mesto Varaždin;inovacije za reševanje težav ranljivih skupin;mobilistika;ranljive skupine;city of Varaždin;innovations for solving the problems of the vulnerable groups;mobility;vulnerable groups

POBOLJŠANJE MOBILISTIKE U GRADU
VARAŽDINU
magistarski rad

IZBOLJŠANJE MOBILISTIKE V MESTU
VARAŽDIN
magistrsko delo

Celje, 2017

   Bruno Begović

POBOLJŠANJE MOBILISTIKE U GRADU
VARAŽDINU
magistarski rad

IZBOLJŠANJE MOBILISTIKE V MESTU
VARAŽDIN
magistrsko delo

Kandidat/ka: Bruno Begović
Mentor: izr. prof. dr. Darja Topolšek

Celje, 2017

Zahvala

Prvobitno se zahvaljujem svojoj mentorici izr. prof. dr. Darji Topolšek koja me stručno
vodila kroz istraživački rad i puno mi pomogla.

Zahvaljujem se sljedećim udrugama koje su mi ustupile u pomoć i uputile me osobama
s invaliditetom: Udruga invalida rada grada Varaždina, Udruga slijepih varaždinske
županije, te Društvo distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i ostalih tjelesnih
invalida grada Varaždina (DDICDP). Također se zahvaljujem svim ljudima koji su odvojili
svoje slobodno vrijeme za intervju.

Isto tako se zahvaljujem kolegicama Ines, Ivani i Alex koje su mi dopustile da naš
zajednički rad unaprijedim u istraživanje fokusirano na mobilistiku u gradu Varaždinu.

Na kraju se zahvaljujem prof. Janić koja je pristala na lektoriranje ovog rada i svojem
najboljem prijatelju Robertu koji je svoje slobodno vrijeme izdvojio da bi fotografirao
trenutno stanje mobilistike u Varaždinu te izradio 3D model autobusnog kolodvora.

Mariborska cesta 7
3000 Celje, Slovenija

IZJAVA O AVTORSTVU
zaključnega dela

Spodaj popisan/a ______________________________________________, študent/-ka
_____________________________________________________________ (študija), z
vpisno številko ________________________________________, sem avtor/-ica
zaključnega
dela:
______________________________________________________________________
______________________________________________________________________
______________________________________________________________________
___________________________________ .

S svojim podpisom zagotavljam:
• da je predloženo delo rezultat izključno mojega lastnega raziskovalnega dela;
• sem poskrbel/-a, da so dela in mnenja drugih avtorjev oz. avtoric, ki jih uporabljam
v zaključnem delu, navedena oz. citirana v skladu z navodili Fakultete za logistiko
Univerze v Mariboru;
• sem poskrbel/-a, da so vsa dela in mnenja drugih avtorjev oz. avtoric navedena v
seznamu virov, ki je sestavni del zaključnega dela in je zapisan v skladu z navodili
Fakultete za logistiko Univerze v Mariboru;
• sem pridobil/-a vsa dovoljenja za uporabo avtorskih del, ki so v celoti prenesena v
zaključno delo in sem to tudi jasno zapisala v zaključnem delu;
• se zavedam, da je plagiatorstvo – predstavljanje tujih del, bodisi v obliki citata
bodisi v obliki skoraj dobesednega parafraziranja bodisi v grafični obliki, s katerim
so tuje misli oz. ideje predstavljene kot moje lastne – kaznivo po zakonu (Zakon o
avtorskih in sorodnih pravicah), prekršek pa podleže tudi ukrepom Fakultete za
logistiko Univerze v Mariboru v skladu z njenimi pravili;
• se zavedam posledic, ki jih dokazano plagiatorstvo lahko predstavlja za predloženo
delo in za moj status na Fakulteti za logistiko Univerze v Mariboru;
• je
zaključno
delo
jezikovno
korektno
in
da
je
delo
lektoriral
__________________________.

V Celju, dne ________________             Podpis avtorja/-ice:___________________

Izboljšanje mobilistike v mestu Varaždin

Mestna mobilistika je v današnjemu moderniziranemu času zelo pomembna, zaradi
česar mesta zagotavljajo različne specializirane storitve za povečanje mobilnosti
ranljivih skupin. V ranljive skupine sodijo: starši z otroškimi vozički, starejše osebe in
osebe z invalidnostjo, slepi in slabovidni, gluhi ter naglušni ter invalidi, ki za gibanje
uporabljajo invalidske vozičke. Zaradi nekaterih omejitev dostopa do storitev mestnega
prevoza ter težav, povezanih z mobilnostjo, s katerimi se srečujejo ranljive skupine, se
zmanjšuje njihova neodvisnost, kar posledično vodi do izoliranja teh ljudi od želenih
družbenih aktivnosti. Za omejevanje tega in povečanje vključenosti ranljivih skupin v
vse želene aktivnosti je potrebno uvesti različne inovacije, s katerimi bi se izboljšala
mobilnost teh ljudi.

Problem raziskave je neustrezna in slaba kakovost zagotavljanja mobilnosti ranljivih
skupin v Varaždinu, kar izhaja iz naslednjih dejstev:
• V letu 2016 je bilo rojenih 1,562 otrok;
• V Varaždinu živi 12.000 upokojencev, kar predstavlja 25% celotnega prebivalstva
mesta;
• Po podatkih za leto 2013 je v Varaždinski županiji 21.277 invalidov, kar predstavlja
12,1% celotnega prebivalstva okrožja.

Te številke niso zanemarljive in potreba po boljši mobilnosti ranljivih skupin v mestu
Varaždin je več kot očitna.

Projekt povečanja mobilnosti ranljivih skupin podpira tudi Evropska unija, ki spodbuja
dejavno vključevanje in polno udeležbo invalidov v družbi, kar spodbuja tudi Društvo
distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i ostalih tjelesnih invalida Grada
Varaždina v predstavljenem strateškem načrtu 2016-2018.

Uporabljene metode v magistrskem delu so: kompilacija, deskripcija, analiza, sinteza
ter metoda anketiranja. Namen magistrskega dela je predlagati izboljšave mobilnost

ranljivih skupin v mestu Varaždin. Glavni cilj dela je preučiti različne rešitve za
izboljšanje mobilnosti ranljivih skupin in predlagati uvedbo najprimernejših v mestu
Varaždin. Hipoteze magistrskega dela so naslednje:
• Uvedba ukrepov za izboljšanje mobilnosti (rampe za lažji vhod in izhod starejših in
invalidnih oseb iz vozil) bi izboljšala kakovost življenja za prebivalce, tj. bi olajšala
njihovo potovanje javnimi prevozom v mestu in okolici;
• Uvedba teh sprememb bo povzročila »dober glas« o mestu, kar vodi do
modernizacije mesta na ravni Evropske unije.

Ranljive skupine se srečujejo z različnimi problemi, ki jih je mogoče rešiti s
prepoznavanjem in uvedbo dobrih inovacij. Starši z otroci imajo težave zaradi dostopa
do (in v) vozil javnega potniškega prometa, in to zaradi neustrezne izvedbe
infrastrukture kakor tudi izvedbe (nadgradnje) vozil, pogosto pa naletijo tudi na
diskriminacijo s strani voznikov in potnikov. Starejše osebe (ali gibalno ovirane osebe)
se srečujejo tudi s problemom, kot je čas zelenega vala na semaforju za pešce
(prečkanje ceste), saj v kratkem času ne uspejo prehoditi križišča. Slepe in slabovidne
osebe sicer že zaznavajo določene prednosti sistemov, kot so avdio informacije v
javnem prevozu ter sozvočni signali na semaforjih. Za gluhe in naglušne osebe so
pomembne vizualne informacije, zato je pomembno, da so znaki dovolj opazni, da ne
izgubijo orientacije med hojo po mestu. Za osebe v invalidskih vozičkih je pomembno,
da je mesto primerno urejeno in da je zagotovljen kakovosten tlak (pločniki, območja
za gibanje), ter da so vozila javnega potniškega prometa prilagojena za lažji vstop in
izstop teh oseb.

Mesto Varaždin trenutno ponuja malo alternativ za dobro mobilnost ranljivih skupin,
saj ima  trenutno le zvočne semaforje na določenih lokacijah. Glavni problemi v mestu
so slaba kakovost ploščic na pločnikih, prav tako niso spuščeni vsi robniki v mestu,
nepravilno parkiranje avtomobilov je še posebej moteče za ranljive skupine, zaznati pa
je mogoče tudi splošno pomanjkanje storitev za olajšanje gibanja ranljivih skupin v
mestu. Kar zadeva javni potniški promet v mestu Varaždin avtobusna postaja ponuja
oglasno desko in glasovne informacije. Mesto uporablja nizkopodne mestne minibuse,
vendar nimajo dodatnih storitev za ranljive skupine, medtem ko primestni

(medkrajevni) avtobusi niso prilagojeni ranljivim skupinam, saj imajo pet stopnic in zelo
ozek prostor med sedeži, kar otežuje dostop otroških in invalidskih vozičkov. Taksi
prevoz v mestu Varaždin je zelo priljubljena modaliteta predvsem zaradi nizkih cen
storitev, vendar pa ne ponuja nobenih posebnih storitev, prilagojenih ranljivim
skupinam. Železniška postaja v mestu ni prilagojena osebam iz ranljivih skupin. Zaradi
omenjenih problemov je potrebno izboljšati trenutno stanje mobilnosti ranljivih skupin
v mestu Varaždin in tako tem osebam zagotoviti enakovredne možnosti dostopnosti do
različnih družbenih aktivnosti.

Da bi opredelili ustrezne in optimalne inovacije, namenjene izboljšanju mobilnosti
ranljivih skupin v mestu Varaždin, je potrebno preučiti različne dobre prakse, uvedene
v drugih državah. Ugotovljene novosti so bile opisane in preučevane, zato je bilo
potrebno raziskati prednosti, ceno uvajanja in vpliv na mesto Varaždin.

Za pridobitev neposrednega vpogleda v težave ranljivih skupin in za opredelitev želenih
novosti je bilo potrebno preučiti mnenja in želje ranljivih skupin in tako ugotoviti
potrebo po ukrepih, ki bodo reševali problem mobilnosti v mestu. Opravljenih je bilo
več intervjujev s predstavniki ranljivih skupin, ki so opozorili na pomanjkljivosti
mobilnosti in nas usmerili v želene inovacije. Intervjuvane  osebe so bile: dve materi z
otrokom, ki sta vozili otroški voziček, dve starejši osebi, dve slepi osebi, dve gluhi osebi,
ena slabovidna oseba in dve osebi na invalidskem vozičku. Vprašanja, ki so bila
zastavljena v ustni obliki, so bila:
• Ste zadovoljni z obstoječim stanjem storitev v javnem prevozu, namenjenim za
Vašo ranjivo skupino v Varaždinu? Pojasnite svoj odgovor.
• Ste zadovoljni z obstoječim stanjem storitev v mestni mobilnosti (gibanje po
mestu), namenjenim za Vašo ranljivo skupino v Varaždinu? Pojasnite svoj odgovor.
• Ste imeli kakšne neprijetne izkušnje v javnem prevozu ali pri gibanju po mestu v
povezavi z Vašimi posebnimi omejitvami glede ranljive skupine? Če je tako,
pojasnite, kje in kaj je bil vzrok za to?
• Mislite da so potrebne inovacije v mestni mobilnosti za izboljšanje življenja Vaše
ranljive skupine? Če je tako, kateri?
• Na koncu mi povejte, koliko ste stari in v katero ranljivo skupino spadate!

Rezultati intervjujev oseb ranljivih skupin so pokazali, da ranljive skupine izpostavljajo
problem v storitvah javnega avtobusnega prevoza. Ni avtobusov z nizkimi podi, ki
staršem z otroškimi vozički in osebam na invalidskih vozičkih omogočajo vstop v/iz
avtobusa, le redki so avtobusi, ki to omogočajo. Mobilnost v mestu je prav tako
neprimerna: avtomobili so parkirani na pločnikih, slaba cestna infrastruktura in
predolgi rdeči signal na semaforju za pešce. Kot dobre inovacije za vse ranljive skupine
omenjajo uvedbo mestnih minibusov, saj je to rešitev, ki bi jim pomagala pri gibanju in
dostopnosti do pomembnih objektov. Kot druge inovacije pa starši z vozički navajajo
rampe za lažji dostop do javnih objektov in strožje sankcije voznikov, ki nepravilno
parkirajo. Starejše osebe pa njim prilagojene sekvence zelenih signalov na semaforjih
na prehodih za pešce, slepe osebe pa želijo Braillove plošče na različnih lokacijah za
lažjo usmeritev, ali pa vodilne trakove/pasove, ki vodijo do platforme na avtobusni
postaji. Slabovidne osebe želijo kontrastne pločnike, gluhi ljudje želijo brezplačen javni
prevoz ali popust pri plačilu vozovnice ter brezplačno parkiranje za gluhe. Osebe v
invalidskih vozičkih želijo rampe na vstopih v stavbe.

Združevanje raziskav o dobrih inovacijah in dobrih praksah ter intervjuji z ranljivimi
skupinami podajajo vpogled v optimalne inovacije za odpravo problemov mobilnosti
teh skupin v mestu Varaždin. Te so: uvajanje mestnih minibusov in specializiranih taksi
vozil ter popolno izboljšanje in prilagajanje infrastrukture v Varaždinu in odprava
»šibkih« točk. Minibusi, ki jih je potrebno uvesti in ki so prilagojeni ranljivim skupinam,
so Peugeot Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus. Minibus je nizkopoden,
ponuja popolnoma nadzorovan sistem poda, ima vgrajeno zvočno signalizacijo,
zagotavlja hitro odstranljive zadnje sedeže za namestitev do šestih invalidskih vozičkov,
prav tako pa ima vozilo dvigalo na zadnjih vratih, kar omogoča enostaven vstop in
izstop oseb v invalidskih vozičkih. Potrebovali bi jih vsaj šest, eden  bi bil namenjen
mestnemu prometu, ostalih pet za prevoz do večjih mest in občin v okrožju Varaždina.
Položaj teh minibusov bi bil na severozahodni strani avtobusne postaje, kjer trenutno
ne vstopajo/izstopajo potniki, temveč so tam le parkirana vozila.

Primerna Taksi vozila so TX4 EURO 6, saj je to najčistejši, najbolj okoljsko primeren in
najučinkovitejši taksi do danes. Kar se tiče razpoložljivosti pa ta taksi nudi zavarovan

sistem zadrževanja invalidskih vozičkov in integrirano zložljivo rampo, edinstven vrtljivi
sedež in preprost distančnik, ki pomaga pri vstopu in izstopu osebam z omejeno
mobilnostjo. Na voljo so tudi kontrastni zvočniki in robovi sedežev z visoko vidljivostjo.
Zelo pomembna rešitev za ranljive skupine je izboljšanje obstoječe infrastrukture v
Varaždinu. Pomembno je zamenjati stare nestandardne ploščice na pločnikih, da se
tako odstranijo vdolbine in izbokline, pomembno je spustiti robnike na mestih, kjer
tega ni,  potrebno je opremiti vse semaforje z zvočno signalizacijo in enakomerno
porazdeliti trajanje zelene in rdeče svetlobe. Dodatne inovacije za izboljšanje kakovosti
življenja ranljivih skupin so kaznovanje voznikov nepravilno parkiranih vozil ter
ozaveščanje vseh udeležencev v prometu.

Skupna pričakovana cena minibusov, taksijev in preureditev cestnih prometnic znaša
od 397.587,98 do 424.916,48 evrov, odvisno od načina plačila (v gotovini ali obrokih).
Sofinanciranje potrebnih inovacij je mogoče preko Evropskega sklada za regionalni
razvoj, katerega namen je okrepiti regijo z vrsto inovacij in raziskav, ki se osredotočajo
na trajnostni razvoj mest.

Vpliv zgoraj omenjenih inovacij na mesto bo imel velike pozitivne spremembe.
Varaždin bo v medijih predstavljen kot dobro razvito mesto, ki ponuja visoko kakovost
storitev za različne skupine ljudi, kar vpliva tudi na povečanje turizma. Tudi ranljive
skupine bodo dosegle želeno raven kakovosti posebnih storitev, ki bodo olajšale
njihovo vsakodnevno mobilnost in ne bodo motile drugih oseb. Mesto se bo razvilo in
bo na ravni Evropske unije zagotavljalo storitve vsem ljudem, ne glede na njihovo
duševno ali fizično sposobnost.

Prva hipoteza je bila potrjena z uvedbo ene rešitve, ki bo rešila probleme vseh oseb
ranljivih skupin. Druga hipoteza je potrjena, ker bodo opisane novosti pozitivno
vplivale na prebivalce Varaždina in drugih mest, mesto pa se bo razvilo in bo na ravni
Evropske unije.

