti ili izravnavanje potražnje, povećanje kvalitete i
broja posjetitelja i tako dalje (UNWTO, 2007).
DMO i njegovi sudionici moraju definirati ključne ciljeve za dovršavanje akcijskog plana
i navesti željene ishode planiranja. Turističko planiranje mora imati barem pet ishoda, a
to su  (Morrison, 2019):
 Identifikacija alternativnih pristupa: kreiranje različitih opcija ili scenarija za
bitne aspekte turizma na destinaciji.
 Kreiranje poželjnog: praćenje koraka koji povećavaju koristi od turizma.
 Izbjegavanje nepoželjnog: predviđanje potencijalnih negativnih učinaka turizma
i poduzimanje koraka za njihovo izbjegavanje.
 Zadržavanje jedinstvenosti: identifikacija jedinstvene imovine destinacije i
kreiranje koraka za njeno očuvanje i poboljšanje.
 Prilagođavanje neočekivanom: kreiranje planova kriznog menadžmenta za
nošenje s neočekivanim situacijama.
Procesi dugoročnog planiranja turizma na destinaciji najbolje se ostvaruju postupno,
step-by-step metodom, pri čemu se svaki uzastopni korak temelji na prethodnim.
Prema Morrisonu (2013) koraci koje bi DMO trebao poduzeti u dugoročnom planiranju
na destinaciji su sljedeći:
 vođenje i koordinacija procesa pripreme dugoročnog plana za turizam
 suradnja sa sudionicima u pripremi dugoročnog plana
 jednakost strateškog plana destinacije s višim nivoima turističkog planiranja u
zemlji
 odabir točnog procesa planiranja koji će najviše doprinijeti koristima lokalne
zajednice
 motivacija lokalnog stanovništva za sudjelovanjem u pripremi plana
 inzistiranje na istraživanju i analiziranju čimbenika pri stvaranju strateškog
plana
 osiguravanje identifikacije plana vizijom, strategijama i ciljevima turizma u
destinaciji
 dostupnost rezultata za sve sudionike
 praćenje provedbe plana i po potrebi izvršenje korektivnih promjena
 evaluacija plana prema postavljenoj viziji i ciljevima
 pokretanje sljedećeg ciklusa planiranja turizma na destinaciji.

13

Za strateško planiranje bitno je provesti i marketinški plan. Marketinški plan je
dokument koji odražava zajedničku viziju destinacije. Ovaj plan prvo uključuje analizu
konkurentnog okruženja (Tko nam je konkurencija? Što rade? Koliko su uspješni?) i
vanjsko okruženje (analiza vanjskih čimbenika koji utječu na turizam, destinaciju i
njeno poslovanje: politički, ekonomski, socijalni, tehnološki, pravni i okolišni
čimbenici). Takva vanjska analiza omogućuje menadžerima prepoznavanje prilika i
prijetnji. Uz to, treba provesti internu analizu kako bi se utvrdile snage i slabosti
destinacije. Čimbenici koje treba razmotriti u toj analizu mogu se odnositi na
financijske i investicijske sposobnosti, razinu obuke i obrazovanja turističkih radnika,
ukupnu kvalitetu turističkih proizvoda, dostupnost destinacije, profitabilnost ciljnih
tržišta, imidž destinacije ili razne komponente marketinškog miksa: proizvod, cijena,
distribucija i komunikacija (Andrades i Dimanche, 2015). U strateškom planiranju
SWOT analiza vrlo je učinkovit način prepoznavanja snaga i slabosti organizacije, kao i
ispitivanje prilika i prijetnji s kojima se mogu suočiti u njihovom operativnom
okruženju. SWOT analiza je alat koji se koristi za izradu analiza scenarija, a koristi se
kao osnova za upravljanje i strateško planiranje organizacije, ali se zbog svoje
jednostavnosti može koristiti za bilo koju vrstu analize scenarija (Victoria, 2019). Takva
SWOT analiza (snage, slabosti, prilike i prijetnje) može se koristiti za usklađivanje snaga
i prilika kako bi se pronašle konkurentske prednosti. Drugi je način pretvoriti slabosti ili
prijetnje u snage ili mogućnosti. U svim bi slučajevima rezultati SWOT analize trebali
pomoći u procjeni ciljeva odredišta ili poduzeća (Andrades i Dimanche, 2015).
Svaka destinacija trebala bi težiti k održivom i odgovornom poslovanju te sukladno s
time formulirati svoju viziju i planove.
2.2 Održivi turizam
Iako je turizam jedna od najrazvijenijih industrija na svijetu te stvara mnogo pozitivnih
koristi (veći BDP, nova radna mjesta, razvoj novih područja, zaštita prirodne i kulturne
baštine), ujedno je i jedan od najvećih zagađivača prirode. Turizam na globalnoj razini
doprinosi ukupnim svjetskim emisijama stakleničkih plinova s oko 5 %, od čega oko 40
% pripada avionskom prometu, 30 % automobilskom prometu i 20 % turističkom
smještaju. Turizam kao djelatnost veliki je potrošač ograničenih izvora (najviše vode) i
generator otpada i otpadnih voda (Institut za turizam, 2016). No unatoč negativnim
posljedicama turizma, on ima veliki utjecaj na pozitivne promjene na okoliš. Održivi
turizam pruža velike mogućnosti za minimiziranje rastućeg utjecaja razvoja turizma na
okoliš, za povećanje zaposlenosti te kao sredstvo za postizanje većih ciljeva u vezi s
ostvarivanjem prihoda koji bi se mogli usmjeriti na upravljanje osjetljivim područjima
prirodne baštine. Ako se njime pravilno upravlja, turizam može postati jedan od
najodrživijih oblika gospodarskih djelatnosti (McCool i Bosak, 2015).
Prema UNWTO-u održivi turizam je turizam koji u potpunosti poštuje svoj sadašnji i
budući gospodarski, socijalni i okolišni oblik te koji poštuje i zadovoljava potrebe
posjetitelja, industrije, okoliša i zajednice lokalnog stanovništva. Održivi turizam mora
biti koristan u ekonomskom i u socijalnom smislu, ali ne smije štetiti okolišu i lokalnoj
kulturi (UNWTO, b. d. c).

14

McCool i Bosak (2015) opisuju definiciju održivog turizma na tri različita načina. Prvo
značenje opisuje održivi turizam kao malo, osjetljivo razvijeno i upravljano poduzeće
koje udovoljava potrebama (hrana, smještaj, usluge vođenja) turista zainteresiranih za
prirodu i kulturna iskustva. Drugo značenje opisuje održivi turizam kao alat za
održavanje malih poduzeća ili lokalne turističke industrije. Odnosno, održivi turizam
preuzima niz politika kako bi osigurao malim poduzećima dulji opstanak, da nastave
služiti turistima i postaje stup za postizanje stabilne ekonomske osnove za zajednicu.
Treće značenje proizlazi iz pitanja "Što bi turizam trebao održavati?". Razmišljanje o
održivom turizmu na ovaj način zahtijeva dublje razmišljanje o tome što organizacija
želi postići.
Održivi turizam često se konceptualizira pomoću tri stupa održivosti: ekološke,
ekonomske i socijalne održivosti. Ekološka održivost obuhvaća akcije poput
minimiziranja zagađenja zraka, vode i količine otpada, održavanja i poboljšanja
kvalitete i karakteristike krajolika, zaštite i očuvanja prirodnih područja i staništa divljih
biljaka i životinja. Ekonomska održivost temelji se na osiguravanju konkurentnosti i
održivosti turističkih destinacija i poduzeća kako bi mogli nastaviti razvijati i iskoristiti
dugoročne koristi. Socijalna održivost bavi se održavanjem i poboljšanjem kvalitete
života u lokalnim zajednicama, poštivanjem i očuvanjem kulturne i povijesne baštine,
tradicije i raznolikosti destinacije. Ova načela, poznata i kao tri stupa, omogućuju da
turističke organizacije dugoročno ostanu konkurentne. Održivi turizam javlja se na
destinaciji tek kada se postignu sva tri stupa održivosti. Svaki se stup može postići kroz
smanjenje negativnih utjecaja od turizma i povećanje pozitivnih utjecaja. Učinci se
prate kroz niz pokazatelja. Ako pokazatelji pokazuju malo ili nimalo negativnih utjecaja,
onda se može reći da je postignut održivi turizam (McCool i Bosak, 2015; Mihalić,
2016).
Prema UNWTO-u (b. d. c) održivi turizam na destinaciji trebao bi:
 Optimalno iskoristiti prirodne resurse te pri tome održavati ključne ekološke
procese i pomoći u očuvanju prirodnih resursa i biološke raznolikosti.
 Poštovati sociokulturnu autentičnost zajednice domaćina, čuvati njihovu
materijalnu i nematerijalnu kulturnu baštinu i tradicionalne vrijednosti te
doprinositi međukulturalnom razumijevanju i toleranciji.
 Osigurati održive, dugoročne gospodarske operacije, osiguravajući jednake
društveno-ekonomske koristi za sve sudionike, uključujući stabilnu zaposlenost
i mogućnosti stjecanja prihoda koji pridonose smanjenju siromaštva. Hajra i
Gosh (2014) navode četiri osnovna načela koja se mogu smatrati ključnima za
koncept održivosti, a to su ideja holističkog planiranja i donošenja strategija,
važnost očuvanja bitnih ekoloških procesa, potreba za zaštitom i ljudske baštine
i biološke raznolikosti i razvijanje na takav način da se produktivnost može
dugoročno održati za buduće generacije. Postoje čimbenici koji predstavljaju
potencijalnu prijetnju okolišu, lokalnoj zajednici i u konačnici turističkoj ponudi
destinacije. Važno je identificirati ih i pronaći optimalno rješenje za pomicanje
održivog razvoja u pravom smjeru (Krajnović et. al., 2020).
Jedan od ključnih koncepata u planiranju održivog turizma je poštovanje nosivog
kapaciteta destinacije koji se definira kao maksimalni broj turističkih korisnika koji

15

istodobno posjećuju turističko mjesto bez neprihvatljivih poremećaja prostorno-
fizičkog, biološkog, ekonomskog, društveno-socijalnog i kulturnog okoliša, kao i bez
neprihvatljivog smanjenja kvalitete zadovoljstva posjetitelja (Institut za turizam, 2016).
Povećavanjem broja turističkih dolazaka destinacija počinje gubiti kvalitetu i
atraktivnost, a zatim i konkurentnost, pa turisti traže nove destinacije (Krajnović et. al.,
2020).
Za razvoj održivog turizma na destinaciji vrlo je bitno sudjelovanje svih sudionika na
tom području. U to ulaze (Institut za turizam, 2016):
 svi sudionici vezani za turizam: ministarstva, lokalne i područne (regionalne)
samouprave, javne ustanove, turističke zajednice, pružatelji ugostiteljsko-
turističkih usluga, akademske institucije koje istražuju turizam, organizacije
civilnog društva (zelene udruge) i potrošači/turisti
 organizacije za zaštitu okoliša i prirode: Ministarstvo zaštite okoliša i prirode,
Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, Hrvatska agencija za okoliš i
prirodu, Ministarstvo, županije, gradovi i općine
 institucije zadužene za malo i srednje poduzetništvo, ruralni razvoj
(Ministarstvo poljoprivrede) i drugo.
Za održivi razvoj turizma potrebno je sudjelovanje svih sudionika na destinaciji, kao i
snažno političko vodstvo. Postizanje održivog turizma trajan je proces i zahtijeva stalno
praćenje utjecaja i uvođenje potrebnih preventivnih i korektivnih mjera. Njegov prodor
u strategije i politike može rezultirati poboljšanjima poput uštede energije, recikliranja,
smanjenja otpada i emisija i pokušaja poboljšanja sredstava za život lokalnog
stanovništva. Održivi turizam također treba održavati visoku razinu turističkog
zadovoljstva i turistima osigurati korisno iskustvo, podižući njihovu svijest o pitanjima
održivosti i promičući prakse održivog turizma među njima (UNEP/UNWTO, 2005;
Mihalić, 2016). Održivi turizam najbolje se može mjeriti pokazateljima održivosti kojima
kroz evaluaciju na destinaciji možemo vidjeti trenutno stanje i osmisliti ciljeve za
održivo poboljšanje.
2.3 Pokazatelji održivog razvoja
Pokazatelji ili indikatori su mjere kojima se izražava postojanje ili ozbiljnost trenutnih
problema, signalizacija nadolazećih situacija ili problema, mjere rizika i potencijalne
potrebe za djelovanjem, te sredstva za prepoznavanje i mjerenje rezultata naših akcija
(UNWTO, 2004).
Oni mogu mjeriti (UNWTO, 2004):
 promjene u turističkim strukturama i unutarnje faktore
 promjene vanjskih čimbenika koji utječu na turizam i
 utjecaje na destinaciji uzrokovane turizmom.
Za računanje pokazatelja održivosti mogu se koristiti i kvantitativni i kvalitativni podaci.
Pokazatelji se obično biraju iz niza mogućih vrsta pokazatelja te moraju biti u skladu s
veličinom i vrstom destinacije (ne možemo mjeriti zagađenost plaža ako destinacija

16

nije priobalnog ili otočnog tipa) te moraju odgovoriti na ključna pitanja problema na
destinaciji. Upotreba pravog pokazatelja može dovesti do brzog djelovanja i
sprječavanja nepoželjne situacije. U bilo kojoj destinaciji najbolji su pokazatelji oni koji
odgovaraju na ključne rizike i zabrinutosti u pogledu održivosti turizma, a također
pružaju informacije koje mogu pomoći razjasniti pitanja i izmjeriti odgovore.
Pokazatelji su usredotočeni na prirodne resurse i okoliš destinacije, ekonomsku
održivost, kulturna dobra i društvene vrijednosti te na organizaciju i upravljanje
destinacije (UNWTO, 2004).
Pokazatelji održivosti su temeljni dio cjelokupnog planiranja i upravljanja destinacijama
i sastavni elementi u promicanju i implementiranju održivog razvoja. Koristi od
implementacije pokazatelja održivosti na destinaciji su mnogobrojne, a neke od njih su
bolje odlučivanje, utvrđivanje nastalih pitanja, prepoznavanje utjecaja, mjerenje
uspješnosti provedbe planova i aktivnosti upravljanja, smanjeni rizik pogrešaka u
planiranju, veća odgovornost i stalan nadzor (UNWTO, 2004).
Pokazatelji se mogu koristiti na svim razinama planiranja i upravljanja turizmom
(UNWTO, 2004):
 nacionalna razina: otkrivanje promjena u turizmu na nacionalnoj razini,
uspoređivanje s drugim državama, pružanje osnove za održivost na lokalnim
razinama i strateško planiranje na širokoj razini
 regionalna razina: služi kao osnova za usporedbu između regija i pružanje
informacija za procese planiranja na nacionalnoj razini
 specifična odredišta (na primjer obalne zone, lokalne općine i zajednice) radi
prepoznavanja ključnih elemenata imovine, stanja u turističkom sektoru, rizika i
uspješnosti
 ključna turistička mjesta unutar destinacije (na primjer zaštićena područja,
plaže, povijesne četvrti, područja od posebnog interesa) gdje posebni
pokazatelji mogu biti ključni za odluke o kontroli mjesta, upravljanju i budućem
razvoju turističkih atrakcija
 turističke tvrtke (na primjer turoperatori, hotelske, prometne i ugostiteljske
kompanije) koje mogu pristupiti pokazateljima kako bi pomogle u procesu
strateškog planiranja za cijelu destinaciju
 pojedinačne turističke ustanove (na primjer hoteli, restorani, marine) za
praćenje utjecaja i uspješnosti njihovog rada.
Također, UNWTO (2004) navodi kako postoje različite vrste pokazatelja, svaki s
različitim koristima. Iako su izravno najkorisniji oni koji pomažu u predviđanju
problema, postoji nekoliko drugih vrsta:
 rani pokazatelji upozorenja (na primjer pad broja turista koji se namjeravaju
vratiti)
 pokazatelji naprezanja u sustavu (na primjer nedostatak vode)
 pokazatelji trenutnog stanja u industriji (na primjer stopa popunjenosti,
zadovoljstvo turista)
 pokazatelji utjecaja turističkog razvoja na biološko i socio-ekonomsko okruženje
(na primjer promjene načina potrošnje i razine prihoda u lokalnim zajednicama)

17

 pokazatelji u naporu upravljanja (na primjer trošak čišćenja obalne
kontaminacije)
 pokazatelji učinka, rezultata ili performansi upravljanja (na
primjer
promijenjene razine zagađenja, veći broj turista koji se vraćaju).
Iako sve kategorije pokazatelja mogu biti korisne u razvoju održivog turizma, rani
pokazatelji upozorenja često su najkorisniji za turističke menadžere i mogu pružiti
mogućnost predviđanja ozbiljnijih negativnih utjecaja na destinaciju. U idealnom
slučaju pokazatelji mogu omogućiti poduzimanje mjera i prije nego što se pojave
ozbiljne prijetnje održivosti (UNWTO, 2004).
Za pravilan odabir odgovarajućih pokazatelja za destinaciju mora se proći kroz 5
koraka. Prvo, provodi se pregled literature kako bi se analizirali potencijalno prikladni
sustavi pokazatelja koje su razvile međunarodne organizacije. Drugo, nakon
istraživanja odabire se specifičan sustav pokazatelja. Treće, odabiru se pojedinačni
pokazatelji i osnivaju se radne skupine koje će o tim pokazateljima razgovarati s
turističkim dionicima. Četvrto, postupak provedbe razvijen je na općinskoj razini. Na
kraju, rezultati su predstavljeni i raspravljeni u turističkoj destinaciji sa zainteresiranim
dionicima u turizmu i srodnim sektorima (Modica, Capocchi, Foroni i Zenga, 2018).
Implementacija pokazatelja održivosti na destinaciji sastoji se od dvanaest koraka
(UNWTO, 2004):
1. Definicija/crta odredišta: treba voditi računa o zemljopisnim granicama i
političkim zakonima koji okružuju područje na koje se program primjenjuje.
2. Korištenje participativnih procesa: vrlo je bitno rano uključivanje drugih
vladinih organizacija, industrije, njenih ključnih saveznika, lokalnih sudionika i
organizacija u zajednici.
3. Identifikacija turističke imovine i rizika: imati jasno razumijevanje koja je ključna
imovina destinacije i koje elemente procjenjuju kao najznačajnije turisti i
lokalno stanovništvo (SWOT analiza).
4. Dugoročna vizija destinacije: ključno za utvrđivanje pitanja koja se smatraju
najkritičnijima i stoga mogu zahtijevati pokazatelje.
5. Odabir prioritetnih pitanja: utvrđivanje najvažnijih pitanja iz perspektive svih
sudionika.
6. Identifikacija željenih pokazatelja: definiranje popisa mogućih pokazatelja koji
bi mogli biti korisni u razumijevanju problema/rizika i pomoći u upravljanju ili
utjecaju na njih.
7. Popis izvora podataka: za odabir točnih pokazatelja potrebne su informacije o
trenutnim i potencijalnim izvorima podataka.
8. Postupci odabira: odabir pokazatelja mora zadovoljiti pet kriterija: relevantnost
pokazatelja za odabrano pitanje, izvedivost pribavljanja i analiziranja potrebnih
informacija, vjerodostojnost informacija i pouzdanost za korisnike podataka,
jasnoća i razumljivost za korisnike te usporedivost tijekom vremena i po svim
regijama.
9. Procjena izvedivosti: detaljna razrada i ponovno ocjenjivanje odabranih
pokazatelja.

18

10. Prikupljanje i analiza podataka: za svaki je pokazatelj važno jasno dokumentirati
konkretna sredstva koja će se koristiti za dobivanje informacija (oblik u kojem
će se pokazatelj koristiti i kako će se izračunati).
11. Odgovornost, komunikacija i izvještavanje: bitno je redovito i točno
izvještavanje sudionika i javnosti na koje će pokazatelji utjecati.
12. Nadgledanje i procjena primjene pokazatelja: potrebna je redovna provjera
kako bi se utvrdilo jesu li pokazatelji korisni i pomažu li u rješavanju ključnih
problema, kao i jesu li se problemi promijenili.
Pokazatelji održivosti bitni su za održivu evaluaciju destinacije. Od velikog broja
pokazatelja u ovom radu koristit će se ETIS i GSTC pokazatelji koji će biti opisani u
sljedećem poglavlju.
2.3.1 ETIS i GSTC pokazatelji održivosti
ETIS pokazatelje (European Tourism Indicator System) osmislila je Europska komisija
2013. godine s ciljem da destinacijama pomogne u nadzoru i mjerenju njihovih održivih
turističkih učinaka, koristeći zajednički usporedivi pristup. Prva verzija ETIS pokazatelja
temeljila se na 27 osnovnih pokazatelja i 40 neobaveznih pokazatelja, podijeljenih u
četiri kategorije (destinacijski menadžment, socijalni i kulturni utjecaj, ekonomska
vrijednost i utjecaj na okoliš). Prva verzija testirana je u dvije pilot-faze tijekom
dvogodišnjeg razdoblja u preko sto europskih destinacija. Aktualno izdanje ETIS-ovog
priručnika je iz 2016. godine i omogućuje destinacijama potpuno testiran sustav i
realne osnovne pokazatelje (European Union, 2016).
ETIS je alat za upravljanje, informiranje i praćenje posebno namijenjen turističkim
destinacijama. Zamišljen je kao proces kojim se prikupljaju i analiziraju podatci s ciljem
da se procijeni utjecaj turizma na destinaciji. Cilj ETIS pokazatelja je pridonijeti
poboljšanju održivog upravljanja destinacijama i omogućiti svim sudionicima praćenje
performansi i napretka s vremenom. Skup osnovnih pokazatelja koji pokrivaju glavne
dimenzije održivosti doprinosi prikupljanju podataka o različitim aspektima i
aktivnostima turističke destinacije iz različitih izvora informacija na lokalnoj razini.
Budući da je konkurentnost turizma usko povezana s njegovom održivošću, ETIS
omogućuje DMO-ima da prate glavne elemente koji određuju atraktivnost destinacije i
konkurentnost na tržištu kako bi poboljšali iskustvo posjetitelja i osigurali zadovoljstvo
kupaca. Ključne prednosti implementacije ETIS pokazatelja na destinaciji uključuju
poboljšane informacije za donošenje odluka, učinkovito upravljanje rizikom,
postavljanje prioriteta akcijskih projekata, uspješnost benchmarkinga, poboljšano
iskustvo posjetitelja, povećanu uštedu troškova te povećanu vrijednost po posjetitelju
(European Union, 2016).
ETIS sadrži 43 osnovna pokazatelja i niz dodatnih pokazatelja (obalni, pomorski,
pristupačnost...) koje možemo vidjeti u tablici 1. Oni se mogu koristiti prema potrebi i
prema vrsti destinacije, također se može koristiti u cjelini ili integrirati u postojeće
pokazatelje koje destinacija implementira. Pokazatelji nisu povezani u cjelinu, stoga
destinacija može sama birati najrelevantnije pokazatelje koje želi usvojiti i pratiti s
ciljem ispunjavanja potreba destinacije, interesa lokalnih sudionika i specifičnih pitanja

19

održivosti s kojima se destinacija suočava. Proces implementacije ETIS pokazatelja na
destinaciji sastoji se od 7 koraka (European Union, 2016):
1. Podizanje svijesti: važno je odluku priopćiti što većem broju sudionika. To će
pomoći povećanju sudjelovanja, podizanju svijesti o održivom turizmu i
povećanju podrške za radnje koje bi mogle biti poduzete na temelju rezultata
pokazatelja. Naglašena je važnost dobivanja lokalne političke potpore za
provedbu pokazatelja.
2. Stvaranje destinacijskog profila: definiranje granica destinacije i pružanje općih
informacija (na primjer zemljopis, turistički sadržaji, prometne veze i statistički
turistički podatci) drugim sudionicima ključni su koraci u prikupljanju podataka.
3. Formiranje radne skupine sudionika: označava skup organizacija i pojedinaca na
destinaciji koji su uključeni i zainteresirani za razvoj turističke industrije.
Predstavnici privatnog sektora i DMO-i ili turistička uprava moraju imati glavnu
ulogu u radnoj skupini. Ostali sektori koje je važno uključiti su društvene grupe,
komunalni davatelji, odjeli lokalnih vlasti odgovorni za zapošljavanje,
ekonomski rast, planiranje, zaštićena područja i okoliš. Prosječnu radnu skupinu
sudionika obično čini 15 – 20 ljudi (manje na maloj destinaciji).
4. Utvrđivanje uloga i odgovornosti: uloga je lokalnog koordinatora da usmjeri
sudionike prema sporazumu o postavljanju ciljeva, poduzima akcije i planira
kako postići te ciljeve. Važno je jasno definirati koji je član radne skupine
odgovoran za koji cilj.
5. Prikupljanje i bilježenje podataka: prikupljanje podataka jednostavno treba biti
proces spajanja različitih izvora podataka na jedno mjesto kako bi se stvorila
detaljna slika turističke industrije destinacije.
6. Analiza rezultata: lokalni destinacijski koordinator mora zajedno s radnom
skupinom odlučiti koji je od analiziranih pokazatelja prioritet na destinaciji te
početi s akcijom. Kad su odabrani ključni rezultati, oni kojima je potrebna
najhitnija pažnja mogu se sastaviti u akcijski plan.
7. Omogućiti stalni razvoj i kontinuirano poboljšavanje: zadnji korak uključuje
definiranje
nove
strategije,
održavanje
uporabe
ETIS
pokazatelja
i
komuniciranje rezultata. Važno je da se pokazatelji i podaci redovito
pregledavaju i da se vremenom uključe dodatni pokazatelji.
Glavni ETIS pokazatelji dijele se u četiri sekcije (European Union, 2016):
 Destinacijski menadžment
 Ekonomska vrijednost
 Društveni i kulturni utjecaj
 Utjecaj na okoliš
Prva sekcija, prikazana u tabeli 1, odnosi se na upravljanje destinacije, točnije
destinacijski menadžment. U ovoj sekciji mjeri se održivi turizam te zadovoljstvo turista
na destinaciji. Putem ovih ETIS pokazatelja možemo izračunati postotak turističkih
poduzeća koja koriste razne certifikate održivosti, postotak turista koji su zadovoljni
iskustvom na destinaciji te postotak turista koji su se vratili na destinaciju unutar 5
godina (European Union, 2016).

20

Tabela 1: ETIS pokazatelji: sekcija A
Sekcija A: Destinacijski menadžment
KRITERIJI
GLAVNI ETIS POKAZATELJI
A.1 Javna
politika
održivog
turizma
A.1.1 Postotak turističkih poduzeća/ustanova na destinaciji koji
koriste certificiranje/označavanje za okoliš /kvalitetu/održivost i/ili
korporacijsku društvenu odgovornost
A.2
Zadovoljstvo
kupaca
A.2.1. Postotak turista i jednodnevnih posjetitelja koji su zadovoljni
svojim cjelokupnim iskustvom u destinaciji
A.2.2. Postotak ponovljenih/povratnih posjetitelja (unutar 5 godina)
Izvor: European Union, 2016
Druga sekcija, vidljiva u tabeli 2, odnosi se na ekonomsku vrijednost, tj. koliku
ekonomsku dobit ima destinacija od turizma. U ovu sekciju ulazi prosječno trajanje
boravka turista, stopa zaposlenosti u turističkom sektoru, postotak sezonskih poslova,
te postotak lokalno proizvedenih roba i usluga (European Union, 2016).
Tabela 2: ETIS pokazatelji: sekcija B
Sekcija B: Ekonomska vrijednost
KRITERIJI
GLAVNI ETIS POKAZATELJI
B.2. Rezultati
turističkih poduzeća
B.2.1 Prosječno trajanje boravka turista (noćenja)
B.2.2 Stopa zauzetosti u komercijalnom smještaju mjesečno i
prosjek za godinu
B.3 Količina i
kvaliteta
zaposlenosti
B.3.1. Izravna turistička zaposlenost od postotka ukupne
zaposlenosti u destinaciji
B.3.2. Postotak poslova u turizmu koji su sezonski
B.4 Turistički lanac
opskrbe
B.4.1. Postotak hrane, pića, robe i usluga lokalno proizvedene
od strane turističkih poduzeća destinacije
Izvor: European Union, 2016
Treća sekcija, vidljiva u tabeli 3, odnosi se na društveni i kulturni utjecaj turizma na
destinaciju. U to ulazi zdravlje i sigurnost turista na destinaciji, jednakost spolova,
dostupnost i pristupačnost sadržaja (smještaj, prijevoz, atrakcije) ljudima s posebnim
potrebama te očuvanje prirodne i kulturne baštine (European Union, 2016).