Ključne besede: mesto Varaždin, inovacije za reševanje težav ranljivih skupin,
mobilistika, ranljive skupine, intervju ranljivih skupin

Improving mobility in the city of Varaždin

Urban mobility, in current modernized time, is very important for all people and it is
needed from a city to give various specialized services for assistance in mobility of
people who have difficulties in urban mobility, like vulnerable groups. Vulnerable
groups are: parents with prams, elderly and people with disabilities, i.e. blind,
purblind, deaf, hard of hearing and people in wheelchairs. With inaccessibility in urban
transport services and problems which vulnerable groups encounter while moving
around city, their independence is at risk and occurs isolation of these people from
their wanted social activities. To prevent this and so that vulnerable groups would be
actively involved in all wanted activities, it is needed to introduce various innovations
in the city of Varaždin which would help them with their everyday urban mobility.
Varaždin currently offers only audible traffic lights in selected locations designed for
the blind. Therefore, it is highly important to upgrade the current state of mobility for
vulnerable groups in the city of Varaždin, so that these people wouldn’t be isolated
from the society. Interview of the vulnerable groups gave the first-hand insight on the
their problems, therefore needed actions which will eliminate the problems are: urban
minibuses and specialized taxi vehicles, and also full improvement of the infrastructure
in Varaždin to eliminate weak points.

Keywords: city of Varaždin, innovations for solving the problems of the vulnerable
groups, mobility, vulnerable groups, interview of the vulnerable groups
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                               X
Sadržaj

POPIS KRATICA .................................................................................................................................. XIII
UVOD
.....................................................................................................................................................
1
1 TEORIJSKE OSNOVE
.............................................................................................................................
5
1.1 POTPORA PROJEKTA OD STRANE STRATEGIJA RAZVOJA ....................................................................................
5
1.2 OPIS RANJIVIH SKUPINA
............................................................................................................................
7
1.2.1 Roditelji s djecom .......................................................................................................................
7
1.2.2 Starije osobe
.............................................................................................................................
10
1.2.3 Invalidne osobe ........................................................................................................................
11
1.2.4 Zaključak o ograničenjima ranjivih skupina .............................................................................
15
2 METODOLOGIJA ISTRAŽIVANJA ........................................................................................................
17
3 TRENUTNO STANJE MOBILISTIKE U VARAŽDINU ...............................................................................
19
3.1 SVAKODNEVNA MOBILNOST ZA RANJIVE SKUPINE
.........................................................................................
19
3.2 GRADSKI PUTNIČKI PRIJEVOZ
....................................................................................................................
27
3.2.1 Autobusni kolodvor ..................................................................................................................
28
3.2.2 Željeznički kolodvor ..................................................................................................................
31
3.2.3 Taksi prijevoz putnika...............................................................................................................
33
4 REZULTATI ISTRAŽIVANJA .................................................................................................................
36
4.1 PRIMJERI DOBRIH INOVACIJA ...................................................................................................................
36
4.1.1 Poboljšanje mobilnosti za roditelje s djecom ...........................................................................
38
4.1.2 Poboljšanje mobilnosti za starije osobe ...................................................................................
40
4.1.3 Poboljšanje mobilnosti za osobe s invaliditetom .....................................................................
44
4.1.3.1 Slijepi i slabovidni ..................................................................................................................
44
4.1.3.2 Gluhi i nagluhi .......................................................................................................................
46
4.1.3.3 Osobe u invalidskim kolicima ................................................................................................
47
5 UVOĐENJE INOVACIJA U VARAŽDIN..................................................................................................
61
5.1 INTERVJU RANJIVIH SKUPINA
....................................................................................................................
61
5.2 OPIS NAJBOLJIH INOVACIJA ZA VARAŽDIN ...................................................................................................
69
5.3 CIJENA I SUFINANCIRANJE INOVACIJA
.........................................................................................................
81
5.3.1 Cijena inovacija ........................................................................................................................
81
5.3.2 Potencijalno sufinanciranje inovacija
.......................................................................................
84
5.4 UČINCI INOVACIJA NA GRAD ....................................................................................................................
85
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                               XI
ZAKLJUČAK ..........................................................................................................................................
86
POPIS LITERATURE I IZVORA ................................................................................................................
88
PRILOZI ................................................................................................................................................
94
PRILOG 1: PRIKAZ INOVACIJA NA AUTOBUSNOM KOLODVORU U 3D MODELU..........................................................
94

Kazalo slika

SLIKA 1: UKRCAJ ŽENE S DJETETOM I KOLICIMA ........................................................................................................
8
SLIKA 2: ZVUČNI SIGNALNI UREĐAJ NAMIJENJEN SLIJEPIM OSOBAMA
..........................................................................
20
SLIKA 3: ZVUČNI SEMAFOR S TIPKOM
...................................................................................................................
21
SLIKA 4: NEPRAVILNO PARKIRANJE AUTOMOBILA ...................................................................................................
22
SLIKA 5: TAKTILNE OZNAKE U VARAŽDINU ............................................................................................................
23
SLIKA 6: PRIKAZ KVALITETNIH PLOČICA U VARAŽDINU .............................................................................................
24
SLIKA 7: RAZLIKA U RELJEFU PLOČICA
...................................................................................................................
25
SLIKA 8: NEKVALITETNE PLOČICE U CENTRU VARAŽDINA ..........................................................................................
26
SLIKA 9: STROGI CENTAR VARAŽDINA ..................................................................................................................
27
SLIKA 10: PRIKAZ STAJALIŠTA GRADSKIH MINIBUSA
.................................................................................................
28
SLIKA 11: SREDIŠTE AUTOBUSNOG KOLODVORA ....................................................................................................
29
SLIKA 12: JUGOISTOČNA STRANA AUTOBUSNOG KOLODVORA
...................................................................................
30
SLIKA 13: SJEVEROZAPADNA STRANA AUTOBUSNOG KOLODVORA .............................................................................
30
SLIKA 14: ULAZ U URED PRODAJE KARATA ............................................................................................................
32
SLIKA 15: ČEKALIŠTE NA ŽELJEZNIČKOM KOLODVORU
..............................................................................................
32
SLIKA 16: KOLOSIJECI NA ŽELJEZNIČKOM KOLODVORU
.............................................................................................
33
SLIKA 17: TAKSI STAJALIŠTE U VARAŽDINU
............................................................................................................
34
SLIKA 18: SALA BLU .........................................................................................................................................
37
SLIKA 19: POMOĆ PRI UKRCAJU U VLAK ...............................................................................................................
37
SLIKA 20: PRIKAZ DVIJE VRSTE AUTOBUSA KOJI PREVOZE PUTNIKE U STOCKHOLMU .......................................................
38
SLIKA 21: GUMB NA VANJSKOJ STRANI AUTOBUSA .................................................................................................
39
SLIKA 22: PODRUČJE NAMIJENJENO ZA DJEČJA KOLICA ............................................................................................
40
SLIKA 23: PRIKAZ STUPA ...................................................................................................................................
41
SLIKA 24: ASISTENT ZA STARIJE OSOBE PRILIKOM PUTOVANJA
...................................................................................
42
SLIKA 25: TAKTILNA STAZA SA KONTRASTNOM BOJOM ............................................................................................
45
SLIKA 26: TAKTILNA UPOZORENJA NA CESTOVNOJ RAMPI ........................................................................................
46
SLIKA 27: CESTOVNA RUBNIK RAMPA ..................................................................................................................
48
SLIKA 28: LAKŠE UKRCAVANJE ZA INVALIDE
...........................................................................................................
49
SLIKA 29: PRIKAZ UPOTREBE PLATFORMI ZA AUTOBUSE
...........................................................................................
49
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                               XII
SLIKA 30: PRIMJER UPOTREBE AUTOBUSA SA LIFTOM
..............................................................................................
50
SLIKA 31: KORIŠTENJE GRADSKOG ONLINE VODIČA .................................................................................................
51
SLIKA 32: UNUTRAŠNJOST SPECIJALNOG MINIBUSA ................................................................................................
52
SLIKA 33: ZVUČNE I VIZUALNE INFORMACIJE .........................................................................................................
53
SLIKA 34: BRT U BANKOKU
...............................................................................................................................
53
SLIKA 35: AUTOBUS S RAMPOM .........................................................................................................................
54
SLIKA 36: TAKTILNI PLOČNIK ZA SLIJEPE
................................................................................................................
55
SLIKA 37: DIZALO U AUTOBUSU..........................................................................................................................
56
SLIKA 38: PRIKAZ KLIZNE RAMPE U AUTOBUSU ......................................................................................................
56
SLIKA 39: TAKSI VOZILO ZA INVALIDE ...................................................................................................................
57
SLIKA 40: DOVOZNA RAMPA NA STAJALIŠTU .........................................................................................................
58
SLIKA 41: DOSTUP DO DNEVNOG CENTRA ............................................................................................................
59
SLIKA 42: VLAK INTERCITY U FINSKOJ ..................................................................................................................
60
SLIKA 43: PRIKAZ MOGUĆNOSTI MINIBUSA ...........................................................................................................
71
SLIKA 44: ŽELJENA LOKACIJA STAJALIŠTA MINIBUSEVA
.............................................................................................
72
SLIKA 45: TAKSI TX4 EURO 6
...........................................................................................................................
74
SLIKA 46: PRIKAZ UNUTRAŠNJOSTI I POSEBNIH USLUGA TAKSIJA TX4 EURO 6
.............................................................
75
SLIKA 47: USKA ULICA ......................................................................................................................................
77
SLIKA 48: TRG MILJENKA STANČIĆA
....................................................................................................................
78
SLIKA 49: PRIKAZ NEPRISTUPAČNOG RASKRIŽJA .....................................................................................................
79
SLIKA 50: STRAŽNJA STRANA AUTOBUSNOG KOLODVORA GLEDANA BOČNO
.................................................................
95
SLIKA 51: STRAŽNJA STRANA AUTOBUSNOG KOLODVORA GLEDANA OD NAPRIJED .........................................................
95
SLIKA 52: ŽELJENA LOKACIJA STAJALIŠTA SPECIJALIZIRANIH MINIBUSA
.........................................................................
96

Kazalo tabela

TABELA 1: KATEGORIJE DJECE I NJIHOVE TRANSPORTNE POTREBE I KARAKTERISTIKE
.........................................................
9
TABELA 2: INVALIDITETI I POSEBNE POTREBE .........................................................................................................
12
TABELA 3: OGRANIČENJE MOBILNOSTI
.................................................................................................................
13
TABELA 4: RJEŠENJA INTERVJUA PRIKAZANA PO SVAKOJ RANJIVOJ SKUPINI ..................................................................
68
TABELA 5: CIJENE INOVACIJA .............................................................................................................................
83

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                               XIII
Popis kratica

UNCRPD
Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima ljudi s invaliditetom
OSI

Osobe s invaliditetom
GIS

Geografski informacijski sistem
UN

Ujedinjeni narodi
LTA

Land Transport Authority
MIT

Massachusetts Institute of Technology
IVIS

Informacijski i komunikacijski sustavi u vozilu
ADAS
Napredni sustavi za pomoć vozaču
STS

Specijalne transportne usluge
BRT

Bus Rapid Tranzit
SMTC
Syndicat Mixte des Transports en Commun
DDICDP
Društvo distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i ostalih
tjelesnih invalida grada Varaždina
ESI
Europski strukturni i investicijski fondovi
ERDF
Europski fond za regionalni razvoj

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                1
Uvod

Mobilistika je vrlo važan problem u današnjem moderniziranom vremenu, a posebice
za gradove. Za većinu stanovnika mobilnost ne predstavlja preveliku prepreku,
međutim u težem položaju su ranjive skupine poput roditelja s djecom, invalida i
starijih osoba kojima su potrebne razne usluge za lakšu mobilnost unutar grada. Važno
je da grad ima dobro organiziran prijevoz putnika sa širokom ponudom posebnih
usluga s kojima bi pomogao pri prevoženju, ukrcaju i iskrcaju putnika kojima su
potrebne posebne usluge prilikom transporta. Isto tako je potrebno da grad pruži
pomoć ljudima koji imaju otežanu svakodnevnu mobilnost (slijepi, slabovidni, gluhi,
nagluhi, ljudi u kolicima i slično). Tome trebaju težiti svi gradovi kako bi olakšali
svakodnevni život svih svojih građana te kako bi bili na razini Europske unije i samim
time imali »dobar glas« kojim će privući ljude iz drugih gradova ili čak država što je
dobro za turizam.

Problem istraživanja je neadekvatna i nekvalitetna mobilnost građana u gradu
Varaždinu, a posebice za ljude s posebnim potrebama prilikom kretanja s jednog
mjesta na drugo (osobe s invaliditetom, stariji ljudi, roditelji s djecom). Potrebno je
uvesti razne inovacije u autobusnom, željezničkom i taksi gradskom prijevozu putnika
koji spadaju u ranjive skupine, te isto tako uvesti razne inovacije za pomoć u
svakodnevnoj mobilnosti. Problem proizlazi iz sljedećih činjenica:
• Pomoću podataka koji su prikupljeni putem upitnika kojeg su ispunjavala rodilišta u
Varaždinskoj županiji, u 2016. godini broj rođene djece bio je 1.562 (»Info o
rodilištu« [Rodilista.roda.hr], b. d.).
• Trend starenja stanovništva zabilježen je u cijeloj Hrvatskoj, no grad Varaždin iznad
je državnog prosjeka što se tiče zastupljenosti starije populacije u stanovništvu. Čak
12.000 umirovljenika čini 25% ukupnog stanovništva grada Varaždina. Prema tim
brojkama, Varaždin spada u grad starih ljudi (»Grad starih ljudi: 12 tisuća
umirovljenika živi u Varaždinu« [eVaraždin.hr], 2014).
• U Varaždinskoj županiji, prema podacima iz 2013. godine, živi 21.277 osoba s
invaliditetom što čini 12,1% ukupnog stanovništva županije. Broj osoba koje imaju
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                2
oštećenje lokomotornog sustava je 7.790 (što čini 36,6% od ukupnog broja
invalidnih osoba), broj osoba s oštećenjem sluha je 809 (3,8% ukupnog broja
invalida), broj osoba s oštećenjem vida je 651 (3,1% ukupnog broja invalida), te broj
osoba koja imaju višestruka oštećenja 7.452 (35% ukupnog broja invalida). Ostalih
21,5% (točnije 4.575) osoba s invaliditetom imaju vrste oštećenja koje nisu
relevantne za ovaj projekt (Benjak, 2013).

Prema zadnjem popisu stanovništva, izvršenog 2011. godine, broj stanovnika u gradu
Varaždinu je 46.946. Iako je broj stanovnika značajno pao u odnosu na 2001. godinu
(49.075), potreba za boljom mobilnošću je neupitna. Zbog velikog broja male djece,
potrebno je uvesti rješenja za poboljšanje mobilnosti roditelja pri putovanju u
gradskom i javnom prijevozu. Što se tiče starijih osoba, 25% stanovništva nije lako
zanemariv broj i poboljšanje mobilnosti starijih osoba u Varaždinu je izrazito potrebna.
Isto tako 12,1% stanovnika, koji čine osobe s invaliditetom, je izrazito velika i sama ta
činjenica dokazuje potrebu novih inovacija za poboljšanje mobilistike te skupine
(»Popis stanovništva 2011« [varazdin.hr], b. d.).

Grad Varaždin, prema klasifikaciji Hrvatskih gradova po veličini, spada u veće srednje
gradove. Veći srednji gradovi su ona urbana područja koja imaju više od 30.000
stanovnika (»Gradovi i naselja s gradskim obilježjima« [Ministarstvo graditeljstva i
prostornog uređenja], 2005).

Ima mnogo gradova u svijetu koji nemaju dostupan transport i nude vrlo malo ili ništa
alternativnih izvora mobilnosti. U Iranu, Armeniji i Gruziji nema nikakve opskrbe osoba
s invaliditetom u javnom transportu. U Iranu postoji privatni specijalni transport,
međutim 50% ljudi s invaliditetom je nezaposleno, dok je u Armeniji čak 92%. Stoga,
postoji bliska veza između nepokretnosti i siromaštva. Međutim, čak i u dobro
razvijenim gradovima s dostupnim transportom mrežom, problemi transporta mogu
biti ključna barijera k zaposlenosti. Podaci iz Londona ukazuju da su 23% ljudi s
invaliditetom koji traže posao morali odbiti poslovnu ponudu, te čak 23% njih intervju
za posao zbog nedostupnog transporta. U razvijenim zemljama, nemogućnost
kompatibilnosti karata između različitih načina transporta čine prijevoz kompliciranim.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                3
Također, nedostatak podučavanja vozača je velika barijera za korištenje javnog
transporta općenito, posebice za buseve i taksi vozila. Kako je Varaždin klasificiran u
veće srednje gradove u Republici Hrvatskoj, potrebno je da se pruži kvalitetna usluga
ranjivim skupinama kako bi se izbjegli ovi problemi s kojima se susreću druge države,
neovisno o njihovoj razvijenosti (Frye, 2013).

Prije početka istraživanja rada, potrebno je opisati pretpostavke i ograničenja na koje
možemo naići kako bismo bili pripremljeni na određene situacije i potencijalne blokade
istraživanja. Pretpostavke koje se predviđaju su sljedeće:
• Mobilistika za ranjive skupine u gradu Varaždinu je praktički nepostojeća i
potrebno je unaprjeđenje usluga.
• Uvođenje inovacija za poboljšanje mobilistike će u Varaždinu imati pozitivan utjecaj
na građane i na turizam.
• Građani će se složiti s uvođenjem inovacija za olakšanje svakodnevnog kretanja
ljudi koji imaju problema s mobilnošću.

S druge strane, ograničenja prilikom izrade projekta su sljedeće:
• Dostupnost podataka što se tiče cijena uvođenja inovacija.
• Problemi prilikom sufinanciranja projekta zbog teškog pronalaska sponzora.
• Potencijalno odbijanje projekta od strane grada.

Na osnovi prethodno prikazanih podataka, može se utvrditi da je problem u gradu
Varaždinu preveliki broj osoba koje spadaju u ranjive skupine. Zbog tog broja su
potrebne inovacije u njihovoj mobilnosti pružene u gradu, međutim u Varaždinu nema
potrebnih posebnih inovacija u javnom gradskom prijevozu ili u gradskoj mobilnosti. Za
roditelje, koji imaju malu djecu u dječjim kolicima i koriste usluge javnog gradskog
prijevoza, važno je da mogu s lakoćom ući i izaći iz vozila te im je potrebno mjesto u
javnom prijevozu gdje mogu ostaviti dječja kolica. Kod starijih osoba je važna kvalitetna
gradska mobilnost te isto tako i dobre usluge javnog gradskog prijevoza za one koji nisu
u stanju hodati na daleke rute. Drugim rječima, potrebno je da na semaforima zeleno
svjetlo traje dovoljno dugo da ga mogu starije osobe prijeći bez žurbe. Te osobe često
trebaju pomoć od drugih osoba pri ulasku/izlasku iz vozila. Kod osoba s invaliditetom je
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                4
vrlo važno prilagoditi posebne potrebe prema vrsti invaliditeta. Za osobe u invalidskim
kolicima su potrebne rampe i/ili dizala na javnom gradskom transportu, te dobra
kvaliteta pločnika kako bi se mogli s lakoćom, i po mogućnosti samostalno, kretati po
gradu. Za slijepe i slabovidne osobe je važno da imaju dostupne zvučne informacije,
dok je za gluhe i nagluhe važno da imaju vizualne informacije kako bi se mogli kretati
bez ograničenja.  Od svih navedenih potreba koje su važne za kvalitetan život ranjivih
skupina, grad Varaždin nudi jedino za slijepe osobe zvučne informacije za
obavještavanje zelenog svjetla te za informiranje o nadolazećim vozilima na
autobusnom i željezničkom kolodvoru. Zbog te nedostupnosti posebnih usluga,
smatram da je potrebno unaprjeđenje mobilistike za ranjive skupine u Varaždinu.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                5
1 TEORIJSKE OSNOVE

Kako bi se magistarski rad napravio kvalitetno i kako bi se pomoću njega mogle uvesti
dobre inovacije za poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu, potrebno je istražiti
primjere dobrih inovacija koje su uvedene u nekim gradovima drugih država. Te
inovacije će se istražiti na raznim člancima i knjigama koje su dostupne u fizičkoj kopiji
ili na internetskim stranicama. Također je potrebno istražiti razne potpore projekta od
drugih strana kako bi bilo moguće uvađanje projekta u grad Varaždin.

1.1 Potpora projekta od strane strategija razvoja

Kako uvođenje novih inovacija za ranjive skupine u grad Varaždin ne bi bilo promašeno,
potrebno je proučiti razne projekte i strategije razvoja koje opravdavaju i podupiru
istraživački rad.

Uvođenje inovacija za poboljšanje mobilnosti je podržano od strane EU. Europska unija
promovira aktivno uključenje i potpuno sudjelovanje invalidnih osoba u društvo. Ovaj
pristup je jezgra UN konvencije o pravima ljudi s invaliditetom (u nadaljevanju
UNCRPD) gdje je EU član. Europska komisija Europske invalidne strategije 2010-2020,
prihvaćena 2010. godine, gradi se na UNCRPD.
Ciljevi Europske invalidne strategije 2010-2020 su potaknuti pomoću kretanja u osam
glavnih područja, a to su (»Persons with disabilities« [European Commission], b. d.):
• dostupnost (stvaranje proizvoda i usluga koje bi bile dostupne ljudima s
invaliditetom i promocija tržišta pomoćnih uređaja);
•  uključivanje (osiguravanje da invalidni ljudi uživaju u svim prednostima EU
državljanstva);
•  jednakost (borba protiv diskriminacije koja se bazira na nesposobnosti i promocija
jednakih mogućnosti);
• zaposlenost (značajni porast podjele invalidnih osoba koje rade u otvorenom tržištu
rada; invalidi predstavljaju šestinu sveukupne radno sposobne populacije EU,
međutim njihova stopa zaposlenosti je niska);
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                6
• edukacija i trening (promocija uključive edukacije i cjeloživotnog učenja za učenike i
studente s invaliditetom; jednaki dostup do kvalitetne edukacije i cjeloživotnog
učenja omogućuje invalidnim osobama potpuno uključenje u društvo i
unaprjeđenje njihove kvalitete života);
• društvena zaštita (promocija pristojnih životnih uvjeta, suzbijanje siromaštva i
društvenog isključenja);
• zdravlje (promocija jednake dostupnosti zdravstvenih usluga i srodnih objekata);
• vanjske usluge (promocija prava ljudi s invaliditetom u proširenju EU i
međunarodne razvojne programe).

Loše je stanje javnog prijevoza za invalide istaknuto u strateškom planu 2016-2018 od
strane Društva distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i ostalih tjelesnih
invalida Grada Varaždina. Društvo je humanitarna, nestranačka i neprofitabilna udruga
za promicanje zdravstvenih, odgojnih, obrazovnih, kulturnih, socijalnih, informacijskih,
sportsko-rekreacijskih i drugih interesa radi unapređenja kvalitete življenja i integracije
osoba s tjelesnim invaliditetom i njihovu što svestraniju društvenu afirmaciju u skladu s
općim interesima društva. Udruga okuplja i zastupa osobe oboljele od mišićne
distrofije i srodnih mišićnih i neuromišićnih oboljenja, osobe oboljele od cerebralne i
dječje paralize, osobe s plegijama te ostale tjelesno invalidne osobe s invaliditetom od
najmanje 30%. U strateškom planu se navodi kako nedostatak kvalitetno organiziranog
javnog prijevoza na području Varaždinske županije predstavlja poseban problem
osobama s invaliditetom (u nadaljevanju OSI) i u velikoj mjeri utječe na smanjenje
kvalitete života OSI i u pitanju participacije u aktivnostima vezanim uz kulturu, zabavu i
sport. Zahvaljujući kontinuiranom radu i nastojanju da se javnost, a posebice
upravljačka struktura Grada Varaždina upozna s problemima OSI, značajno je
poboljšana pristupačnost mnogih javnih ustanova i površina, ali je u drugim središtima
Županije te u manjim jedinicama lokalne samouprave problem arhitektonskih barijera
još uvijek prisutan u znatnoj mjeri. Iako se zahvaljujući programima Grada Varaždina te
volonterima (vozač volonter) kombi se prijevoz još uvijek odvija i bitno doprinosi
kvaliteti življenja članova udruge s najtežim invaliditetom. Smatram da je potrebno
unaprijediti javni prijevoz kako bi ga OSI mogle koristiti kada nisu u mogućnosti ili
trebaju prijevoz do lokacija gdje ih kombi vozilo ne može odvesti (»Strateški plan 2016.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                7
- 2018.« [Društvo distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i ostalih tjelesnih
invalida Grada Varaždina], 2016).

1.2 Opis ranjivih skupina

Kako bi se mogli prikupiti primjeri dobrih inovacija koji su uvedeni u cijelom svijetu za
poboljšanje mobilistike ranjivih skupina, prvobitno je potrebno istražiti i opisati
činjenice i posebne potrebe o ranjivim skupinama u koje spadaju: roditelji s djecom,
starije osobe te osobe s invaliditetom. Vrlo je važno razlikovati potrebe pojedinih
ranjivih skupina kako bi se mogle uvesti one otimalne namijenjene specifično za
njihove posebne potrebe.

1.2.1 Roditelji s djecom

Zbog njihove mladosti, djeca često putuju s drugima, međutim teret transportiranja
djece nije jednako raspoređen kod roditelja s malom djecom. Žene putuju čak pet puta
više sa svojom djecom od očeva. Transport djece i kolica za djecu su veliki problem već
nekoliko desetljeća. Godine 1921. Edith Cowan je bila prva žena u Australijskom
parlamentu koja je spomenula problem žena i djece u transportu tijekom svog govora.
Ona je uputila na probleme koje ima žena s djecom (točnije ukrcaj kolica u vlakove i
autobuse), te je pozvala ministra željezničkih pruga da »paradira ulicama... cijelo podne
s teškim dojenčetom u jednoj ruci i vrećom namirnica u drugoj«. Taj problem je
ponovno osvanuo s kontraverznom pričom od Anite Flowers iz Australije 2010. godine.
Ona tvrdi da je bila diskriminirana na javnom transportu kao žena s kolicima, točnije
dva puta iz autobusa i jednom iz vlaka na putu na posao oko sedam sati ujutro. Zbog
njenog neugodnog iskustva, gospođa Flowers je pokrenula online peticiju namijenjenu
vladi da pokrenu pram-friendly transport u vlakovima. Drugi roditelji koji su potpisali
peticiju su rekli da su iskusili slične situacije diskriminacije i neki su čak priznali da troše
po tisuće dolara svake godine zato što preferiraju parkiranje u gradu prije nego
putovanje vlakom zbog diskriminacije koju iskuse u javnom prijevozu kada putuju s
djetetom. Na slici 1 je prikazana poteškoća s kojom se roditelj mora suočiti prilikom
ulaženja u visokopodni autobus (Grant-Smith, 2012).
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                8
Slika 1: Ukrcaj žene s djetetom i kolicima

Izvor: »Mother struggles to get baby pram children on Bus« [Alamy], 2003

Djecom se smatraju sve one osobe koje imaju do 18 godina starosti, međutim potrebe
transporta i nezadovoljeni zahtjevi transporta unutar svake od ovih grupa se uveliko
razlikuju, što se može i uočiti iz tabele 1 (Grant-Smith, 2012).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                9
Tabela 1: Kategorije djece i njihove transportne potrebe i karakteristike
Kategorija
Dob
Potrebe transportiranja/karakteristike
Dojenčad
0-3
godina
Ne putuju sami. Često putuju sa skrbnicima. Trebaju
nošnju ili putovanje u kolicima većinu vremena. Trebaju
visoku razinu dostupnosti javnoga transporta i dobru
pješačku okolinu.
Predškolska
djeca
4-5
godina
Mogu se kretati neovisno (ne trebaju kolica), ali ne
putuju sami i često putuju sa skrbnicima. Trebaju visoku
razinu dostupnosti javnoga transporta i dobru pješačku
zonu gdje je potrebno pješačiti. Velika pažnja je
skrenuta na sigurnost na tranzitne situacije jer se djeca
te dobi mogu ponašati nepredvidivo.
Školska djeca
6-10
godina
Osnovna škola. Neka putovanja su bez nadzora (npr.
školski transport gdje mogu putovati s ostalom djecom,
ali se ukrcavaju/iskrcavaju na mjestima gdje su odrasli),
ali većina putovanja je s roditeljima, njegovateljima i
drugim obiteljskim članovima.
Starija
školska djeca
11-14
godina
Početak srednje škole. Mnogo dnevnih putovanja
(pješačenje, bicikliranje i javni transport) su bez nadzora.
Često putuju u grupama, više nego sami.
Mladi ljudi
15-18
godina
Srednja škola ili strukovni trening. Počinju se kretati
samostalno unutar zajednice. Mogu imati vozačku
dozvolu i pristup automobilu u kasnijim godinama.
Izvor: Grant-Smith, str. 5, 2012

Važno je obratiti pažnju na mobilnost djece u velikim gradovima kako bi se bolje
razumjele potrebe mobilnosti za njih. Studije su pokazale da je mobilnost djece u
gradovima smanjena, uglavnom zbog straha roditelja od prometa. U kanadskom gradu
Victoriji, provedeno je istraživanje o mobilnosti djece. Rezultati su pokazali da oko 43%
djece u školu putuje automobilom, tok je autobus glavno prijevozno stredstvo do škole
djeci iz ruralnih područja, odnosno okolice grada (Carver, b. d.).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                10
Studije u gradu Turku (Finska) provedene su kako bi se bolje razumjela mobilnost djece
te kako bi se roditeljima omogućio uvid u mjesta po kojima se njihova djeca kreću.
Nekoliko djece sudjelovalo je u istraživanju, te su im dani GPS uređaji i dobili su
zadatak da svakog dana bilježe dnevnik mobilnosti. Djeca su bilježila kamo polaze, u
kojem vremenu, način transporta, s kime i što su ondje radili. Prikupljeni podaci kasnije
su ubačeni u geografski informacijski sistem (GIS) te su se rezultati istraživanja prikazali
na karti grada Turku. Kombinacija objektivnog GPS praćenja i dnevnika mobilnosti
doprinijela je boljem razumijevanju mobilnosti djece, te se primjenjivala u daljnjim
istraživanjima (Fagerholm & Broberg, 2011).

1.2.2 Starije osobe

Od vremena kada smo dovoljno stari da napravimo sami prve korake, mi žudimo za
samostalnošću koju nam mobilnost pruža. Ta žudnja se ne istroši kako starimo,
samostalnost je velik doprinos prema uspješnom starenju. Kod Amerikanaca od 65
godina i starijima, imati mogućnost za samostalno obavljanje stvari je bitnije (kod njih
čak 95% je reklo izrazito bitno) nego bilo koji drugi aspekt života, osim zdravlja.
Mobilnost je ključ naše samostalnosti i utječe na sve aspekte blagostanja za ljude svih
godina, zato što utječe na našu sposobnost zbližavanja s drugim ljudima, mjestima i
aktivnostima koja su potrebna i obogaćuju naše živote. Stariji ljudi se suočavaju s
posebnim izazovima mobilnosti zbog slabosti, slabljenja sluha i vida i drugih aspekta
fizičkog  pogoršanja koji otežavaju korištenje mnogih transportnih usluga, poput vožnje
u javnom prijevozu, samostalna vožnja i hodanje. Zbog globalnog povećanja starije
populacije, potrebni su inovativni pristupi za razumijevanje i izradu rješenja za njihove
transportne potrebe (»Age-friendly urban mobility« [Ageless voice], 2012).

Javna briga o starijim vozačima u SAD-u su veliki problem zbog čestih prometnih
nesreća. Te nesreće često uključuju starijeg vozača koji nenamjerno stisne gas pedalu
umjesto kočnice, te su  time u opasnosti ne samo taj vozač, već grupa pješaka koji se
mogu dovesti u smrtni slučaj. Također je razlog nesrećama slabi vid, sporija reakcija na
neočekivane situacije u prometu te oslabljeni sluh. Zbog takvih situacija, potrebno je
natjerati starije ljude da prestanu koristiti automobile, i dovesti ih do boljeg i
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                11
uspješnijeg javnog transporta namijenjenog specijalno za njihove posebne potrebe
(Eberhart, 1996).

Podaci Ujedinjenih naroda (v nadaljevanju UN-a) o demografskim trendovima pokazuju
da (Frye, 2013):
• 11% svjetske populacije čine stariji od 60 godina;
• do 2050. očekuje se porast na 22%;
• broj ljudi starijih od 80 godina raste za 4% godišnje;
• tempo starenja stanovništa je brži u zemljama u razvoju nego u razvijenim
zemljama;
• 64% starijih ljudi trenutno živi u zemljama u razvoju, a do 2050. ta brojka će se
popeti na 80%;
• do 2050. godine 3,5 milijuna ljudi biti će starije od 100 godina, a više od polovice će
živjeti u Aziji.