21

Tabela 3: ETIS pokazatelji: sekcija C
Sekcija C: Društveni i kulturni utjecaj

KRITERIJI
GLAVNI ETIS POKAZATELJI

C.2 Zdravlje i
sigurnost
C.2.1. Postotak turista koji prijave žalbu policiji
C.3 Jednakost
spolova
C.3.1. Postotak muškaraca i žena zaposlenih u turističkom sektoru
C.3.2. Postotak turističkih poduzeća u kojima glavnu ulogu obavlja
žena
C.4
Dostupnost/pri
stupačnost
C.4.1. Postotak soba u komercijalnom smještaju dostupan osobama
s invaliditetom
C.4.2. Postotak komercijalnog smještaja koji sudjeluje u priznatim
informacijskim programima o pristupačnosti
C.4.3. Postotak javnog prijevoza koji je dostupan osobama s
invaliditetom
C.4.4. Postotak turističkih atrakcija koje su dostupne osobama s
invaliditetom i/ili koji sudjeluju u priznatim informacijskim
programima o pristupačnosti
C.5 Zaštita i
unaprjeđenje
kulturne
baštine,
lokalnog
identiteta i
dobara
C.5.1 Postotak stanovnika koji su zadovoljni utjecajima turizma na
identitet destinacije
C.5.2. Postotak događaja na destinaciji koji su usredotočeni na
tradicionalnu/lokalnu kulturu i baštinu
Izvor: European Union, 2016
Zadnja sekcija, vidljiva u tabeli 4, odnosi se na utjecaj turizma na okoliš destinacije. U
ovu sekciju ulazi velik broj pokazatelja poput uključivanja u sheme za ublažavanja
klimatskih promjena, postotak poduzeća koja odvajaju otpad i količina otpada
proizvedenog od strane turista, potrošnja vode i recikliranje vode, potrošnja energije i
korištenje obnovljivih izvora energije te zaštita lokalne bioraznolikosti (European
Union, 2016).
Tabela 4: ETIS pokazatelji: sekcija D
Sekcija D: Utjecaj na okoliš

KRITERIJI
GLAVNI ETIS POKAZATELJI

D.2 Klimatske
promjene
D.2.1. Postotak turističkih poduzeća koja su uključena u sheme
ublažavanja klimatskih promjena poput smanjenja emisije CO2,
niskoenergetskih sustava i reakcija i radnji „prilagođavanja“.
D.2.2. Postotak turističkog smještaja i atraktivne infrastrukture
smještenih u „ranjivim zonama“

22

D.3
Gospodarenje
čvrstim
otpadom
D.3.1 Proizvodnja otpada po noći turista u odnosu na proizvodnju
općeg stanovništva po osobi (kg)
D.3.2. Postotak turističkih poduzeća koja odvajaju različite vrste
otpada
D.3.3. Postotak ukupnog recikliranog otpada po turistu u odnosu na
ukupno reciklirani otpad po stanovniku godišnje
D.4
Pročišćavanje
kanalizacije
 D.4.1. Postotak kanalizacijskih voda u destinaciji koje se obrađuju na
najmanje sekundarnu razinu prije ispuštanja
D.5
Upravljanje
vodama
D.5.1 Potrošnja vode po noći turista u odnosu na opću potrošnju vode
po noći stanovnika
D.5.2. Postotak turističkih poduzeća koja poduzimaju mjere za
smanjenje potrošnje vode
D.5.3. Postotak turističkih poduzeća koja koriste recikliranu vodu
D.6 Potrošnja
energije
D.6.1 Potrošnja energije po noći turista u odnosu na ukupnu
potrošnju energije po noćenju stanovnika
D.6.2. Postotak turističkih poduzeća koja poduzimaju mjere za
smanjenje potrošnje energije
D.6.3. Postotak godišnje potrošnje energije iz obnovljivih izvora
(Mwh) u odnosu na ukupnu potrošnju energije na razini destinacije
godišnje
D.7 Zaštita
krajolika i
biološke
raznolikosti
 D.7.1. Postotak lokalnih poduzeća u turističkom sektoru koji aktivno
podržavaju zaštitu, očuvanje i menadžment lokalne biološke
raznolikosti i krajolika
Izvor: European Union, 2016
ETIS također ima i dodatnu listu pokazatelja koju odgovarajuće destinacije mogu
dodatno primijeniti. Lista dodatnih pokazatelja, karakterističnih za pomorski i obalni
turizam, jest sljedeća (European Union, 2016):
 broj dolaznih i odlaznih putnika po luci mjesečno
 broj vezova i privezišta za rekreacijsko brodarstvo
 razina onečišćenja morske vode u 100 ml (fekalni koliformi, kampilobakter)
 postotak plaža nagrađenih Plavom zastavom
 površina i volumen njege pijeska
 ukupni km besplatnih javnih plaža u odnosu na ukupni kilometar plaža
 postotak plaža dostupnih svima
 broj dana u godini kada je plaža/obala je zatvorena zbog zagađenja.
GSTC (Global Sustainable Tourism Council) je međunarodna organizacija potvrđena od
strane Ujedinjenih Nacija (UN), Svjetske turističke organizacije Ujedinjenih naroda
(UNWTO) i Programa za okoliš Ujedinjenih naroda (UNEP) (Modica, Capocchi, Foroni i
Zenga, 2018). GSTC pokazatelji stvoreni su kako bi pružili zajedničko razumijevanje
održivog turizma. Kriteriji za turističke destinacije GSTC-a poznati i kao „GSTC-D“ su
minimum koje treba zadovoljiti svaka destinacija. Detaljni pregled svakog pokazatelja
nalazi se u tabeli 2. Oni se mogu primijeniti na cijeli turistički sektor. Najnovija revizija

23

GSTC-D dogodila se 2019. godine i temeljila se na dva kruga savjetovanja sa
sudionicima. GSTC destinacijski kriteriji mogu služiti kao osnova za certificiranje
održivosti ili kao osnovne smjernice za destinacije koje žele postati održivije, mogu
pomoći potrošačima da prepoznaju zdrave turističke destinacije, služe kao sredstvo
informiranja o održivosti, mogu ponuditi vladinim, nevladinim i privatnim
organizacijama polazište za razvoj potreba održivog turizma te služe kao osnovne
smjernice za tijela za obrazovanje i osposobljavanje, kao što su turističke škole i
sveučilišta. GSTC pokazatelji mogu se primijeniti na različitim destinacijama, od
različitih vrsta (urbana, ruralna, planinska, obalna ili mješovita) destinacija do njihove
veličine (gradovi ili regije, nacionalni parkovi, lokalne zajednice) (The Global
Sustainable Tourism Council, 2019).
GSTC pokazatelji podijeljeni su u četiri sekcije te svaka od njih ima svoje podsekcije
(The Global Sustainable Tourism Council, 2019):
 Održivi menadžment: upravljačka struktura i okvir, angažiranost sudionika,
upravljanje pritiskom i promjenama
 Socioekonomska održivost: donošenje lokalnih ekonomskih koristi, društvena
dobrobit i utjecaji
 Kulturna održivost: zaštita kulturne baštine, posjet kulturnim znamenitostima
 Održivost
okoliša:
očuvanje prirodne baštine, upravljanje resursima,
gospodarenje otpadom i emisijama.
Prva sekcija GSTC kriterija, opisana u tabeli 5, bavi se menadžmentom na destinaciji, a
kriteriji uključuju destinacijsku strategiju i akcijski plan upravljanja, nadgledanje i
evaluaciju, angažman lokalnog stanovništva i posjetitelja, promocija i informacije,
upravljanje pritiskom, promjenama, rizicima i krizama, prilagođavanju klimatskim
promjenama, upravljanje količinom i aktivnostima posjetitelja i tako dalje (The Global
Sustainable Tourism Council, 2019).
Tabela 5: GSTC pokazatelji: sekcija A
SEKCIJA A: ODRŽIVI MENADŽMENT
KRITERIJI
GSTC POKAZATELJI
A (a) Upravljačka struktura i okvir
A1
Odgovornost
destinacijskog
menadžmenta
a) Dokumentarni dokazi koji pokazuju sastav i odgovornosti grupe
b) Financijski plan i proračun koji prikazuje trenutne i buduće izvore
financiranja
c) Dokaz o povezanosti i suradnji s drugim tijelima
d) Evidencija stalnog osoblja i ugovorenog osoblja
e) Smjernice i procesi upravljanja koji pokazuju svijest i pridržavanje
načela održivosti i transparentnosti u radu

24

Tabela 5: GSTC pokazatelji: sekcija A
A2
Destinacijska
strategija i
akcijski plan
upravljanja
a) Objavljen dokument u kojem se navodi trenutna strategija i
akcijski plan destinacije
b) Strategija i plan su dostupni online
c) Dokaz savjetovanja sa sudionicima (sastanci) u razvoju plana
d) Pozivanje na načela održivosti i procjena imovine, pitanja i rizika
nalaze se u strategiji i akcijskom planu
e) Specifične reference u strategiji/akcijskom planu za širu politiku
održivog razvoja
A3
Nadgledanje i
izvještavanje
a) Identificirani specifični mjerljivi socio-ekonomski, kulturni i
okolišni pokazatelji i ciljevi
b) Bilježenje i objavljivanje rezultata najmanje jednom godišnje
c) Pismeni dokaz o praćenju i izvještavanju o radnjama i ishodima
d) Prethodni pregledi sustava praćenja i raspored budućih pregleda
A (b) Angažiranost sudionika
A4 Standardi
angažmana i
održivosti
poduzeća
a) Dokaz redovite komunikacije o održivim pitanjima s poslovnim
subjektima povezanim s turizmom
b) Podrška za održivost i savjeti za poslovanje povezano s
turizmom- dostupno i promovirano
c) Broj i postotak poduzeća certificiranih prema standardima
održivosti turizma
d) Dokaz promocije shema certificiranja
e) Popis ažuriranih poduzeća koja se bave turizmom
A5 Angažman
lokalnog
stanovništva i
povratne
informacije
a) Dokaz promocije sudjelovanja javnosti u planiranju/upravljanju
destinacijom
b) Informacije o vrsti i stupnju takvog sudjelovanja
c) Ankete stanovnika koje pokrivaju turistička pitanja
d) Dokaz o poduzetoj radnji kao odgovor na povratne informacije
stanovnika
e) Program informiranja, obrazovanja i osposobljavanja u turizmu
za stanovnike
A6 Angažman
posjetitelja i
povratne
informacije
a) Ankete za posjetitelje (i drugi mehanizmi za povratne
informacije) – provedene i izviještene
b) Ankete i povratne informacije uključuju reakciju posjetitelja na
pitanja održivosti
c) Dokaz o radnjama poduzetim kao odgovor na povratne
informacije posjetitelja
d) Primjeri podataka o posjetiteljima koji pokrivaju pitanja
održivosti i kako na njih odgovoriti
A7 Promocija i
informacije
a) Aktualni informativni i promotivni materijal s odgovarajućim
sadržajem
b) Postoji postupak provjere točnosti i primjerenosti promocije
destinacije i informacija
c) Dokaz o savjetovanju s lokalnim zajednicama i ekološkim i
kulturnim tijelima o sadržaju i isporuci komunikacija

25

Tabela 6: GSTC pokazatelji: sekcija A
A(c) Upravljanje pritiskom i promjenama
A8 Upravljanje
količinom i
aktivnostima
posjetitelja
a) Strategija i plan upravljanja destinacijom bave se sezonalnošću i
brojem posjeta
b) Prati se varijacija u količini posjetitelja tijekom cijele godine
c) Učinci obujma i aktivnosti posjetitelja identificiraju se
promatranjem i povratnim informacijama
d) Poduzete su radnje za upravljanje protokom i utjecajima
posjetitelja
e) Marketinška strategija i odabir ciljnog tržišta uzima u obzir
obrasce posjeta, utjecaj aktivnosti i potrebe odredišta
A9 Propisi
planiranja i
kontrola
razvoja
a) Posebne politike/propisi/smjernice koji kontroliraju razvoj -
dokumentiraju se i identificiraju prema naslovu i datumu
b) Utvrđeni su zahtjevi za procjenu utjecaja, koji pokrivaju utjecaje
na okoliš, gospodarstvo i sociokulturu
c) Posebni propisi o iznajmljivanju nekretnina i poslovanju za
turizam, s dokazima o njihovoj primjeni i provođenju
d) Dokaz sudjelovanja javnosti u razvoju politika/propisa/smjernica
e) Dokaz o savjetovanju i pristanku starosjedilaca ili manjinskih
etničkih grupa za razvoj turizma na njihovom teritoriju
f) Dokaz komunikacije i provođenja politika/propisa/smjernica, u
fazi planiranja, razvoja i primjene
A10
Prilagođavanje
klimatskim
promjenama
a) Strategija i akcijski plan destinacije identificiraju i rješavaju
klimatska pitanja
b) Propisi, smjernice i zona za razvoj turizma i aktivnosti uklapaju
se u posljedice klimatskih promjena
c) Procjena klimatskog rizika uključuje trenutne i buduće rizike
d) Dokaz razmatranja utjecaja i doprinosa lokalnih ekosustava
klimatskim promjenama
e) Informacije o klimatskim promjenama su javno dostupne
A11
Upravljanje
rizicima i
krizama
a) Dokumentirano smanjenje rizika, upravljanje krizama i plan za
reagiranje u kriznim situacijama u destinaciji
b) Akcijski plan sadržava širok raspon rizika (prirodne katastrofe,
terorizam, zdravlje)
c) Utvrđeni postupci komunikacije za vrijeme i nakon izvanrednog
stanja
d) Program lokalnog pružanja informacija i obuke o upravljanju
rizicima i krizama
Izvor: The Global Sustainable Tourism Council, 2019
Sekcija socioekonomske održivosti, opisana u tabeli 6, sastoji se od kriterija koji se bave
utjecajem turizma na ekonomsku korist destinacije i dobrobit lokalnog stanovništva.
Neki od kriterija uključuju mjerenje ekonomskog doprinosa turizma, podršku lokalnim
poduzetnicima i lokalnoj zajednici, sprječavanje iskorištavanja i diskriminacije,
sigurnost i zaštitu i pristup za sve (The Global Sustainable Tourism Council, 2019).

26

Tabela 6: GSTC pokazatelji: sekcija B
SEKCIJA B: SOCIOEKONOMSKA ODRŽIVOST
KRITERIJI
GSTC POKAZATELJI
B (a) Donošenje lokalnih ekonomskih koristi
B1 Mjerenje
ekonomskog
doprinosa
turizma
a) Program prikupljanja ekonomskih podataka
b) Godišnja izvješća o izravnom i neizravnom gospodarskom
doprinosu turizma
c) Podaci koji pokrivaju niz mjera gospodarskog učinka (na primjer
obujam, izdaci, zaposlenost, ulaganja i širenje ekonomske koristi)
B2 Dostojan
rad i
mogućnosti
karijere
a) Pružanje relevantnih programa/ tečaja za obuku vještina
b) Izjave o posvećenosti turističkih poduzeća pružanju dostojnih
mogućnosti za posao i karijeru
c) Mogućnosti za obuku i zapošljavanje koje promoviraju i prihvaćaju
lokalno stanovništvo, uključujući žene, mlade, manjine i osobe s
invaliditetom
d) Kanali za provjeru radnih uvjeta i primanje/rješavanje pritužbi
B3 Podrška
lokalnim
poduzetnici
ma i poštena
trgovina
a) Savjeti, financiranje ili druga podrška – dostupni u destinaciji za
mala i srednja poduzeća koja se bave turizmom
b) Pomoć u pristupu na tržište za mala i srednja poduzeća povezana s
turizmom
c) Akcija za poticanje i pomoć lokalnim turističkim poduzećima da
kupuju lokalnu robu i usluge
d) Inicijative za pomoć lokalnim poljoprivrednicima, obrtnicima i
proizvođačima hrane
e) Lokalni proizvodi i obrti identificirani su, promovirani i dostupni za
prodaju posjetiteljima na destinaciji
B (b) Društvena dobrobit i utjecaji
B4 Podrška
lokalnoj
zajednici
a) Potiče se i olakšava potpora inicijativama lokalne zajednice i
inicijativama održivosti od strane lokalnih turističkih poduzeća
b) Postojeće sheme promoviraju se posjetiteljima za podršku
inicijative održivosti lokalne zajednice
c) Volontiranje i suradnja sa zajednicom ne uključuje eksploataciju
B5
Sprječavanje
iskorištavanja
i
diskriminacije
a) Upućivanje na posebne zakone koji se odnose na ljudska prava,
iskorištavanje, diskriminaciju i uznemiravanje
b) Dokaz o komuniciranju i provođenju gore navedenih zakona i
dobre prakse
c) Redovito se provode analize rizika i utjecaja ljudskih prava,
uključujući trgovinu ljudima, suvremeno ropstvo i dječji rad
d) Destinacija i ključni turistički sudionici potpisnici su Kodeksa
ponašanja za zaštitu djece od seksualnog iskorištavanja u
putovanjima i turizmu

27

Tabela 6: GSTC pokazatelji: sekcija B
B6 Vlasništvo i
prava
korisnika
a) Upućivanje na posebne zakone koji se odnose na vlasnička prava,
prava korisnika i prava na pristup izvorima
b) Pozivanje u gornjim zakonima na komunalna i starosjedilačka
prava, javno savjetovanje i doseljenje
c) Dokaz provođenja navedenih zakona u kontekstu razvoja i
aktivnosti turizma
d) Dokaz o savjetovanju u zajednici, pristanku i naknadi štete
B7 Sigurnost i
zaštita
a) Sigurnosne i zdravstvene službe dobro su uspostavljene i aktivne
na destinaciji
b) Potrebe posjetitelja identificiraju se i rješavaju pružanjem
sigurnosnih i zdravstvenih usluga
c) Turistički objekti pregledavaju se radi usklađenosti sa
sigurnosnim i higijenskim standardima
B8 Pristup za
sve
a) Postojanje bilo kakvih propisa i standarda koji se odnose na
dostupnost mjesta, objekata i usluga za posjetitelje
b) Dosljedna primjena standarda pristupačnosti u javnim objektima
c) Podaci o opsegu/udjelu mjesta i objekata koji su dostupni
posjetiteljima
d. Dokaz o programima za poboljšanje pristupa osobama s
različitim ograničenjima pristupačnosti
e. Podaci o pristupačnosti uključeni u komunikaciju o destinaciji
f. Pojedinosti o dostupnosti uključene su u podatcima za
posjetitelje o ključnim mjestima
Izvor: The Global Sustainable Tourism Council, 2019
Sekcija kulturne održivosti, opisana u tabeli 7, bavi se zaštitom kulturne materijalne i
nematerijalne baštine i dobara, upravljanjem posjetiteljima na kulturnim mjestima i
interpretaciji lokacije (The Global Sustainable Tourism Council, 2019)
Tabela 7: GSTC pokazatelji: sekcija C
SEKCIJA C: KULTURNA ODRŽIVOST
KRITERIJI
GSTC POKAZATELJI
C (a) Zaštita kulturne baštine
C1 Zaštita
kulturnih
dobara
a) Popisi kulturnih dobara, uključujući procjenu i naznaku ranjivosti
b) Program sanacije i očuvanja imovine
c) Mehanizmi za korištenje prihoda od turizma za podršku očuvanju
kulturnih dobara
C2 Kulturni
artefakti
a) Pozivanje na relevantne zakone koji se odnose na povijesne
predmete koji se nalaze na destinaciji
b. Dokaz komunikacije relevantnih zakona s turističkim poduzećima i
posjetiteljima
c. Dokaz provođenja relevantnih zakona

28

Tabela 7: GSTC pokazatelji: sekcija C
C3
Nematerijalna
baština
a) Identifikacija i popis nematerijalne kulturne baštine
b) Primjeri proslave i iskustva posjetitelja nematerijalne kulturne
baštine (događaji, prepoznatljivi proizvodi...)
c) Dokaz o umiješanosti lokalnih i starosjedilačkih zajednica u razvoj
i pružanje iskustava posjetiteljima temeljenim na nematerijalnoj
kulturnoj baštini
d) Povratne informacije posjetitelja i lokalne zajednice o pružanju
iskustava nematerijalne baštine
C4
Tradicionalni
pristup
a) Praćenje dostupnosti prirodnih i kulturnih znamenitosti za
lokalnu zajednicu
b) Dokaz o suradnji s lokalnom zajednicom u vezi s tradicionalnim
pristupom.
c) Posebne radnje za zaštitu i/ili rehabilitaciju pristupa lokalnoj
zajednici
C5
Intelektualno
vlasništvo
a) Upućivanje na zakone o intelektualnom vlasništvu
b) Komuniciranje prava intelektualnog vlasništva sa sudionicima u
turizmu
c) Dokaz da su prava intelektualnog vlasništva zaštićena u razvoju
kulturnih iskustava za posjetitelje
C (b) Posjet kulturnim znamenitostima
C6
Upravljanje
posjetiteljima
na kulturnim
mjestima
a) Praćenje protoka posjetitelja i utjecaja na kulturna nalazišta
b) Dokaz o akcijskom planu za upravljanje turističkim utjecajima na
ili oko kulturnih znamenitosti
c) Postojanje i distribucija objavljenih smjernica o ponašanju
posjetitelja na osjetljivim mjestima i kulturnim događajima
d) Kodeks prakse za turoperatore i turističke vodiče za upravljanje
posjetiteljima na kulturnim mjestima
e) Osiguravanje obuke za vodiče
C7
Interpretacija
lokacije
a) Pružanje informativnog materijala na licu mjesta i u formatima
koji su dostupni prije dolaska
b) Dokaz da je informativni materijal dobro istražen i točan
c) Informativni materijal koji identificira značaj i osjetljivost/
krhkost mjesta
d) Dokaz suradnje u zajednici u pripremi relevantnog materijala
e) Interpretativni materijal dostupan na relevantnim jezicima.
Izvor: The Global Sustainable Tourism Council, 2019
Zadnja sekcija, opisana u tabeli 8, bavi se održivošću okoliša, gdje se ubraja zaštita
osjetljivih područja i prirodne baštine, očuvanje flore i faune, očuvanje energije,
upravljanje vodama, gospodarenje otpadom te ostale vrste zagađenja poput
transporta, svjetla i buke (The Global Sustainable Tourism Council, 2019).

29

Tabela 8: GSTC pokazatelji: sekcija D
SEKCIJA D: ODRŽIVOST OKOLIŠA
KRITERIJI
GSTC POKAZATELJI
D (a) Očuvanje prirodne baštine
D1 Zaštita
osjetljivih
okoliša
a) Popis lokaliteta i dobara prirodne baštine, s naznakom vrste,
stanja očuvanja i ranjivosti
b) Programi za očuvanje biološke raznolikosti i prirodne baštine
c) Programi za iskorjenjivanje i kontrolu invazivnih vrsta
d) Akcije za utvrđivanje, praćenje i ublažavanje turističkih utjecaja
na biološku raznolikost i prirodnu baštinu
e) Mehanizmi za korištenje prihoda od turizma za podršku očuvanju
prirodnih dobara
f) Komunikacija s posjetiteljima i poduzećima o smanjenju širenja
stranih vrsta
D2
Upravljanje
posjetiteljima
na prirodnim
lokacijama
a) Praćenje protoka posjetitelja i utjecaja na prirodne lokacije
b) Dokaz o akcijskom planu za upravljanje i ublažavanje utjecaja u
turizmu u prirodnim nalazištima ili oko njih
c) Postojanje i distribucija objavljenih smjernica o ponašanju
posjetitelja na osjetljivim mjestima i povremeno nadgledanje
d) Kodeks prakse za turoperatore i turističke vodiče na prirodnim
nalazištima
e) Suradnja s lokalnim zaštitnim tijelima radi identificiranja
okolišnih rizika povezanih s turizmom i mjera za njihovo
smanjivanje
f) Osiguravanje obuke za vodiče
D3 Interakcija
s divljinom
a) Upućivanje na međunarodne, nacionalne i lokalne zakone koji se
primjenjuju u odredištu u vezi s interakcijom s divljinom
b) Podrška međunarodnim standardima za gledanje divljih životinja
za morske i kopnene vrste
c) Održavanje međunarodnih standarda za interakciju s divljim
životinjama
d) Sustav za provjeru sukladnosti s propisima i kodeksom prakse za
turističke aktivnosti
e) Akcije za praćenje dobrobiti divljih životinja i smanjenje
uznemiravanja na mjestima gdje se odvijaju interakcije
f) Pružanje informacija posjetiteljima o štetnim interakcijama s
divljim životinjama, poput dodira i hranjenja

30

Tabela 8: GSTC pokazatelji: sekcija D
D4
Iskorištavanje
vrsta i
dobrobit
životinja
a) Upućivanje na posebne međunarodne, nacionalne i lokalne
zakone, standarde i smjernice koji se koriste za dobrobit životinja i
očuvanje vrsta
b) Obavijesti o zakonima, standardima i smjernicama za turistička
poduzeća i vodiče
c) Sustav za ispitivanje uvjeta divljih i domaćih životinja u
zatočeništvu
d) Licenciranje i provjera kvalifikacija osoblja odgovornog za divlje
životinje u zatočeništvu.
e) Akcija za promicanje Konvencije o međunarodnoj trgovini
ugroženim vrstama (CITES) u turističkom sektoru i osiguranje
poštivanja iste
f) Pružanje informacija posjetiteljima o izbjegavanju trgovine
ugroženim vrstama
g) Provedba zakona kako bi se osiguralo da je svaka lovna aktivnost
dio znanstveno utemeljenog, pravilno upravljanog i strogo
provedenog pristupa očuvanja
D (b) Upravljanje resursima
D5 Očuvanje
energije
a) Ciljevi potrošnje energije se objavljuju i promoviraju
b) Program za povećanje energetske učinkovitosti – na primjer
promicanje i podržavanje izolacije
c) Ulaganje u obnovljive izvore energije i postotak ukupne
nabave/potrošnje
d) Podrška i poticaji za praćenje i smanjenje energije od strane
poduzeća
D6
Upravljanje
vodama
a) Pružanje smjernica i podrške za nadgledanje i smanjenje
upotrebe vode od strane poduzeća
b) Program za redovito ocjenjivanje rizika nestašice vode
c) Postavljanje, objavljivanje i provođenje ciljeva upravljanja
vodama
d) Praćenje i kontrola izvora i količine vode koja se koristi u
turističke svrhe i njen utjecaj na lokalne zajednice i ekosustave.
e) Informiranje posjetitelja o riziku nestašice vode i minimiziranju
upotrebe
D7 Kvaliteta
vode
a) Program praćenja kvalitete vode
b) Postojanje podataka i izvještaja o kvaliteti vode
c) Provjera vode za kupanje, s certificiranjem i identifikacijom
mjesta koja dosežu postavljene standarde
d) Dokaz o akcijama za poboljšanje kvalitete vode
e) Informacije za posjetitelje o kvaliteti pitke vode i poticanje
korištenja iste kao alternative flaširanoj vodi

31

Tabela 8: GSTC pokazatelji: sekcija D
D (c) Gospodarenje otpadom i emisijama
D8
Otpadne
vode
a) Pismene smjernice i propisi o pročišćavanju otpadnih voda
b) Sustav primjene smjernica među poduzećima
c) Praćenje/ispitivanje ispuštenih otpadnih voda
d) Privremeni održivi komunalni sustavi za pročišćavanje vode, koji
se koriste u turističkom sektoru
D9 Čvrsti
otpad
a) Program praćenja otpada, s objavljenim rezultatima i ciljevima
b) Koordinirana kampanja/savjeti/podrška s turističkim poduzećima
u upravljanju otpadom, uključujući i otpad od hrane
c) Kampanja za smanjenje/uklanjanje predmeta za jednokratnu
upotrebu, posebno plastike
d) Program gospodarenja otpadom u javnim uredima i objektima.
e) Osiguravanje sustava za prikupljanje i recikliranje s najmanje
četiri odjeljka (organski, papir, metal, staklo i plastika)
f) Osiguranje održivog sustava za odlaganje ostatka otpada
g) Kampanja za uklanjanje otpadaka za održavanje čistih javnih
površina
h) Odgovarajuće kante za odvojeno odlaganje otpada
D10 Emisije
stakleničkih
plinova i
ublažavanje
klimatskih
promjena
a) Objavljeni cilj za postotak smanjenja emisija do određenog
datuma
b) Godišnje izvješće o klimi, uključujući nadzor i mjere ublažavanja
c) Podržana kampanja ili drugi angažman s turističkim poduzećima
za smanjenje i ublažavanje emisija
d) Akcija za smanjenje emisija iz poslovanja javnog sektora
e)
Informacije za
poduzeća i posjetitelje o programima
kompenzacije koji zadovoljavaju priznate standarde
D11 Transport
s malim
utjecajem
a) Ulaganje u održivu prometnu infrastrukturu, uključujući javni
prijevoz i vozila sa niskim emisijama (na primjer E-bicikli)
b) Promoviranje posjetiteljima alternativne mogućnosti prijevoza sa
i do destinacije
c) Podaci o korištenju alternativnih načina prijevoza od strane
posjetitelja
d) Unapređenje i promocija mogućnosti biciklizma i šetnje
e) Prioritiziranje tržišta koja su dostupna kratkim i održivijim
mogućnostima prijevoza
f) Javni sektor i turistička poduzeća daju prednost prijevozu s malim
učinkom u vlastitom poslovanju
D12
Zagađenje
svjetlom i
bukom
a) Smjernice o onečišćenju svjetlom i bukom su proizvedene i
promovirane u turističkim poduzećima
b) Identifikacija i nadzor potencijalnih izvora buke i svjetlosnog
onečišćenja povezanih s turizmom
c) Stanovnicima je omogućeno prijavljivanje buke i svjetlosnog
onečišćenja
Izvor: The Global Sustainable Tourism Council, 2019