Stope starenja razlikuju se od zemlje do zemlje te je jasno da postoji korelacija između
dobi i nemoći. Tako (Frye, 2013):
• oko 10% svjetske populacije ima neku vrstu invaliditeta;
• otprilike jedna trećina starijih ima invaliditet, dok se u nekim zemljama ta brojka
popela na dvije trećine starijeg stanovništva;
• od 500 milijuna osoba s nekom vrstom invaliditeta, 80% njih živi u zemljama u
razvoju.

1.2.3 Invalidne osobe

Vrlo je važno razlikovati ograničenja s kojima su ljudi s invaliditetom (i samim time s
poteškoćom normalnog kretanja unutar grada) suočeni. Poteškoće kretanja se mogu
dogoditi zbog različitih razloga i kroz vrijeme ponavljajući poremećaj kretanja se
definira kao invalidnost. Postoji više različitih grupa invalida gdje je kod svake grupe
potrebna posebna odluka u uslugama javnog putničkog prijevoza. U tabeli 2 su
prikazane posebne potrebe ljudi s invaliditetom prilikom korištenja transportnih
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                12
usluga. Iz tabele 2 se može vidjeti da se najviše prilagodbi odnosi na ljude s fizičkim i
vizualnim oštećenjima. Ta prilagodba je najkompleksnija zbog visokih potrebnih
ulaganja i te odluke mogu biti napravljene samo od legalnih mjera ili visoke razine
svjesnosti ljudi koji rade odluke na operacijskoj razini (Verseckienė, Meškauskas &
Batarlienė, 2015).

Tabela 2: Invaliditeti i posebne potrebe
Vrsta invaliditeta
Posebne potrebe
Fizička
niskopodna vozila, rampe, signali, manevarski prostor,
oprema za popravljanje invalidskih kolica, dostupni putevi
Osjetilna:
• vid

• sluh
• poremećaj
ravnoteže
površinski, osvjetljenje, znakovi – podignuta slova ili simboli
za korištenje Brailleovog pisma, kontrastni natpisi, veličina i
format ispisa, sistem slušanja
vizualne informacije
rukohvati i grabilice
Intelektualna
lako razumljive informacije, jednostavno plaćanje karata,
posebni treninzi vozača
Mentalno zdravlje,
emocionalno
posebni treninzi vozača, signalni uređaji za prijenose koji
stanu po zahtjevu
Prožimajući razvojni
poremećaj
lako razumljive informacije, jednostavno plaćanje karata,
posebni treninzi vozača, signalni uređaji za prijenose koji
stanu po zahtjevu
Razvojna
pogodna visina opreme
Nevidljiva
signalni uređaji za prijenose koji stanu po zahtjevu, pribor za
prvu pomoć
Izvor: Verseckienė, Meškauskas & Batarlienė, str. 49, 2015

Kako bi se te posebne potrebe bolje razumjele i mogle kvalitetno uvesti u grad na
korištenje, potrebno je slijediti određene korake koji pomažu u adaptaciji potreba za
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                13
korisnike i ljude koji se susreću s invalidnim osobama, poput vozača i slično. Prve
radnje koje je potrebno napraviti su sljedeće (Verseckienė, Meškauskas & Batarlienė,
2015):
• strateško planiranje iz najdublje razine;
• usvajanje više linija;
• bolja oprema vozila s vizualnim i auditivnim sistemima;
• edukacija vozača o potrebama invalidnih osoba;
• treniranje putovanja;
• osobna pomoć;
• testiranje rampa;
• razvoj IT sistema.

Osobe s invaliditetom, te starije osobe će najvjerojatnije hodati značajnu udaljenost
iako imaju poteškoće u tome. Oba imaju nedostatak pristupačnosti i troškovi
pogoršavaju ovaj problem. Preporučena maksimalna hodajuća udaljenost je osobito
ograničena za one koji hodaju s pomoćnim sredstvom, poput štapa kojeg koriste slijepe
osobe. Tabela 3 prikazuje vrstu invaliditeta te preporučenu udaljenost hodanja bez
stajanja. Brojke u tabeli su prosječne; postoji značajna varijacija između sposobnosti
individualca. Također, faktori poput nagiba i vremenskih uvjeta će također utjecati na
udaljenost koju ljudi mogu hodati.

Tabela 3: Ograničenje mobilnosti
Vrsta invaliditeta
Preporučena udaljenost hodanja bez odmora
Korisnik invalidskih kolica
150 m
Osoba s oštećenjem mobilnosti koja
koristi štap
50 m
Osoba s oštećenjem mobilnosti bez
pomoći pri hodanju
100 m
Izvor: Frye, str. 3, 2013

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                14
Kod osoba s invaliditetom je važno razlikovati vrstu invaliditeta, te će se ovaj rad
fokusirati na osobe koje imaju: vizualna oštećenja (slijepi i slabovidni), auditivna
oštećenja (gluhi i nagluhi), te fizička oštećenja (osobe u kolicima).

Ljudi koji spadaju u skupinu oštećenja vida su one osobe kod kojih vid nije više moguće
popraviti naočalama, kontaktnim lećama, operacijama ili drugim medicinskim
metodama. Slabovidne osobe imaju manje od 30% od uobičajene vidne sposobnosti.
Poteškoće slabovidnih su različite i ovise o njihovom oštećenju vida. Neki vide
maglovito i nejasno te raspoznaju stvari samo nekoliko metara ispred sebe. Mogu imati
potpunu ili djelomičnu sljepoću na boje, neki imaju problema s dubinskim vidom i
slično. Također postoje oštećenja vidnog polja gdje ti ljudi ne vide samo zamagljeno
nego i u manjem opsegu. Nekima je slabi centralni vid i tako ne raspoznaju stvari koje
se nalaze u sredini vidnoga polja, dok je drugima slabi periferni vid na rubu vidnog
polja. U drugu ruku, slijepe osobe su one koje zbog oštećenja vida ne mogu raspoznati
dovoljno informacija iz okoline koje bi im omogućile kvalitetnu orijentaciju. Slijepi s
ostatkom vida ili vrlo uskim vidnim poljem, koji se naziva tunelski vid, pridobe samo
djelomične informacije iz okoline. Zbog visokog stupnja oštećenja vida imaju poteškoće
s komunikacijom, orijentacijom i kretanjem. Za slabovidne osobe su važne vizualane
informacije koje su im dostupne samo ako su dobro izražene, dok se slijepe osobe u
prostoru najviše orijentiraju pomoću opipa i zvuka. Zbog razlike u kretanju slijepih i
slabovidnih osoba, potrebno je uvesti dobre inovacije koje će riješiti problem
mobilistike za obje skupine (Albreht, Zapušek Černe, Krištof & Černe, 2016).

Za osobe koje nisu u stanju čuti toliko dobro koliko osobe s normalnim sluhom (prag
sluha od 25 decibela ili bolje na oba uha) kaže se da imaju oštećeni sluh. Oštećenje
sluha može biti blago, srednje, ozbiljno ili duboko. Može utjecati jedno uho ili oba i to
vodi k poteškoćama u slušanju govornog jezika ili glasnih zvukova. Nagluhe osobe su
one koje imaju gubitak sluha koji se rangira između blagog i ozbiljnog. Nagluhe osobe
obično komuniciraju kroz govorni jezik i mogu imati uspjeha od slušnih aparata,
kohlearnih implantata i drugih pomoćnih aparata. Ljudi sa značajnim gubitkom sluha
mogu izrazito beneficirati od kohlearnog implantata. Gluhe osobe su one koje imaju
duboko oštećenje sluha, što znači da imaju vrlo slab ili nikakav osjet sluha. Oni se
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                15
najčešće koriste znakovnim jezikom za komuniciranje. Za gluhe i nagluhe osobe od
najvećeg značaja u gradskoj mobilnosti su vizualni znakovi i informacije, te je potrebno
pronaći inovacije koje se baziraju na vizualnom osjetu (»Deafness and hearing loss«
[World Health Organization], 2017).

Osobe koje koriste invalidska kolica različitih su fizičkih mogućnosti. Neke osobe koje
rabe kolica kreću se uz pomoć druge osobe ili psa vodiča, dok neke mogu samostalno
ali samo na kraće udaljenosti. Oni koriste kolica jer im ona pomažu u očuvanju snage i
omogućuju efikasnije kretanje. Invalidska kolica se rabe kao pomoć osobama u
prilagodbi ili za kompenzaciju kod oštećenja organa za kretanje, a koja mogu nastati i
bez pojave zaraznih bolesti. Neki od uzroka mogu biti na primjer: oštećenje leđne
moždine, moždani udar, amputacija, mišićna distrofija, cerebralna paraliza, skleroza
multipleks, dječja paraliza, bolesti srca, i slično. U njihovoj gradskoj mobilnosti
najznačajniji je kvalitetan pločnik bez udubina i izbočina radi fluidnog kretanja, te su od
velikog značaja rampe i dizala za ulaz u inače nepristupačna mjesta. To se odnosi i na
javni prijevoz u kojem su potrebna posebno specijalizirana vozila koja bi omogućila ulaz
i izlaz osobama u kolicima, kao na primjer niskopodna vozila ili razna pomagala na
stajalištima za lakši ulaz poput rampa (»Kako pristupiti osobi s invaliditetom« [Zaklada
Čujem, vjerujem, vidim], b. d.).

1.2.4 Zaključak o ograničenjima ranjivih skupina

Po prijašnjim opisanim činjenicama, može se zaključiti da je za osobe koje spadaju u
ranjive skupine izrazito bitna uvedba raznih inovacija za poboljšanje u gradskoj
mobilnost. Roditelji s djecom imaju problema prilikom ulaženja i izlaženja iz javnih
vozila zbog neadekvatne suprastrukture (autobusi nisu niskopodni, u vozilima nema
mjesta gdje se mogu staviti dječja kolica itd.). Isto tako se problem javlja prilikom
diskriminacija koje susreću od strane vozača i putnika kada žele putovati javnim
prijevozom. U drugu ruku, starije osobe se susreću s fizičkim pogoršanjem nastalim
zbog starenja i zbog toga nisu u mogućnosti samostalno voziti osobno vozilo, te se
okreću prema javnom prijevozu. Ovdje dolazi do problema kod pješačenja zbog slabije
mobilnosti i to može biti problem ako starije osobe nemaju dovoljno vremena za prijeći
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                16
cestu ili ako nisu u mogućnosti doći na željeno mjesto zbog prevelike udaljenosti. Ovdje
pomaže javni gradski prijevoz, međutim potrebne su razne inovacije koje će se opisati
u nastavku rada. Za slijepe i slabovidne osobe su od velikog značaja zvučne informacije,
koje mogu biti u javnom prijevozu za dobivanje informacija o nadolazećoj stanici ili
prilikom pješačenja na semaforu za informacije o crvenom i zelenom svjetlu, tj. kada je
sigurno prijeći cestu a kada nije. Isto tako je poželjna uvedba Brailleovog pisma na
javnim mjestima, međutim njega najviše koriste osobe koje su rođene slijepe i to nije
sto postotno rješenje za cijelu ranjivu skupinu. Za gluhe i nagluhe osobe su važne
vizualne informacije, te je važno da znakovi nisu previše upadljivi u oko (poput jarko
svjetlećih znakova) kako ne bi izgubili orijentaciju prilikom hodanja gradom. Za osobe u
invalidskim kolicima je važno da grad ima kvalitetan pločnik koji nije reljefan kako bi se
moglo lako putovati po njemu, te je važno da javni prijevoz nudi razne inovacije
(rampe, dizala) prilikom ulaženja i izlaženja iz javnih vozila.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                17
2 METODOLOGIJA ISTRAŽIVANJA

Metode koje će se prilikom izrade rada koristiti su sljedeće:
• metoda kompilacije, pomoću koje će se sakupiti svi relevantni znanstveni članci
vezani uz mobilistiku ranjivih skupina;
• metoda deskripcije, s kojom će se opisati općeniti podaci o ranjivim skupinama, te
trenutno stanje mobilistike ranjivih skupina u gradu Varaždinu;
• metoda analize, s kojom će se proučiti svi sakupljeni znanstveni članci vezani uz
ranjive skupine i istražit će se trenutni podaci o trenutnom stanju mobilistike u
Varaždinu;
• metoda sinteze, s kojom će se odrediti one inovacije optimalne za grad Varaždin do
kojih smo došli pomoću prikupljenih podataka istraženih u metodi analize;
• metoda anketiranja, pomoću koje će se odabrati željena skupina ljudi (ljudi koji
spadaju u ranjive skupine) i postavit će im se pitanja vezana uz zadovoljstvo s
trenutnim stanjem mobilistike u Varaždinu te mogući potrebni savjeti i želje s
kojima će se poboljšati isti.

Magistarski rad će biti napravljen po IMRAD organizacijskoj strukturi i biti će podijeljen
na četiri dijela. U Prvom djelu rada (uvod) će biti opisan problem te je potrebno
pomoću literature objasniti sve podatke i činjenice koje se vežu na problem. U drugom
djelu (metoda) je potrebno opisati sve detalje vezane za problem istraživanja.
Potrebno je opisati relevantne teorijske osnove, treba se opisati trenutno stanje
problema, razna ograničenja te je važno objasniti svrhu, ciljeve i hipoteze rada kako bi
se problem mogao efikasno i efektivno riješiti. Treći dio rada će sadržavati rezultate, tj.
potrebno je sve opisane inovacije rješavanja problema primijeniti na grad Varaždin. Za
to je potrebno istražiti važnost i utjecaj raznih inovacija, trebaju se istražiti cijene i
potencijalna sufinanciranja i potrebno je istražiti učinak inovacija na grad i građane. U
zadnjem djelu rada je potrebno prokomentirati cijeli rad i napisati sveukupni zaključak
dobiven istraživanjem da li su zadovoljeni svrha, ciljevi i hipoteze koji su bili opisani u
prvom djelu.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                18
Kako bi se problem istraživanja mogao riješiti učinkovito i djelotvorno, potrebno je
odretiti svrhu, ciljeve i hipoteze istraživanja. Svrha rada je poboljšati svakodnevnu
mobilistiku ranjivih skupina kako bi se one mogle lakše kretati unutar grada Varaždina.
Glavni cilj rada je proučiti razna rješenja poboljšanja mobilistike za ranjive skupine, te
ih probati uvesti u grad Varaždin. Kako bismo došli do glavnog cilja, potrebno je
proučiti razne faktore koji se nadovezuju na glavni cilj i oni su sljedeći:
• Koliko je ljudi, kategoriziranih u ranjive skupine, nezadovoljno s trenutnim stanjem
posebnih usluga mobilnosti u gradu Varaždinu?
• U kakvom je stanju trenutna paleta usluga mobilistike za ranjive skupine?
• Da li je razvoj mobilistike uključen unutar strukture razvoja regije?
• Koje će inovacije biti od najvećeg značaja ako se uvedu u grad Varaždin?
• Koliko će financijskih sredstava biti potrebno za realiziranje projekta?
• Da li će projekt biti sufinanciran od strane EU ili od drugih raznih sponzora?

Hipoteze rada su sljedeće:
• Uvođenje raznih rješenja za poboljšanje mobilnosti (poput rampa za lakši ulaz i izlaz
starijih i nepokretnih osoba iz vozila) će poboljšati kvalitetu života za građane, tj.
olakšat će im se putovanje javnim prijevozom unutar grada i okolice.
• Uvođenje tih promjena će uzrokovati »dobar glas« o gradu i te će promjene dovesti
do modernizacije grada na razini Europske unije.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                19
3 TRENUTNO STANJE MOBILISTIKE U VARAŽDINU

Grad Varaždin se klasificira po veličini u veće srednje gradove, te je zbog toga potreba
za uvođenjem različitih inovacija za poboljšanje mobilnosti ranjivih skupina neupitna,
što pokazuju prethodno prikazani podaci o postotku starijih i invalidnih osoba, te
velikom broju rođene djece. Gradska mobilnost je vrlo važna za sve ljude, pa tako i za
ranjive skupine i vrlo je bitno da grad pruži svojim građanima posebne usluge koje će
olakšati svakodnevnu gradsku mobilnost.

3.1 Svakodnevna mobilnost za ranjive skupine

Grad Varaždin nudi vrlo malo posebnih usluga s kojima bi pomogao ranjivim
skupinama u svakodnevnom kretanju gradom. U ulicama koje se nalaze u centru grada,
zabranjena je vožnja automobilima osim ako nisu dostavna vozila ili su osobna vozila
od stanara koji žive u centru grada. Iako je grad Varaždin imenovan gradom bicikala, po
cijelom središtu grada je zabranjena vožnja biciklom. Zbog tih zabrana vožnji bicikala i
automobila po središtu grada, lakše se može staviti fokus na unaprjeđenje mobilistike
za ranjive skupine jer zabranjena vozila nemaju poseban put po kojem se voze i samim
time ima više mjesta za uvođenje dobrih inovacija po gradu. U gradu se također nalazi
mnogo starih pločica na pločniku koje su izrazito reljefne, te smetaju invalidskim
kolicima te dječjim kolicima prilikom vožnje. Isto tako takve pločice mogu zasmetati
slijepom čovjeku koji se može lako spotaknuti na njih jer ne očekuje razliku u reljefu
pločnika. Kako bi se olakšala mobilnost ranjivim skupinama, poželjno je da se promjene
pločice i stave novije koje nisu toliko reljefne. Većina semafora u Varaždinu ima
ugrađen poseban uređaj koji pomoću zvuka šalje poruku slijepom čovjeku kada je
crveno, a kada zeleno svjetlo i tako se on može lakše orijentirati u prostoru. Također,
na vrhu tog uređaja je iscrtana strelica koju slijepa osoba može opipati i tako sazna u
kojem smjeru se može prijeći cesta i primjer takvog uređaja koji se nalazi u gradu
Varaždinu je prikazan na slici 2.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                20
Slika 2: Zvučni signalni uređaj namijenjen slijepim osobama

Izvor: Osobni izvor

Slika 3 prikazuje drugu vrstu semafora koji se nalazi u Varaždinu. Ovaj semafor također
ima zvučni signal i reljefnu strelicu na vrhu s kojima orijentira slijepu osobu u prostoru.
Međutim, jedinstveno kod ovog semafora je to što ima tipku koja se može pritisnuti, te
kada se pritisne, upali se zeleno svjetlo. Svjetlo se može upaliti samo onda kada nema
prometa na raskrižju, što znači da pritisak tipke ne poremeti tok prometa vozila. To je
izrazito korisno starijim osobama koje ne mogu dugo stajati na jednom mjestu zbog
svoje slabosti. Isto tako je to vrlo korisno za ljude, neovisno da li spadaju u ranjive
skupine ili ne, kojima se žuri i nemaju vremena čekati zeleno svjetlo.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                21
Slika 3: Zvučni semafor s tipkom

Izvor: Osobni izvor

Slika 4 prikazuje nepravilno parkiranje automobila na polovici nogostupa. To može
izrazito smetati u svakodnevnoj mobilnosti roditelja s dječjim kolicima i osobama u
invalidskim kolicima jer je sada nogostup preuzak da se hoda po njemu, pa moraju te
osobe ići na cestu da zaobiđu vozilo što je vrlo opasno. Također takvo parkiranje
automobila može smetati i slijepim osobama. Oni znaju da hodaju po nogostupu i ne
očekuju ovdje parkirano vozilo, te zbog toga posljedica može biti sudar u automobil i
potencijalna ozljeda slijepe osobe ili uoštećenje vozila.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                22
Slika 4: Nepravilno parkiranje automobila

Izvor: Osobni izvor

Slika 5 prikazuje prelazak ceste gdje se nalaze taktilne oznake za slijepe ljude.
Međutim, te taktilne oznake su nepravilno postavljene zato što slijepa osoba ne zna da
može ovdje po rebrima (koji su namijenjeni za usmjeravanje slijepe osobe) proći sa
slijepim štapom, te doći do čepova koji predstavljaju upozorenje koje je u ovom slučaju
prometna cesta. Drugim riječima, taktile oznake su loše postavljene zato što je
preveliki prostor pri prelasku ceste i slijepa osoba ne može bez pomoći druge osobe
namjestiti štap po rebrima kako bi znao gdje može sigurno proći cestu. Da situacija
bude još i gora, s druge strane ceste nema tih taktilnih linija, te to dokazuje
nepotrebnost tih taktilnih oznaka. Ovdje je potrebno produžiti ta rebra u sve strane po
Kapucinskom trgu (koji se nalazi s ove strane ceste gdje su taktilne oznake), te je
potrebno njih izgraditi i s druge strane ceste kako bi se olakšala gradska mobilnost
slijepih osoba u gradu.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                23
Slika 5: Taktilne oznake u Varaždinu

Izvor: Osobni izvor

Slika 6 prikazuje Kapucinski trg koji se izgradio nedavne 2012. godine te se nalazi
odmah pokraj prethodno prikazanih loših taktilnih oznaka. Trg ima vrlo kvalitetne
pločice koje ne smetaju invalidskim i dječjim kolicima prilikom vožnje. Vrlo je širok, i
ovdje bi se lako mogle postaviti taktilne oznake koje bi usmjeravale slijepe osobe i ne
bi smetale drugim ljudima prilikom kretanja.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                24
Slika 6: Prikaz kvalitetnih pločica u Varaždinu

Izvor: Osobni izvor

Slika 7 prikazuje razliku u reljefu pločica, tj. uzvišenje predstavlja pješačku zonu, dok je
sniženi dio namijenjen za automobile. Kako se prikazan pločnik nalazi u centru grada,
odvajanje za automobile je nepotrebno zato što je zabranjena vožnja istih osim ako
nemaju dozvolu. Ovdje se može tako napraviti posebna zona za invalidska i dječja
kolica na povišenom djelu zato što takva vrsta pločnika ne smeta za kotače. Sniženi dio
će biti namijenjen za pješake koji nemaju poteškoće prilikom hodanja i mogle bi se
napraviti taktilne oznake za slijepe i to neće smetati automobilima zato što vrlo mali
broj njih vozi središtem grada.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                25
Slika 7: Razlika u reljefu pločica

Izvor: Osobni izvor

Slika 8 prikazuje dio grada koji ima vrlo nekvalitetne pločice koji smetaju u vožnji
dječjih i invalidskih kolica zato što su vrlo male i reljefne. Može se također vidjeti da se
na slici nalazi i onakva vrsta pločica koje su ravne i ne smetaju kolicima te bi bilo u
interesu ranjivih skupina da se taj cijeli dio napravi tako da ne smeta prilikom vožnje
kolica.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                26
Slika 8: Nekvalitetne pločice u centru Varaždina

Izvor: Osobni izvor

Slika 9 prikazuje glavni trg, tj. središte grada Varaždina. Ovdje su pločice ravne i ne
smetaju prilikom vožnje dječjih i invalidskih kolica. Ovdje se nalazi mnogo kafića i
trgovina, te je to vrlo čuvani prostor u gradu. Smatram da ovdje neće biti dopušteno
uvođenje inovacija za poboljšanje mobilnosti ranjivih skupina, međutim u okolnim
ulicama je moguća promjena pločica u one ravne koje ne smetaju invalidskim i dječjim
kolicima, te je moguće uvađanje taktilnih oznaka za slijepe osobe.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                27
Slika 9: Strogi centar Varaždina

Izvor: Osobni izvor

3.2 Gradski putnički prijevoz

Javni gradski putnički prijevoz putnika koji nudi grad Varaždin su autobusni, željeznički,
te taksi prijevoz. Za autobusni putnički prijevoz unutar cijele Varaždinske županije, grad
nudi iste autobuse koji se koriste i za prijevoz do drugih gradova i drugih država.
Posebni mali autobusi koji su bili namijenjeni za gradski prijevoz više ne voze, te jedini
posebni manji autobusi se koriste za vožnju do obližnjih trgovačkih centara. Željeznički
prijevoz se ne koristi za vožnju unutar grada i nalazi se na periferiji. Taksi prijevoz
putnika je jedini koji nudi prijevoz po cijelom gradu i vrlo je popularan zbog svoje niske
cijene, pristupačnosti i mogućnosti prijevoza od vrata do vrata.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                28
3.2.1 Autobusni kolodvor

Autobusni kolodvor se nalazi vrlo blizu središtu grada, tj. 350 metara (pet minuta
hoda). Autobusna stanica ima 29 perona. Na autobusnoj stanici se nalazi pekara, dva
kioska, te dva kafića gdje putnici mogu nešto popiti i pojesti kada čekaju autobus.
Autobusni kolodvor ima i WC, te ured za prodaju karata. S druge strane kolodvora
nalazi se glavna stanica za taksi vozila, te je ovdje stanica za mini autobuse namijenjene
za gradski prijevoz. Iz Varaždina voze autobusi prema svim većim gradovima Hrvatske,
te se također mogu kupiti i inozemne karte za prijevoz u druge države poput: Švicarske,
Italije, Njemačke, Slovenije i Srbije (»Varaždin« [Autotrans], b. d.).

Grad Varaždin nudi gradski prijevoz minibusevima koji se ponovno uveo u korištenje 1.
listopada 2016. godine. Vrlo je popularan zato što je cijena karta samo 0,40 eura.
Gradsko i prigradsko područje ima pet linija, a svaka linija ima deset polazaka radnim
danom, četiri subotom i dva polaska nedjeljom. Osim što je pojedinačna karta 0,40
eura, također je dostupna i mjesečna karta od 22,84 eura. Koriste se minibusevi, marke
Volkswagen, model Crafter, koji imaju od 16 do 23 sjedećih mjesta. Slika 10 prikazuje
stajalište tih minibuseva, koji se nalazi na stražnoj strani autobusnog kolodvora, tj.
preko puta taksi stajališta (Štimec, 2016).

Slika 10: Prikaz stajališta gradskih minibusa

Izvor: Osobni izvor
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                29
Slike 11, 12 i 13 prikazuju različite strane autobusnog kolodvora. Na slici 11 je
prikazano središte autobusnog kolodvora i ovdje se nalaze peroni brojeva od 1 do 13.
Ovdje dolaze autobusi za sve glavne destinacije, tj. za one gdje najviše putnika putuje
(veliki gradovi Hrvatske, obližnja sela, te u druge države). Na slici 12 je prikazana
jugoistočna strana autobusnog kolodvora i ovdje se nalaze peroni brojeva od 14 do 20.
Tamo se na jednom dijelu parkiraju autobusi, autobusi ovdje iskrcavaju putnike nakon
dugih putovanja, te ovdje dolaze autobusi koji voze u obližnji trgovački centar. Ovaj dio
se rijetko koristi za ukrcavanje putnika. Na slici 13 je prikazana sjeverozapadna strana
autobusnog kolodvora, te se nalaze peroni brojeva od 21 do 29. Ova strana
autobusnog kolodvora se ne koristi za ukrcaj i iskrcaj putnika već se ovdje parkiraju
autobusi kada nemaju vozne linije. Također se na ovim peronima često parkiraju
osobni automobili iako ne smiju, i to se može uočiti na slici.

Slika 11: Središte autobusnog kolodvora

Izvor: Osobni izvor

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                30
Slika 12: Jugoistočna strana autobusnog kolodvora

Izvor: Osobni izvor

Slika 13: Sjeverozapadna strana autobusnog kolodvora

Izvor: Osobni izvor
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                31
Što se tiče posebnih usluga koje su namijenjene za pomoć pri prijevozu ranjivih skupina
u autobusnim vozilima, grad Varaždin trenutno nudi vrlo malo. Na oglasnoj ploči se
nalaze informacije o autobusima koji putuju na stalnim linijama. Autobusni kolodvor
nudi glasovne informacije o vremenu dolaska autobusa, na kojem će peronu stati te
obavještava potencijalno kašnjenje autobusa. Što se tiče opremljenosti autobusa, voze
niskopodni gradski minibusi, međutim nema nikakvih posebnih usluga kojima bi se
pomoglo ranjivim skupinama pri ulazu/izlazu iz vozila, te nema nikakvih rampa koje bi
pomogle roditeljima s kolicima ili osobi u invalidskim kolicima prilikom ukrcaja/iskrcaja.
Pošto su autobusi namijenjeni na duže relacije visoki, imaju pet stepenica prilikom
ulaženja u autobus te prolaz između sjedala je vrlo uzak, osobe u invalidskim kolicima
uopće nisu u mogućnosti koristiti javni autobusni prijevoz. To može biti veliki problem
ako je na željenu lokaciju moguće pristupiti jedino pomoću autobusnog vozila.

3.2.2 Željeznički kolodvor

Željeznički kolodvor se nalazi na drugom dijelu grada od autobusnog kolodvora i lociran
je u periferiji grada. Od središta grada je, isto kao i autobusni kolodvor, udaljen pet
minuta hoda. Ne koristi se prilikom gradskog prijevoza zato što je Varaždin mali grad i
nema niti jedne druge željezničke postaje gdje bi se putnici mogli iskrcati. U
željezničkom kolodvoru se nalazi ured koji služi za informacije o rasporedu vožnje te
prodaji karata. Također se ovdje nalaze trgovina i kiosk. Željeznički kolodvor ima sedam
kolosijeka i svi su u upotrebi. Željeznički kolodvor koristi vizualno oglašavanje na
televizijskom zaslonu gdje su prikazane informacije o dolasku i odlasku svih vlakova.
Isto tako kolodvor koristi glasovno oglašavanje prilikom dolaska vlaka te informira
putnike kamo putuje pridošli vlak.

Slika 14 prikazuje prednju stranu željezničkog kolodvora i ovdje se nalazi ulaz u ured
gdje se prodaju karte i daju informacije o voznom redu vlakova, te se u ovoj ustanovi
može koristiti javni WC za korisnike kolodvora.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                32
Slika 14: Ulaz u ured prodaje karata

Izvor: Osobni izvor

Slika 15 prikazuje klupice, s druge strane prethodno prikazanog ulaza, gdje putnici
mogu čekati željeni vlak. Ovdje putnici mogu čuti glasovne informacije o pridošlom
vlaku (mjesto putovanja vlaka).

Slika 15: Čekalište na željezničkom kolodvoru

Izvor: Osobni izvor
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                33
Slika 16 prikazuje kolosijeke na željezničkom kolodvoru po kojima vlakovi voze. Ima ih
sedam i svi su u upotrebi.

Slika 16: Kolosijeci na željezničkom kolodvoru

Izvor: Osobni izvor

Osim vizualnog i auditivnog oglašavanja o putovanju vlakova, željeznički kolodvor ne
nudi nikakve druge posebne usluge za poboljšanje mobilnosti ranjivih skupina.
Najjednostavnije rješenje koje se može lako uvesti je izgradnja rampe pomoću koje se
invalidne osobe ukrcavaju i iskrcavaju u vlakove kada koriste javni željeznički prijevoz.

3.2.3 Taksi prijevoz putnika

Taksi prijevoz putnika u gradu Varaždinu je izrazito popularno zbog svoje pristupačne
cijene te mogućnosti prijevoza od vrata do vrata, za razliku od javnog autobusnog i
željezničkog transporta. Dostupna je usluga telefonske narudžbe vozila s kojom
naručeno vozilo dođe na dogovorenu lokaciju, te pokupi korisnika usluge. U gradu
Varaždinu i unutar okolice Varaždinske županije je bilo mnogo poduzeća koja su nudila
usluge taksi prijevoza. Trenutno jedina poduzeća koja nude usluge taksi prijevoza su
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                34
Taxi Cammeo i Taxi iNova, te su oni najpoznatiji zbog svoje velike palete usluga i niske
cijene i zbog toga su druga manja poduzeća koja su radila u okolici Varaždina propala.
Grad Varaždin je dodjelio taksi vozilima stajališta, gdje se mogu vozači odmarati kada
nemaju prijevoza i može se osobno doći ako korisnik treba uslugu prijevoza. Ta
stajališta se nalaze na frekventnim mjestima i to kod željezničkog kolodvora, na
autobusnom kolodvoru, te kod Hotela Turist koji se nalazi u blizini autobusnog
kolodvora.

Slika 17 prikazuje taksi stajalište u Varaždinu koje se nalazi na autobusnom kolodvoru.
Ovdje mogu putnici osobno doći kada žele putovati taksi vozilom, iako je moguća
telefonska narudžba vozila o dolasku na korisnikovu lokaciju. Ovdje se parkiraju taksi
vozila kada nemaju prometa.

Slika 17: Taksi stajalište u Varaždinu

Izvor: Osobni izvor

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                35
Licencu za nuđenje taksi prijevoza može dobiti svaka fizička osoba koja je za to
zainteresirana te zadovolji određene kvalifikacije. Postoji mogućnost korištenja
osobnog vozila za prijevoz putnika, za razliku od službenih taksi vozila. Zbog toga što
neki taksisti koriste osobno vozilo pri prijevozu putnika, često su prtljažnici puni
osobnih stvari i zbog toga roditelji s kolicima, kao i osobe u invalidskim kolicima ne
mogu nigdje staviti svoja kolica kada koriste javni taksi prijevoz. To može biti veliki
problem za ranjive skupine ako žele stići na željenu destinaciju na vrijeme. Trenutno
prije navedena dva poduzeća nemaju nikakve posebne usluge s kojima bi pomogle
ranjivim skupinama pri prijevozu.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                36
4 REZULTATI ISTRAŽIVANJA

Kako bi gradske vlasti znale uvesti adekvatne i optimalne inovacije namijenjene za
poboljšanje mobilnosti ranjivih skupina u grad Varaždin, potrebno je proučiti razne
inovacije koje su uvedene u drugim državama kako bi dobili bolji uvid u prednosti svake
od pronađene. Pomoću raznih čimbenika, (poput cijene uvođenja inovacije, kvalitete te
utjecaja inovacije na grad i građane) važno je da se usporede s gradom u kojem se
nalaze i s gradom Varaždinom kako bi saznali da li je moguća uvedba inovacije. Na
primjer, uvedba nekih inovacija nije moguća jer zbog premalog broja stanovnika ne bi
bila osigurana isplativost projekta.