32

Pored svakog kriterija su vrlo detaljne upute što sve destinacija mora napraviti kako bi
mogla zadovoljiti određen kriterij. Kriteriji se mogu provjeravati kroz razne dokumente
poput postojećih akcijskih i financijskih planova (na primjer trenutna strategija i akcijski
plan destinacije, marketinška strategija), promotivnih materijala, evidencija (na primjer
stalnog i ugovorenog osoblja), anketa (za turiste i posjetitelje), zakona (zaštićena
prirodna i kulturna baština) i propisa koje destinacija mora posjedovati za ispunjenje
jednog od kriterija (The Global Sustainable Tourism Council, 2019).
Ne može se svaki kriterij mjeriti na svakoj destinaciji nego se iz njih moraju odabrati oni
koji su ključni za razvoj te destinacije. Otok je jedna takva specifična destinacija na
kojoj se ne može implementirati svaki kriterij te su za njih osmišljeni dodatni kriteriji.
2.4 Problematika održivog turizma na otočnim destinacijama
Otok se definira kao dio kopna okružen sa svih strana vodom, odnosno morem. Otoci
se mogu javiti u skupinama (arhipelag), nizovima ili pojedinačno (Hrvatska
enciklopedija, b. d.). Autori mnogih turističkih članaka (Twining-Ward i Butler, 2002;
Lim i Cooper, 2009; Carlsen i Butler, 2011; Baldacchino, 2013) mogu se složiti s
činjenicom da otoci pružaju posjetiteljima osjećaj bijega od stvarnosti te mame
posjetitelje na osjećaj čiste idile i bezbrižnosti. Cheer (2020) također opisuje otoke kao
„utočišta od ludog svijeta“ gdje se može naći sve ono neokaljano i gdje priroda još nije
taknuta od ljudske ruke. Riječ „otok“ stvara maštovitu sliku života u raju punu
romantičnih i avanturističkih događaja. Izolacija od ljudi postaje atrakcija i privlači
posjetitelje na otočnu destinaciju.
Otoci se mogu podijeliti u četiri kategorije (Carlsen i Butler, 2011):
 1 km2 < mikro otok < 1000 km2
 1001 km2 < mali otok < 5000 km2
 5,001 km2 < srednji otok < 10,000 km2 i
 Veliki otok > 10,001 km2 .
Neke od osnovnih karakteristika otoka su nepomičnost, manja veličina, izoliranost,
sporiji ritam života, izražena i drugačija kultura, egzotična divljina i netaknuta priroda, a
upravo te karakteristike privlače velik broj posjetitelja na otoke (Kokkranikal, McLellan i
Baum, 2003). Jedna od glavnih karakteristika na kojem se bazira otočni turizam je „3S“:
sun, sea and sand (sunce, more i pijesak), no promocija tog fenomena donijela je
masovni turizam na otoke, stoga se većina otočnih destinacija sada želi odmaknuti od
takvog tipa turizma i prelazi na organiziranje posebnih aktivnih odmora i poslovnih
putovanja koji su okarakterizirani većom potrošnjom (Kelman, 2019).
No neke od negativnih karakteristika otoka uključuju uske ekonomske osnove,
proporcionalno malo stanovništvo, ograničeni spektar usluga, ovisnost o skromnim
prometnim mrežama i nedostatak resursa (Cheer, 2020). Iz tih razloga se javljaju brojni
problemi kod razvoja turizma na otocima poput nedostatka pitke vode, političkih i
ekonomskih nevolja, nedostatka kvalitetnog prijevoza i informacija (Lim i Cooper,
2009). Na otocima se također može javiti i nekontrolirani razvoj turizma, prekoračenje
kapaciteta nosivosti otoka, sukob između lokalnog stanovništva i posjetitelja. Negativni

33

utjecaji razvoja turizma na otocima mogu biti okolišnog, ekonomskog ili socio-
kulturnog karaktera (Carlsen i Butler, 2011). Što se tiče negativnih utjecaja na okoliš, tu
se najviše ističe problem odlaganja otpada, zagađenje plaža i mora, smanjenje biološke
raznolikosti i klimatske promjene. Kod ekonomskih utjecaja ističu se nedostatak
raznolikosti resursa što dovodi do velike sezonske potražnje, rast cijena zemljišta, veliki
troškovi razvoja infrastrukture i umiranje lokalnih gospodarskih aktivnosti, poput
ribarstva i poljoprivrede. Uz to, poteškoće na otocima mogu dovesti do visokih
troškova prijevoza, nedostatka resursa i povećanja cijena proizvoda. Sa socio-kulturnog
gledišta jedan od glavnih negativnih utjecaja turizma na otoke je povećanje broja
posjetitelja i privremenih radnika izvan razina održivosti (Parra-López i Martínez-
González, 2018). Ostali negativni utjecaji uključuju mali broj stanovništva, transportna i
komunikacijska ograničenja, izoliranost tržišta, nedostatak resursa, ograničenu opskrbu
slatkom vodom, ograničenu nosivost, nedostatak ekonomije i ovisnost o uvozu
(Carlsen i Butler, 2011).
Kelman (2019) pak u svojem radu teško kritizira „lažnu održivost otoka“, u kojem
navodi da se većina otoka još uvijek bori s negativnim utjecajima turizma, koji su
najviše uvjetovani njihovim prikrivanjem i lažnim promoviranjem „održivosti“. Najviše
kritizira korištenje električne energije i gospodarenje otpadom, kao i zanemarivanje
održivog turizma i promoviranje „last chance“ putovanja. Autor kritizira prekomjerno
korištenje električne energije u svrhu zadovoljavanja potreba turista. Opisuje kako se u
toplim otočnim destinacijama očekuje opskrba klima uređajem zbog udobnosti
posjetitelja, što dovodi do velike potrošnje energije, no destinacija se još uvijek
promovira kao čista, zelena i održiva. Također kritizira i gospodarenje otpadom koje bi
trebalo biti utemeljeno na 3R: smanjenje, ponovna uporaba i recikliranje (reduce, reuse
and recycle). No autor kritizira mnoge destinacije poput Maldiva gdje ne postoje 3R
programi zbog paljenja i izgaranja čvrstog otpada koje je vidljivo mnogim turistima, kao
i zbog bacanja smeća u napuštene dijelove gdje nije vidljivo turistima. Autor tvrdo
kritizira i pojavu „last chance“ trenda, koji je kontradiktoran održivosti otoka. Ovaj
trend bazira se na naglim klimatskim promjenama i promovira se brz nestanak
destinacije. Glavna srž trenda jest da destinacije nisu održive pa ih treba posjetiti što je
prije moguće, bez obzira na potrošnju resursa koja je potrebna za to, što samo
doprinosi klimatskim promjenama.
Upuštanje u intenzivan razvoj turizma na malim otocima može biti vrlo zabrinjavajuće
iz mnogo ekoloških razloga, a ako se ne provede dobra analiza na destinaciji, razvojne
inicijative vjerojatno će biti kontraproduktivne za održivi razvoj. Mali otoci ne mogu si
priuštiti greške s obzirom na njihov opseg, ograničenja kapaciteta i relativnu krhkost,
stoga je vrlo bitno turizam na otocima mjeriti kroz pokazatelje održivosti, tvrdi Cheer
(2020).
UNWTO (2004) u svojem dokumentu „Indicators of Sustainable Development for
Tourism Destinations: A Guidebook“ navodi svoju verziju ključnih problema koji su od
posebnog značaja za male otočne destinacije te preporučene pokazatelje za mjerenje
održivosti. Ključni problemi koje UNWTO (2004) navodi su:
 Intenzitet turizma: ovo je posebno važno za manje otoke i specifična mjesta kao
što su plaže ili kulturna mjesta na otocima na kojima se turisti zadržavaju.

34

 Sezonalnost: posebno za tople morske destinacije
 Dostupnost: utječe na kretanje turista i lokalnog stanovništva te na opskrbu
robom i resursima, posebno u mjesecima izvan sezone.
 Opskrba vodom: mnogi otoci imaju ograničenu opskrbu vodom. Postoje
slučajevi kad je potreban uvoz vode, posebno kad se sušna sezona podudara s
visokom turističkom sezonom i većom potrebom za vodom.
 Otpadne vode i upravljanje čvrstim otpadom: velik problem s odlaganjem
otpada, posebno u turističkoj sezoni kada je velik broj turista na otoku.
 Energija: većina malih otoka mora se osloniti na uvoz fosilnih goriva za
proizvodnju električne energije. Prijenos goriva iz tankera gotovo je nemoguće
postići bez prolijevanja u more i zagađenja obala.
 Pristup prirodnim resursima: mali otoci obično imaju ograničene prirodne
resurse koji su možda već gotovo iskorišteni.
 Zadržavanje pogodnosti na otoku: mnogi mali otoci moraju uvesti gotovo sve
što turisti pojedu. Propuštanje valuta može biti gotovo 100%, a vlasništvo i
kontrola resursa od strane nerezidenata može biti važno pitanje.
 Preseljenje u mjesta s većim ekonomskim prilikama: posebno kod mlađeg
stanovništva često je pitanje na otocima.
 Očuvanje jedinstvenih kulturnih tradicija
 Klimatske promjene: posebno štetne za male otoke, utječu na resurse,
infrastrukturu i dostupnost.
Neki od preporučenih pokazatelja koje UNWTO (2004) predlaže za mjerenje i praćenje
održivosti na otoku su:
 omjer turista prema lokalnom stanovništvu (po danu, po vrhuncu sezone)
 broj turista po četvornom metru ili kilometru
 postotak ukupnog turizma koji se događa u vrhuncu sezone
 stopa popunjenosti smještaja tijekom cijele godine
 omjer volumena transporta na vrhuncu sezone u odnosu na najslabiji mjesec
 trajanje putovanja do otoka u vrhuncu turističke sezone
 količina vode koju turisti troše u postotku ukupne potrošnje
 broj mjeseci/dana godišnje u kojima se javlja nestašica vode
 količina sakupljenog otpada (u sezoni / izvan sezone)
 postotak recikliranog čvrstog otpada
 omjer potrošnje energije u turističkoj industriji prema cjelokupnoj potrošnji
 potrošnja energije dnevno od strane turista u odnosu na lokalno stanovništvo
 postotak turističke infrastrukture u vlasništvu lokalnog stanovništva
 postotak zaposlenog lokalnog stanovništva u turističkoj djelatnosti
 godišnji postotak migracije
 razina erozije plaže (postotak erozije obale)
 zdravlje grebena (na primjer izbjeljivanje koralja).
Kako bi se minimizirali problemi uzrokovani turizmom i osigurala održivost turističke
industrije i obalnih resursa, potrebno je posvetiti veću pažnju pravilnom planiranju i
boljoj integraciji turizma u obalni razvoj. Negativni utjecaji i sukobi uglavnom nastaju
zbog neadekvatnog planiranja, tvrdi Morrison (2013).

35

2.5 Održivi turizam u Hrvatskoj
Prema The Travel & Tourism Competitiveness Reportu iz 2019. godine, koji mjeri
faktore koji omogućuju održivi razvoj turizma, Hrvatska je na 27. mjestu, te se popela
za 5 mjesta u odnosu na 2017. godinu. U stupovima koji označavaju održive
komponente turizma Hrvatska je na (World Economic Forum, 2019):
 14. mjestu u stupu „Održivost okoliša“
 5. mjestu u stupu „Infrastruktura turističkih usluga“
 20. mjestu u stupu „Prirodni resursi“
 32. mjestu u stupu „Kulturni resursi i poslovna putovanja“
Također, prema Environmental Performance Indexu iz 2018. u kojem se nalazi 180
država svijeta, Hrvatska se nalazi na 41. mjestu sa 65.45/100 bodova. Kao što je vidljivo
iz slike 2., prema zdravlju okoliša je na 77. mjestu, vodi i sanitarijama na 38. mjestu,
vitalnosti ekosistema na 34. mjestu te bioraznolikosti na 14. mjestu (Environmental
Performance Indeks, 2020).
Slika 2: Environmental Performance Index 2018., Croatia

Izvor: Interpretacija autora prema Environmental Performance Index, 2020.
U Strategiji razvoja turizma Republike Hrvatske do 2020. godine, vizija razvoja
hrvatskog turizma glasi: „Hrvatska je u 2020. godini globalno prepoznatljiva turistička
destinacija, konkurentna i atraktivna za investicije, koja stvara radna mjesta i na održiv
način upravlja razvojem na svom cjelokupnom prostoru, njeguje kulturu kvalitete, a
svojim gostima tijekom cijele godine pruža gostoljubivost, sigurnost i jedinstvenu
raznovrsnost autentičnih sadržaja i doživljaja.“ (Vlada Republike Hrvatske, 2013).

36

Vizija je utemeljena na deset načela, od kojih je jedno od njih ekološki odgovoran
razvoj te on podrazumijeva primjenu suvremenih tehničko-tehnoloških rješenja u
gradnji i opremanju (na primjer smanjenje toplinskih gubitaka, energetski učinkoviti
sustavi grijanja/hlađenja, korištenje obnovljivih izvora energije), racionalnosti u
korištenju raspoloživog prostora, poštivanje odrednica nosivog kapaciteta destinacije i
mikrolokacije projekta, kao i mogućnosti priključenja na postojeće infrastrukturne
sustave. Posebnu pažnju valja posvetiti promicanju rješenja koja vode niskougljičnom
razvoju Hrvatske i sudjelovanju turističkog sektora u provedbi proaktivnih mjera
„Strategije zaštite morskog okoliša u cilju njegovog očuvanja i trajne zaštite“. Od
ostalih načela bitno je izdvojiti i „autentičnost i kreativnost“, „više od sunca i mora“,
„turizam na cijelom prostoru“ te „kultura kvalitete“ (Vlada Republike Hrvatske, 2013).
Ministarstvo turizma je u suradnji s Institutom za turizam izradilo Akcijski plan razvoja
zelenog turizma 2016. godine. Njihova vizija glasi: „Hrvatski turizam primjenjuje
najbolju svjetsku praksu zaštite okoliša i održivog upravljanja turizmom. Hrvatska je
predvodnica održivog turizma u EU! Do 2020. je ostvaren vidljivi pomak ozelenjivanja
turizma te se pozicionirala na međunarodnim tržištima kao održiva turistička
destinacija očuvane i atraktivne prirodne i kulturne baštine, gdje je vrhunski doživljaj
dostupan svakome.“ Dokument je baziran na četiri glavna cilja, a oni su (Institut za
turizam, 2016):
 Kontinuirano i sustavno unapređenje okolišne održivosti turizma u Republici
Hrvatskoj
 Unaprjeđenje okolišne održivosti turizma na razini turističkih destinacija (sve
najznačajnije turističke destinacije u Hrvatskoj certificirati kao destinacije koje
razvijaju održivi turizam)
 Unaprjeđenje okolišne održivosti turizma na razini ugostiteljsko-turističkih
pružatelja usluga (svi najznačajniji pružatelji ugostiteljsko-turističkih usluga
certificirani su kao okolišno odgovorna poduzeća)
 Brendiranje Hrvatske kao destinacije predvodnice održivog turizma.
Uz velik broj europskih i svjetskih certifikata održivosti poput „EU Ecolabel“, „Green
Globe“, „Green Key“, „Bio Hotels“, „Travelife“ i dr., Hrvatska je također preuzela
inicijativu i osmislila nekoliko certifikata koji se dijele hotelima i ostalim smještajnim
objektima na području Republike Hrvatske (Institut za turizam, 2016, str. 16-17):
 Ministarstvo zaštite okoliša i prirode 2011. je uspostavilo okolišni znak pod
nazivom „Prijatelj okoliša“ za hotele i kampove čija su mjerila usklađena s
mjerilima „EU Ecolabel“. Uz taj znak, Hrvatska provodi i dodjelu znaka zaštite
okoliša „EU Ecolabel“.
 Jedan od najzastupljenijih certifikata jest certifikat o održivom poslovanju
„Sustainable hotel certificate by UPUHH“, koji je 2013. razvila Udruga
poslodavaca u hotelijerstvu Hrvatske (UPUHH) uz potporu Ministarstva turizma.
Certificiraju se hoteli u 3 kategorije: basic, advanced i superior; a u Hrvatskoj
trenutno 49 hotela i lječilišta ima taj certifikat, od kojih je na otoku Lošinju njih
pet.
 Udruga obiteljskih i malih hotela (OMH) je uz potporu Ministarstva turizma
razvila certifikacijsku shemu za održivi turizam „Eco Hoteli“, koja slijedi

37

strukturu mjerila za znak „EU Ecolabel“, ali je pojednostavljena s ciljem
učinkovitije primjene u malim i obiteljskim hotelima.
 Udruga „Lijepa naša“ već niz godina dodjeljuje u Hrvatskoj certifikat „Plava
zastava“ za plaže i marine. U 2019. godini certifikat je dobilo 95 plaža i 27
marina.
 Udruga hrvatskih putničkih agencija (UHPA) je u sklopu EU projekta Transfer
inovacija, od 2013. certificirala 13 turističkih agencija i stotinjak menadžera
prema Travelife Partner modelu.
 Udruga za prirodu, okoliš i održivi razvoj Sunce je pokrenula Dalmatia Green
program u prosincu 2017. Program je prilagođen dvjema ciljnim skupinama:
privatnim iznajmljivačima i turistima. Trenutno je certificirano 30 smještajnih
objekata (Dalmatia Green, 2017).
 U Hrvatskoj su trenutno dvije „Travelife Certified“ agencije (Adriatic DMC i Elite
travel d.o.o.) te šest „Travelife Partner“ certificiranih agencija.
 U Hrvatskoj trenutno nema certifikata za održive destinacije, no u tijeku su
pilot-studije za GSTC i ETIS pokazatelje.
Održivi turizam tek je nedavno u svijetu prepoznat kao pristup koji jamči bolju
budućnost u turizmu, pa tako u posljednjih deset godina Hrvatska intenzivno radi na
njegovom razvoju. Postoji značajan broj konferencija, treninga i publikacija o
upravljanju održivim razvojem turizma u Hrvatskoj, posebno u onim ruralnim
destinacijama i onim zarobljenim masovnim turizmom. Jedan od ključnih problema
suvremenog turizma u Hrvatskoj je sezonalnost. Sezonalnost predstavlja privremenu
neravnotežu u turističkim aktivnostima, koja se očituje kroz broj posjetitelja, njihovu
potrošnju, promet autocestama i drugim prijevoznim sredstvima te kroz zaposlenost i
stupanj posjećivanja atrakcija. Najčešći uzrok sezonalnosti su geografske značajke, tj.
povoljni klimatski uvjeti samo u određenom dijelu godine. U skladu s tim, projekt
„Hrvatska 365“ osmišljen je za jačanje turističkih aktivnosti izvan sezone. Projekt je
2014. godine pokrenula Hrvatska turistička zajednica, čiji je cilj promovirati više od 40
destinacija u pred i posezoni. Odredišta se promoviraju sa svojim prednostima poput
poslovnog turizma, wellnessa i zdravlja, biciklizma, planinarenja, hrane i vina i tako
dalje, a glavni im je cilj pozicionirati se na tržištu nudeći svoje jedinstvene proizvode
izvan sezone. Osim smanjenja sezonalnosti, projekt također ima za cilj povećanje
konkurentnosti hrvatskog turizma, razvoj turizma u nerazvijenim područjima i
stvaranje novih turističkih destinacija koje će privlačiti turiste svojom posebnošću
(Krajnović et. al., 2020).
2.6 Zaključak
Iz svih navedenih izvora možemo zaključiti kako je turizam vrlo bitna djelatnost za
razvijanje svake države te da zahtijeva vrlo dobro vodstvo na destinaciji. Destinacijske
menadžment organizacije moraju biti vođene od pravih stručnjaka koji će znati
prepoznati potencijal destinacije te s time uskladiti ciljeve za daljnji napredak. Ciljevi
moraju koristiti zajednici u financijskom, socijalnom i ekološkom smislu. Za razvitak
kvalitetne destinacijske menadžment organizacije bitno je sudjelovanje svih dionika na
toj destinaciji, čak i onih koji nisu usko povezani s turizmom. Nadalje, DMO mora imati
jasno definiranu viziju, misiju i ciljeve za daljnji napredak. To sve mora biti opisano u

38

njihovom strateškom dokumentu. Za destinaciju je bitno strateško planiranje kako bi
se utvrdile slabosti i prednosti te prilike i prijetnje koje će koristiti za osmišljavanje
novih ciljeva koji će pridonijeti razvoju destinacije u budućnosti. Svaka DMO mora težiti
k implementiranju održivog turizma u svoje poslovanje. Održivi turizam je u današnje
vrijeme postao trend kojeg sve više i više destinacija koristi u svojemu poslovanju. On
se bazira na očuvanju prirodne i kulturne baštine te potiče razvoj lokalne zajednice.
Praćenje održivih smjernica najbolje se vidi kroz mjerenje pokazatelja održivosti. Jedni
od najzastupljenijih pokazatelja su ETIS i GSTC pokazatelji po kojima mnogo destinacija
mjeri svoju održivost. Održivi način turizma je jedan od novijih oblika turizma koje je
Hrvatska usvojila, s obzirom na to da je turizam u Hrvatskoj bio najviše baziran na
masovnom turizmu. Održivi turizam uključen je u Strategiju razvoja turizma Republike
Hrvatske te je 2016. godine napravljen i dokument pod nazivom Akcijski plan razvoja
zelenog turizma. Destinacija Mali Lošinj jedna je od najodrživijih destinacija u Hrvatskoj
te je za svoje održivo poslovanje primila i brojne nagrade.

39

3 DESTINACIJA MALI LOŠINJ
Skupina otoka koja se pruža od sjeverozapada prema jugoistoku Kvarnerskog zaljeva u
Primorsko-goranskoj županiji naziva se Lošinjski arhipelag, a obuhvaća južni dio otoka
Cresa te otok Lošinj i skupinu manjih otoka: Unije, Ilovik, Susak, Male Srakane, Vele
Srakane i niz nenaseljenih otočića. Grad Mali Lošinj administrativno je središte ukupne
površine 223 km², a ukupna dužina Lošinjskog arhipelaga (uključujući i Cres) iznosi 501
km², što je 12,5 % ukupne dužine razvedene obale jadranskih otoka. Mali Lošinj
najveće je naselje na otoku i najveće naselje na svim Jadranskim otocima. Prema
popisu stanovništva iz 2011. godine grad Mali Lošinj ima 8244 stanovnika. Najvažnije
gospodarske grane su turizam i ugostiteljstvo, trgovina, brodarstvo i brodogradnja te
ribarstvo  (Lošinj otok vitalnosti, 2021a).
Lošinj je s kopnom i ostalim otocima povezan redovnim trajektnim i katamaranskim
linijama i zračnim putem. Na otoku Lošinju nalazi se zračna Luka Lošinj koja je udaljena
6 km od grada Mali Lošinj. Preko te zračne luke otok je direktno povezan dnevnim
letovima sa Zagrebom, Pulom, Splitom i Luganom u Švicarskoj (Lošinj otok vitalnosti,
2021).
Prvi oblik turizma na tom otoku bio je zdravstveni turizam i prvi puta se javlja 1885.
godine kada je i registriran prvi turist na tom otoku. Zahvaljujući izuzetnim
karakteristikama klime Lošinj je 1892. proglašen klimatskim lječilištem, te je tako
postao jedno od omiljenih odmorišnih destinacija Austro-Ugarske aristokracije koja je
na otoku izgradila brojne vile i ljetnikovce koji ga i danas krase. I danas je Lošinj poznat
kao klimatsko lječilište u liječenju bolesti dišnih putova i alergija (Grad Mali Lošinj,
2021b).
Otok Lošinj ima blagu suptropsko-mediteransku klimu s najtoplijim mjesecom srpnjem
koji ima srednju temperaturu 24,5 °C i najhladnijom veljačom sa 7,7 °C . Od početka
lipnja do kraja rujna mogu se očekivati srednje dnevne temperature više od 20 °C.
Jedna od zanimljivost vezana uz lošinjsko otočje jest ta da tamo nema zmija otrovnica,
a kao predstavnike životinjske vrste koji obitavaju na otočju ističu se dupini i bjeloglavi
supovi (Grad Mali Lošinj, 2021a).
Osim što je otok poznat po svojim prirodnim ljepotama i ugodnoj klimi, krase ga i
mnogi sakralni objekti i muzeji. Lošinjski arhipelag krasi 12 sakralnih objekata i 4
muzeja. Najpoznatiji je muzej Apoksiomena, posvećen samo jednom eksponatu –
brončanom kipu mladog atlete Apoksiomena. Kip je pronađen  u podmorju pokraj
otoka Lošinja 1997. godine. Apoksiomen je 1999. godine izvađen iz mora na čijem je
dnu boravio gotovo dva tisućljeća. Na području malog Lošinja nalazi se jedna park-
šuma (Park-šuma Čikat) te velik broj šetnica i pješačkih staza od kojih jedna spaja Veli i
Mali Lošinj. Na otočnom području nalazi se 13 lokaliteta uvrštenih u mrežu NATURA
2000, kao i 940 autohtonih i 230 ljekovitih biljnih vrsta. Od glavnih atrakcija na Malom
Lošinju najviše se ističu Aquapark Čikat, Lošinjski muzej, Institut Plavi svijet i Dolphin
watching tours, Miomirisni otočki vrt, Muzej Apoksiomena, Oporavilište za morske
kornjače i Palača Fritzi. Uz velik broj plaža i uvala za kupanje, na otocima se nalazi i
značajan broj plaža za pse. Lošinj nudi velik izbor za aktivan odmor, od ronjenja,

40

jedrenja, surfanja i skoka s padobranom do vođenih tura brodom, kajak tura,
biciklističkih ili pješačkih tura. Iako je na otoku prisutno mnogo događanja, jedno od
najpoznatijih je festival Lošinjskim jedrima, koji je posvećen pomorskoj tradiciji grada
Malog Lošinja. Prisutne su i mnoge gastronomske manifestacije na kojima se nude
specijaliteti otoka poput Apoksiomenove antičke kuhinje, Miomirisni jelovnici i Jela
lošinjskih kapetana (Lošinj otok vitalnosti, 2021a).
3.1 Analiza turističkog stanja i održivosti Malog Lošinja
U 2020. godini na području Malog Lošinja ostvareno je 146.230 dolazaka i 1.310.991
noćenja. Uspoređujući podatke s istim razdobljem prošle godine, vidljivim na slici 3,
ostvareno je 53.75 % manje dolazaka i 44,53 % manje noćenja. Pri tome su 80,44 %
noćenja ostvarili inozemni turisti, a 19,56 % domaći turisti. Od stranih gostiju, najviše je
bilo turista iz Slovenije (30,8 %), Njemačke (20,5 %), Italije (7,6 %) i Austrije (5,9 %).
Prema vrstama smještajnih objekta, najveći broj noćenja ostvaren je u kampovima s
32,3 % ukupnog noćenja, zatim slijedi nekomercijalni smještaj s 25,6 %, objekti u
domaćinstvu s 22,2 %,  ostali ugostiteljski objekti za smještaj s 10,75 % te hoteli s 9,3
%. Najveći pad u broju noćenja u odnosu na prošlu godinu bilježe hoteli s padom od
74,87 % (Lošinj otok vitalnosti, 2021b). Veliki pad u usporedbi na prošlu godinu rezultat
je COVID-19 virusa te brojnih zabrana putovanja i izlaska iz država.
Slika 3: Broj noćenja u smještajnim objektima za 2019. i 2020. godinu na Malom
Lošinju

Izvor: Lošinj otok vitalnosti, 2021b
U turističkoj djelatnosti zaposleno je 52 % stanovnika otoka (Lošinj otok vitalnosti,
2021b).
Mali Lošinj je uključen u mnogo akcija za održivi turizam te je primio i brojna priznanja
za isto:

41

 6 godina zaredom uvršten u Top 100 održivih destinacija svijeta (Lošinj otok
vitalnosti, 2021a)
 uvršten u knjigu Terryja Stevensa „Wish you were here“ među 50 najboljih
svjetskih destinacija (Lošinj otok vitalnosti, 2021a)
 2020. WTM Responsible Tourism Awards – Turistička zajednica Grada Malog
Lošinja (Pokret otoka, 2021)
 2020. Europski otok sporta organizacije ACES Europe (Republika Hrvatska,
Ministarstvo turizma i sporta, 2021b)
 Boutique hotel Alhambra uvršten među deset najboljih hotela u Europi prema
časopisu Luxury Lifestyle Magazine (Jutarnji list, 2020)
 nagrada Readers’ Travel Awards 2020 u kategoriji Best hotel in Europe za hotel
Bellevue 5* (Jutarnji list, 2020)
 2019. godine osvojeno 2. mjesto u kategoriji Best of Europe na ITB Berlinu
(Green Destinations Collection, 2017)
 2019. godine nagrada Najuspješnija destinacija turizma zdravlja koju dodjeljuje
Hrvatska turistička zajednica
 2018. godine 2. mjesto u kategoriji Best of the Mediterranean na ITB Berlinu
(Green Destinations Collection, 2017)
 Jadranka hoteli 2018. godine prvi u Hrvatskoj dobili certifikat ISO 50001
(Republika Hrvatska, Ministarstvo turizma i sporta, 2021a)
 Lošinj je 2015. godine uz 100 destinacija u Europi sudjelovao u pilot fazi
projekta ETIS (Grad Mali Lošinj, 2021c).
Prema novom indeksu turističke razvijenosti jedinica lokalne samouprave koji su razvili
znanstvenici Instituta za turizam u suradnji s Ministarstvom turizma i sporta, Mali
Lošinj turistički je najrazvijenija destinacija na Kvarneru s indeksom turističke
razvijenosti od 35,81. Mali Lošinj je vrlo visokopozicioniran u odnosu na druge hrvatske
destinacije poput Dubrovnika (36,81), Splita (32,02), Zadra (32,18) ili Pule (32,55).
Osnovni pokazatelji na kojima se temelji ovaj indeks su ukupan broj postelja te broj
postelja u hotelima i sličnim smještajnim objektima, broj dolazaka, broj noćenja i broj
zaposlenih u djelatnosti pružanja smještaja te pripreme i usluživanja hrane i pića
(Institut za turizam, b. d.).
Grad Mali Lošinj i Turistička zajednica Grada Mali Lošinj zajedno su s Institutom za
turizam izradili dokument pod nazivom „Program razvoja održivog turizma Grada Mali
Lošinj“ u 2013. godini. Dokument je baziran na istraživanju o stavovima lokalnog
stanovništva o turizmu i na pregledu stanja destinacije prema pokazateljima UNWTO-a.
Program se sastoji od 30 projekata grupiranih u: projekte zaštite prirodnih resursa,
projekte zaštite socio-kulturnih resursa i projekte gospodarske održivosti. Neki od
glavnih i najvažnijih projekta iz dokumenta uključuju: uspostavu Registra s
pokazateljima kvalitete, mora, zraka i klime prema znanstvenim kriterijima; adaptaciju
nove zgrade i izradu plana rada edukacijskog, istraživačkog i interpretacijskog centra o
moru; program odvojenog prikupljanja i odvoza otpada, sanacije postojeće deponije,
edukacije korisnika; kampanju osvješćivanja i savjetovanja javnosti i turističkog sektora
o okolišno odgovornoj gradnji; strateški plan prostorne i sadržajne revitalizacije Osora;
pokretanje novog razvojnog ciklusa u ponudi lječilišnih usluga i zdravstvenog turizma
(Institut za turizam i Grad Mali Lošinj, 2013).