4.1 Primjeri dobrih inovacija

Potrebno je proučiti primjere dobrih inovacija za poboljšanje mobilnosti ranjivih
skupina. Primjeri dobrih inovacija će se podijeliti na sljedeće kategorije: roditelji s
dječjim kolicima, starije osobe i osobe s invaliditetom. OSI će se dalje podijeliti na
slijepe i slabovidne, gluhe i nagluhe, te osobe u invalidskim kolicima.

Vrlo dobar primjer koji obuhvaća posebne potrebe svih ranjivih skupina prilikom
željezničkog putničkog prijevoza se nalazi u Italiji. U Italiji su talijanske željeznice (Treni
Italia) uspostavile Centar za pomoć osobama kojima su potrebne dodatne usluge
prilikom putovanja »Disabled Assistance Center by Treni Italia to serve travel needs«.
Centri su raspoređeni na 255 željezničkih postaja rasprostranjenih po cijeloj državi.
Pomoć nude:
• osobama u invalidskim kolicima kojima je razlog bolest ili invalidnost;
• osobama s problemom hodanja i oštećenjem kralježnice;
• starijim osobama;
• trudnicama;
• slijepima i slabovidnima;
• mentalno bolesnima.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                37
Korisnicima su na raspolaganju tako zvane Sale blu, posebni šalteri gdje putnici
dogovaraju potrebne pomoći prilikom putovanja vlakom i ona je prikazana na slici 18.

Slika 18: Sala blu

Izvor: »Sala blu« [Roma Termini], b. d.

Za pomoć pri ukrcaju i iskrcaju iz vlaka putnici se mogu dogovoriti na šalteru bar jedan
sat prije putovanja. Pomoć sadrži dovoz do perona i dostup u/iz vlaka s posebnim
dizalom koje je prikazano na slici 19.

Slika 19: Pomoć pri ukrcaju u vlak

Izvor: »Disability in treno« [Sociale.it], 2014

Na manjim postajama je potrebna najava bar jedan dan prije putovanja. Na vlakovima
koji voze na srednjim i dugim udaljenostima potrebno je rezervirati dva putnička
mjesta, koji su posebno priređeni za putnike u invalidskim kolicima. Talijanski građani,
koji spadaju u ranjive skupine, imaju dostupne karte po polovičnoj cijeni te je za neke
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                38
građane potpuno besplatna (»Assistance to persons with disabilities or reduced
mobility« [Treni Italia], b. d.).

4.1.1 Poboljšanje mobilnosti za roditelje s djecom

Stockholm je glavni grad Švedske i ima više od 2 milijuna stanovnika i stanovništvo
raste u prosjeku od 30.000 do 40.000 stanovnika svake godine. Zbog sve većeg porasta
stanovništva u Stockholmu, grad je investirao u mnoga inovativna rješenja koja uvelike
pomažu u rješavanju problema javnog transporta roditelja s kolicima. Postoje dvije
vrste autobusne usluge, jedan koji je više orijentiran na putnike, prevozeći ljude
između vanjskih općina i centra grada i drugi tip autobusa koji prevozi ljude unutar
općine. Transport orjentiran na putnike većinom koristi visokopodne autobuse sa
stepenicama i bez sposobnosti »klečanja«, te tako otežava pristup roditeljima s
kolicima. Gradski transport većinom koristi nove MAN Lion's City autobuse s niskim
podom i mogućnosti »klečanja« te tako omogućuje ukrcaj roditelja s kolicima (Grant-
Smith, 2012).

Na slici 20 su prikazana dva autobusa koji transportiraju putnike u gradu Stockholmu.
Lijevo je prikaz starog putničkog autobusa bez mogućnosti klečanja i s uskim ulaznim i
izlaznim vratima. Također, autobus ima dvije do tri stepenice te tako dodatno
otežavaju ulazak kolica. Desno je prikaz novog gradskog autobusa koji je niskopodan,
ima mogućnost klečanja i ima dupla izlazna vrata za omogućavanje lakšeg prijevoza
kolica.
Slika 20: Prikaz dvije vrste autobusa koji prevoze putnike u Stockholmu

Izvor: Grant-Smith, str. 15, 2012
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                39
Stockholm je također uveo brojna poboljšanja na autobusne operacije i politike kako bi
osigurao lakši transport roditelja s kolicima u autobusu unutar grada. Ta poboljšanja
uključuju stražnji ili srednji ulaz, velika konstruirana mjesta za »parkiranje« kolica,
mogućnost osiguranja kolica i politike plaćanja. Ti autobusi omogućuju konstruirana
»parkiranja« kolica na početku i u sredini vozila. Parkiranje kolica se nalazi direktno
suprotno i/ili susjedno stražnjem ili srednjem izlaznu (ovisno o modelu autobusa). Za
lakši ulaz, srednji ili stražni izlaz ima gumb za otvaranje vrata na vanjskom dijelu
autobusa kako bi roditelji s kolicima mogli otvoriti vrata (kada nitko ne izlazi iz
autobusa) i direktno ući u autobus kako bi parkirali svoja kolica na već za to predviđeno
mjesto. Dodatno svojstvo koje omogućava roditeljima s kolicima da uđu u autobus kroz
srednja ili stražnja izlazna vrata je to da imaju mnogo veću šansu da će biti prostor
slobodan za njih. Na slici 21 je prikazan gumb koji se nalazi na vanjskoj strani autobusa
pokraj srednjih izlaznih vrata koja omogućuju roditeljima s dječjim kolicima i ljudima u
invalidskim kolicima da lako uđu u autobus (Grant-Smith, 2012).

Slika 21: Gumb na vanjskoj strani autobusa

Izvor: Grant-Smith, str. 16, 2012

Isto tako se primjer dobre prakse nalazi u državi California. Pružatelj lokalnog javnog
prijevoza Tri Delta Transit je odlučio iz autobusa ukloniti dva sjedala kako bi se
oslobodilo mjesto za majke koje se ukrcavaju s dječjim kolicima, što je prikazano na
slici 22. Mjesto je označeno naljepnicom koja prikazuje dječja kolica, a s obzirom na
zadovoljstvo i ostalih putnika, mjesto za kolica je i dalje u upotrebi, a apliciran je i
poseban gumb za zaustavljanje kako bi vozač stao te upotrijebio poseban lift za
iskrcavanje kolica (Goldman & Murray, 2011).
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                40
Slika 22: Područje namijenjeno za dječja kolica

Izvor: Goldman & Murray, str. 37, 2011

4.1.2 Poboljšanje mobilnosti za starije osobe

U SAD-u, gdje se većina populacije oslanja na vožnju kao primarni način transporta (i
gdje opcije javnog transportiranja nisu spremno dostupne u mnogim područjima),
veliki izazov u mnogim regijama unutar zemlje je kako osigurati mobilnost za starije
ljude kada se moraju odreći svojih automobilskih ključeva. Tijekom svakog dana, više
od polovice nevozača starijih od 65 godina ostaju doma zato što nemaju potreban
transport. Zbog navedenih razloga, privatne i neprofitne organizacije i grupe rade na
izradi različitih rješenja i usluga kako bi izmijenili osiguranje na samostalnu vožnju.
Jedna takva organizacija je ITNAmerica, čija misija je pružiti dostojanstveni i isplativi
transport starijih ljudi omogućavajući vožnju u privatnim automobilima koristeći
mješavinu volontera i plaćenih vozača. Vožnje su na raspolaganju 24/7/365 za bilo koju
svrhu unutar određenog područja usluge. Poslovni model neprofitne organizacije
ITNAmerice je dizajniran da spoji zajedno društvene organizacije, pružatelje
zdravstvenih zaštita, lokalnih poslova i obitelji kako bi stvorili snažnu mrežu društvene
podrške za omogućavanje mobilnosti starijih ljudi (»Age-friendly urban mobility«
[Ageless voice], 2012).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                41
U Singaporu, Land Transport Authority (u nadaljevanju LTA) je napravio vrlo inovativno
rješenje za starije ljude. Green Man Plus kartica je dizajnirana za unaprjeđenje
pješačkog iskustva za starije ljude. Stariji pješak može pritisnutni specijalnu »senior«
koncesiju ili Green Man Plus karticu na čitač instaliran na nekim pješačkim stupovima
kako bi si osigurali dodatno vrijeme za prijelaz ulice. Kako se opcija za duže zeleno
svjetlo na semaforu omogućuje samo za one kojima je to potrebno, protok prometa
nije usporen na svako zeleno svjetlo na pješačkim prijelazima. Plan LTA poduzeća je da
uključi mnoge druge odredbe za poboljšanje fizičke dostupnosti svih načina transporta
u Singaporu. Plan govori »kako naša populacija stari, zbog toga moramo osigurati da
naš transportni sistem pruža usluge potrebama starijih ljudi isto kao i manje mobilnim
građanima, kako bi ostali aktivni i uključeni u društvu«. Na slici 23 je prikazan stup koji
ima opciju čitanja kartice za duže vrijeme prelaza preko zebre, namijenjen je primarno
starijim ljudima (»Age-friendly urban mobility« [Ageless voice], 2012).

Slika 23: Prikaz stupa

Izvor: Age-friendly urban mobility, 2012

Grupa buduće urbane mobilnosti u Singaporu koja surađuje s MIT-om radi na izradi
inovativnih rješenja mobilnosti za ljude svake dobi. Ta rješenja su moguća za
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                42
ostvarenje u sljedećim desetljećima za udovoljavanje potreba urbane mobilnosti
starijih ljudi. Posebna područja fokusiranja uključuju (»Age-friendly urban mobility«
[Ageless voice], 2012):
• Inovativni pregled pristupa koristeći pametne telefone i digitalne tehnologije za
bolje osiguravanje sakupljanja bogato detaljiziranih podataka putovanja i aktivnosti
starijih osoba koji mogu imati otežano pamćenje ili aktivno bilježenje detalja
putovanja;
• Tehonološki baziran pristup za rješavanje last-mile problema za starije, npr.
koristeći informacije i komunikacijske tehnologije za omogućavanje efikasnijeg
dijeljenja vozila (ride-sharing) i drugih usluga;
• Razvoj putnički centriranih javnih usluga transportiranja za udovoljavanje potrebe
mobilnosti u stvarnom vremenu.
Ovi pristupi će poboljšati mobilnost svih segmenata populacije i posebno će biti korisni
starijoj populaciji.

Sljedeći primjer dobre prakse je grad Göteborg, Švedska, u kojem starije osobe mogu
zatražiti pomoć od drugih osoba kako bi im pomogle pri premještanju na glavnim
čvorovima. Pomoć kod putovanja također može biti i u obliku pružanja informacija te
orijentacije na postajama. Slika 24 prikazuje stariju osobu i asistenta koji pomaže
prilikom putovanja te ukrcaja i iskrcaja u autobus (Fiedler, 2007).

Slika 24: Asistent za starije osobe prilikom putovanja

Izvor: Fiedler, str. 93, 2007

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                43
U Skandinaviji stariji ljudi još uvijek najviše koriste osobni prijevoz, a kao pomoć pri
snalaženju predlažu se tehnički sustavi za podršku, obično nazivani informacijski i
komunikacijski sustavi u vozilu (IVIS) i napredni sustavi za pomoć vozaču (ADAS). Na
temelju funkcionalnih ograničenja povezanih sa starenjem i prometnih situacija gdje
stariji vozači predstavljaju veći rizik za nastanak prometne nesreće, zaključeno je kako
ovakvi sustavi mogu biti veoma korisni za starije vozače zato što:
• pomažu vozaču da bude svjestan približavanju prometa;
• upozoravaju vozača na druge sudionike u prometu, odnosno objekte koji se nalaze
u vozačevu mrtvom kutu;
• usmjeravaju vozačevu pažnju na relevantne informacije;
• pružaju informacije o nadolazećim opasnostima u prometu.

Dodatni primjeri sistema za pomoć u vožnji, koji su dostupni na skandinavskom tržištu
su:
• sustavi za pomoć pri parkiranju (parking assistance systems) koji pomažu vozačima
pri parkiranju i upozorava ih na prepreke;
• sustavi za pomoć pri noćnoj vožnji (night-vision enhancement systems) koji pomažu
da se pri noćnoj vožnji prepreke na cesti lakše opaze;
• adaptivna prednja svjetla koja aktivno prate zakrivljenost ceste (ne svjetle samo
ravno, već i u smjeru zakrivljenosti ceste);
• razni navigacijski sistemi koji pomažu vozaču pri pronalaženju optimalne rute.

Švedska također ima dobro razvijen javni prijevoz koji je dostupan osobama s
ograničenjima, te on uključuje:
• 12 metarne niskopodne autobuse, prilagođene osobama s fizičkim ograničenjima;
• manje niskopodne autobuse na trasama blizu stambenih područja, servisnih
centara i zdravstvenih ustanova, te takva vrsta vozila obično služi osobama s
ograničenjima koji imaju problema s korištenjem tradicionalnih ruta prijevoza;
• specijalne transportne usluge (u nadaljevanju STS) te su to specijalne usluge za
pomoć pri mobilnosti osobama sa 100% invaliditetom. Obično služe za prijevoz od
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                44
vrata do vrata i osobnu pomoć. STS uglavnom radi s taksi vozilima i
višenjamjenskim vozilima.

Od 1975. godine švedski zakon primorao je sve švedske općine na uvođnje STS-a.
Tijekom posljednjih godina, neke su općine pokušavale zamijeniti STS tradicionalnim
vrstama javnog prijevoza, poboljšavajući i prilagođavajući vozila osobama s
ograničenjima te uvodeći tzv. fleksi rute koje servisiraju minibusi bez fiksne rute.
Putnici imaju mogućnost telefonskog poziva i vozilo će stići na njihova vrata kako bi ih
prevezli. Rješenje je bilo testirano u nekoliko urbanih područja, a putnici su većinom
bili ljudi kojima je potrebno STS. Pokazalo se da su troškovi uvođenja fleksi ruta veći
nego kod običnih ruta javnog prijevoza, ali su još uvijek jeftiniji od korištenja STS taksi
službe (Levin, Ulleberg, Siren & Hjorthol, 2012).

4.1.3 Poboljšanje mobilnosti za osobe s invaliditetom

Primjeri dobrih inovacija za osobe s invaliditetom je mnogo i važno je razlikovati
kategorije invaliditeta kako bi se moglo fokusirati na određene tipove invaliditeta i
samim time će se lakše riješiti problemi mobilistike. Zbog toga su primjeri dobre prakse
poboljšanja mobilnosti za OSI podijeljeni na sljedeće tri podjele: slijepi i slabovidni,
gluhi i nagluhi te ljudi u invalidskim kolicima.

4.1.3.1 Slijepi i slabovidni

Slijepi ljudi te oni sa slabijim vidom ponekad trebaju primjereno navođenje prilikom
pješačenja, pogotovo ako je križanje pješačke staze otvorenije i veće, gdje obično
navođenje pomoću ruba nogostupa nije dostupno ili kad pješaci trebaju vođenje kako
bi zaobišli razne prepreke. Takvo navođenje omogućuje kontinuirani taktilni put
navođenja (eng. Continuous tactile guideway) u smjeru kretanja pješaka koji je
drugačije teksture od ostatka pješačke staze. Slijepi ljudi se mogu lakše kretati pomoću
štapova za vođenje zbog različite teksture navedene staze, a pod nogama ju lakše uoče
i ljudi sa slabijim vidom. Istraživanja su pokazala da je visina povišenog dijela površine
od oko pet milimetara dovoljno uočljiva za sve osobe koje imaju probleme s vidom, a
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                45
ne izaziva smetnje i neugodnosti za ostale pješake. Taktilni putevi ili staze za navođenje
mogu biti i u obliku ravnih montažnih blokova u kontrastnim bojama. To se može uočiti
na slici 25 koja prikazuje korištenje taktilne staze koja je u kontrastu sa sivom bojom
pločnika i nalazi se u Kini. U gradu Mexico City i Buenos Airesu primjer takvih staza
nalazimo u stanici podzemne željeznice kod koje su staze dizajnirane na način da su
izrezani utori na podu, što je u praksi rijetko (Maunder, Rickert, Sentinella, Venkatesh
& Venter, 2004).

Slika 25: Taktilna staza sa kontrastnom bojom

Izvor: Maunder et al., str. 79, 2004

Na mjestima gdje pješačka staza vodi do potencijalnih opasnih situacija, na primjer
križanje ulice, koriste se taktilna upozorenja čija je svrha upozoriti osobe sa slabijim
vidom na takve situacije. Popločavanje se vrši pomoću betonskih mjehurića ili mjehurić
blokova, a koriste se kod prelaska betonskog nogostupa na ulice koje se križaju na
cestovnim rubnik rampama. Slika 26 prikazuje ta taktilna upozorenja na cestovnoj
rampi u Južnoj Africi (Maunder et al., 2004).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                46
Slika 26: Taktilna upozorenja na cestovnoj rampi

Izvor: Maunder et al., str. 80, 2004

4.1.3.2 Gluhi i nagluhi

Većina gradova nije dizajnirana za gluhe i nagluhe osobe. Pločnici su često previše uski
ili prepuni kako bi se gluhe osobe mogle upustiti u razgovor koji zahtijeva tako zvani
»prostor za pokazivanje znakova« (eng. signing space). Javne klupe su često u nizu ili
kvadratu, što ograničuje sposobnost gluhih da naprave »komunikacijski krug« i
otvorene vizualne linije koje su im potrebne. Urbani pejzaži su vrlo vizualno stimulirani
tako da ometaju komunikaciju između ljudi koji se oslanjaju na vizualne znakove. Isto
tako svjetleće instalacije znaju biti previše mutne ili sjaje direktno u oči gledaoca. Te
stvari ne čine samo život gluhe osobe kompliciranijim; oni im mogu napraviti život
opasnijim. U siječnju, troje gluhih osoba je udarilo vozilo i bili su ozbiljno ozlijeđeni u
gradu Olathu, Kansasu kada su izlazili iz gluhog kulturnog događaja. Ista takva situacija
se dogodila i jednoj gluhoj osobi u Sacramentu 2011. godine. Zbog tih incidenata,
Gallaudetovo sveučilište u Washingtonu D.C., vodeća institucija u zemlji za gluhe i
nagluhe osobe, je proizvela set tako zvanih DeafSpace Guidelines koji adresiraju te
aspekte urbane okoline koja sprječava komunikaciju i mobilnost između onih koji
komuniciraju pomoću ruku. Na taj način, arhitekti i istraživači projekta su koristili
tehnologiju za sakupljanje informacija o tome kako gluhe osobe koriste javne prostore i
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                47
izmijenili ih kako bi se postigle željene potrebe. Kroz niz sveučilišnih studija, Hansel
Bauman (direktor dizajniranja i planiranja kampusa u Gallaudetu) je radio s Gallaudet
fakultetom, studentima, osobljem i drugima kako bi istražio i otkrio kako gluhi i nagluhi
ljudi koriste javne prostore. Rezultati dokumenta pokazuje pet glavnih elemenata
uključenih u interakciji gluhih osoba s izgrađenim okolišem, uključujući prostor i
proksemiku (proučavanje upotrebe i percepcije socijalnog i osobnog prostora), osjetilni
doseg, mobilnost i proksemiku, svjetlost i boju, te akustiku i elektromagnetsku
interferenciju. U jednom eksperimentu, tim dizajnera je analizirao snimke video
kamera kako bi doznali kako studenti koriste blagavaonicu kampusa. Oni su uskoro
doznali da bi stolice u ustanovi trebale biti lakše kako bi ih studenti mogli lako micati
kada žele napraviti komunikacijski krug, te bi stolice trebale biti bez naslona za ruke
kako bi omogućile ljudima opsežan prostor lakta za pokazivanje. Gallaudet fakultet je
već primijenio DeafSpace Guidelines u novim zgradama u kampusu, uključujući u
Sorenson Language and Communication Center, dizajniran od strane SmithGroup (D.C.
bazirana arhitetska firma) te on uključuje duge, otvorene linije vidljivosti, vidljivost
između katova, nježno zakrivljeni kutove te velike prozore i sve to opisano pomaže
gluhim osobama u lakšem kretanju. Društvena upletenost ovog projekta je duboka. Te
inovacije se mogu dizajnirati na javnom transportnom sistemu koji će se bazirati na
promociji i podršci vizualnog kontakta i interakcije između ljudi (O'Connel, 2012).

4.1.3.3 Osobe u invalidskim kolicima

Cestovne rubnik rampe trebale bi se koristiti na mjestima na kojima nogostup prelazi
kroz cestu, pločnik ili bilo koju drugu povišenu površinu. Njihova širina trebala bi biti
minimalno 1.200 mm ili u nekim slučajevima 900 mm kako bi se olakšalo kretanje
invalida sa invalidskim kolicima. Na križanjima bi trebale biti široke koliko i mjesto
križanja, odnosno minimalno 2.400 mm. Na mjestima gdje je moguće, dno rampi bi
trebalo biti u jednakoj ravnini s kolnikom jer već i mali rub od šest milimetara može
uzrokovati pomicanje prvih kotača invalidskih kolica što bi dovelo do pomicanja kolica
na strmi rub a potom i na opasan kolnik. Mjesto silaska s rubnik rampe trebalo bi biti
široko od 1.200 do 1.500 mm. Sam nagib rampe trebao bi biti od osam do devet posto
(Maunder et al., 2004).
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                48
Slika 27 prikazuje korištenje cestovnih rubnik rampi u gradu Mazaputa, afričke države
Mozambik, gdje su rampe postavljene na pješačkim stazama ispred bolnice kako bi se
olakšalo kretanje starijim i nemoćnim osobama te osobama sa invaliditetom.

Slika 27: Cestovna rubnik rampa

Izvor: Maunder et al., str. 87, 2004

Kako bi se osobe koje se teže kreću lakše ukrcale u autobuse, na većim autobusnim
stanicama u gradu Maputo, Mozambik, koriste se male rubne platforme (eng. Small
kerbs platforms). S visinom od 30 cm, platforme su smanjile visinu prve stepenice
autobusa za više od pola. U afričkoj državi Mozambik 20% starijih te osoba sa
invaliditetom preferiraju ukrcavanje na autobus pomoću takve platforme. Efikasnost
takvih platformi najviše ovisi o želji i mogućnosti vozača da stane pored navedenih
platformi što često predstavlja problem u gradu Maputo. Primjer dobre prakse
nalazimo kod grada Pune u Indiji, prikazano na slici 28 (Maunder et al., 2004).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                49
Slika 28: Lakše ukrcavanje za invalide

Izvor: Maunder et al., str. 100, 2004

Lakše ukrcavanje osoba koja su u invalidskim kolicima omogućuju i povišene platforme
(eng. bus wayside platforms) smještene na autobusnim stanicama konstruirane s one
strane na kojoj se nalaze vrata nadolazećeg autobusa, a s ciljem da se izbjegne
upotreba stepenica autobusa kroz koje se osobe u invalidskim kolicima ionako ne
mogu ukrcati. I u ovome primjeru je od velikog značaja dobra obuka vozača da stanu
ispravno kako bi se osobe sa smanjenom pokretljivošću lakše ukrcale. Slika 29 prikazuje
upravo takvu povišenu platformu za autobuse u gradu Pretoria, Južna Afrika (Maunder
et al., 2004).

Slika 29: Prikaz upotrebe platformi za autobuse

Izvor: Maunder et al., str. 101, 2004

Pojedini gradovi kao na primjer Mexico City i Pretoria, Južnoafrička Republika, koriste
autobuse koji sadrže lift koji ima mogućnost uvlačenja. To se može vidjeti na slici 30 i
lijevo je prikazana upotreba autobusa s liftom u gradu Pretoriji, te desno u gradu
Mexico City (Maunder et al., 2004).
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                50
Slika 30: Primjer upotrebe autobusa sa liftom

Izvor: Maunder et al., str. 116 & 121, 2004

Primjer dobre prakse nalazimo i u gradu Dresdenu, Njemačka gdje su uvedene
interaktivne mape i gradski vodiči kako bi ljudi sa poteškoćama u kretanju mogli uvijek
biti obaviješteni. Osobe dobivaju informacije o dostupnim putevima namijenjenim za
invalidska kolica, transportnim stanicama, toaletima, parkiralištima kao i informacije o
stupnju dostupnosti javnih ustanova. Gradski vodič i interaktivna mapa dostupni su od
2006. godine, a informacije sustava nadograđuju se svake dvije godine te su dostupne
putem interneta. Također, osobe slabijeg vida te ostale osobe koje se teže kreću mogu
koristiti usluge javnog prijevoza grada Dresdena sa podrškom od strane informacijskog
sistema za slijepe. Pomoću malog ručnog odašiljača putnici mogu zatražiti audio najavu
linije i destinaciju autobusa ili tramvaja preko vanjskog zvučnika, te obavijestiti vozača
gdje žele da ih se pokupi i gdje žele izaći. Sustav je uveden od strane češke kompanije,
a već se koristi i u Pragu. Sustav se u gradu Dresdenu uspješno primjenjuje od 2010.
godine i to je vidljivo iz slike 31 koja prikazuje osobu u invalidskim kolicima koja koristi
dobrobiti gradskog online vodiča (»Access City Award 2014« [European Commission],
2014).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                51
Slika 31: Korištenje gradskog online vodiča

Izvor: »Access City Award 2014« [European Commission], 2014
Primjer dobre prakse nalazimo u gradu Brno, Češka. S obzirom da je u gradu bio
dostupan premali broj niskopodnih autobusa namijenjenih za osobe koje imaju
problem sa mobilnošću, grad je kroz projekt Civitas uveo pet specijalnih minibusa
dizajniranih prvenstveno za ljude sa smanjenjom pokretljivošću te za kretanje kroz
centar grada. Minibusi imaju mogućnost prijevoza najmanje šest invalidskih kolica
odjednom, a zahvaljujući sklopivim sjedalima, minibusi se mogu koristiti i u standardne
svrhe, odnosno u prijevozu osoba koje ne koriste invalidska kolica. Preduvjet je bio i da
su minibusi opremljeni sa suvremenim informacijskim sistemom i rampom za
ukrcavanje. Minibusi su vozili uglavnom dvjema specijalnim linijama za osobe sa
smanjenom mobilnošću. Linije su prolazile kroz cijeli grad povezujući bolnice, glavne
institucije i ustanove. Linije su se susrele kod mjesta razmjene gdje su čekala tri
minibusa svaka dva sata kako bi svaki putnik došao na željeno odredište. Unatoč
činjenici da su uvedene dvije linije prilagođene potrebama osoba sa smanjenom
pokretljivošću, lako ih mogu koristiti svi putnici. Usluga je besplatna za sve osobe sa
smanjenom mobilnošću. Takav način prijevoza u gradu Brno pokazao se izuzetno
uspješnim na opće zadovoljstvo korisnika te se uspješno primjenjuje i danas. Slika 32
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                52
prikazuje korištenje tih specijalnih minibusa u koje stane više invalidskih kolica (Civitas,
2012).
Slika 32: Unutrašnjost specijalnog minibusa

Izvor: Civitas, str. 3, 2012

Što se tiče javnog gradskog prijevoza, SBS Tranzit autobus operateri iz Singapura od
2006. koriste niskopodne autobuse s pristupom invalidskim kolicima. Više od polovice
voznog parka je promijenjeno, a plan je da se do 2023. godine cijela flota autobusa
zamijeni s onima koji imaju dostup za invalidska kolica. U meksičkom gradu Projimu, od
strane lokalnog stanovništva su izgrađene rampe pomoću kojih invalidi lakše ulaze u
autobuse, a u gradu Sofiji su lokalne vlasti radile na razvoju zvučnih informacija za
slijepe na stanicama javnog prijevoza. Na slici 33 su prikazane zvučne i vizualne
informacije u stvarnom vremenu na stanicama javnog prijevoza u Sofiji, Rumunjska
(Frye, 2013).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                53
Slika 33: Zvučne i vizualne informacije

Izvor: Frye, str. 11, 2013

Dobro rješenje predstavlja tzv. Bus Rapid Tranzit (u nadaljevanju BRT) koji je uveden u
New Dehliju te drugim gradovima širom svijeta te predstavlja dobro rješenje za osobe s
invaliditetom (Frye, 2013). BRT koji je uveden u Bankoku, prikazan je na slici 34.

Slika 34: BRT u Bankoku

Izvor: »BRT bus test run next month« [THE NATION], 2010

Niskopodni autobus s rampom za lakši ulazak starijih osoba i invalida prikazan je na slici
35.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                54
Slika 35: Autobus s rampom

Izvor: »Bankok Bus and BRT News 2004-2010« [2BANKOK.COM], 2010

U New Dehliju je razvijen sličan pristup na temelju BRT-a na željeznicama, a uključuje
pristup postajama pomoću rampa i dizala, brojače karata te širok ulaz u vagone
prilagođen za osobe u invalidskim kolicima. Isto tako, Ujedinjeno Kraljevstvo
zahtijevalo je da svi licencirani taksiji imaju dostup invalidskim kolicima, te da sadrže
druge značajke za pomoć starijima i nemoćnima, poput okretnih sjedala, dodatnih
rukohvata i indukcijskih petlji. Australija, Dubai i Kina su u narednim godinama slijedile
primjer Ujedinjenog Kraljevstva (Frye, 2013).

2015. godine francuski zakon propisao je zahtjev da se javni prijevoz prilagodi osobama
s invaliditetom. Grad Grenoble je već četiri godine prije zahtjeva tražio da njihov javni
gradski prijevoz bude zakonom propisan prema prilagodbi takvim osobama. Sve
redovite linije gradske prometne mreže, tramvaja i autobusa proglašene su dostupnim
osobama s invaliditetom. Već 1979. godine, jedinica gradskog prijevoza (SMTC) stvorila
je usluge prijevoza za osobe sa smanjenom pokretljivošću. 1987. Grenoble je bio drugi
grad u Francuskoj s modernim tramvajima te je tvrtka Alstom zamoljena da ih prilagodi
invalidima. Od 1995. pokrenut je program pristupačnosti svim autobusima sa svih
autobusnih stajališta, koja nije ograničena samo na fizički onemogućene ljude. Slijepci
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                55
su vođeni taktilnim pločnicima na prolazima i mjestima zaustavljanja autobusa, te
zvučnim signalima. Jedan takav taktilni pročnik prikazan je na slici 36 (Canters, 2014).

Slika 36: Taktilni pločnik za slijepe

Izvor: »Lozenge Tactile Flag Paving« [Marshalls], b. d.

Gluhi ljudi koriste se uređajima za vizualne dinamičke informacije. Kao rezultat toga,
400 osoba u invalidskim kolicima svakoga dana koristi javni gradski prijevoz (Canters,
2014).

Studije su pokazale da minibusevi i taksiji koji se koriste u Južnoj Africi, Mozambiku i
Meksiku zbog svoje manje veličine i mogućnosti vožnje do mjesta nedostupnih većim
vozilima,  pružaju bolji fizički pristup osobama s invaliditetom. Također, mnoga novija
vozila javnog prijevoza koja se koriste u Mexico City-u imaju šire ulaze, dodatne
rukohvate, prioritetna sjedala odmah iza vozača, stube obojene u boje visokog
kontrasta, te veća slova na površini vozila. Neki južnoafrički gradovi zbog lošeg stanja
na cestama koriste visokopodne autobuse, opremljene dizalima i rampama za lakši ulaz
osoba s invaliditetom i starijih osoba, što se i može vidjeti na slici 37 (Venter et al.,
2016).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                56
Slika 37: Dizalo u autobusu

Izvor: »Wheelchair Lift Installations« [Complete Coach Works Experience Success], b. d.

Slika 38 prikazuje kliznu rampu koja se može izvaditi po pritisku gumba na vozačevom
mjestu. Nije potrebna manualna manipulacija i lijeva slika prikazuje kako izgleda kada
se ta rampa izvadi, a desno kada je sklopljena. Kako se rampa vadi samo po potrebi, ne
smeta ljudima kojiima nisu potrebne posebne usluge prilikom ulaska i izlaza iz
autobusa.

Slika 38: Prikaz klizne rampe u autobusu

Izvor: »Slide Out Ramp – Model LU5« [Lift-U], b. d.

Greater Edmonton je poduzeće koje nudi taksi usluge prijevoza u Kanadi. Oni su
predani tome da pruže najbolje moguće usluge svim svojim putnicima bez obzira na
njihovu tjelesnu sposobnost i slično. Nude najmoderniju dostupnost prijevoza
osobama u invalidskim kolicima. Primjer taksi vozila za invalide koje koristi poduzeće
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                57
Edmonton nalazi se na slici 39, i prikazano vozilo ima mogućnost spuštanja rampe koja
se nalazi u stražnjem dijelu auta. Koristeći tu rampu lako se može osoba u invalidskim
kolicima, pomoću vozača taksija, ukrcati i iskrcati iz vozila kada dođe na željenu
destinaciju (»Disabilities« [edmtaxi.com], b. d.).