42

U rujnu 2020. godine predstavljen je novi strateški dokument koji udružuje otoke Mali
Lošinj i Cres pod nazivom „Strategija razvoja turizma Mali Lošinj i Cres“.
Implementacija strategije odnosi se na razdoblje od 2021. do 2027. godine. Glavna
strateška uporišta turističkog razvoja na Malom Lošinju su geografski položaj otoka,
turizam kao ključna djelatnost na otoku, očuvanost i raznolikost prirode, hotelski
sektor (Jadranka hoteli d.d.) kao ključni dionik u realizaciji strateških razvojnih
projekata, potencijal razvoja visokokvalitetne smještajne ponude, financijska stabilnost
te usmjerenost destinacije održivom ekološkom razvoju (Horwath HTL, 2020).
Vizija turizma Malog Lošinja i Cresa glasi: „Mali Lošinj i Cres svojom kvalitetom i
jedinstvenošću turističke ponude predstavljaju jednu od vodećih održivih, lifestyle i
wellbeing otočnih destinacija Mediterana.“ Glavni ciljevi rasta uključuju rast potražnje
u pred i posezoni (smanjenje sezonalnosti), diverzifikaciju turističkih proizvoda
(unaprjeđenje kvalitete destinacije), rast potrošnje po gostu (83 % izdataka gosta ode
na smještajni objekt) te povećanje prepoznatljivosti i vidljivosti destinacije (zajednička
marketinška komunikacija s otokom Cresom) (Horwath HTL, 2020).
Strategija je podijeljena na 6 područja razvoja (Horwath HTL, 2020):
 Turistički proizvodi: sunce i more, aktivni odmor te wellbeing definirani su kao
primarni turistički proizvodi Malog Lošinja, dok ostali potporni proizvodi
uključuju gastronomiju, golf, zdravstveni turizam, MICE turizam, nautički te
kulturni turizam.
 Projekti turističke infrastrukture: izgradnja novog Instituta za more, razvoj
proizvoda astroturizma kroz izgradnju zvjezdarnice pod nazivom Međunarodni
park tamnog neba, izgradnja i uređenje trail-centara, izgradnja indoor-outdoor
centra za rekreaciju, postavljanje žičare između brda Osoršćica i naselja
Nerezine, uređivanje jedinstvene lokacije za održavanje manifestacija, uređenje
javnih plaža, uređenje pješačke rute Herbal trail...
 Strategija smještaja: izgradnja medical hotela, glamping nature resorta,
boutique gradskog hotela, difuznog heritage hotela i vila...
 Programi konkurentnosti: jedinstvena sportska događanja, gastroeventi u
posezoni, aktivacija zdravstvenog turizma, revitalizacija Osora, osnivanje
umjetničke kolonije, edukativni programi izrade rukotvorina i suvenira za djecu,
e-mobility shema, istraživanje mogućnosti povećanja stupnja zaštite prirode...
 Smjernice turističkog marketinga: razvoj zajedničkog destinacijskog brenda s
otokom Cresom, zajednički web-portal, nastup na društvenim mrežama,
zajednički promotivni materijali, unaprjeđenje sustava turističkih informativnih
centara (TIC)...
 Potporne razvojne inicijative: izgradnja panoramske ceste Mali Lošinj – Cres,
unaprjeđenje regionalne prometne povezivosti, izgradnja i proširenje zračne
luke Mali Lošinj, razvoj destinacije u održivom smjeru tzv. e-islands.
Mali Lošinj i sam provodi projekte za poboljšanje turističke usluge na otoku. S ciljem
razvijanja cikloturizma te stvaranja bike friendly destinacije, realiziran je i usvojen
Master plan bike turizma otoka Lošinja. Također su implementirani i standardi za
kvalitetu usluge pod nazivom IQM (Integrirano upravljanje kvalitetom u destinaciji) čiji
je cilj podići kvalitetu u svim segmentima ponude, od smještaja, ugostiteljskih usluga,

43

prijevoznika i trgovine. Projekt služi za podizanje prepoznatljivosti Lošinja, povezivanje
svih sudionika unutar IQM u klub izvrsnosti i za podizanje ukupne razine zadovoljstva
gosta u destinaciji. Projekt se sastoji od sedam kategorija: privatni smještaj, hoteli,
kampovi, ugostiteljski objekti, turističke agencije, prodavaonice i suvenirnice te
wellness centri i kozmetički saloni. Svaki od sudionika projekta mora ispuniti određene
standarde, na primjer restoran mora imati bogat izbor lokalnih specijaliteta, izbor
vegetarijanskih jela, jela bez glutena i laktoze, 25 % hrvatskih vina, više od 25 %
namirnica lokalnog podrijetla, educirano osoblje, besplatnu Wi-Fi mrežu i visoku
kvalitetu usluge od min 8/10 (Lošinj otok vitalnosti, 2021c).

3.1.1 ETIS evaluacija za 2018. godinu
Destinacija Mali Lošinj provodila je mjerenja ETIS pokazatelja 5 uzastopnih godina
(2014. – 2018.), čiji će rezultati biti interpretirani u ovom poglavlju. Nakon 5 godina
mjerenja i analize pokazatelja i trendova, smanjili su broj pokazatelja na 25 koje
nastavljaju dalje pratiti i mjeriti (Grad Mali Lošinj i Turistička zajednica Grada Malog
Lošinja, 2020). Do 2018. godine mjerili su 43 pokazatelja koji su podijeljeni u 4 glavne
skupine:
 Upravljanje odredištem (3)
 Gospodarska vrijednost (10)
 Društveni i kulturni utjecaj (13)
 Utjecaj na okoliš (17).
Prema prvoj skupini pokazatelja mjerili su 3 pokazatelja, a to su: postotak turističkih
poduzeća/objekata u odredištu koje koriste dobrovoljne certifikate/oznake za ekološke
mjere/mjere
kvalitete/mjere
održivosti
i/ili
mjere
korporativne
društvene
odgovornosti, postotak posjetitelja zadovoljnih svojim općim iskustvom u odredištu te
postotak ponovnih posjetitelja/posjetitelja koji se vraćaju (u roku od 5 godina). Prema
prvom pokazatelju otkrili su kako se taj podatak godinama ne mijenja, 3 od 9
gospodarskih subjekata (što iznosi oko 33,3 %) koriste dobrovoljne certifikate/oznake
za ekološke mjere kao što su ISO 9001, 14001, ECARF i slično. Postotak posjetitelja
zadovoljnih svojim općim iskustvom u odredištu iznosi 87,90 %, dok postotak ponovnih
posjetitelja u zadnjih 5 godina iznosi 70,90 % (Grad Mali Lošinj i Turistička zajednica
Grada Malog Lošinja, 2020).
U drugoj skupini pokazatelja mjerili su turističke tokove na odredištu, poslovne
rezultate turističkih poduzeća, količinu i kvalitetu zaposlenosti te turistički opskrbni
lanac. Broj turističkih noćenja po mjesecu u 2018. godini iznosio je 197.695 noćenja, te
se u odnosu na prethodne godine bilježi povećanje broja noćenja. Podatke vezane za
jednodnevne posjetitelje nisu mjerili budući da su u vrlo malom postotku. Prosječna
potrošnja po gostu iznosila je cca 100 eura, dok se prosječna duljina boravka malo
smanjila (zadnje 4 godine pada s 8 na 7,5 dana). Prosječna stopa popunjenosti se
tijekom godina nije mijenjala te se kreće oko 30%. Neposredna zaposlenost u turizmu
se povećava (s 24 % na 37,60 % od 2014. – 2018.). Postotak turističkih poduzeća koja
koriste lokalno proizvedenu hranu, piće, dobra i usluge iznosi samo 1,50 % (Grad Mali
Lošinj i Turistička zajednica Grada Malog Lošinja, 2020).

44

Treća skupina pokazatelja obuhvaća utjecaj turizma na zajednicu i društvo, zdravlje i
sigurnost, ravnopravnost spolova, ravnopravnost/pristupačnost te zaštita i jačanje
kulturnog nasljeđa, lokalnog identiteta i imovine. Broj turista na 100 stanovnika iznosi
1070, postotak stanovnika koji su zadovoljni s turizmom u odredištu iznosi 85,08 % (u
ljetnim mjesecima) te broj raspoloživih kreveta u komercijalnim smještajnim
kapacitetima na 100 stanovnika iznosi 272 kreveta. Postotak turista koji su uložili
prigovor kod policije već godinama iznosi 0 %. Postotak muškaraca i žena zaposlenih u
turističkom sektoru iznosi 55,65 %, dok je postotak turističkih poduzeća u kojima se na
rukovoditeljskom položaju nalazi žena 33,30 %. Samo je 2,91 % komercijalnih
smještajnih kapaciteta sa sobama pristupačnim osobama s invaliditetom. Postotak
javnog prijevoza pristupačnog osobama s invaliditetom i osobama s posebnim
zahtjevima za pristup iznosi 22,20 %, dok postotak atraktivnih mjesta za posjetitelje
pristupačnih osobama s invaliditetom i/ili koja sudjeluju u priznatim shemama
pristupačnosti iznosi čak 58 %. Čak 76 % stanovnika ima pozitivno mišljenje o utjecaju
turizma na identitet odredišta, dok ih 16 % ima negativno mišljenje. Postotak
događanja u odredištu koja su usmjerena na tradicionalnu/lokalnu kulturu i dobra
iznosi 55 % (Grad Mali Lošinj i Turistička zajednica Grada Malog Lošinja, 2020).
Zadnja skupina pokazatelja odnosi se na utjecaj turizma na okoliš te je podijeljena na 7
podskupina: smanjenje učinka prometa, klimatske promjene, gospodarenje krutim
otpadom, obrada otpadnih voda, gospodarenje vodom, potrošnja energije te zaštita
krajolika i bioraznolikosti. Postotak brodskih putnika-pješaka i biciklista koji dolaze bez
drugog prijevoznog sredstva iznosi 1,56 %. Prosječna dužina putovanja (km) po
turistima prema i od kuće iznosi 915,3 km (što je oko 450 km u jednom smjeru).
Postotak turističkih poduzeća uključenih u programe za ublažavanje klimatskih
promjena (smanjenje emisija CO2, niskoenergetski sustavi...) iznosi 91,52%. Količina
otpada koju proizvodi odredište iznosi 2,14 kg/dan (domaći); 1,21 kg/dan (turisti), dok
količina recikliranog otpada iznosi 14,92 % godišnje. Postotak turističkih poduzeća koja
razdvajaju različite vrste otpada iznosi 88,80 %. Potrošnja pitke vode po turistu iznosi
240 l/dan, dok potrošnja za domaće stanovništvo iznosi 120 l/dan. Postotak turističkih
poduzeća s glavama tuša i slavinama koje koriste manje vode i/ili školjkama s
dvostrukim ispiranjem/pisoarima bez vode iznosi 77,7 %, no postotak turističkih
poduzeća koja koriste recikliranu vodu jest 0 %. Što se potrošnje energije tiče,
potrošnja energije po turističkom noćenju u usporedbi s potrošnjom energije općeg
stanovništva po osobi po noći je 71,51 %. Postotak turističkih poduzeća koja su
poduzela akcije smanjenja potrošnje energije: 77,7 % ima plan, a 66 % planira smanjiti
svjetlosno onečišćenje. Godišnja potrošnja energije iz obnovljivih izvora kao postotak
ukupne potrošnje energije iznosi 45,30 %. Postotak lokalnih poduzeća u turističkom
sektoru koja aktivno
podržavaju zaštitu, očuvanje i
upravljanje lokalnom
bioraznolikošću i krajolikom iznosi samo 3,82 % – provodi se vrlo malo aktivnosti
kojima se podržava zaštita, očuvanje i upravljanje lokalnom bioraznolikošću (Grad Mali
Lošinj i Turistička zajednica Grada Malog Lošinja, 2020).

45

3.2 Primjeri dobre prakse za benchmark analizu Malog Lošinja
Za primjere dobre prakse otočnih destinacija uzeta su tri različita otoka koja su u svoje
poslovanje uključila pokazatelje održivosti. To su otok Sagar u Indiji, Južna Sardinija u
Italiji te otok Pag u Hrvatskoj.
3.2.1 Otok Sagar, Indija
Otok Sagar smješten na ušću rijeke Hooghly na jugozapadu indijskog Sundarbana te s
površinom od 251,58 km2 najveći je otok na tom području. Poljoprivreda i ribarstvo su
glavni izvori prihoda stanovnika. Najvažniji turistički događaj na ovom području jest
godišnja „GangasagarMela“ (GSM). Zimi hodočasnici iz cijele Indije slave sveti potop na
ušću rijeke Ganges u Bengalski zaljev u zoru posljednjeg dana Pousha prema
bengalskom datumskom sustavu (drugi tjedan siječnja). Turistički protok tijekom cijele
godine vrlo je malen, izuzetak jest „GangasagarMela“, kada ogroman broj hodočasnika
(turista) prekoračuje nosivost ovog otoka. No najveći problem otoka jest da se zbog
nedostatka infrastrukturnih objekata i održivog planiranja nije uspio razviti kao
turistička destinacija (Hajra i Gosh, 2014).
Hajra i Gosh (2014) predlažu evaluaciju održivog turizma na otoku putem GSTC
kriterija. Na otoku predlažu primjenu turističke strategije, infrastrukturnog razvoja i
prilagodbu klimatskim promjenama, upravljanje krizama, zadovoljstvo turista i
promociju. Ističu kako se mora razviti sustav kako bi se prepoznali izazovi povezani s
klimatskim promjenama i potaknule strategije prilagodbe klimatskim promjenama za
razvoj, postavljanje, dizajn i upravljanje turističkim objektima. Kvaliteta turističkih
proizvoda koje nudi regija ključni je čimbenik gospodarskog uspjeha turizma. Održivi
turizam mogao bi biti pokretačka snaga ekonomskog rasta, zapošljavanja, ublažavanja
siromaštva i socijalne jednakosti u destinacijskoj regiji. Procjenjuje se da se u
neformalnom sektoru u povodu GangasagarMele otvori više od 8000 radnih mjesta.
Dakle, može se reći da bi se otok Sagar, budući da je sposoban za turističku atrakciju
tijekom cijele godine, mogao otvoriti brojna radna mjesta. Bilo koje vrste razvoja
turizma mora odobriti lokalno stanovništvo. Sudjelovanje mještana u procesu
donošenja odluka mora se osigurati odgovarajućim sredstvima uključivanja,
obavještavanja i odobravanja dionika. Tijekom GangsagarMele otpad milijuna
hodočasnika i drugi uzrokuje nepoželjne promjene u fizikalnim, kemijskim i biološkim
svojstvima zraka, vode i zemlje. Povećava se broj bakterija u vodi, što štetno utječe na
zdravlje lokalnog stanovništva. Da bi se postigao održivi turizam, treba razviti sustav za
zaštitu utjecaja turističkih aktivnosti na osjetljivo okruženje, promicanje potrošnje
energije i smanjenje potrošnje fosilnih goriva, usvajanje strategija za upravljanje
kvalitetom vode i smanjenje. Nakon odabira kriterija, moraju se prikupiti podaci kako
bi se razumjelo sadašnje stanje i buduća vjerojatnost. Podaci se mogu prikupiti iz
sekundarnih izvora, odbora za planiranje, organizacije za kontrolu onečišćenja i
izravnog istraživanja lokalnog stanovništva i turista. Na temelju tih podataka Hajra i
Gosh (2014) predlažu daljnju implementaciju održivog turizma na otoku Sagar.

46

3.2.2 Južna Sardinija, Italija
Modica, Capocchi, Foroni i Zenga (2018) predstavljaju implementaciju ETIS pokazatelja
održivosti na destinaciji Južna Sardinija u periodu od 2013. do 2016. godine. Destinacija
Južna Sardinija također je bila među prvima koja je usvojila pilot-fazu GSTC
pokazatelja. Provedba oba programa na Južnoj Sardiniji pokazala je visoku razinu
održivosti u vezi sa zajednicom i okolišem. 2016. godine destinaciji je dodijeljena
europska nagrada za održivu destinaciju udružena s prvim zajedničkim nagradama ETIS
i Accessible Tourism Awards. Ova nagrada dodijeljena je kao priznanje za učinkovitu
kombinaciju UN-ovih i EU pokazatelja održivog upravljanja turizma i praćenja koji
proizlaze iz njegovog sudjelovanja u procjeni GSTC-a i u ETIS pilot-fazi. Jedan od ciljeva
destinacijskog projekta bio je kombiniranje predstavnika javnog i privatnog sektora, što
se pokazalo strateškom polugom za uspjeh inicijative. U zadnjoj fazi inicijative povezani
su bili svi ključni predstavnici javnih organizacija (na primjer lučke uprave i agencije za
rad), udruge, pojedinačna poduzeća, predstavnici medija i drugi predstavnici iz
privatnog sektora.
Do kraja 2014. godine DMO je implementirao cijeli ETIS-ov alat. Glavni cilj bio je
procijeniti sve pokazatelje predložene u priručniku, 27 osnovnih pokazatelja i 40
neobaveznih pokazatelja koji su podijeljeni u sljedeće četiri kategorije: (1 ) upravljanje
destinacijom, (2) socijalni i kulturni utjecaji, (3) ekonomska vrijednost i (4) utjecaji na
okoliš. ETIS-ov upitnik, koji je proveden na uzorku od 590 stanovnika iz pet općina
uključenih u destinacijski projekt, bio je usmjeren na procjenu pokazatelja za mjerenje
utjecaja turizma na lokalnu zajednicu. Ispitanici su odabrani nasumično prema spolu i
dobi, kao i veličini stanovništva općine. Upitnik je administriran izravno, licem u lice,
među talijanskim i stranim turistima koji su bili prisutni na destinaciji od svibnja do
rujna 2015. Uz to, ETIS-ov priručnik sadržavao je upitnik prilagođen lokalnim
administratorima. Upitnici su dostavljeni odborima pet općina uključenih u destinaciju:
Cagliari, Villasimius, Pula, Domus De Maria i Muravera. Turističke brojke mjerili su na
temelju vrijednosti osam pokazatelja (mjesečna turistička noćenja, popunjenost
komercijalnog smještaja, broj slobodnih kreveta u komercijalnom smještaju posjetitelja
na 100 stanovnika, prosječno trajanje boravka turista). Te vrijednosti jasno otkrivaju
snage DMO-a u smislu održivosti. DMO ove destinacije ima jedan od najviših rezultata
turističke dimenzije u Italiji, a izuzetna je kvaliteta okolnog mora. Što se tiče
zadovoljstva lokalnog stanovništva, rezultati pokazuju da je sezonalnost utjecala na
razinu zadovoljstva povezanim s turizmom među stanovnicima destinacije. Točnije,
ispitanici su bili vrlo zadovoljni u vrhuncu sezone, ali su bili vrlo nezadovoljni izvan
sezone. Štoviše, iako je većina stanovnika smatrala da turizam pomaže ojačati
prepoznatljivost destinacije i poboljšati njezin lokalni identitet, kulturu i naslijeđe,
smatrali su da je njihovo uključivanje u planiranje i razvoj turizma minimalno. Što se
turista tiče, otkrili su da su gotovo svi turisti i izletnici bili vrlo zadovoljni svojim
cjelokupnim iskustvom na destinaciji. Kod održivog razvoja na destinaciji, samo je 39 %
ispitanika bilo svjesno napora na promicanju održivih destinacija, nešto više od 50 %
turista bilo je zadovoljno s dostupnošću odredišta osobama s invaliditetom ili
specifičnim zahtjevima za pristup, 44,8 % ispitanika koristilo je različite načine prijevoza
da bi stiglo do odredišta, ali samo 40,1 % koristilo je lokalnu „meku“ mobilnost za
putovanje oko odredišta. Za kategorije destinacijskog upravljanja, socijalne i kulturne
utjecaje i ekonomsku vrijednost, izračunati pokazatelji bili su više od 50 % cjelokupnog

47

popisa pokazatelja. Izračunato je samo 35 % pokazatelja utjecaja na okoliš, a većina tih
pokazatelja povezana je s anketom poduzeća koja je odražavala ozbiljne probleme koji
se odnose na nedostajuće podatke i reprezentativnost uzorka. Ukupna analiza ETIS-a
pokazala je da se destinacija Južna Sardinija može smatrati održivom destinacijom.
Unatoč opsežnom turizmu na ovom području, stanovnici turizam nisu doživljavali kao
upad u njihov osobni život; naprotiv, vjerovali su da turizam pomaže ojačati
prepoznatljivost odredišta, jačajući njegov lokalni identitet, kulturu i baštinu. Turisti su
bili vrlo zadovoljni svojim iskustvima na ovoj destinaciji, s više od polovice njih koji su
se vratili u roku od 5 godina. Općenito, visoka kvaliteta mora i teritorijalnog okruženja
potvrđena je korištenjem svakog od pokazatelja okoliša (Modica, Capocchi, Foroni i
Zenga, 2018).
3.2.3 Otok Pag, Hrvatska
Zadnja otočna destinacija jest otok Pag, koji svoj turistički identitet gradi na siru, soli i
čipki kao tradicionalnim elementima. Istraživanje na destinaciji Pag provedeno je
tijekom kolovoza 2019. anketiranjem turističkih djelatnika koji djeluju na otoku Pagu u
sljedećim institucijama i organizacijama: turističkim zajednicama, informacijskim
centrima, hotelima, turističkim agencijama i kampovima. Prema rezultatima anonimne
ankete, 47,6 % ispitanika navodi da se održivi turizam slabo razvija na otoku, dok 19 %
vjeruje da otok Pag vrlo dobro upravlja svojom politikom održivog razvoja turizma.
Nitko od ispitanika nije odgovorio da se održivost na otoku izuzetno razvija. Osim
razvedene obale, brojnih plaža, prirodnih ljepota i kulturno-povijesne baštine, otok Pag
je odredište s brojnim mogućnostima za daljnji razvoj turizma. Naime, na otoku se
mogu razvijati različiti selektivni oblici turizma kao što su: zdravstveni, lovni i ribolovni,
seoski i kulturni turizam. No prema dobivenim podacima možemo zaključiti da se
održivi turizam vrlo slabo razvija na otoku Pagu. To je zbog brojnih ograničenja kao što
su: pretjerana apartmanizacija, napuštanje kvalitetne radne snage u turizmu, masovni
turizam i druga. Među značajnim problemima zbog kojih je održivi turizam loše razvijen
je podijeljenost Paga između dvije županije i općenito neravnomjeran razvoj. Autori
predlažu izradu SWOT analize za razmatranje strateške mogućnosti i prijetnje održivom
razvoju turizma. Kao jednu od najvećih prijetnji autori ističu nedostatak suradnje među
dionicima u destinaciji. Svi dionici moraju biti aktivno uključeni u razvoj održivog
turizma, a njihova je međusobna suradnja ključni čimbenik pravilnog razvoja održivosti.
Također je potrebno definirati sustav i postupak praćenja održivosti odredišta, kako
autori sugeriraju u ovom radu (Krajnović et. al., 2020).
3.2.4 Benchmark analiza otoka Mali Lošinj s primjerima dobre prakse
Benchmark analiza, koju možemo vidjeti u tabeli 3 ispod, sastavljena je na nekoliko
kriterija održivosti prema kojima možemo odrediti održivost svake destinacije i
usporediti je s Malim Lošinjem. Prvi odabran kriterij jest glavne atrakcije otoka, gdje
možemo vidjeti koje atrakcije destinacije najviše promoviraju i u što najviše ulažu.
Drugi kriterij baziran je na dolascima i noćenjima za 2019. godinu. Odabrana godina je
2019. kako bismo mogli utvrditi realno stanje prije krize uzrokovane virusom COVID-
19. Treći kriterij za analizu jest postojanje internetske stranice destinacije kako bismo
mogli zaključiti koliko DMO organizacija pazi na internetsku promociju. Ostali kriteriji
vezani su isključivo na održivi turizam na destinaciji. Kriteriji su odabrani prema ETIS i

48

GSTC sekcijama koje glase: destinacijski menadžment, okolišni utjecaj, socijalni i
kulturni utjecaj i ekonomska vrijednost. Zadnji kriterij pokazuje kako se održivi turizam
razvija na destinaciji.
Tabela 9: Benchmark analiza s destinacijom Mali Lošinj

Južna
Sardinija,
Italija
Otok
Pag,
Hrvatska
Otok
Sagar,
Indija
Mali
Lošinj,
Hrvatska
Glavne
atrakcije
otoka
Ostatci
rimskog doba,
plaže, vina
Sir, sol i čipka
Događaj
GangasagarMel
a
Biciklističke rute,
čistoća zraka i
mora, regata
Broj
dolazaka i
noćenja
turista u
2019.
godini
Broj
posjetitelja za
cijelu
destinaciju
Sardinija je
3,44 milijuna,
dok broj
noćenja iznosi
7,42 milijuna

Otok Pag
dosegao je
427,8 tisuća
turističkih
dolazaka te 2,81
milijuna noćenja
Nisu dostupni
podaci za
destinaciju. U
2019. godini
područje
Zapadnog
Bengala
posjetilo je 92
milijuna
domaćih turista
i 1,6 milijuna
stranih turista
 Mali Lošinj imao
je 316,2 tisuća
turističkih
dolazaka te 2,36
milijuna
turističkih
noćenja
Destinacijs
ka internet
stranica
Destinacija
nema svoju
internet
stranicu -
oglašavana je
stranicama
Blualghero
Sardinia i
Sardegna
turismo
Destinacija ima
svoju internet
stranicu pod
nazivom Visit
Pag Island
Destinacija
nema svoju
internet stranicu
gdje se
promovira -
djeluje u sklopu
Odjela za
turizam
zapadnog
Bengala
Destinacija ima
internet stranicu
pod nazivom
Lošinj - otok
vitalnosti
Korišteni
kriteriji
održivosti
ETIS i GSTC
Preporučuje se
implementacija
ETIS kriterija
Preporučuje se
implementacija
GSTC kriterija
ETIS pilot-faza

49

Tabela 9: Benchmark analiza s destinacijom Mali Lošinj

Južna Sardinija,
Italija
Otok
Pag,
Hrvatska
Otok
Sagar,
Indija
Mali
Lošinj,
Hrvatska
Okolišni
utjecaj
Izuzetna
kvaliteta okolnog
mora, obavezno
odvajanje
različitih vrsta
otpada 100 %,
razina
onečišćenja na
100 ml i broj
dana zatvorenih
plaža/obala zbog
onečišćenja
iznose 0 %, 40 %
turista koristi
usluge lokalne
/"meke"
mobilnosti
Sezonalnost
utječe na okoliš;
Velik broj
maslinika i
malih poduzeća
koja se bave
poljoprivredom
i ribarstvom
Velika
sezonalnost -
mali turistički
protok tijekom
godine; tijekom
GangaSagarMele
otpad
posjetitelja
uzrokuje
nepoželjne
promjene u
fizikalnim,
kemijskim i
biološkim
svojstvima
zraka, vode i
zemlje te se
povećava broj
bakterija u vodi;
tijekom
manifestacije
prekoračuje se
nosivost otoka
Iznimna čistoća
zraka i mora;
uspostavljen
registar s
pokazateljima
kvalitete mora,
zraka i klime;
program
odvojenog
prikupljanja i
odvoza otpada,
razvijanje
novih ekoloških
vrsta turizma
na primjer
cikloturizam
Socijalni i
kulturni
utjecaj
Visoko
zadovoljstvo
lokalnog
stanovništva i
turista na
destinaciji (92,2
%), više od 50 %
turista je
zadovoljno
dostupnošću
destinacije za
osobe s
invaliditetom
 Velika
sezonalnost,
pretjerana
apartmanizacija,
napuštanje
kvalitetne radne
snage u
turizmu,
masovni
turizam
Za vrijeme
trajanja GSM-e
otvori se velik
broj radnih
mjesta za
lokalno
stanovništvo
(prijevoz,
marketing,
ugostiteljstvo,
smještaj...)
52 % otočnog
stanovništva
zaposleno je u
turizmu;
strateški plan
prostorne i
sadržajne
revitalizacije
Osora

50

Tabela 9: Benchmark analiza s destinacijom Mali Lošinj

Južna Sardinija,
Italija
Otok
Pag,
Hrvatska
Otok
Sagar,
Indija
Mali
Lošinj,
Hrvatska
Ekonomska
vrijednost
Prosječna
dnevna
potrošnja
posjetitelja istog
dana (37 €) i
turista (56 €);
broj posjetitelja
godišnje raste
Nije navedeno
Poljoprivreda je
glavni izvor
prihoda
stanovnika;
događaj
GangaSagarMela
donosi velike
ekonomske
dobiti (200.000
posjetitelja koji
ostaju od 2 do 5
dana)
Financijska
stabilnost
otoka, broj
posjetitelja
godišnje raste
Razvijanje
održivog
turizma
Visoka razina
održivosti
47,6 %
ispitanika
vjeruje da se
održivi turizam
vrlo slabo
razvija na otoku
Postoji
potencijal za
razvijanje
održivog turizma
Mnogo
strateških
dokumenata za
održivi razvoj je
u fazi
implementacije;
Mali Lošinj je
najrazvijenije
turističko
odredište na
Kvarneru

Prema prvom kriteriju možemo zaključiti kako svi otoci imaju definirane glavne
atrakcije koje najviše privlače turiste. Svi otoci osim Malog Lošinja više se baziraju na
kulturnim atrakcijama poput povijesnih ostataka, običaja ili događaja, dok se Mali
Lošinj više bazira na prirodnim ljepotama i čistoći okoliša. U drugom kriteriju koji mjeri
turističke dolaske i noćenja, možemo vidjeti nedostatak podataka kod destinacija Južna
Sardinija i otoka Sagar. Ne postoje zasebni podaci za ove dvije destinacije jer djeluju u
sklopu regionalnog DMO-a te se podaci mjere samo na regionalnoj razini. Ako
usporedimo otok Pag te Mali Lošinj, koji se oboje nalaze u Hrvatskoj, možemo
primijetiti kako otok Pag ima više turističkih posjeta i noćenja od otoka Lošinja
(Krajnović et all., 2020; Grad Mali Lošinj i Turistička zajednica Grada Malog Lošinja,
2020). Te brojke su uvjetovane tome što otok Pag više promovira masovni turizam i
ima veću sezonalnost od otoka Lošinja. Iz ostalih podataka možemo zaključiti da Otok
Sagar, točnije destinacija Zapadni Bengal, ima najveći broj turističkih dolazaka i to čak
92 milijuna domaćih turista, dok je broj stranih turista vrlo malen i broji 1,6 milijuna
(Hajra i Gosh, 2014). Što se tiče oglašavanja na internetskim stranicama, samo
destinacije Pag i Mali Lošinj imaju kreiranu internetsku stranicu gdje oglašavaju
destinaciju. Obje internetske stranice su moderne i sastoje se od mnogo sadržaja i

51

informacija za turiste (Visit Pag Island, 2021; Visit Lošinj, 2021). Destinacija Južna
Sardinija nema svoju internetsku stranicu, nego je oglašavana na stranicama
Blualghero Sardinia i Sardegna turismo, a otok Sagar promoviran je u sklopu Odjela za
turizam  zapadnog Bengala.
Prema korištenim kriterijima održivosti možemo vidjeti kako su samo destinacije Južna
Sardinija te mali Lošinj sudjelovale ili koristile ETIS ili GSTC kriterije održivosti, dok se za
druge dvije destinacije preporučuje korištenje istih za bolje napredovanje u održivom
turizmu. Prema kriteriju destinacijskog menadžmenta možemo vidjeti kako otok Pag i
Mali Lošinj imaju svoju lokalnu turističku zajednicu, dok Južna Sardinija te otok Sagar
djeluju u sklopu regionalnih DMO-a. Što se tiče povezivanja javnog i privatnog sektora
na destinacijama, možemo vidjeti kako Južna Sardinija i Mali Lošinj imaju odlično
povezivanje i suradnju, dok je ta suradnja na otocima Pag i Sagar minimalna ili
nepostojeća. Kod kriterija okolišni utjecaj možemo vidjeti kako svaku od navedenih
destinacija muči problem sezonalnosti. Sezonalnost je prisutna kod većine otočnih
destinacija jer je uvjetovana klimom na kojoj se destinacija nalazi. Kod ovog kriterija
najbolje rezultate ima Južna Sardinija gdje je iznimna čistoća zraka i vode te je
obavezno odvajanje otpada, a razina onečišćenja je 0 % (Modica, P., Capocchi, A.,
Foroni, I., i Zenga, M., 2018). Iza nje se nalazi Mali Lošinj koji također brine o
prikupljanju i odvozu otpada, ima iznimnu čistoću zraka i vode te razvija ekološke vrste
turizma i meku mobilnost. Otok Sagar ima najveću sezonalnost, gdje se prilikom jednog
događaja prekoračuje nosivost otoka i otpad posjetitelja donosi velika zagađenja i
probleme na otoku (Hajra i Gosh, 2014). Prema sljedećem kriteriju možemo vidjeti
kako turizam na Malom Lošinju i Južnoj Sardiniji donosi pozitivni socijalni i kulturni
utjecaj gdje se otvaraju radna mjesta za lokalno stanovništvo i turisti su zadovoljni
stanjem na destinaciji. Otok Pag bori se s problemima velike sezonalnosti, pretjerane
apartmanizacije i masovnim turizmom, dok se Otok Sagar bazira samo na jednoj
manifestaciji koja otvori velik broj radnih mjesta koja su samo privremena. Prema
kriteriju ekonomske vrijednosti možemo vidjeti kako otoci imaju financijske koristi od
turizma, te da na otoku Lošinj i Južnoj Sardiniji broj posjetitelja godišnje raste.
Što se tiče razvijanja održivog turizma na otocima, prema svim gore navedenim
kriterijima možemo zaključiti kako destinacija Južna Sardinija ima visoku razinu
održivosti i ima pozitivne ocjene u svakom od prethodnih kriterija. Destinacija Mali
Lošinj također vrlo dobro razvija održivi turizam te je u zadnjih nekoliko godina
pokrenula niz akcijskih dokumenata za daljnje razvijanje održivosti na otoku. Prema
novih podacima, Mali Lošinj se smatra za najrazvijenije turističko odredište na
Kvarneru (Institut za turizam, b. d.). Na otocima Pagu i Sagaru postoji mogućnost za
razvijanje održivog turizma, no on se trenutno ne razvija. Iz svega gore vidljivog
možemo zaključiti kako Mali Lošinj dobro napreduje kao održiva destinacija.

52

4 ISTRAŽIVANJE
Istraživanje čini praktični dio ovog završnog rada. Glavni predmet istraživanja jest
utvrditi koliko je destinacija Mali Lošinj održiva. U ovom radu korišteno je kvalitativno i
kvantitativno istraživanje kako bi se dobili detaljniji rezultati o održivosti destinacije
Mali Lošinj.
4.1 Kvalitativno istraživanje – intervju
Kvalitativno istraživanje bazira se na pitanjima otvorenog tipa na koja ispitanici mogu
dati detaljan odgovor. Za kvalitativno istraživanje također je potreban mali broj
neslučajnih sudionika, to znači da sudionici u istraživanju moraju biti stručnjaci u
području za koje ih se ispituje. Intervju, uz fokusne skupine, je jedan od najčešćih
oblika kvalitativnog istraživanja (Dawidowsky, 2004). Proveden je strukturirani intervju
na glavnim predstavnicima destinacije Mali Lošinj.
Uzorak intervjuiranih
Intervju je bio namijenjen za sve dionike koji igraju bitnu ulogu za razvijanje turizma na
destinaciji Mali Lošinj. Putem e-maila i telefonski kontaktirani su predstavnici Turističke
zajednice Malog Lošinja, Jadranka turizma d.o.o. te gradske uprave. Svoje sudjelovanje
potvrdili su predstavnici TZ Malog Lošinja Dalibor Cvitković (direktor) i Katarina
Golubović (voditeljica projekata) te predstavnica Jadranka turizma, Katarina Zorić
Lufčić (koordinatorica za marketing i odnose s javnošću). Gradska uprava nije se
odazvala na poziv za sudjelovanje. Provedena su dva intervjua s tri predstavnika
destinacije Mali Lošinj.
4.1.2 Strukturiran intervju
Pitanja za intervjue birana su tako da pokrivaju određene ETIS i GSTC kriterije
održivosti čiji će nam odgovori koristiti za konačnu analizu održivosti destinacije Mali
Lošinj. Pitanja su se odnosila na mišljenje ispitanika o trenutnom stanju na destinaciji,
te na akcije koje predstavnici misle pokrenuti za daljnji napredak održivosti. Neka od
pitanja bila su vezana na problem sezonalnosti, na certifikate održivosti, na dostupnost
turističkih sadržaja za osobe s nekom vrstom invaliditeta, na uključenost lokalnog
stanovništva, na zagađenje okoliša te na ciljeve samih organizacija za promicanje
održivosti na destinaciji. Pitanja su bila otvorenog tipa kako bi ispitanici mogli dati što
opširniji odgovor, te je većina pitanja imala i potpitanje. Potpuna lista s pitanjima nalazi
se u prilogu 1.
4.1.3 Izvedba intervjua i obrada podataka
Zbog postojeće pandemije COVID-19 virusa, putovanje na destinaciju i fizičko
obavljanje intervjua nije bilo moguće. Stoga su intervjui bili odrađeni putem
videopoziva i pisane komunikacije.

53

Prvi intervju s predstavnicima Turističke zajednice Malog Lošinja bio je proveden 22. 3.
2021. godine. Intervju je bio održan putem Zoom sastanka te je trajao 1 sat i 30
minuta. Anketirani su bili Dalibor Cvitković, direktor Turističke zajednice Grada Malog
Lošinja i Katarina Golubović, voditeljica projekata. Ispitanici su pristali na snimanje
razgovora u transkripcijske svrhe. Drugi intervju s predstavnicom Jadranka hotela
d.o.o. Katarinom Zorić Lufčić odvio se pisanim putem zbog prevelike zauzetosti s
predstavnikove strane. Pitanja za intervju bila su poslana putem e-maila, te su
odgovori zaprimljeni 5. 5. 2021. godine.
Za obradu podataka korištena je deskriptivna metoda. Sakupljeni podaci sortirani su u
tablicu i podijeljeni prema sličnostima. Transkripcija oba intervjua može se naći u
prilozima 2 i 3.
4.1.4 Interpretacija podataka
Trenutno stanje na destinaciji Mali Lošinj: Destinacija je usredotočena na razvijanje
održivog turizma. Krenuli su s razvojem održivog turizma u 2015. godini s ETIS pilot-
programom od kojih su neki pokazatelji implementirani u „Master plan razvoja
turizma“ i u studiju nosivosti kapaciteta. Destinacija je na vrhu Hrvatske prema
recikliranju otpada, no problem je u otkupu samog otpada jer cijena otkupa pada, tako
da destinacija promovira stvaranje što manje otpada. Osim otpada stanovnika, veliki
problem stvara otpad nautičara i otpad koji dolazi s morskim strujama na plaže, najviše
iz Italije. Na destinaciju dolazi velik broj ekološki educiranih turista. Učinjen je veliki
pomak na području zaštite okoliša u smislu gospodarenja otpadom, razvoja održive
energetske infrastrukture, podizanja ekološke svijesti kao i svijesti o visokoj kvaliteti
prirodnih činitelja, potrebi očuvanja istih te odgovornog korištenja prirodnih resursa.
Destinacija je unutar top 100 zelenih destinacija već nekoliko godina. Najveći problem
destinacijskog menadžmenta jest prepletanje institucija državnih, županijskih i gradskih
vlasti te zbog toga destinacija nema mnogo ovlasti. Područje održivosti na koje se
fokusira Jadranka turizam d.o.o. jest stabilnost zapošljavanja kao održavanje
dugoročne gospodarske aktivnosti.
Problem sezonalnosti: Sezonalnost je i dalje vrlo prisutna na destinaciji, ali je uspješno
smanjena s omjera 80-20 na omjer 65-35. Predstavnici smatraju kako će zbog strukture
gostiju i proizvoda „sunca i mora“ sezonalnost uvijek biti prisutna, ali da je mogu
smanjiti na nešto više od 50 %. Problem sezonalnosti ublažavaju kreiranjem novih
proizvoda: aktivni odmor, wellbeing i razni događaji tijekom godine (sportski događaji,
događaji s potpisom, tematski događaji - novogodišnji programi i slično). Proizvod
aktivni odmor fokusira se na jesen i proljeće, a wellbeing obuhvaća zdravstveni turizam
i wellness koji se promovira cijele godine. Svjesni su da posjećenost u drugim
periodima godine neće nikada biti kao i u ljetnim mjesecima, no glavni cilj im je imati
oko 10 % popunjenosti kapaciteta u zimskim mjesecima. Dugoročni planovi rješavanja
problema sezonalnosti vezani su uz plan rekonstrukcije Zračne luke Lošinj. Nakon
dogradnje zračne luke destinacija planira promovirati i city break varijante, produžene
vikende i programe za seniore te za digitalne nomade.
Certifikati održivosti: Jadranka hoteli kao poduzeće posjeduju ZelEn cerifikat te ISO
certifikate, i to ISO 9001:2015 za upravljanje sustavom kvalitete, ISO 14001:2015 za

54

sustav upravljanja okolišem, te ISO 50001:2011 za sustavno upravljanje energijom.
Njihovi hoteli su nositelji i Sustainable Hotel certifikata. Certifikat HACCP posjeduju
hoteli Aurora, Vespera, Bellevue, Alhambra i Punta. Vitality hotel Punta vlasnik je
certifikata BOSK gluten free standarda i ECARF certifikata. Plaže Boutique Hotela
Alhamre, hotela Bellevue,  Aurore i Vespere imaju Bijelu zastavu. Hotel Manora u
Nerezinama, koji nije u sklopu Jadranka hotela, ima Eco certifikat. Što se tiče
ugostiteljskih objekata, zeleni certifikat nema nijedan od njih, ali su oni u sklopu
destinacijskog projekta IQM-a (smještajni i ugostiteljski objekti, znamenitosti i druge
atrakcije).
Dostupnost turističkih sadržaja: Više od pola javnih sadržaja poput atrakcija
zadovoljava uvjete dostupnosti. Dostupnost hotela za osobe s nekom vrstom
invaliditeta je vrlo mala, no ističu kako većih potražnja za sobama nije niti bilo.
Jadranka hoteli prilagođeni su i raspolažu sadržajem za osobe s ograničenom
sposobnošću kretanja. Što se plaža tiče, većina plaža kamenitog tipa nisu pristupačne,
osim plaža koje su pod Plavom zastavom te one imaju pristup za invalide. Što se
atrakcija tiče, svaka nova atrakcija koja se gradi, gradi se tako da ima pristup za
invalidne osobe, no sve starije građevine su teže pristupačne. Javni/lokalni prijevoz
nema poseban ulaz za invalidne osobe, no 2 od 9 autobusa su niskopodni pa je u njih
lakše ući.
Zadovoljstvo i uključenost lokalnog stanovništva: Prema istraživanjima iz 2019.
godine, 86 % stanovništva je zadovoljno turizmom na otoku te su svjesni nužnosti
unaprjeđenja ponude u svrhu razvoja destinacije i cjelokupnog kraja. Udio lokalnog
stanovništva među stalnim zaposlenicima Jadranka turizma iznosi 95 %, odnosno oko
500 zaposlenika, te su oni jedni od glavnih pokretača razvoja regije.
Što se tiče financijskih poticaja, grad nudi potpore za male obrte i OPG-ove, no
problem je što je premalo proizvoda i nedostatak umrežavanja ljudi, tj. klastera
proizvoda gdje je proces nabave dugoročan.
Utjecaj turizma na okoliš destinacije: Destinacija smanjuje negativan utjecaj turizma
na okoliš odvajanjem otpada, smanjenjem potrošnje vode, korištenjem obnovljivih
izvora energije i tako dalje. Jadranka turizam uglavnom sve promotivne materijale,
brošure, cjenike i sl. ima u digitalnom obliku. Također su kreirali ekoprograme koji
gostima nude posebno iskustvo sadnje stabla („Zasadi stablo i ostavi svoj trag na
otoku!“).
Nova strategija i planovi: Novi Master plan je nastavak stare strategije održivog
razvoja s konkretnim ciljevima i konkurentnosti proizvoda koji prate održivi razvoj.
Destinacijski menadžment planira otvoriti i fondove preko Ministarstva kako bi se
određeni projekti mogli implementirati. Sljedeći veći projekt u planu jest izgradnja
Centra znanosti o moru koji će se sastojati od centra za posjetitelje i sveučilišnog dijela,
laboratorija i bazena s morskim kornjačama. Drugi projekt u planu jest rad s dvije
elektrane za obnovljive izvore energije na Cresu i na Lošinju. Planovi Jadranka
poduzeća odnose se na postizanje maksimalne energetske učinkovitosti (smanjenje
potrošnje energije u vidu LED rasvjete, inteligentne sobe, edukacija zaposlenika i dr.),

55

korištenje energije isključivo iz obnovljivih izvora te kvalitetno gospodarenje otpadom
(odvajanje, recikliranje i sl.).
Destinacija Mali Lošinj vrlo je aktivna u promoviranju održivog oblika turizma te čini sve
kako bi se poboljšala kvaliteta destinacije. Već nekoliko godina primaju nagrade (top
100 zelenih destinacija) za svoju održivost te su najbolji u području recikliranja otpada,
izradi strateških planova, osmišljavanju novih proizvoda kako bi smanjili sezonalnost i
poticanju lokalnog stanovništva na rad u turizmu. Također, velik postotak stanovništva
zadovoljan je razvijanjem turizma na otoku. Najveći problemi destinacije, kako ističu
ispitanici, su prepletanje institucija državnih, županijskih i gradskih vlasti te dostupnost
javnog prijevoza i atrakcija osobama s nekom vrstom invalidnosti.
4.2 Kvantitativno istraživanje – internet anketiranje
Kvantitativno istraživanje bazira se na statističkim pokazateljima i na velikom broju
nasumičnih ispitanika. Anketno istraživanje je najčešće korišten oblik kvantitativnog
istraživanja. Ispituju se ispitanikovi stavovi, mišljenja o određenom problemu kroz velik
broj kratkih pitanja kako bi se analizirali njihovi odgovori. Pitanja mogu biti
alternativna, višestrukog izbora ili otvorenog tipa te kratka, jasna, konkretna,
nedvosmislena i nesugestivna (Dawidowsky, 2004).
4.2.1 Uzorak anketiranih
Ciljana populacija ovog anketnog upitnika bili su domaći i strani turisti/posjetitelji koji
su posjetili destinaciju Mali Lošinj u zadnjih 5 godina. Ciljana kvota iznosila je 100
pravilno popunjenih anketnih upitnika, s jednakom podjelom turista prema spolu,
starosti, obrazovanju i zemlji dolaska.
4.2.2 Anketni upitnik
Anketna pitanja birana su tako da pokrivaju određene ETIS i GSTC kriterije održivosti
čiji će nam odgovori koristiti za konačnu analizu održivosti destinacije Mali Lošinj.
Anketni upitnik sastojao se od nekoliko skupina izjava o održivosti destinacije za koje
su ispitanici morali odgovoriti slažu li se s njima ili ne. Skupine pitanja sastojale su se od
navika ispitanika na njihovom prebivalištu, njihovim navikama na putovanjima,
destinacijskom menadžmentu na destinaciji, smještajnom objektu, socijalno-kulturnim
čimbenicima, okolišnim čimbenicima, morskoj vodi i plažama te konačnom mišljenju o
destinaciji. Ostala pitanja odnosila su se na vrijeme boravka na destinaciji, odabranom
smještajnom objektu, dnevnoj potrošnji, posjeti destinaciji te preporuci prijateljima i
poznanicima. Na kraju upitnika postavljena su demografska pitanja koja su se odnosila
na spol, dob, obrazovanje i zemlju dolaska. Primjer anketnog upitnika nalazi se u
prilogu 4.
4.2.3 Izvedba anketiranja i obrada podataka
Zbog pandemije COVID-19 virusa anketu nije bilo moguće provesti uživo, te je
prebačena na online verziju. Anketa je napravljena putem Google obrazaca te ju je bilo
moguće ispuniti u periodu od 1. 4. 2021. do 5. 5. 2021. Kako bi se prikupio dovoljan

56

broj turista, anketa je bila objavljena na nekoliko privatnih društvenih mreža te je bila
podijeljena na e-mailu od strane Fakulteta za turizam i njegovih djelatnika. Anketni
upitnik bio je poslan mnogim ponuditeljima smještaja na destinaciji Mali Lošinj te i
turističkim agencijama koje nude putovanje na destinaciju, no zbog zaštite GDPR
podataka nisu bili u mogućnosti pomoći. Također, sama turistička zajednica Malog
Lošinja nije mogla pomoći jer i sami provode ankete.
U periodu od 1. 4. 2021. do 5. 5. 2021. prikupljene su 72 točno i potpuno ispunjene
ankete. Prvi dio pitanja u anketi sastojao se od skupina s nekoliko potpitanja na koja su
ispitanici morali odgovoriti slažu li se ili ne ocjenom od 1 do 5. Te skupine pitanja
obrađene su tako da je za svako potpitanje odabran i interpretiran najčešći odgovor
izražen u postotku. Drugi dio pitanja koji se odnosi na vrijeme boravka na destinaciji,
potrošnju, demografske i ostale podatke, interpretiran je u cijelosti.
4.2.4 Interpretacija podataka
Navike ispitanika na njihovom prebivalištu: Većina ispitanika (65,2 %) često ili uvijek
na svojem prebivalištu kupuje lokalnu hranu. Također, velika većina (61,1 %) često ili
uvijek na svojem prebivalištu koristi neki od oblika meke mobilnosti (bicikl, hodanje, e-
automobili). Više od trećine ispitanika (37,5 %) je uglavnom suzdržano (niti-niti) kod
promoviranja svojih lokalnih običaja i tradicija. Čak 70,8 % ispitanika uvijek ili često
reciklira otpad. Što se ostalih oblika recikliranja tiče, 54,1 % ispitanika rijetko ili nikada
ne štedi energiju kod kuće (solarne ploče, izolacija…) te čak 71,5 % ispitanika nikada ili
rijetko reciklira vodu. Detaljni rezultati vidljivi su u Grafu 1 u prilozima.
Navike ispitanika na putovanjima: Pri organiziranju putovanja 47,2 % ispitanika je
izjavilo da im nije ni bitno ni nebitno da je destinacija održiva, dok je 19,4 % izjavilo
kako im je vrlo bitno da je destinacija održiva. 63,9 % ispitanika je izjavilo kako pri
odabiru smještaja nikada ili rijetko provjeravaju ima li smještaj neki od okolišnih
znakova. 43,1 % ispitanika često ili uvijek traže neki oblik održive rekreacije na
destinaciji. Čak 76,4 % ispitanika često ili uvijek kupuju lokalne proizvode (hrana,
suveniri...). Detaljni rezultati vidljivi su u Grafu 2 u prilozima.
Općenito zadovoljstvo destinacijom: 50 % ispitanika je odabralo destinaciju Mali Lošinj
radi njene održivosti te je 62,5 % ispitanika u potpunosti zadovoljno sa svojim
cjelokupnim iskustvom na destinaciji. Nije zabilježen ni jedan negativan odgovor o
zadovoljstvu na destinaciji. Detaljni rezultati vidljivi su u Grafu 3 u prilozima.
Destinacijski menadžment: 54,2 % ispitanika se ne slaže ili u potpunosti ne slaže s
izjavom da destinacija nema dovoljno promocijskih i informativnih sadržaja za održive
aktivnosti. Trećina (34 %) ispitanika se niti slaže niti ne slaže s izjavom da destinacija
posluje kroz lanac lokalne opskrbe, dok se trećina (33,3 %) slaže. 48,6 % ispitanika se
također ne slaže s izjavom da destinacija ne nudi dovoljno događaja fokusiranih na
tradicionalnu kulturu i običaje. Više od pola (61,1 %) ispitanika se slaže ili u potpunosti
slaže s izjavom da turizam aktivno podupire zaštitu, očuvanje i menadžment lokalne
bioraznolikosti i krajolika. Više od pola ispitanika (65,3 %) se slaže ili u potpunosti slaže
da lokalni ponuditelji nude mnogo dubinskih doživljaja za posjetitelje (degustacije,
organizirane i planinarske rute...). Detaljni rezultati vidljivi su u Grafu 4 u prilozima.

57

Odabrani smještajni objekt: Više od trećine (38,9 %) ispitanika slaže se s izjavom da je
njihov smještajni objekt prilagođen za osobe s nekom vrstom invaliditeta, dok se 29,2
% ispitanika niti slaže niti ne slaže. 52,8 % ispitanika niti se slaže niti se ne slaže s
tvrdnjom da njihov smještajni objekt ne posjeduje certifikat održivosti. Također, 48,6 %
ispitanika se niti slaže niti ne slaže s izjavom da njihov smještajni objekt koristi
recikliranu vodu, dok se 17 % ispitanika ne slaže s istom izjavom. Također, 31,4 %
ispitanika se niti slaže niti ne slaže s tvrdnjom da njihov smještajni objekt koristi održive
izvore energije, dok se također 31,4 % slaže s tom tvrdnjom. 48,6 % ispitanika se niti
slaže niti ne slaže s izjavom da njihov smještajni objekt nema lokalni lanac opskrbe, dok
se 38,6 % ne slaže ili u potpunosti ne slaže s tom izjavom. Detaljni rezultati vidljivi su u
Grafu 5 u prilozima.
Sociokulturni utjecaj: Što se tiče dostupnosti javnog prijevoza za osobe s nekom
vrstom invaliditeta, skoro polovica (45,1 %) ispitanika se niti slaže niti ne slaže s
izjavom da je javni prijevoz dostupan. Također, 38 % ispitanika se niti slaže niti ne slaže
s izjavom da su turističke atrakcije dostupne osobama s nekom vrstom invaliditeta, dok
se 29,6 % ispitanika slaže. Čak 78,9 % ispitanika se ne slaže ili u potpunosti ne slaže s
izjavom da je previše buke na destinaciji u noćnim satima. Također, trećina (30 %)
ispitanika se ne slaže s izjavom da se na otoku nalazi previše posjetitelja u isto vrijeme,
dok se 16,9 % slaže. 74,7 % ispitanika izjavilo je kako nije prijavilo policiji žalbu zbog
zdravstvenih ili sigurnosnih razloga. Čak 84,5 % ispitanika se slaže ili u potpunosti slaže
s izjavom da je lokalno stanovništvo prijateljsko, te se 70,5 % ispitanika slaže ili u
potpunosti slaže da je lokalno stanovništvo uključeno u turističke događaje. Detaljni
rezultati vidljivi su u Grafu 6 u prilozima.
Okolišni utjecaj: 68,1 % ispitanika koristi održivi oblik transporta na destinaciji. 36,1 %
ispitanika se ne slaže s izjavom da većina turista ne koristi održivi oblik transporta, dok
se 31,9 % niti slaže niti ne slaže s istim. 63,7 % ispitanika se slaže ili u potpunosti slaže
da na otoku ima mnogo kanti za odvajanje različitih vrsta otpada, te je također 63,4 %
ispitanika izjavilo da odvajaju različite vrste otpada na destinaciji. 45,2 % ispitanika se
ne slaže s izjavom da na otoku (na plažama i ulicama) može vidjeti mnogo otpada, dok
je 23,9 % ispitanika neutralno. Čak se 80,2 % ispitanika slaže ili u potpunosti slaže da je
voda na destinaciji pitka, dok je 15,5 % ispitanika neutralno. Također, čak se 77,2 %
ispitanika slaže ili u potpunosti slaže s izjavom da lokalno stanovništvo čuva prirodu i
bioraznolikost destinacije. Detaljni rezultati vidljivi su u Grafu 7 u prilozima.
Morska voda i plaže: Čak se 77,8 % ispitanika ne slaže ili u potpunosti ne slaže s
izjavom da je morska voda na destinaciji zagađena. 39,4 % ispitanika se kupalo na plaži
koja ima plavu zastavu, dok se 35,2 % ispitanika niti slaže niti ne slaže s tom izjavom.
Čak 77,9 % ispitanika se slaže ili u potpunosti slaže s izjavom da su plaže dostupne
svima. Detaljni rezultati vidljivi su u Grafu 8 u prilozima.
Prosječno vrijeme boravka ispitanika na destinaciji iznosi 5 – 7 noći (29,2 %) te 10 noći i
više (29,2 %). Više od polovice ispitanika (52,8 %) boravilo je u privatnom smještaju.
Prosječna dnevna potrošnja turista na destinaciji (ne računajući smještaj) iznosi 30 – 50
EUR (45,8 %). Što se posjećenosti tiče, većina ispitanika (44,4 %) je posjetila destinaciju
Mali Lošinj 2 – 5 puta, te je čak 87,5 % ispitanika izjavilo je da želi destinaciju posjetiti
ponovno. 98,6 % ispitanika izjavilo je da bi destinaciju Mali Lošinj preporučili
prijateljima i poznanicima, te je samo jedan odgovor bio negativan. Nadalje, kada su
ispitanici bili upitani zbog kojih razloga bi preporučili destinaciju, najčešći odgovori su

58

bili: čista i uredna destinacija (81,7 %), lijepa priroda i dobro očuvane plaže (77,5 %),
tiha i sigurna destinacija (71, 8%) te prijateljsko lokalno stanovništvo uključeno u
turizam (63,4 %). Detaljni rezultati mogu se naći u grafovima 9 – 15 u prilozima.
Od demografskih podataka, na anketu je odgovorilo 54,9 % ženskih te 45,1 % muških
ispitanika. Prema dobi, najviše je ispitanika bilo od 16 do 25 godina (47,2 %). Prema
stupnju obrazovanja, najviše ispitanika ima završenu višu stručnu spremu (37,5 %).
Najviše ispitanika dolazi iz Hrvatske (59,1 %), Slovenije (21,3 %), Njemačke (7 %),
Austrije (5,6 %) te po jedan ispitanik iz Bosne i Hercegovine (1,4 %), Češke (1,4 %),
Mađarske (1,4 %), Rusije (1,4 %) i Švicarske (1,4 %). Detaljni rezultati mogu se naći u
grafovima 16-19 u prilozima.
Iz ovih podataka možemo zaključiti kako je većina ispitanika ekološki osviještena.
Većina ih kupuje lokalno proizvedenu hranu, reciklira otpad te koristi meki oblik
transporta, no ipak velika većina ne reciklira vodu. Velikoj većini nije bitno da odabere
destinaciju koja promovira održivi turizam te da njihov smještajni objekt ima neki oblik
ekološkog znaka, no ipak ispitanici se na destinaciji ponašaju odgovorno, koriste
održive oblike rekreacije na destinaciji te kupuju lokalne proizvode. Ipak, velika većina
ispitanika odabrala je destinaciju Mali Lošinj baš zbog njene održivosti te je također
velika većina zadovoljna sa svojim sveukupnim doživljajem na destinaciji. Ispitanici
smatraju kako destinacijski menadžment dobro upravlja destinacijom te da nude
dovoljno promocijskih i informativnih sadržaja, da promoviraju svoju kulturu i nasljeđe,
da potiču zaštitu lokalne bioraznolikosti te da nude mnogo doživljaja za turiste. Što se
tiče održivosti smještajnih objekata, ispitanici su uglavnom ostali suzdržani, no možda
je razlog tome što je velika većina odsjela u privatnim apartmanima gdje se ne pridaje
velika važnost održivosti. Turisti su većinom zadovoljni mirom i sigurnošću na otoku, no
neutralni su po pitanju dostupnosti nekih sadržaja za osobe s nekom vrstom
invaliditeta. Ispitanici su vrlo zadovoljni odnosom s lokalnim stanovništvom. Što se
okolišnih utjecaja tiče, većina ispitanika zadovoljna je čistoćom otoka te ističu kako je
prisutno dovoljno kanti za razvrstavanje otpada po otoku te da je prisutna i pitka voda.
Ispitanici su izrazito zadovoljni čistoćom mora i dostupnosti plaža. Prisutan je duži
period boravka ispitanika (5 – 10 i više noći), više od polovice ispitanika odsjeda u
privatnim apartmanima te troši prosječno 30 – 50 EUR dnevno. Skoro svi ispitanici
preporučili bi destinaciju prijateljima i poznanicima te bi ih se velika većina ponovno
vratila. Od glavnih prednosti destinacije ispitanici izdvajaju urednost destinacije,
prekrasnu očuvanu prirodu te tišinu i sigurnost destinacije. Najveći problem dogodio se
pri prikupljanju odgovora ispitanika prema državi iz koje dolaze. Većina ispitanika ove
ankete je iz Hrvatske (čak 59,1 %), no prema statistici posjećenosti destinacije možemo
vidjeti kako je većina dolazaka od strane inozemnih turista (oko 80%), stoga je prema
ovim rezultatima teško dobiti reprezentativno mišljenje turista.

59

5 GLAVNI PROBLEMI I PRIJEDLOZI ZA BUDUĆI STRATEŠKI
RAZVOJ ODRŽIVOG TURIZMA NA TURISTIČKOJ DESTINACIJI
MALI LOŠINJ
Destinacija Mali Lošinj tijekom zadnjih godina ulaže velike napore za promoviranje i
implementiranje održivog oblika turizma. Iako su na vrhu Hrvatske prema nekim
komponentama održivosti (promocija, upravljanje otpadom, smanjenje sezonalnosti
novim proizvodima, promocija lokalne kulture i običaja, velik postotak zadovoljnih
turista koji se vraćaju, velik postotak zadovoljnog stanovništva), ipak postoji nekoliko
stavki koje bi mogli poboljšati.
Turistička zajednica Malog Lošinja ulaže velike napore u razvitak destinacije, no glavni
problem je, kako ističu, prepletanje institucija državnih, županijskih i gradskih vlasti
zbog čega destinacija nema mnogo ovlasti. Glavni prijedlog za rješavanje ovog
problema bio bi preoblikovanje turističke zajednice u kvalitetnu destinacijsku
menadžment organizaciju (DMO). Kao što GSTC kriteriji predlažu (A1 Odgovornost
destinacijskog menadžmenta), destinacija mora imati učinkovitu organizaciju, odjel,
skupinu ili odbor odgovoran za koordinirani pristup održivom turizmu, uz sudjelovanje
privatnog sektora, javnog sektora i civilnog društva. Organizacija je adekvatno
financirana, surađuje s nizom tijela u pružanju upravljanja destinacijama, ima pristup
dovoljnom broju osoblja (uključujući osoblje s iskustvom u održivosti) i slijedi načela
održivosti i transparentnosti u svom poslovanju i transakcijama. Uspostava DMO-a na
ovoj destinaciji donijela bi mnogo koristi te bi destinacija mogla brže i efikasnije
provoditi strateške planove.
Sljedeći problem na destinaciji jest nedostatak lokalnog lanca opskrbe. Turistička
zajednica ističe kako nude razne poticaje za očuvanje gospodarstva na otoku, no da se
nudi premalo proizvoda gdje je proces nabave dugoročan. Iz zadnje ETIS evaluacije
vidljivo je kako samo 1,5% turističkih poduzeća koriste lokalno proizvedenu hranu,
piće, dobra i usluge. Dobar lokalni lanac opskrbe vrlo je bitan za održivost neke
destinacije te je on ubrojen i u ETIS (B4) i u GSTC (B3) kriterije održivosti. Glavna zadaća
lokalnog lanca opskrbe jest da destinacija potiče zadržavanje turističke potrošnje u
lokalnom gospodarstvu. Prijedlog za rješavanje ovog problema na destinaciji Mali
Lošinj jest zajedničko povezivanje, tj. umrežavanje svih poduzetnika na otoku u jednu
udrugu gdje će moći komunicirati i razmjenjivati ideje i proizvode. Također, Grad bi
mogao nuditi dodatne poticaje za proširenje obrta kako bi obrtnici mogli proizvoditi
veće količine svojih proizvoda.
Uz prethodni problem na destinaciji nudi se još i rješenje kreiranja robne marke za sve
izvorne proizvode na destinaciji. Kao primjer dobre prakse predstavlja se Slovenija s
kolektivnom robnom markom Izvorno slovensko, gdje svaka destinacija ima svoju
robnu marku u kojoj promovira sve lokalne proizvode na toj destinaciji (na primjer
From Bohinj, Okusi Rogle, Dobrote Dolenjske, Okusiti Laško...). To uključuje cjelokupnu
lokalnu hranu i piće, izradu tradicionalnih rukotvorina te razne običaje i priredbe
posvećene lokalnoj kulturi sjedinjene u jednu turističku ponudu pod jednim nazivom
(Lešnik Štuhec, 2021). Iako destinacija Mali Lošinj ima već program integrirane

60

kvalitete na destinaciji pod nazivom „IQM Top Quality“ u kojoj su navedeni smještajni i
ugostiteljski objekti koji nude lokalne proizvode, ne postoji zajednički naziv za sve
proizvode i usluge koji se nude, niti su oni igdje promovirani. Nadogradnja postojećeg
programa „IQM“ prema primjeru dobre prakse Izvorno slovensko uvelike bi pridonijela
povezivanju lokalnih obrtnika i održivom turizmu na destinaciji Mali Lošinj.
Sljedeći problem baziran je na nedostupnosti većine sadržaja (lokalni prijevoz,
smještajni objekti, plaže, prirodne i kulturne znamenitosti) osobama s nekom vrstom
invalidnosti. Dostupnost sadržaja jedna je vrlo bitna komponenta održivog turizma te
se spominje i u ETIS (C4) i u GSTC (B8) kriterijima održivosti. Samo je 2,91 %
komercijalnih smještajnih kapaciteta sa sobama pristupačnim osobama s invaliditetom,
no turistička zajednica ističe kako veće potražnje za takvim smještajem nije niti bilo.
Pretpostavljamo da veće potražnje nije niti bilo baš zbog tog malog postotka, kao i
zbog nedostupnosti ostalih turističkih sadržaja na destinaciji. Također, ne postoji javni
prijevoz u potpunosti pristupačan osobama s invaliditetom i osobama s posebnim
zahtjevima, samo 2 od 9 autobusa su niskopodni te je u njih nešto lakši ulaz, no za
osobe s velikim postotkom invalidnosti ni to nije dovoljno. Istaknuto je kako svi novi
turistički objekti koji se grade, grade se tako da su dostupni osobama s invaliditetom,
no sve starije građevine, kao i većina plaža nisu dostupne. Glavni prijedlog jest uz
pomoć poticaja i financiranja od strane grada, županije ili države učiniti postojeće
starije turističke objekte i plaže dostupnima postavljanjem rampi, rukohvata i/ili
tiflotehničkih pomagala i obilježivača (za slijepe i slabovidne osobe). Također se uz
pomoć poticaja mogu nabaviti i autobusi prilagođeni osobama s invaliditetom i nekom
vrstom ograničenja u kretanju, koji bi također koristili i majkama s kolicima te starijem
stanovništvu.
Iako je destinacija Mali Lošinj vrlo uspješna u zbrinjavaju krutog otpada, prema zadnjoj
ETIS evaluaciji iz 2018. godine vidljivo je kako su turisti na destinaciji veliki potrošači
vode i električne energije. Iz rezultata intervjua i anketa, kao i ETIS evaluacije, vidljivo
je kako se na destinaciji uopće ne koristi reciklirana voda, čija bi upotreba upola mogla
smanjiti potrošnju pitke vode. Postoji mnogo sustava za recikliranje vode koje bi
destinacija mogla sufinancirati te postaviti u velike smještajne objekte gdje je velika
fluktuacija turista. Takva vrsta reciklirane vode ne koristi se za piće, ali je pogodna za
tuširanje, pranje suđa i rublja ili za ispiranje WC-a. No za pohvalu je to što većina
smještajnih objekata koristi glave tuša i slavine koje koriste manje vode i/ili školjke s
dvostrukim ispiranjem, čime se pokušava smanjiti potrošnja vode. Također, potrošnja
električne energije iako nije zabrinjavajuća, mogla bi se dodatno smanjiti ugradbom
više solarnih ploča na većim objektima te korištenjem energetski štednih aparata. Oba
problema bitna su za unaprjeđenje održivog oblika turizma te su spomenuti kao faktori
za mjerenje u ETIS (D5, D6) i GSTC (D5, D6) kriterijima održivosti.

61

6 ZAKLJUČAK
U zaključnom poglavlju ovog rada odgovorit ćemo na istraživačka pitanja i hipoteze
koje smo odredili na početku pisanja završnog rada te dati zaključno mišljenje o
održivosti destinacije Mali Lošinj.
Prvo istraživačko pitanje glasilo je „U kojoj mjeri TD Mali Lošinj potiče i promovira
održivi razvoj turizma?“. Možemo reći kako destinacija kroz niz aktivnosti potiče razvoj
održivog turizma. Pokušavaju produžiti sezonu i smanjiti sezonalnost kreiranjem novih
turističkih proizvoda, promoviraju održive načine transporta na destinaciji (bike trail) te
brinu o lokalnoj kulturi i običajima kao i o očuvanju prirode. Drugo istraživačko pitanje
glasilo je „Koliki broj ETIS i GSTC kriterija održivosti zadovoljava TD Mali Lošinj?“ te iako
nismo mjerili točan broj pokazatelja održivosti koje zadovoljava destinacija, možemo
reći kako se velik broj pokazatelja koristi u svakodnevnom poslovanju. TD Mali Lošinj
najbolje posluje s okolišnim pokazateljima te mnogo brinu o recikliranju otpada,
održivim oblicima energije i održivom transportu na destinaciji. Također, brinu o
lokalnoj kulturi i običajima te zapošljavaju velik broj lokalnog stanovništva. Najlošije je
zastupljena dostupnost sadržaja osobama s nekom vrstom invalidnosti te lokalni lanac
opskrbe. Treće istraživačko pitanje glasi „Ima li TD Mali Lošinj točno određenu viziju
održivog razvoja i poslovanja koju implementira?“, te je odgovor na ovo pitanje
potvrdan. Destinacija je od 2013. do 2020. godine implementirala „Program razvoja
održivog turizma Grada Mali Lošinj“, te je u rujnu 2020. godine predstavljen novi
strateški dokument koji udružuje otoke Mali Lošinj i Cres pod nazivom „Strategija
razvoja turizma Mali Lošinj i Cres“. Implementacija strategije odnosi se na razdoblje od
2021. do 2027. godine. Zadnje istraživačko pitanje glasilo je “Koje smjernice će TD Mali
Lošinj koristit u budućnosti kako bi postala bolje održiva?“ te je odgovor na to pitanje
da TD planira i dalje mjeriti ETIS pokazatelje održivosti u svome poslovanju, planiraju
revitalizaciju kulturnih spomenika i izgradnju novog Instituta Plavi svijet. Također,
planiraju proširenje zračne luke Mali Lošinj čime bi mogli produžiti turističku sezonu i
smanjiti fluktuaciju turista u ljetnim mjesecima. Uz to, planiraju i koristiti natječaje EU
fondova za održivosti destinacije te financirati i poticati razvoj OPG-ova.
Što se hipoteza tiče, prva hipoteza glasila je „TD Mali Lošinj privlači više od 50% od
ukupnog broja turista koji brinu o okolišu i održivosti.“, te se ona pokazala istinitom.
Više od pola ispitanika brine o okolišu i održivosti (recikliranje otpada, održivi oblici
transporta, kupnja s lokalnih tržnica) ne samo na turističkoj destinaciji nego i na svojem
mjestu boravka. Druga hipoteza glasila je “Više od 70 % posjetitelja smatra da
destinacijski menadžment Malog Lošinja održivo vodi destinaciju.“, a pokazala se
netočnom. Manje od 60 % (57,9 %) ispitanika smatra da destinacijski menadžment
održivo vodi destinaciju. Treća hipoteza glasila je “Više od 60 % posjetitelja smatra da
je socijalni i kulturni utjecaj turizma na održivost destinacije pozitivan.“, te se ona
pokazala točnom. Približno 60 % ispitanika (60,6 %) smatra da je socijalni i kulturni
utjecaj turizma na destinaciju pozitivan. Zadnja hipoteza glasila je “Više od 80 %
posjetitelja smatra da je okolišni utjecaj turizma na održivost destinacije pozitivan.“, te
se ona pokazala netočnom. Manje od 70 % ispitanika (68,9 %) smatra da je okolišni
utjecaj turizma na destinaciju pozitivan. Iz ovih podataka možemo zaključiti da iako su

62

se dvije hipoteze pokazale netočnima, postotak zadovoljnih turista i turista koji misle
da je destinacija održiva nije malen.
Glavni cilj ovog završnog rada bio je utvrditi održivost TD Mali Lošinj. Uz pročitanu
literaturu, održane intervjue i ankete te provjeru održivosti prema ETIS i GSTC
kriterijima održivosti, možemo zaključiti kako je TD Mali Lošinj održiva destinacija. Ova
otočna destinacija ima održivu strategiju i planove za buduće poslovanje, kontrolirano
upravljanje otpadom, smjernice za smanjenje potrošnje električne energije, promovira
održive oblike turizma i transporta te svim naporima pokušava smanjiti sezonalnost. Za
budućnost predlažem još veću uključenost u razvijanje održivog turizma i uključivanje
što većeg broja lokalnog stanovništva u turističku ponudu destinacije. U ovom radu
dani su neki prijedlozi kako bi TD Mali Lošinj postala još bolje održiva te ovaj rad može
služiti kao podloga za daljnje istraživanje održivosti destinacije i stvaranje novog
strateškog dokumenta.

63

7 LITERATURA I IZVORI
Andrades, L. i Dimanche, F. (2015). Tourism management. U F. Dimanche, L. Andredas

(ur.), Tourism in Russia: A Management Handbook (str. 58–99). Bingley:

Emerald.
Pridobljeno
sa

https://www.researchgate.net/publication/302139257_Tourism_Management

/references
Baldacchino, G. (2013). Island landscapes and European culture: An “island studies”

perspective. Journal of Marine and Island Cultures, 2(1), 13–19. Preuzeto sa

https://www.researchgate.net/publication/259172553_Island_landscapes_and

_European_culture_An_'island_studies'_perspective , 17. 4. 2020.
Candea, M., Bogan, E. i Varvaruc, D. (2014). The structure of the strategic plan in

tourism marketing. International Journal of Academic Research in Environment

and
Geography,
1(1),
30–36.
Preuzeto
sa

https://www.researchgate.net/publication/324993975_The_structure_of_the_

strategic_plan_in_tourism_marketing, 8. 2. 2021.
Carlsen,
J.
i
Butler,
R.
(2011).
Island
Tourism.
Preuzeto
sa

http://perpus.univpancasila.ac.id/repository/EBUPT180525.pdf, 17. 4. 2020.
Cheer, J. M. (2020). Tourism on Small Islands: The urgency for sustainability indicators.

Preuzeto
sa

https://www.researchgate.net/publication/343253639_Tourism_on_Small_Isla

nds_The_urgency_for_sustainability_indicators/references, 18. 2. 2021.
Dalmatia Green. (2017). Sustainable accommodation. Preuzeto sa http://dalmatia-

green.com/accommodation/#selekcija, 19. 3. 2020.
Dawidowsky, D. (2004). Ispitivanje valjanosti metode fokus grupe usporedbom s

rezultatima na upitniku (Istraživanje Potrebe i problemi mladih u Hrvatskoj).

(Diplomski rad). Filozofski fakultet, Zagreb.
Environmental
Performance
Index.
(2020).
Croatia.
Preuzeto
sa

https://epi.envirocenter.yale.edu/epi-country-report/HRV, 18. 3. 2020.
European Commission. (2013). European Tourism Indicator System Toolkit for

Sustainable
Destinations.
Brussels:
European
Union.
Preuzeto
sa

https://ec.europa.eu/docsroom/documents/21749, 19. 3. 2020.
European Union. (2016). The European Tourism Indicator System: ETIS toolkit for

sustainable destination management. Luxembourg: Publications Office of the

European
Union.
Preuzeto
sa

https://estudij.um.si/pluginfile.php/504978/mod_resource/content/1/ETIS.pdf,

21. 4. 2020.

64

Grad Mali Lošinj i Turistička zajednica Grada Malog Lošinja. (2020). Europski sustav

pokazatelja
za
održiva
odredišta
–
ETIS.
Preuzeto
sa

https://www.visitlosinj.hr/EasyEdit/UserFiles/O%20nama%20i%20press/tekuce

-aktivnosti/etisvijece.pdf, 6. 6. 2021.
Grad Mali Lošinj. (2021a). Mali Lošinj kao administrativno središte. Preuzeto sa

https://www.mali-losinj.hr/o-otoku-losinju/mali-losinj-kao-administrativno-

srediste/, 4. 1. 2021.
Grad Mali Lošinj. (2021b). Povijest Lošinja. Preuzeto sa https://www.mali-losinj.hr/o-

otoku-losinju/povijest-losinja/, 4. 1. 2021.
Grad Mali Lošinj. (2021c). U europskom projektu ETIS – Lošinj s više od 130

indikatora mjeri svoju održivost. Preuzeto sa https://www.mali-losinj.hr/u-

europskom-projektu-etis-losinj-s-vise-od-130-indikatora-mjeri-svoju-odrzivost/,

4. 1. 2021.
Green Destinations Collection. (2017).
Town of Mali Lošinj. Preuzeto sa

http://collection.greendestinations.org/dest/town-of-mali-losinj/, 4. 1. 2021.
Hajra, R. i Gosh, T. (2014). Formulation of Methodological Approach for Sustainable

Tourism Using ‘GSTC’ Criteria: A Case Study of Sagar Island, India. International

Journal of Inovative Research and Development, 3(1), 305–309. Preuzeto sa

https://www.researchgate.net/publication/319753116_Formulation_of_Metho

dological_Approach_for_Sustainable_Tourism_Using_%27GSTC%27_Criteria_A

_Case_Study_of_Sagar_Island_India#fullTextFileContent, 18. 2. 2021.
Horwath HTL. (2020). Strategija razvoja turizma Mali Lošinj i Cres. Preuzeto sa

https://www.visitlosinj.hr/hr/planski-dokumenti.aspx, 15. 1. 2021.
Hrvatska
enciklopedija.
(b.
d.).
Otok.
Preuzeto
sa

https://www.enciklopedija.hr/natuknica.aspx?id=45874#top, 17. 4. 2020.
Hrvatska turistička zajednica. (2014). Destinacijske menadžment kompanije DMK:

Priručnik za uspješno poslovanje i marketing u turizmu posebnih interesa.

Preuzeto sa https://www.htz.hr/sites/default/files/2017-03/DMK-Prirucnik.pdf,

19. 3. 2020.
Hrvatska turistička zajednica. (2020). U 2019. Godini Hrvatsku posjetilo gotovo 21

milijun turista. Preuzeto sa https://htz.hr/hr-HR/press/objave-za-medije/u-

2019-godini-hrvatsku-posjetilo-gotovo-21-milijun-turista, 17. 3. 2020.
Institut za turizam i Grad Mali Lošinj. (2013). Program razvoja održivog turizma  grada

Mali
Lošinj.
Preuzeto
sa
http://www.mali-losinj.hr/wp-

content/uploads/2015/03/Program-razvoja-odrzivog-turizma.pdf, 14. 1. 2021.
Institut za turizam. (2016). Akcijski plan razvoja zelenog turizma. Preuzeto sa

https://mint.gov.hr/UserDocsImages/arhiva/160715_AP_Zelenog_t.pdf, 15. 1.

2021.

65

Institut za turizam. (b. d.) Indeks turističke razvijenosti 2019. po jedinicama lokalne

samouprave. Preuzeto sa http://www.iztzg.hr/hr/itr/, 11. 1. 2021.
Jutarnji list. (2020). U DRUŠTVU NAJBOLJIH: Boutique hotel Alhambra iz Malog Lošinja

uvršten
među
deset
najboljih
hotela
u
Europi.
Preuzeto
sa

https://www.jutarnji.hr/domidizajn/interijeri/boutique-hotel-alhambra-iz-

malog-losinja-uvrsten-medu-deset-najboljih-hotela-u-europi-15035653, 11. 1.

2021.
Kelman, I. (2019). Critiques of island sustainability in tourism. Tourism  Geographies,

1–
18.
Preuzeto
sa

https://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/14616688.2019.1619825,
19.

3. 2020.
Kokkranikal, J., McLellan, R. i Baum, T. (2003). Island Tourism and Sustainability: A

Case Study of the Lakshadweep Islands. Journal of Sustainable Tourism, 11(5),

426–447.
Preuzeto
sa

https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/09669580308667214, 17. 4.

2020.
Krajnović, A. et. al. (2020). Etis indicators in sustainable tourist destination-example of

the island of Pag. Journal of Accounting and Management, 10(1), 9–28.

Preuzeto sa https://hrcak.srce.hr/244885, 22. 2. 2021.
Lešnik Štuhec, T. (2021). Podeželje in razvoj gastronomije v Sloveniji: Teritorialne

kolektivne blagovne znamke po modelu ‘Izvorno slovensko’ v letu 2020.

Maribor: Univerzitetna založba. doi: https://doi.org/10.18690/978-961-286-

431-6, 29. 6. 2021.
Lim, C. C. i Cooper, C. (2009). Beyond sustainability: optimising island tourism

development. International Journal of Tourism Research, 11(1), 89–103.

Preuzeto sa https://onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1002/jtr.688, 17. 4.

2020.
Lošinj otok vitalnosti. (2021a). Pridobljeno iz https://www.visitlosinj.hr/hr/, 4. 1.

2021.
Lošinj otok vitalnosti. (2021b). Statistika. Pridobljeno iz https://www.visitlosinj.hr/hr/,

4. 1. 2021.
Lošinj
otok
vitalnosti.
(2021c).
O
projektu.
Pridobljeno
iz

https://www.visitlosinj.hr/hr/o-projektu.aspx, 14. 1. 2021.
McCool, S. F. i Bosak, K. (2015). Reframing Sustainable Tourism (Environmental

Challenges and Solutions 2) (1st ed., Vol. 2). Springer. Preuzeto sa

http://ndl.ethernet.edu.et/bitstream/123456789/64820/1/Stephen%20F.%20

McCool.pdf, 18. 2. 2021.

66

Mihalić,
T.
(2016).
Sustainable-responsible
tourism
discourse
–
Towards

‘responsustable’ tourism. Journal of Cleaner Production, 111, 461–470.

Preuzeto
sa

https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0959652614013596,
18.

2. 2021.
Modica, P., Capocchi, A., Foroni, I. i Zenga, M. (2018). An Assessment of the

Implementation of the European Tourism Indicator System for Sustainable

Destinations
in
Italy.
Sustainability,
10(9),
1–21.
Preuzeto
sa

https://www.researchgate.net/publication/327438309_An_Assessment_of_the

_Implementation_of_the_European_Tourism_Indicator_System_for_Sustainabl

e_Destinations_in_Italy#fullTextFileContent, 22. 2. 2021.
Morrison, M. A. (2013). Marketing and Managing Tourism Destinations. London:

Routledge.
Preuzeto
sa

https://www.researchgate.net/publication/257363473_Marketing_and_Manag

ing_Tourism_Destinations, 16. 4. 2020.
Morrison, M. A. (2019). Marketing and Managing Tourism Destinations. London and

New York: Routledge.
Održivi turizam Hrvatska. (b. d.). Lošinjskom arhipelagu svjetska nagrada za

održivost. Preuzeto sa http://www.odrzivi.turizam.hr/default.aspx?id=197, 19.

3. 2020.
Parra-López, E. i Martínez-González, J. A. (2018). Tourism research on island

destinations: a review. Tourism Review, 73(2), 133–155. Preuzeto sa

https://www.researchgate.net/publication/323564470_Tourism_research_on_i

sland_destinations_a_review, 17. 4. 2020.
Pokret otoka. (2021.) Lošinj. Preuzeto sa https://www.otoci.eu/island/losinj/, 4. 1.

2021.
Republika Hrvatska, Ministarstvo turizma i sporta. (2021a). Jadranka hotelima s Lošinja

dodijeljen certifikat za upravljanje energetskom učinkovitošću. Preuzeto sa

https://mint.gov.hr/vijesti/jadranka-hotelima-s-losinja-dodijeljen-certifikat-za-

upravljanje-energetskom-ucinkovitoscu/19226, 10. 1. 2021
Republika Hrvatska, Ministarstvo turizma i sporta. (2021b). Lošinj preuzeo priznanje i

zastavu
za
europski
otok
sporta
2020.
Preuzeto
sa

https://mint.gov.hr/vijesti/losinj-preuzeo-priznanje-i-zastavu-za-europski-otok-

sporta-2020/20723, 10. 1. 2021.
Rudančić, A. (2018). Značaj i uloga destinacijskog menadžmenta - Model upravljanja

turističkom destinacijom Opatija. Acta Economica Et Turistica, 4 (1), 97-118.

Preuzeto sa https://hrcak.srce.hr/201215, 5. 5. 2020.
Sumathi, N., Adarsh, B., Arjun, R., Deepak, S., Parthasarathi, A. i Thayalan K. (2018).

Tourism Management. International Journal of Latest
Technology
in

67

Engineering, Management & Applied Science, 7(4), 148-152.
Preuzeto
sa

https://www.researchgate.net/publication/325217167_Tourism_Management

/stats, 7. 2. 2021.
The Global Sustainable Tourism Council. (2019). GSTC Destination Criteria Version

2.0:
with
Performance
indicators
and
SDGs.
Preuzeto
sa

https://www.gstcouncil.org/wp-content/uploads/GSTC-Destination-Criteria-

v2.0.pdf, 23. 3. 2020.
Twining-Ward, L. i Butler, R. (2002). Implementing STD on a Small Island:

Development and Use of Sustainable Tourism Development Indicators in

Samoa. Journal
of
Sustainable
Tourism, 10(5),
363–387.
Preuzeto
sa

https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/09669580208667174, 17. 4.

2020.
UNEP/UNWTO. (2005). Making tourism more suistainable: A Guide for Policy Makers.

Preuzeto
sa
http://www.unep.fr/shared/publications/pdf/DTIx0592xPA-

TourismPolicyEN.pdf, 19. 3. 2020.
UNWTO. (2004). Indicators of Sustainable Development for Tourism Destinations:

A
Guidebook. Madrid: UNWTO. Preuzeto sa https://observe.pt/wp-

content/uploads/2018/05/Indicators-of-Sustainable-Development-for-Tourism-

Destinations-A-Guide-Book-by-UNWTO.pdf, 19. 3. 2020.
UNWTO. (2007). A Practical Guide to Tourism Destination Management. Madrid:

World
Tourism
Organization.
Preuzeto
sa
https://www.e-

unwto.org/doi/pdf/10.18111/9789284412433, 16. 4. 2020.
UNWTO.
(2020).
World
tourism
barometer.
Vol.
18-1.
Preuzeto
sa

https://webunwto.s3.eu-west-1.amazonaws.com/s3fs-public/2020

01/UNWTO_Barom20_01_January_excerpt_0.pdf, 17. 3. 2020.
UNWTO.
(b.
d.
a.)
Glossary
of
tourism
terms.
Preuzeto
sa

https://www.unwto.org/fr/glossary-tourism-terms, 17. 3. 2020.
UNWTO. (b. d. b.) Small Islands Developing States (SIDS). Preuzeto sa

https://www.unwto.org/sustainable-development/small-islands-developing-

states, 19. 3. 2020.
UNWTO.
(b.
d.
c.)
Sustainable
development.
Preuzeto
sa

https://www.unwto.org/sustainable-development, 10. 2. 2021.
Victoria,
A.
(2019).
Strategic
Planning.
Preuzeto
sa

https://www.researchgate.net/publication/330779624_Strategic_Planning,
9.

2. 2021.
Visit Pag Island. (2021). Island Pag. Preuzeto sa https://www.visit-pag.com/, 22. 2.

2021.

68

Vlada Republike Hrvatske. (2013). Strategija razvoja turizma Republike Hrvatske

do
2020.
godine.
Preuzeto
sa

https://mint.gov.hr/UserDocsImages/arhiva/130426-Strategija-turizam-

2020.pdf, 18. 3. 2020.
World Economic Forum. (2019). The Travel & Tourism Competitiveness Report 2019.

Preuzeto sa http://www3.weforum.org/docs/WEF_TTCR_2019.pdf, 18. 3.

2020.
World Tourism Organization. (2019). UNWTO Guidelines for Institutional Strengthening

of
Destination
Management
Organizations
(DMOS).
Preuzeto
sa

https://www.e-unwto.org/doi/pdf/10.18111/9789284420841, 8. 5. 2020
Zakon o turističkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma (Narodne Novine br.

52/19/990,
članak
32.

69

70

8 PRILOZI
Prilog 1: Pitanja za intervjuiranje predstavnika TD Mali Lošinj
........................................ 71
Prilog 2: Rezultati intervjua s predstavnicima Turističke zajednice Mali Lošinj.............. 73
Prilog 3: Rezultati intervjua s predstavnicom Jadranka turizma...................................... 77
Prilog 4: Anketni upitnik za posjetitelje TD Mali Lošinj .................................................... 80
Prilog 5: Rezultati anketnog upitnika za posjetitelje TD Mali Lošinj
................................ 87

71

Prilog 1: Pitanja za intervjuiranje predstavnika TD Mali Lošinj
Datum:
Lokacija:
Ispitivač:
Anketirani:
Poštovani, moje ime je Hana Jutriša i studiram na Fakultetu za turizam u Brežicama,
Sveučilište u Mariboru. Za svoj zaključni rad obrađujem temu „Analiza destinacije Mali
Lošinj prema ETIS i GSTC pokazateljima održivog razvoja i viziji budućeg poslovanja“ te
bi mi Vaše sudjelovanje bilo od velike koristi. Prvo, želim Vam se zahvaliti za izdvojeno
vrijeme za sudjelovanje. Postavit ću Vam pitanja vezana za održivi turizam na
destinaciji Mali Lošinj. Želim Vam napomenuti da će se sve informacije prikupljene u
ovom intervjuu koristiti samo u istraživačke svrhe. Molim Vas da odgovorite na pitanja
objektivno i bez utjecaja. Hvala.
PITANJE 1: Što mislite, kakvo je trenutno stanje destinacije Mali Lošinj sa gledišta
održivog turizma? Jeste li već uključeni u koju od shema održivosti? Ako niste,
razmišljate li o priključenju?
PITANJE 2: U kojim ste područjima održivosti najbolji, a u kojima najslabiji?
(destinacijski menadžment, zagađenost okoliša, zagađenost voda, energetska
učinkovitost...)
PITANJE 3: Pokušavate li riješiti problem sezonalnosti? Ako je odgovor da, molim Vas
objasnite kako.
PITANJE 4: Imaju li neki od smještajnih ili ugostiteljskih usluga već neke certifikate
održivosti (Green Key, Ecolabel, Green Globe, ISO)?
4. a) Ako je odgovor da, molimo nabrojite koja su to poduzeća te kako su došli do tih
certifikata.
4. b) Ako je odgovor ne, mislite li da ima na destinaciji neko poduzeće koje bi se moglo
prijaviti za certifikate održivosti?
PITANJE 5: Koliko je turističkih sadržaja (smještajni i ugostiteljski objekti, javni prijevoz,
plaže, atrakcije) prilagođeno osobama s nekom vrstom invaliditeta?
PITANJE 6: Što mislite, koliko je lokalno stanovništvo zadovoljno s razvijanjem turizma
na otoku? Sudjeluju li oni u turističkim djelatnostima (ugostiteljstvo, smještajne
jedinice, lokalna hrana)?
PITANJE 7: Promovirate li i potičete razvoj malih lokalnih poduzeća koja se bave
turizmom?

72

PITANJE 8: Kojim smjernicama smanjujete utjecaj turizma na okoliš destinacije?
(odvajanje otpada, smanjenje potrošnje vode, obnovljivi izvori energije, zaštita prirode)
PITANJE 9: Kojim mjerama destinacijska menadžment organizacija (turistička
zajednica) implementira i promovira održivi turizam? Mislite li da rade dovoljno?
PITANJE 10: Jeste li do sada mjerili količinu održivih komponenata na destinaciji kroz
neke od pokazatelja održivosti? Ako je odgovor na to pitanje da, molim Vas da priložite
zadnje rezultate testiranja.
PITANJE 11: Kakvi su rezultati zadnje strategije? Koje ste od održivih smjernica
implementirali?
PITANJE 12: Pripremate li već novu strategiju? Koji su Vam glavni ciljevi? Što biste htjeli
postići u narednim godinama na destinaciji?
PITANJE 13: Što mislite da trebate promijeniti/dodati/poboljšati kako bi destinacija
Mali Lošinj postala bolje održiva?
PITANJE 14: Što Vi kao organizacija radite dobro u svojem poslovanju glede održivosti
cijele destinacije i brige o lokalnoj zajednici?
PITANJE 15: Jesu li Vaši smještajni objekti prilagođeni osobama s nekom vrstom
invaliditeta?
PITANJE 16: Imate li postavljene ciljeve za promicanje održivosti u smještajnim
objektima? Što biste htjeli postići u narednim godinama kao poduzeće?
Hvala na suradnji! Vaše se vrijeme izuzetno cijeni i Vaši su komentari bili od velike
pomoći. Rezultati ovog intervjua pružit će korisne informacije za moje daljnje
istraživanje.

73

Prilog 2: Rezultati intervjua s predstavnicima Turističke zajednice Mali Lošinj
Datum: 22. 3. 2021.
Lokacija: Zoom sastanak, osobna komunikacija
Ispitivač: Hana Jutriša
Anketirani: Dalibor Cvitković, direktor Turističke zajednice Grada Malog Lošinja i
Katarina Golubović, voditeljica projekata
Poštovani, moje ime je Hana Jutriša i studiram na Fakultetu za turizam u Brežicama,
Sveučilište u Mariboru. Za svoj zaključni rad obrađujem temu „Analiza destinacije Mali
Lošinj prema ETIS i GSTC pokazateljima održivog razvoja i viziji budućeg poslovanja“ te
bi mi Vaše sudjelovanje bilo od velike koristi. Prvo, želim Vam se zahvaliti za izdvojeno
vrijeme za sudjelovanje. Postavit ću Vam pitanja vezana za održivi turizam na
destinaciji Mali Lošinj. Želim Vam napomenuti da će se sve informacije prikupljene u
ovom intervjuu koristiti samo u istraživačke svrhe. Molim Vas da odgovorite na pitanja
objektivno i bez utjecaja. Hvala.
PITANJE 1: Što mislite, kakvo je trenutno stanje destinacije Mali Lošinj s gledišta
održivog turizma? Jeste li već uključeni u koju od shema održivosti? Ako niste,
razmišljate li o priključenju?
Dalibor Cvitković: Rekao bih da je stanje na destinaciji dobro, ali naravno da može i
bolje. Mislim da je dobro da smo se odlučili za razvoj održivog turizma, ali to je
dugoročni proces. Mi smo od 2015. krenuli jače u tom smjeru, prvenstveno kroz
projekt ETIS u kojem je od početka bilo planirano mjeriti indikatore koji utječu na
infrastrukturu. Svjesni smo sezonalnosti i toga da Lošinj s 8000 stanovnika tijekom ljeta
dođe i na 40 000 i iz tog razloga smo htjeli imati konkretan indikator i već smo u drugoj
fazi da implementiramo taj indikator u “Master plan razvoja turizma”, odnosno sad i u
studiju nosivosti kapaciteta i treća faza je u biti da imamo i konkretne rezultate. Sada
smo u drugoj fazi gdje smo nakon mjerenja indikatora utvrdili jesu li podatci koje smo
imali na početku točni, te sada imamo neke indikatore za koje možemo reći da su
pravovaljani. Prvi set indikatora od 43 smo sveli na 25 te ćemo ih implementirati u
studije i vidjeti šta ćemo u stvari postići. Nama je omjer vode 70 % turizam, a 30 %
stanovništvo. Dosta je velik problem otpada iako mi radimo na recikliranju odnosno
sortiranju otpada gdje smo negdje u vrhu Hrvatske, ali nismo još na nivou Europe.
Problem je u tome što ne znamo što s tim recikliranim otpadom jer nemamo dovoljno
ljudi koji bi to otkupili jer cijena otpada (papir, plastika) pada. Ali u nekoj budućnosti
neće biti problem samo skladištenje nego i cijena toga tako da bi trebalo raditi na tome
na samom početku da turizam i lokalno stanovništvo stvaraju što manje otpada.
Smatram da idemo u dobrom pravcu, no to je dugoročan proces i treba se raditi na
edukaciji ljudi. Mi imamo dosta educirane turiste koji dolaze iz zapadnih zemalja te su
dosta ekološki osviješteni, ali moramo raditi više s lokalnim stanovništvom. Imamo
porast OPG-ova, a manjka proizvoda na tržištu tako da naša ideja kroz održivost je
spajanje turizma s ostalim granama i to ne samo primarnih djelatnosti nego i novih
tehnologija i inovacija, pogotovo u dijelu morske bioraznolikosti vezano za Institut Plavi
svijet.

74

PITANJE 2: U kojim ste područjima održivosti najbolji, a u kojima najslabiji?
(destinacijski menadžment, zagađenost okoliša, zagađenost voda, energetska
učinkovitost...)
Dalibor Cvitković: Mi smo kad govorimo o destinacijskom menadžmentu unutar top
100 zelenih destinacija već nekoliko godina pa s njima razmjenjujemo iskustva. Naš
najveći problem jest isprepletanje institucija konkretno od državnih, županijskih i
gradskih vlasti. Nekakva ideja da turistička zajednica bude DMO je odlična, no
zakonodavno mi nemamo prevelikih ovlasti osim što imamo mogućnost pokretanja
inicijativa, na primjer ETIS. Osim otpada stanovnika borimo se i s otpadom nautičara i
otpada koji dolazi s nekim strujama na plaže, najviše iz Italije iz rijeke Po. Tako da
smatram da bi osnivanje DMO-a bio najveći plus na destinaciji, a otpad da je najveća
mana i ugroza na otoku. Daljnji prioriteti su nam dakle edukacije stanovnika, rješavanje
otpada i pokretanja DMO-a.
PITANJE 3: Pokušavate li riješiti problem sezonalnosti? Ako je odgovor da, molim Vas
objasnite kako.
Dalibor Cvitković: Sezonalnost je vrlo prisutna, mislim da je u nekom periodu i iznosila
80-20, no mislim da smo je sada uspjeli smanjiti na 65-35. Mislim da će uglavnom
utjecaj ljeta i dalje biti preko 50 %, jednostavno je takva struktura gostiju odnosno
glavni proizvod je i dalje sunce i more koji se prodaje preko ljeta. Ono što radimo da
smanjimo sezonalnost su dva proizvoda: aktivni odmor i wellbeing, koji prodaju ovaj
drugi dio godine, pogotovo aktivni odmor koji se fokusira na jesen i proljeće, te
wellbeing koji obuhvaća zdravstveni turizam i wellness koji je cjelogodišnji. Sa
sportskim događanjima u 4. i 5. mjesecu i 9. i 10. uspjeli smo produžiti sezonu.
Postupno pokušavamo smanjiti sezonalnost, no te brojke u zimi neće nikada biti
onakve kakve su po ljeti, ali cilj je da u nekakvim zimskim mjesecima imamo 10 %
iskorištenosti kapaciteta što je oko 2000 kreveta. Prvenstveno mislim da će se to desiti
kada se smanji vrijeme putovanja, a to se može napraviti samo s aerodromom. Mi
imamo nekakvu varijantu 800 m piste zračne luke koja će se produžiti na 1500 m. Kada
se to dogodi, mogli bismo raditi city break varijante, produžene vikende i programe za
seniore te ako se nastavi situacija s koronom fokusirati se i na digitalne nomade gdje će
ljudi više moći raditi na daljinu. No smatram da će sezonalnost u sljedećih 10 – 15
godina biti prisutna, ali može se smanjiti.
PITANJE 4: Imaju li neki od smještajnih ili ugostiteljskih usluga već neke certifikate
održivosti (Green Key, Ecolabel, Green Globe, ISO)?
4. a) Ako je odgovor da, molimo nabrojite koja su to poduzeća te kako su prišli do tih
certifikata.
Katarina Golubović: Skoro svi hoteli, pogotovo Jadranka hoteli i vile imaju neku vrstu
certifikata, te Hotel Manora u Nerezinama ima eco certifikat. Što se tiče ugostiteljskih
objekata u samom smislu zelenog certifikata nema nitko, ali su oni u sklopu našeg
projekta IQM-a više-manje svi uključeni: smještajni i ugostiteljski objekti, znamenitosti i
druge atrakcije. Tako da se radilo na upravljanju kvalitete na destinaciji gdje da
dobijete tu oznaku morate imati i većinom lokalne proizvode, ne smijete upotrebljavati

75

proizvode za čišćenje koji su štetni i sve ostalo na bazi prirode i ekologije i tako dalje.
Tako da općenito sve strukture idu u smjeru ekološki osvještenijih i održivih.
PITANJE 5: Koliko je turističkih sadržaja (smještajni i ugostiteljski objekti, javni prijevoz,
plaže, atrakcije) prilagođeno osobama s nekom vrstom invaliditeta?
Dalibor Cvitković: Preko ETIS-a smo pratili više javne sadržaje poput atrakcija, i više od
pola zadovoljava uvjete. Kod smještajnih objekata, pogotovo u hotelima, broj nije
zadovoljavajući i dosta je mali postotak raspoloživih soba, oko 10-ak soba na potpunih
600 ili 900. Tako da što se tiče smještaja moglo bi se poraditi, no to samo kada hoteli
kreću u nove rekonstrukcije mogli bismo dodati više soba i prilaza. No s njihove strane
postotak invalidnih osoba na destinaciji je bio vrlo malen pa većih potražnja za sobama
nije niti bilo.
Katarina Golubović: Što se plaža tiče, većina plaža je kamenitog tipa pa same po sebi
nisu pristupačne osim plaža koje su pod Plavom zastavom te one imaju pristup za
invalide. Što se atrakcija tiče, svaka nova atrakcija koja se gradi, gradi se tako da ima
pristup za invalidne osobe, no sve starije građevine su teže pristupačne. Javni prijevoz /
lokalni prijevoz nema poseban ulaz za invalidne osobe, no 2 od 9 autobusa su
niskopodni pa je u njih lakše ući.
PITANJE 6: Što mislite, koliko je lokalno stanovništvo zadovoljno s razvijanjem turizma
na otoku? Sudjeluju li oni u turističkim djelatnostima (ugostiteljstvo, smještajne
jedinice, lokalna hrana)?
Dalibor Cvitković: Lokalno stanovništvo nema problem sa sezonalnošću. Svjesni su da
turizam uzima nekakav dio vremena i da su prisutne gužve, buka i slično, ali razmišljaju
pretrpjet će 2 – 3 mjeseca, ali će zaraditi i živjeti od toga. Radimo ankete s lokalnim
stanovništvom svake 2 godine i podatak iz 2019. jest da je 86 % zadovoljno turizmom
na otoku.
PITANJE 7: Promovirate li i potičete razvoj malih lokalnih poduzeća koja se bave
turizmom?
Imamo vrlo malo OPG-ova, nešto više od 1 % koji se bave turizmom, mislim da
možemo doći i do 20 %. Imamo četiri glavna proizvoda, a to su ovčarstvo, maslinarstvo,
ribarstvo i aromatično bilje i mislim da se tu može ostvariti suradnja turizma i sljedećih
grana. Što se tiče financijskih poticaja, grad nudi potpore za male obrte i OPG-ove, no
problem je što je premalo proizvoda i nedostatak umrežavanja ljudi, tj. klastera
proizvoda gdje je proces nabave dugoročan. No tu bi se trebao uključiti grad kako bi
skupa povezao sve privatnike.
PITANJE 8: Jeste li do sada mjerili količinu održivih komponenata na destinaciji kroz
neke od pokazatelja održivosti? Ako je odgovor na to pitanje da, molim Vas da priložite
zadnje rezultate testiranja.
Katarina Golubović: Jesmo, mjerili smo u ETIS pilot fazi te ću vam podatke poslati
naknadno.

76

PITANJE 9: Kakvi su rezultati zadnje strategije? Koje ste od održivih smjernica
implementirali?
Dalibor Cvitković: Imali smo strategiju pod nazivom “Akcijski plan održivog razvoja”, ali
nisam zadovoljan samom implementacijom, malo toga je postignuto.
PITANJE 10: Pripremate li već novu strategiju? Koji su Vam glavni ciljevi? Što biste htjeli
postići u narednim godinama na destinaciji?
Dalibor Cvitković: Dolaze novi green deal projekti iz Europske unije tako da tamo vidim
šansu za implementaciju sljedećih ciljeva. Novi master plan i je nastavak stare
strategije održivog razvoja s konkretnim ciljevima i konkurentnosti proizvoda koji prate
održivi razvoj. Bitno će nam biti otvoriti i fondove preko Ministarstva kako bi se
određeni projekti mogli implementirati. Sljedeći veći projekt bio bi Centar znanosti o
moru. Projekt se sastoji i od centra za posjetitelje, ali i od laboratorija i bazena s
morskim kornjačama i sveučilišnog dijela gdje bi dolazili studenti iz Amerike. Oni bi
imali određene projekte na Lošinju vezano za bioraznolikosti i tako bi mogli spojiti
studentski i turistički život te bi oni ovdje mogli boraviti 365 dana. Također radimo i s
dvije elektrane za obnovljive izvore energije na Cresu i na Lošinju.
PITANJE 11: Što mislite da trebate promijeniti/dodati/poboljšati kako bi destinacija
Mali Lošinj postala bolje održiva?
Dalibor Cvitković: Ništa, treba spojiti planove, projekte i izvore financiranja i izrealizirati
što smo mislili napraviti. Treba imati viziju, ciljeve i strategiju i glavne proizvode i po
njima slagati projekte. Mislim da postoji šansa da se svi projekti ostvare kroz taj novi
green deal i da je budućnost jako dobra.
Hvala na suradnji! Vaše se vrijeme izuzetno cijeni i Vaši su komentari bili od velike
pomoći. Rezultati ovog intervjua pružit će korisne informacije za moje daljnje
istraživanje.

77

Prilog 3: Rezultati intervjua s predstavnicom Jadranka turizma
Datum: 5. 5. 2021.
Lokacija: Osobna komunikacija putem e-maila
Ispitivač: Hana Jutriša
Anketirani: predstavnica Jadranka turizma, Katarina Zorić Lufčić (koordinatorica za
marketing i odnose s javnošću)
Poštovani, moje ime je Hana Jutriša i studiram na Fakultetu za turizam u Brežicama,
Sveučilište u Mariboru. Za svoj zaključni rad obrađujem temu „Analiza destinacije Mali
Lošinj prema ETIS i GSTC pokazateljima održivog razvoja i viziji budućeg poslovanja“ te
bi mi Vaše sudjelovanje bilo od velike koristi. Prvo, želim Vam se zahvaliti za izdvojeno
vrijeme za sudjelovanje. Postavit ću Vam pitanja vezana za održivi turizam na
destinaciji Mali Lošinj. Želim Vam napomenuti da će se sve informacije prikupljene u
ovom intervjuu koristiti samo u istraživačke svrhe. Molim Vas da odgovorite na pitanja
objektivno i bez utjecaja. Hvala.
PITANJE 1: Što mislite, kakvo je trenutno stanje destinacije Mali Lošinj s gledišta
održivog turizma?
Grad Mali Lošinj uključen je u projekt održivog razvoja turizma te je u zadnjih deset
godina učinjen veliki pomak na području zaštite okoliša u smislu gospodarenja
otpadom, razvoja održive energetske infrastrukture, podizanja ekološke svijesti kao i
svijesti o visokoj kvaliteti prirodnih činitelja, potrebi očuvanja istih te odgovornog
korištenja prirodnih resursa. Unatoč navedenom, dostizanje održivosti je trajan  i
sveobuhvatan proces, te ima još mjesta za napredak.
PITANJE 2: U kojim ste područjima održivosti najbolji, a u kojima najslabiji?
Područja održivosti u kojima prednjačimo su zasigurno stabilnost zapošljavanja kao
održavanje dugoročne gospodarske aktivnosti. Nakon toga je briga o okolišu i
okruženju u kojem se nalazimo koja je dio kulture našeg poduzeća, filozofije
upravljanja te je provučena kroz sve procese u poduzeću.
PITANJE 3: Pokušavate li riješiti problem sezonalnosti? Ako je odgovor da, molim Vas
objasnite kako.
Problem sezonalnosti gledamo ublažiti kreiranjem posebnih programa (wellness
programi) i evenata (eventi s potpisom, tematski eventi – novogodišnji programi i
slično) kao motiv dodatnih dolazaka van glavne sezone, budući da nam blaga i ugodna
klima otoka to dopušta. Naime, još krajem 19. stoljeća zbog blage klime i ljekovitih
činitelja Lošinj je razvio zimski lječilišni turizam, te je bio prepoznat kao omiljeno
odmorište
austrougarskih
plemića.
Dugoročni
planovi
rješavanja
problema
sezonalnosti vezani su uz plan rekonstrukcije Zračne luke Lošinj.

78

PITANJE 4: Imaju li neki od Vaših smještajnih objekata neke certifikate održivosti
(Green Key, Ecolabel, Green Globe, ISO...)? Ako je odgovor ne, smatrate li da se za njih
možete prijaviti?
Na razini poduzeća posjedujemo ZelEn certifikat te ISO certifikate, i to ISO 9001:2015
za upravljanje sustavom kvalitete, ISO 14001:2015 za sustav upravljanja okolišem, te
ISO 50001:2011 za sustavno upravljanje energijom. Naši hoteli su nositelji i Sustainable
Hotel certifikata. Certifikat HACCP posjeduju hoteli Aurora, Vespera, Bellevue,
Alhambra i Punta. Vitality hotel Punta vlasnik je certifikata BOSK gluten free standarda i
ECARF certifikata. Plaže Boutique Hotela Alhamre, hotela Bellevue,  Aurore i Vespere
imaju Bijelu zastavu.
PITANJE 5: Jesu li Vaši smještajni objekti prilagođeni osobama s nekom vrstom
invaliditeta?
Naši hoteli prilagođeni su i raspolažu sadržajem za osobe s ograničenom sposobnošću
kretanja.
PITANJE 6: Što mislite, koliko je lokalno stanovništvo zadovoljno s razvijanjem turizma
na otoku? Koliko je lokalnog stanovništva zaposleno u Vašim smještajnim objektima?
Prema istraživanjima koje smo proveli, stanovništvo je zadovoljno razvojem turizma na
otoku, svjesni su nužnosti unaprjeđenja ponude u svrhu razvoja destinacije i
cjelokupnog kraja. Udio lokalnog stanovništva među stalnim zaposlenicima Jadranke
iznosi 95 %, odnosno oko 500 zaposlenika. Tijekom sezone kada trebamo više radnika,
zapošljavamo i ljude izvan otoka.
PITANJE 7: Kojim smjernicama smanjujete utjecaj turizma na okoliš destinacije?
(odvajanje otpada, smanjenje potrošnje vode, obnovljivi izvori energije, zaštita prirode)
Utjecaj turizma na okoliš smanjujemo provođenjem društveno odgovornog poslovanja
te najučinkovitijim upravljanjem prirodnim resursima. Uza sve navedeno – odvajanje
otpada, smanjenje potrošnje vode, korištenje obnovljivih izvora energije, posljednje
smo godine smanjili upotrebu papira te uglavnom sve promotivne materijale, brošure,
cjenike i sl. imamo u digitalnom obliku. Također, kreirali smo ekoprograme koji gostima
nude posebno iskustvo sadnje stabla („Zasadi stablo i ostavi svoj trag na otoku!“).
PITANJE 8: Imate li postavljene ciljeve za promicanje održivosti u smještajnim
objektima? Što biste htjeli postići u narednim godinama kao poduzeće?
Ciljevi za promicanje održivosti u našim hotelima prvenstveno se odnose na postizanje
maksimalne energetske učinkovitosti (smanjenje potrošnje energije u vidu LED
rasvjete, inteligentne sobe, edukacija zaposlenika i dr.), korištenje energije isključivo iz
obnovljivih izvora te kvalitetno gospodarenje otpadom (odvajanje, recikliranje i sl.).
U narednim godinama željeli bismo zadržati fokus na energetskoj učinkovitosti i uštedi,
kvalitetnom upravljanju otpadom, održivoj nabavi, sustavnom upravljanju okolišem te
nastaviti socijalnu politiku i upravljanje, usredotočujući se na dugoročne vrijednosti i
strategije održivog i odgovornog poslovanja.

79

PITANJE 9: Što Vi kao organizacija radite dobro u svojem poslovanju glede održivosti
cijele destinacije i brige o lokalnoj zajednici?
Imamo vrlo blisku komunikaciju s lokalnom zajednicom koja je temelj svakog uspješnog
turističkog pothvata. Naše poduzeće zapošljava većinu lokalnog stanovništva i jedan je
od glavnih pokretača razvoja regije. Uz sponzorstva lokalnih sportskih klubova i
donacija u humanitarne svrhe,  kontinuirano ulažemo u poboljšanje komunalne i
turističke infrastrukture grada Lošinja (izgradnja šetnice, opremanje Doma zdravlja,
asfaltiranje prometnica i druga ulaganja u komunalnu strukturu) s ciljem dugoročnog
poboljšanja kvalitete života i vrijednosti destinacije uz naglasak na očuvanje prirodnog
okoliša i kulturnog nasljeđa otoka.
PITANJE 10: Što mislite da trebate promijeniti/dodati/poboljšati kako bi destinacija
Mali Lošinj postala bolje održiva?
Svakako ćemo nastojati staviti još veći naglasak na visoke socijalne i okolišne
standarde, usavršavati procese i aktivnosti zaštite i očuvanja te sustavnog upravljanja
okolišem, nastaviti politiku zapošljavanja lokalnog stanovništva, uključivanje lokalnih
proizvoda u svoju ponudu potičući time razvoj lokalnog gospodarstva, što su samo dio
dugoročnih planova u svrhu poboljšanja održivosti destinacije.
Hvala na suradnji! Vaše se vrijeme izuzetno cijeni i Vaši su komentari bili od velike
pomoći. Rezultati ovog intervjua pružit će korisne informacije za moje daljnje
istraživanje.

80

Prilog 4: Anketni upitnik za posjetitelje TD Mali Lošinj

Dear Sir/Madame. My name is Hana Jutriša and I am studying at the Faculty of Tourism
in Brežice, University of Maribor. For my final paper, I address the topic "Analysis of
Mali Lošinj Destination by ETIS Sustainable Development Indicators, GSTC Indicators
and Vision of Future Business" and your participation would be of great benefit to me.
First, I want to thank you for taking the time to participate. I will ask you questions
about sustainable tourism in Mali Lošinj. I would like to remind you that all information
collected in this questionnaire will be anonymous and used for research purposes only.
Please answer the questions based on your opinion.
1. Please rate this statements from 1-5 on HOW MUCH THEY APPLY TO YOU (1-
never, 2- rarely, 3- neither rarely nor often, 4- often, 5- always).
When I'm at my home destination I'm buying
locally produced food (example: local markets)
1
2
3
4
5
When I'm at my home destination I'm using soft
mobility as much as I can (bike, by foot, e-cars).
1
2
3
4
5
When I'm at my home destination I'm promoting
my local traditions and heritage.
1
2
3
4
5
When I'm at my home destination I'm recycling
waste.
1
2
3
4
5
I'm using energy saving at my home (solar panels,
insulation, energy efficient appliances)
1
2
3
4
5
I’m recycling water at my home.
1
2
3
4
5

2. Please rate this statements from 1-5 on how much they apply to YOUR TRAVEL
HABITS (1- never, 2- rarely, 3- neither rarely nor often, 4- often, 5- always).
It is important to me when booking a summer
vacation that the destination is sustainable.
1
2
3
4
5
When booking accommodation, I check if the
facility has an environmental sign? (eg. Green Key,
1
2
3
4
5

81

Green Globe, Bio Hotels)
I usually look for sustainable forms of recreation at
the destination?
1
2
3
4
5
I buy locally made products at the destination
(local food, local souvenirs...).
1
2
3
4
5

3. Please read and rate these statements from 1 to 5 (1- I completely disagree; 5- I
completely agree).
I chose destination Mali Lošinj because of its
sustainability.
1
2
3
4
5
I am happy with my overall experience in this
destination.
1
2
3
4
5

4. Please read and rate these statements from 1 to 5 about DESTINATION
MANAGEMENT in Mali Lošinj (1- I completely disagree; 5- I completely agree).
The destination doesn't have many promotional
and
informational
content
for
sustainable
activities.
1
2
3
4
5
The destination operates through a chain of local
providers (locally produced food, drinks, goods and
services).
1
2
3
4
5
The destination doesn’t offer a lot of events
focused on traditional/local culture and heritage.
1
2
3
4
5
Local enterprises in the tourism sector actively
support protection, conservation and management
of local biodiversity and landscapes.
1
2
3
4
5

82

Local providers offer many in-depth experiences
for visitors (tastings, guided tours, hiking tours
with included tastings etc.).
1
2
3
4
5

5. Please read and rate these statements from 1 to 5 about SELECTED
ACCOMMODATION in Mali Lošinj (1- I completely disagree; 5- I completely agree).
The selected  accommodation is accessible for
people with disabilities.
1
2
3
4
5
The selected accommodation doesn't have a
sustainable certificate.
1
2
3
4
5
The selected accommodation is using recycled
water.
1
2
3
4
5
The selected accommodation is energy efficient
(solar panels, insulation, energy management and
energy efficient appliances).
1
2
3
4
5
The selected accommodation doesn’t have a local
supply chain.
1
2
3
4
5

6. Please read and rate these statements from 1 to 5 about SOCIAL AND CULTURAL
IMPACT in Mali Lošinj (1- I completely disagree; 5- I completely agree).
Public transport is accessible to people with
disabilities and specific access requirements.
1
2
3
4
5
Tourist attractions are accessible to people with
disabilities.
1
2
3
4
5
There is too much noise in the island at night.
1
2
3
4
5

83

There is too much visitors at the same time on the
island.
1
2
3
4
5
I have registered a complaint with the police due
to health or safety reasons.
1
2
3
4
5
Local people are friendly.
1
2
3
4
5
Residents and societies are involved in events for
tourists (folklore, singers, providers)
1
2
3
4
5

7. Please read and rate these statements from 1 to 5 about ENVIRONMENTAL
IMPACT in Mali Lošinj (1- I completely disagree; 5- I completely agree).
I am using a sustainable way of transport (bike, e-
car or by foot) on my vacation in this destination.
1
2
3
4
5
Most of the tourists aren’t using a sustainable way
of transport (bike, e-car or by foot) on their
vacation in this destination.
1
2
3
4
5
I can see a lot of bins for separating different types
of waste trough the island.
1
2
3
4
5
I am separating different types of waste on my
vacation in this destination.
1
2
3
4
5
I can see a lot of waste trough the island (on the
beaches, on the street).
1
2
3
4
5
Water is drinkable from the faucet.
1
2
3
4
5
The inhabitants take care for nature and
biodiversity.
1
2
3
4
5

84

8. Please read and rate these statements from 1 to 5 about SEA WATER AND
BEACHES in Mali Lošinj (1- I completely disagree; 5- I completely agree).
The sea water is very polluted.
1
2
3
4
5
I bathed in the beach that is awarded with Blue
Flag.
1
2
3
4
5
Beaches are accessible to all.
1
2
3
4
5
I am satisfied with my overall experience in the
destination.
1
2
3
4
5

9. Please answer some questions about your behaviour in Mali Lošinj.
a. How long are you staying on the destination?

•
1 night
•
2-5 nights
•
7-10 nights
•
more than 10 nights

b. What kind of accommodation did you choose?
•
Hotel
•
Camp
•
Private apartment
•
Other: ___________

c. What is your daily consumption per person in Mali Lošinj (not including
accommodation)?
 Less than 30 EUR
 30-50 EUR
 50-100 EUR
 More than 100 EUR

d. How many times before have you visited Mali Lošinj in the last 5 years?
•
This is my first
time
•
2-5 times
•
More
than
5
times

e. Do you think you will visit Mali Lošinj again?

85

•
Yes
•
No
•
I don't know

f. Would you recommend destination Mali Lošinj to friends and acquaintances?
 Yes
 No

g) If your answer on the previous question was yes, please state why would you
recommend destination Mali Lošinj to friends and acquaintances? Circle one or more
reasons:
 clean and tidy destination
 a long-term sustainable vision for
the development of a destination
 friendly
and
knowledgeable
employees
 friendly locals involved in tourism
 beautiful nature and well-kept
beaches (Blue Flag)
 environmental
signs
of
accommodation establishments
 local supply chain
 night party
 in-depth adventure programs
 different
options
for
nature-
friendly recreation
 quiet and safe destination
 soft mobility and regular public
transport

h) If your answer on the previous question was no, please state why wouldn't you
recommend
destination
Mali
Lošinj
to
friends
and
acquaintances?
________________________________________________________________

10. Please answer some of the basic DEMOGRAPHIC STATISTICS.
a. Gender:
•
M
•
F
•
Prefer not to say

b. Age:
•
16-25
•
26-35
•
36-55
•
56-65
•
65+
•
Prefer not to say

c. What is the highest degree or level of education you have completed?
•
Unfinished High School
•
High School

86

•
Bachelor's Degree
•
Master's Degree
•
Ph.D.
•
Prefer not to say

d. Which country do you come from?
_____________________

87

Prilog 5: Rezultati anketnog upitnika za posjetitelje TD Mali Lošinj
Graf 1: Osnovne navike ispitanika

Izvor: Google obrasci, anketa autora

Prvi sklop pitanja vezan je za ispitanikovo ponašanje na njegovom mjestu prebivališta.
Ovaj sklop pitanja bitan je za naše istraživanje kako bismo mogli utvrditi od kojih smo
tipova turista pridobili odgovore, te jesu li oni ekološki osviješteni turisti. Na prvu izjavu
u ovom skupu, koja glasi „Kada sam kod kuće, kupujem lokalno proizvedenu hranu
(primjer: lokalna tržnica).“, 48,6 % ispitanika odgovorilo je često, 19,4 % odgovorilo je
ni rijetko ni često, 16,6 % odgovorilo je uvijek, 13,9 % rijetko te 1,4 % nikad. Na drugu
izjavu koja glasi „Kada sam kod kuće, koristim meku mobilnost koliko god mogu (bicikl,
pješice, e-automobili).“, 37,5 % ispitanika odgovorilo je često, 23,6 % odgovorilo je
uvijek, 20,8 % odgovorilo je ni rijetko ni često, 15,2 % odgovorilo je rijetko te 2,7 %
odgovorilo je nikad. Na treću izjavu koja glasi „Kad sam kod kuće, promoviram svoju
lokalnu tradiciju i naslijeđe.“, 37,5 % ispitanika odgovorilo je ni rijetko ni često, 30,6 %
odgovorilo je često, 15,3 % odgovorilo je rijetko, 13,9 % uvijek te 2,7 % nikada. Na
četvrtu izjavu koja glasi „Kad sam na svom odredištu, recikliram otpad.“, 36,1 %
ispitanika odgovorilo je često, 34,7 % ispitanika odgovorilo je uvijek, 18,1 % ni rijetko ni
često, 5,6 % rijetko te 4,2 % nikad. Na petu izjavu koja glasi „U svom domu štedim
energiju (solarni paneli, izolacija, energetski učinkoviti uređaji).“, 34,7 % ispitanika
odgovorilo je nikad, 29,2 % ni rijetko ni često, 19,4 % rijetko, 13 % često te 4 % uvijek.
Na zadnju izjavu u prvom sklopu koja glasi „Recikliram vodu u svom domu.“, više od
polovice ispitanika (51,4 %) odgovorilo je nikad, 20,1 % odgovorilo je rijetko, 15,3 % ni
rijetko ni često, 6,9 % često te 5,6 % uvijek.

88

Graf 2: Navike na putovanju
Izvor: Google obrasci, anketa autora
Drugi sklop pitanja vezan je za ispitanikove navike na putovanju. Ovaj sklop pitanja, kao
i prvi, bitan je za naše istraživanje kako bismo mogli utvrditi od kojih smo tipova turista
pridobili odgovore te jesu li oni ekološki osviješteni turisti. Na prvu izjavu u tom sklopu
koja glasi „Pri rezerviranju ljetnog odmora važno mi je da je destinacija održiva.“, 47,2
% ispitanika odgovorilo je ni rijetko ni često, 19,4 % odgovorilo je uvijek, 18,1 % rijetko,
8,3 % često te 6,9 % nikad. Na drugu izjavu koja glasi „Prilikom rezervacije smještaja
provjeravam ima li objekt ekološki znak (na primjer Green key, Green globe, Bio
hotels).“, 36,1 % ispitanika odgovorilo je rijetko, 27,8 % odgovorilo je nikad, 25 % ni
rijetko ni često, 5,6 % često te 5,6 % uvijek. Na sljedeću izjavu koja glasi „Obično tražim
održive oblike rekreacije na destinaciji.“, 26,4 % odgovorilo je često, 25 % ni rijetko ni
često, 19,4 % rijetko, 16,7 % uvijek te 12,5 % nikad. Na zadnju izjavu u ovom sklopu
koja glasi „Kupujem lokalno izrađene proizvode na destinaciji (domaća hrana, lokalni
suveniri...).“, 43,1 % ispitanika odgovorilo je često, 33,3 % odgovorilo je uvijek, 11,1 %
ni rijetko ni često, 9,7 % rijetko te 2,8 % nikad.
Graf 3: Sveukupno mišljenje o destinaciji Mali Lošinj

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Ovaj sklop pitanja bitan je za istraživanje kako bismo mogli odrediti cjelokupno
mišljenje ispitanika o destinaciji. S prvom izjavom koja glasi „Odredište Mali Lošinj

89

odabrao sam zbog njegove održivosti.“, slaže se 34,7 % ispitanika, 31,9 % se niti slaže
niti ne slaže, 15,3 % se u potpunosti slaže, 11,1 % se ne slaže te se 6,9 % u potpunosti
ne slaže. S drugom izjavom koja glasi „Zadovoljan sam svojim cjelokupnim iskustvom u
ovoj destinaciji.“, u potpunosti se slaže 62,5 % ispitanika, 27,8 % se slaže te se 9,7 %
niti slaže niti ne slaže. Na odgovorima „ne slažem se“ i „u potpunosti se ne slažem“ nije
zabilježen ni jedan odgovor.
Graf 4: Destinacijski menadžment
Izvor: Google obrasci, anketa autora
Četvrti sklop pitanja služi nam kako bismo mogli saznati kakvo je mišljenje ispitanika o
menadžmentu na destinaciji. S prvom izjavom koja glasi „Destinacija nema puno
promotivnih i informativnih sadržaja za održive aktivnosti.“, ne slaže se 40,3 %
ispitanika, 31,9 % se niti slaže niti ne slaže, 13,9 % ispitanika se u potpunosti ne slaže,
12,5 % se slaže te se 1,4 % u potpunosti slaže. S drugom izjavom koja glasi  „Destinacija
djeluje kroz lanac lokalnih pružatelja usluga (lokalno proizvedena hrana, piće, roba i
usluge).“, 34 % ispitanika se niti slaže niti ne slaže, 33,3 % se slaže, 11,1 % se ne slaže te
se 8,3 % u potpunosti slaže. Sa sljedećom izjavom koja glasi „Destinacija ne nudi
mnogo događaja usredotočenih na tradicionalnu/lokalnu kulturu i baštinu.“, ne slaže
se 48,6 % ispitanika, dok se 20,8 % niti slaže niti ne slaže, 15,3 % se u potpunosti ne
slaže, 12,5 % se slaže te se 2, 8% u potpunosti slaže. S izjavom „Lokalna poduzeća u
turističkom sektoru aktivno podržavaju zaštitu, očuvanje i upravljanje lokalne biološke
raznolikosti i krajolika.“, slaže se 41,7 % ispitanika, niti se slaže niti ne slaže 30,6 %
ispitanika, u potpunosti se slaže 19,4 % te se 6,9 % ispitanika ne slaže. Sa zadnjom
izjavom koja glasi „Lokalni pružatelji usluga posjetiteljima nude mnoštvo dubinskih
iskustava (degustacije, vođeni obilasci, pješačke ture s uključenim degustacijama i tako
dalje.“, slaže se 43,1 % ispitanika, 22,2 % ispitanika se niti slaže niti ne slaže, 22,2 % se
u potpunosti slaže te se 12,5 % ne slaže.

90

Graf 5: Odabrani smještajni objekt
Izvor: Google obrasci, anketa autora
Peti sklop pitanja odnosi se na održivost smještajnih objekata te je glavni cilj otkriti što
ispitanici misle o održivosti objekta u kojem su odsjeli na destinaciji. Prva izjava glasi
„Odabrani smještajni objekt dostupan je osobama s invaliditetom.“, te se 38,9 %
ispitanika slaže sa tvrdnjom, 29,2 % se niti slaže niti ne slaže, 18,1 % ispitanika se ne
slaže te se 13,9 % u potpunosti slaže. Druga izjava glasi „Odabrani smještajni objekt
nema certifikat održivosti.“, te se 52,8 % ispitanika niti slaže niti ne slaže, 19,4 % se ne
slaže, 13,9 % se slaže, 11,1 % se u potpunosti ne slaže te 2,8 % se u potpunosti slaže. Sa
sljedećom izjavom koja glasi „Odabrani smještajni objekt koristi recikliranu vodu.“,
48,6 % ispitanika se niti slaže niti ne slaže, 18,1 % se ne slaže, 16,7 % se slaže, 13,9 % se
u potpunosti ne slaže te se 2,8 % u potpunosti slaže. Sa sljedećom izjavom koja glasi
„Odabrani smještajni objekt je energetski učinkovit (solarni paneli, izolacija, upravljanje
energijom i energetski učinkoviti uređaji).“, niti se slaže niti ne slaže 31,4 % ispitanika,
slaže se 31,4 % ispitanika, 20 % se ne slaže, 11,4 % se u potpunosti ne slaže te se 5,7 %
u potpunosti slaže. Zadnja izjava glasi „Odabrani smještajni objekt nema lokalni lanac
opskrbe.“, te se sa njom niti slaže niti ne slaže 48,6 % ispitanika, dok se 25,7 % ne slaže,
12,9 % u potpunosti ne slaže, 10 % se slaže te se 2,8 % u potpunosti slaže.
Graf 6: Socijalni i kulturni utjecaj turizma na destinaciju
Izvor: Google obrasci, anketa autora
Ovaj sklop pitanja odnosi se na socijalni i kulturni utjecaj turizma na destinaciju. Cilj
nam je ovim sklopom utvrditi što ispitanici misle o dostupnosti, sigurnosti i uključenosti
stanovnika na otoku. Prva izjava glasi „Javni prijevoz dostupan je osobama s
invaliditetom i osobama sa specifičnim uvjetima pristupa.“, te se 45,1 % ispitanika niti
slaže niti ne slaže, 21,1 % ispitanika se ne slaže, 21,1 % se slaže, 7 % se u potpunosti

91

slaže te se 5,6 % u potpunosti ne slaže. Druga izjava glasi „Turističke atrakcije dostupne
su osobama s invaliditetom.“, te se s tom izjavom niti slaže niti ne slaže 38 % ispitanika,
slaže se 29,6 % ispitanika, ne slaže se 18,3 %, u potpunosti se slaže 11,3 % te u
potpunosti se ne slaže 2,8 %. Treća izjava glasi „Noću je na otoku previše buke.“, te se s
njom ne slaže 49,3 % ispitanika, u potpunosti se ne slaže 29,6 %, niti se slaže niti ne
slaže 15,5 %, slaže se 4,2 % te u se potpunosti slaže 1,4 % ispitanika. Sljedeća izjava
glasi „Na otoku istovremeno ima previše posjetitelja.“, te se s njom ne slaže 30 %
ispitanika, niti se slaže niti ne slaže 29,6 %, slaže se 16,9 %, u potpunosti se ne slaže
11,3 % te se u potpunosti slaže 4,2 % ispitanika. Sljedeća izjava glasi “Podnio/a sam
prijavu policiji iz zdravstvenih ili sigurnosnih razloga.“, te se s njom u potpunosti ne
slaže 53,5 % ispitanika, niti se slaže niti se ne slaže 21,2 %, ne slaže se 19,7 %, slaže se
4,2 % te se u potpunosti slaže 1,4 % ispitanika. Sljedeća izjava glasi „Lokalno
stanovništvo je ljubazno.“, te se 45,1 % ispitanika slaže, 39,4 % se u potpunosti slaže,
12,7 % se niti slaže niti ne slaže, 1,4 % se ne slaže te se 1,4 % u potpunosti ne slaže.
Zadnja izjava glasi “Stanovnici su uključeni u događaje za turiste (folklor, pjevači,
pružatelji usluga)“, te se 43,7 % ispitanika slaže s izjavom, 26,8 % se u potpunosti slaže,
23,9 % se niti slaže niti ne slaže, 4,2 % se ne slaže te se 1,4 % u potpunosti ne slaže s
izjavom.
Graf 7: Utjecaj turizma na okoliš destinacije
Izvor: Google obrasci, anketa autora
Sedmi sklop pitanja odnosi se utjecaj turizma na okoliš destinacije. Od ispitanika
očekujemo saznati misle li da destinacija dovoljno promovira održive oblike transporta
te brinu li o količini otpada, potrošnji struje i vode. Prva izjava glasi „Na svom odmoru u
ovoj destinaciji koristim održivi način prijevoza (bicikl, e-automobil ili pješice).“, te se s
njom u potpunosti slaže 36,2 % ispitanika, slaže se 31,9 %, niti se slaže niti ne slaže
23,2 %, ne slaže se 5,8 % te se 2,9 % u potpunosti ne slaže. Druga izjava glasi „Većina
turista ne koristi održivi način prijevoza (bicikl, e-automobil ili pješice) na odmoru u
ovoj destinaciji.“, te se s njom ne slaže 36,1 % ispitanika, 31,9 % se niti slaže niti ne
slaže, slaže se 16,7 %, u potpunosti se ne slaže 8,3 % te se 6,9 % u potpunosti slaže.
Treća izjava glasi „Po otoku vidim puno kanti za odvajanje različitih vrsta otpada.“, te
se s njom slaže 36,2 % ispitanika, u potpunosti se slaže 27,5 %, niti se slaže niti ne slaže
24,6 % te se 11,6 % ne slaže. Četvrta izjava glasi „Odvajam različite vrste otpada na
svom odmoru u ovoj destinaciji.“, te se s njom slaže 36,6 % ispitanika, u potpunosti se
slaže 26,8 %, niti se slaže niti se ne slaže 19,7 %, ne slaže se 14,1 % te se u potpunosti
ne slaže 2,8 % ispitanika. Peta izjava glasi „Mogu vidjeti puno otpada po otoku (na
plažama, na ulici).“, te se s njom ne slaže 45,2 % ispitanika, niti se slaže niti ne slaže
23,9 %, u potpunosti se ne slaže 16,9 %, slaže se 7 % te se u potpunosti slaže također 7

92

%. Sljedeća izjava glasi „Voda je pitka iz slavine.“, te se s njom slaže 40,8 % ispitanika, u
potpunosti se slaže 39,4 %, niti se slaže niti ne slaže 15,5 % te se ne slaže 4,2 %
ispitanika. Zadnja izjava glasi „Stanovnici se brinu o prirodi i biološkoj raznolikosti.“, te
se s njom slaže čak 57,2 % ispitanika, niti se slaže niti ne slaže 21,4 %, u potpunosti se
slaže 20 % te se 1,4 % ne slaže.
Graf 8: Morska voda i plaže

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Zadnji sklop pitanja usmjeren na ETIS i GSTC kriterije vezan je za čistoću mora i plaža.
Prva izjava glasi „Morska je voda vrlo zagađena.“, te se s njom u potpunosti ne slaže 50
% ispitanika, ne slaže se 27,8 %, niti se slaže niti ne slaže 15,3 %, slaže se 5,5 % te se u
potpunosti slaže 1,4 %. Druga izjava glasi „Kupao/la sam se na plaži koja je nagrađena
Plavom zastavom.“, te se s njom slaže 39,4 % ispitanika, niti se slaže niti ne slaže 35,2
%, u potpunosti se slaže 19,7 % te se 5,6 % ispitanika ne slaže. Treća izjava glasi „Plaže
su dostupne svima.“, te se s njom slaže 61,2 % ispitanika, u potpunosti se slaže 16,7 %,
niti se slaže niti se ne slaže 16,7 %, ne slaže se 2,7 % te se u potpunosti ne slaže 2,7 %
ispitanika.
Graf 9: Prosječan boravak na destinaciji

Izvor: Google obrasci, anketa autora

93

Što se tiče broja noćenja na destinaciji, 29,2 % ispitanika je boravilo 5 – 7 noći na
destinaciji, 29,2 % je boravilo 10 noći i više, 27,8 % je boravilo 2 – 5 noći te 13,9 % 7 –
10 noći. Nije zabilježen ni jedan odgovor jednodnevnog noćenja.
Graf 10: Odabran smještaj

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Više od polovice ispitanika (52,8 %) boravilo je u privatnom smještaju, 31,9 % ispitanika
u hotelu, 12,5 % u kampu te 2,8 % u ostalim smještajnim objektima.
Graf 11: Dnevna potrošnja

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Prosječna dnevna potrošnja turista na destinaciji (ne računajući smještaj) iznosi 30 – 50
EUR (45,8 % ispitanika), manje od 30 EUR (33,3 % ispitanika), 50 – 100 EUR (15,3 %) te
više od 100 EUR (5,6 %).

94

Graf 12: Broj posjeta u zadnjih 5 godina

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Što se posjećenosti tiče, 40,3 % ispitanika je posjetilo destinaciju Mali Lošinj prvi puta,
44,4 % je posjetilo 2 – 5 puta, te 15,3 % ispitanika je destinaciju posjetilo više od 5
puta.
Graf 13: Ponovna posjeta destinaciji

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Čak 87,5 % ispitanika izjavilo je da želi destinaciju posjetiti ponovno. 11,1 % ispitanika
izjavilo je da će možda ponovno posjetiti destinaciju, dok je jedan ispitanik (1,4 %)
izjavio kako neće ponovno posjetiti destinaciju.

95

Graf 14: Preporuka ispitanika

Izvor: Google obrasci, anketa autora
98,6 % ispitanika izjavilo je da bi destinaciju Mali Lošinj preporučili prijateljima i
poznanicima, te je samo jedan odgovor bio negativan.
Graf 15: Razlozi zbog kojih bi ispitanici preporučili destinaciju

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Nadalje, kada su ispitanici bili upitani zbog kojih bi razloga preporučili destinaciju,
najčešći odgovori su bili: čista i uredna destinacija (81,7 %), lijepa priroda i dobro
očuvane plaže (77,5 %), tiha i sigurna destinacija (71,8 %), prijateljsko lokalno
stanovništvo uključeno u turizam (63,4 %), prijateljski i znajući zaposlenici (56,3 %),
različite opcije za aktivnosti u prirodi (53,5 %), dubinski avanturistički programi (29,6
%), dugotrajna održiva vizija za razvoj destinacije (26,8 %), lokalni lanac opskrbe (21,1
%), meka mobilnost i regularan javni prijevoz (19,7 %), održivi certifikati smještajnih
objekata (15,5 %) te noćni život (14,1 %).
Ispitanik koji je odgovorio da ne bi preporučio destinaciju svojim prijateljima i
poznanicima odgovorio je da bi na destinaciji bila prevelika gužva, mještani bi započeli
nove stambene projekte i narušio bi se okoliš destinacije.

96

Graf 16: Spol

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Od demografskih podataka, na anketu je odgovorilo 54,9 % ženskih te 45,1 % muških
ispitanika.
Graf 17: Starost

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Prema dobi, najviše je ispitanika bilo od 16 do 25 godina (47,2 %), zatim od 36 do 55
(34,7 %), od 26 do 35 (13,9 %) te od 56 do 65 (4,2 %).
Graf 18: Najviši završeni stupanj obrazovanja

Izvor: Google obrasci, anketa autora

97

Prema stupnju obrazovanja, najviše ispitanika ima završenu višu stručnu spremu (37,5
%), zatim srednju školu (36,1 %), potom visoku stručnu spremu (19,4 %) te doktorat
(4,2 %) i nezavršenu srednju školu (2,8 %).
Graf 19: Država iz koje dolaze ispitanici

Izvor: Google obrasci, anketa autora
Najviše ispitanika dolazi iz Hrvatske (59,1 %), Slovenije (21,3 %), Njemačke (7 %),
Austrije (5,6 %) te po jedan ispitanik iz Bosne i Hercegovine (1,4 %), Češke (1,4 %),
Mađarske (1,4 %), Rusije (1,4 %) i Švicarske (1,4 %).

98