Slika 39: Taksi vozilo za invalide

Izvor: »Disabilities« [edmtaxi.com], b. d.

Brazilsko mjesto Curitiba je jedinstveni primjer u Braziliji i isto tako u svijetu što se tiče
uređenja grada za ljude s posebnim potrebama. U mjestu su poslušali civilne inicijative,
uskladitili političke odluke i gradski urbanizam te tako omogućili bolju okolinu za
ranjive skupine stanovništva koji su pri dizajniranju zgrada i gradske infrastrukture
prečesto pregledane. U Cuturibi su pri gradskom dizajniranju uzeli u obzir iskustva,
mišljenja te želje ljudi s posebnim potrebama. Do prijeloma pri urbanističkom
dizajniranju je došlo, kako su gradske vlasti prepoznale, da je većina odluka u vezi s
javnim uslugama i radovima omeđena na tehničke strukovne kadrove koji nemaju
posebna ograničenja kretanja i zato ne razumiju poteškoće s kojima se osobe s
poteškoćama kretanja svakodnevno susreću. U mjestu Cuturiba živi 1,4 milijuna
stanovnika i od toga je 35.000 ljudi koji imaju poteškoće kretanja ili drugih smetnji.
Ljudi u invalidskim kolicima sadrže 2,5% cjelokupne populacije dok drugi imaju ili
poteškoće kretanja ili imaju smetnje vida i sluha. U ostalim brazilskim gradovima je
stanje alarmantnije jer su zbog većeg siromaštva invalidi još bolje zanemareni. U
Cuturibi je 2013. bilo 81% autobusnih postaja opremljeno s dovoznim rampama ili
dizalima za lakši dostup ljudi u invalidskim kolicima. Putnici tako ulaze preko posebnih
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                58
ploča namiještenim na autobuse koji se pri dolasku smanje i tako omoguće ulazak
putnika u invalidskim kolicima, starijim i ostalim osobama s poteškoćama kretanja.
Većina stajališta ima posebne dovozne rampe, po kojima invalidi pristupaju do
stajališta te se mogu ukrcati u autobus i prikaz takve rampe je na slici 40. Pored javnog
putničkog prijevoza, u Cuturibi je široko razvijena transportna mreža koja povezuje sve
domove s javnim prevoznim linijama. Broj putovanja invalidnih osoba se je zbog toga
povećao na približno 1.000 putovanja dnevno (King, 2013).

Slika 40: Dovozna rampa na stajalištu

Izvor: »Accessibilitiy for all« [EMBARQ], b. d.

Godine 1995. su u gradu Joensuu, Finska završili gradnju predgrađa Marjala. U Marjali
su svi putevi, ceste, dostupi do zgrada i parkova konstruirani tako da omoguće pristup
osobama u invalidskim kolicima, starijim osobama i obiteljima s djecom. U predgrađu
tako nema niti jedne barijere (visokih pločnika, stepenica itd.) koji bi onemogućili
dostup ranjivim skupinama. Isto tako su kuće, tj. domovi konstruirani tako da
stanovnicima omogućaju dostup invalidskim kolicima i samim time i do kuća u kojima
žive. U kućama je prilagođena širina vanjskih i unutarnjih vrata, unutarnji hodnici su širi
i omogućavaju glatku vožnju te okretanje invalidskih kolica i isto tako su na katovima
ugrađena dizala. U svakoj je kući moguće prilagoditi posebne potrebe po željama
individualnog stanovnika. Na slici 41 je prikazan dostup do dnevnog centra u
predgrađu Marjala. Dnevni centar je namijenjen djeci, starijima te invalidima (A city for
all-A barrier free environment Finland [MOST], b. d.).
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                59
 Slika 41: Dostup do dnevnog centra

Izvor: »Marjala« [SKV], b. d.

U Australiji su svi vlakovi opremljeni s posebnim dizalima koja omogućavaju putnicima
u invalidskim kolicima ulazak i izlazak iz vlaka. Jedan vagon u svakom vlaku ima
toaletne prostore prilagođene invalidnim osobama. Putnici se mogu pri kupovanju
karte dogovoriti za rezervaciju sjedala u tom vagonu. Za invalidne osobe je moguća
dostava hrane do sjedišta. U Austriji poduzeće OBB nudi svu pomoć pri putovanju
invalidnih osoba, što uključuje informacije o stajalištima i dostupu do perona,
rezervaciju karte i pomoć pri ukrcaju/iskrcaju iz vlaka. Putnici koji žele tu vrstu pomoći
se moraju najaviti posebnoj službi bar tri dana prije putovanja. U Belgiji je u vlakovima
Eurostar, TGC i Thalys u prvom razredu dostupno više mjesta za invalidska kolica, koji
se nalaze pokraj toaletnog prostora. Rezervacija takvog prostora obavezna je prilikom
kupnje karte. Putnici u invalidskim kolicima mogu putovati u prvom razredu za cijenu
karte drugog razreda. U Finskoj su vlakovi Intercity i Intercity2 konstruirani tako da
omogućaju samostalno putovanje putnika u invalidskim kolicima, što i prikazuje slika
42 (»Travelers with disabilities« [Italia Rail], b. d.).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                60
Slika 42: Vlak Intercity u Finskoj

Izvor: »VR Calls tenders for double deck inter-city fleet« [Railway Gazette], 2014

Pratitelji invalidnih i slijepih osoba imaju omogućeno besplatno putovanje. U Grčkoj,
fizički nesposobni putnici imaju pravo do 50% popusta prilikom kupovanja bilo koje
karte. U primjeru telefonske rezervacije, putnici u području Atice koji putuju s
vlakovima Inter City te Inter City Express imaju besplatnu dostavu karte na kućnu
adresu. U Irskoj je potrebna 24 satna najava prije putovanja u primjeru kada invalidni
putnik treba pomoć osoblja. U Norveškoj je najava potrebna bar do devet sati navečer
prije dnevnog putovanja. Švedske željeznice nude dostup s dizalom u većini svojih
vlakova. U vlakovima su posebna mjesta za invalidska vozila koji uključuju ovdje i stol,
sjedala, tj. prostori koji se uvijek nalaze u blizini toaletnog prostora. U prvom razredu
nema ponuda posebnih sjedišta za putnike u invalidskim kolicima. Putnik si može
izabrati putovanje u drugom razredu, međutim on ima pravo obroka i ostalih
pogodnosti koje imaju i putnici prvog razreda. U noćnim vlakovima imaju poseban
spavajući kupe, koji ima prostor za invalidska kolica i zasebne toaletne prostore s
tušem koji ima sjedala. U Švedskoj imaju sve veće i srednje željezničke postaje dovoze
do ulaza, automatska vrata, prodajne pulte prilagođne po visini i putniku je ovdje
dostupna pomoć osoblja. Većina europskih vlakova omogućava putovanje osoba s
invalidskim kolicima i oni imaju prilagođene toaletne prostore. Dostup s dizalom i
pomoć osoblja je moguća na svim većim postajama, međutim pomoć je potrebno
najaviti bar tri do šest dana prije putovanja. Pomoć osoblja je pod tim uvjetom moguća
na srednjim postajama (»Travelers with disabilities« [Italia Rail], b. d.)
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                61
5 UVOĐENJE INOVACIJA U VARAŽDIN

Kako bi znali koje inovacije za ranjive skupine su najpotrebnije u gradu Varaždinu,
izrazito je bitno napraviti upitnik s unaprijed određenim pitanjima namijenjenih za
ranjive skupine. Cilj je napraviti intervju s barem jednom osobom od svake ranjive
skupine kako bi se dobio uvid iz njihove perspektive, tj. koje su inovacije za njih
najpotrebnije. Kada se završe intervjui, potrebno se odlučiti za najbolje inovacije koje
će pomoći ranjivim skupinama, te je poželjno uvesti one koje mogu pomoći
istovremeno osobama koje spadaju u različite ranjive skupine. Te je inovacije potrebno
opisati, pronaći cijene uvedbe istih i potencijalna sufinanciranja, te opisati utjecaj koje
će one imati na grad kada se uvedu.

5.1 Intervju ranjivih skupina

Kako bi mogli odrediti najbolje inovacije za ranjive skupine, potrebno je postaviti
usmena pitanja barem jednom roditelju s dječjim kolicima, jednoj starijoj osobi, jednoj
slijepoj osobi, jednoj gluhoj osobi te jednoj osobi u invalidskim kolicima. Poželjno bi
bilo da se pronađu dvije osobe od svake od prije navedenih ranjivih skupina kako bi se
dobio bolje objektivni uvid u problem mobilistike u Varaždinu. Intervju se sastojao od
više pitanja na koja su odgovarale prije navedene ranjive skupine. Intervju je sadržavao
sljedeća pitanja:
• Da li ste zadovoljni s trenutnim stanjem usluga javnog prijevoza namijenjenim za
Vašu ranjivu skupinu u gradu Varaždinu? Obrazložite svoj odgovor.
• Da li ste zadovoljni s trenutnim stanjem usluga u gradskoj mobilnosti (kretanje
gradom) namijenjenim za Vašu ranjivu skupinu u gradu Varaždinu? Obrazložite svoj
odgovor.
• Jeste li imali kakva neugodna iskustva prilikom javnog prijevoza ili prilikom kretanja
gradom koja su povezana s Vašim posebnim uslugama ranjive skupine? Ako jeste,
objasnite gdje i koji je bio uzrok toga?
• Mislite li da su potrebne inovacije u gradskoj mobilnosti za poboljšanje života
namijenjene Vašoj ranjivoj skupini? Ako da, koje?
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                62
• Za kraj mi recite koliko imate godina i u koju ranjivu skupinu pripadate!

Prva osoba koja je bila intervjuirana je bila majka s malim djetetom koje se još uvijek
vozi u dječjim kolicima. Majka ima 35 godina. Što se tiče javnog prijevoza, ona tvrdi da
su rijetke linije, tj. veliki su razmaci autobusa na istoj relaciji. Prilikom kretanja gradom,
tvrdi da je veliki problem prenatrpanost grada te su posljedica toga automobili koji se
nepravilno parkiraju na nogostupe i otežavaju prijelaz dječjim kolicima, međutim
smatra da je prevencija grada, kažnjavanje neispravnog parkiranja, zadovoljena. Isto
tako problem navodi kod velikih i previsokih rupa u pločicama na pločniku. Smatra da
je takav pločnik vizualno lijep, međutim vrlo je nepraktičan te je potrebno saniranje ili
smanjenje rupa između pojedinih pločica ili jednostavno izgradnja ravnog pločnika bez
razlike u reljefu kako ne bi kotači dječjih kolica zapinjali u te rupe. Osoba nije imala
nikakva neugodna iskustva zato što se najčešće koristi osobnim automobilom, te nije
doživjela nikakvu vrstu diskriminacije u javnom prijevozu ili prilikom kretanja gradom.
Za potrebne inovacije navodi rampe koje nisu izgrađene na ulazu u svim javnim
ustanovama, te tvrdi da bi dobra ideja bila uvedba niskopodnih autobusa za one
roditelje koji svakodnevno putuju s malom djecom.

Druga intervjuirana osoba koja spada u skupinu roditelja s dječjim kolicima je bila
majka od 34 godine koja ima dijete od godinu dana. Ona je neutralna što se tiče javnog
prijevoza u gradu Varaždinu zato što ga ne koristi. U drugu ruku, što se tiče gradske
mobilistike kaže da je nezadovoljna. Tvrdi da je kretanje gradom često otežano zbog
loše cestovne infrastrukture, poput rupa te lokva koje se stvore u tim rupama. Isto tako
susreće mnogo nepropisno parkiranih vozila na pločniku, te prekratkog trajanja
zelenog svjetla za pješake na raskrižjima. Kaže da nikada nije doživjela nikakvu
diskriminaciju povezanu s njenom ranjivom skupinom. Za inovacije tvrdi da bi bilo
poželjno uvesti one koje su namijenjene za sve građane, a ne samo za njenu ranjivu
skupinu. Za primjer navodi strože sankcije za vozače koji nepropisno parkiraju vozila
zato što zbog tih vozača pješaci ne mogu normalno hodati pločnikom.

Prva intervjuirana starija osoba je bila umirovljenica od 81 godinu koja često koristi
javni autobusni prijevoz. Pokretna je i vitalna, te nema nikakvih problema u gradskoj
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                63
mobilnosti. Međutim što se tiče trenutnog stanja javnog prijevoza, nije zadovoljna zato
što su karte jako skupe te tvrdi da nema gradskog autobusa u okolici od 10 kilometara
izvan grada. Prije pet godina grad Varaždin je nudio gradski prijevoz po Varaždinu i
okolici i to po vrlo niskim cijenama, te smatra da ovi minibusevi koji su ponovno
uvedeni prošle godine ne voze toliko često i na istim relacijama kao i prije. Kako
nemaju svi ljudi osobni automobil, a pogotovo starije osobe koje niti ne mogu voziti
automobil zbog svoje starosti, smatra da je potrebna uvedba minibuseva koji će voziti
češće nego što voze sada. Smatra da je to vrlo važno za samostalnost starijih osoba. Što
se tiče neugodnih iskustva, kaže da je često susretala nepristojne vozače koji ne
pomognu unijeti teške stvari starijim osobama iako ih vide da se muče. Tvrdi da je to
doživjela na osobno te je vidjela i druge starije osobe koje se muče i ne želi im nitko
priskočiti u pomoć.

Druga intervjuirana starija osoba bio je umirovljenik od 78 godina. Nije zadovoljan s
trenutnim stanjem usluga javnog prijevoza zato što ima premalo linija i karte su
preskupe. Što se tiče gradske mobilnosti, navodi da problem vidi u semaforima na
pojedinim dijelovima grada Varaždina gdje čekanje zelenog svjetla traje predugo (oko
jedne minute traje crveno svjetlo), dok zeleno svjetlo traje prekratko (oko sedam
sekundi). Kaže da je to za njega predugo čekanje zelenog svjetla i umori se od stajanja
na jednom mjestu, te isto tako je trajanje zelenog svjetla prekratko da se prijeđe
raskrižje bez ubrzavanja koraka. Imao je neugodna iskustva prilikom autobusnog
javnog prijevoza jer nisu vozači htjeli pristupiti u pomoć kada je imao problema s
ulaskom u autobus zbog previše stepenica u njemu. Za dobre inovacije navodi uvedbu
niskopodnih autobusa, jer tvrdi da stepenice otežavaju ulazak i izlazak iz vozila svim
ljudima. Isto tako bi želio da se uvede više autobusnih linija, te da se snize cijene karta.
Također, smatra da bi se trebalo ravnomjernije rasporediti trajanje zelenog i crvenog
svjetla, kako se ne bi predugo čekalo na zeleno svjetlo te kako bi bilo dovoljno vremena
da se prijeđe raskrižje bez žurbe.

Što se tiče intervjuiranja osoba s invaliditetom, bilo je potrebno otići do udruge
invalida rada grada Varaždina gdje su me uputili do drugih srodnih udruga invalida koje
su relevantne za ovaj rad. Tako sam bio upućen do sljedećih udruga: Udruga slijepih
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                64
varaždinske županije, Udruga gluhih i nagluhih varaždinske županije te Društvo
distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i ostalih tjelesnih invalida grada
Varaždina (skraćeno DDICDP). U svim udrugama su bili ljubazni ljudi i uputili su me do
svojih štićenika kojima sam postavimo prije opisana pitanja.

Prva intervjuirana osoba koja spada u skupinu potpuno slijepe osobe je muškarac od
40 godina. On smatra da trenutno stanje usluga javnog prijevoza nije zadovoljeno i
smatra da je izrazito loše za slijepe osobe jer nema nikakvih posebnih usluga. U drugu
ruku, izrazito je zadovoljan s trenutnim stanjem usluga u gradskoj mobilnosti zato što
grad Varaždin nudi zvučnu signalizaciju na semaforima za crveno i zeleno svjetlo, te
smatra da je ta inovacija najbitnija za orijentaciju slijepih osoba u prostoru. Nikad nije
doživio nikakva neugodna iskustva ili diskriminaciju u javnom prijevozu i u gradskoj
mobilnosti. Što se tiče inovacija za poboljšanje života u Varaždinu, smatra da bi dobra
ideja bili gradski autobusi koji imaju ugrađenu zvučnu signalizaciju za obavještavanje o
trenutnom mjestu postaja kako bi slijepe osobe bile samostalne i ne bi se trebale
oslanjati na druge za obavještavanje o izlasku na željenoj lokaciji. Također bi on želio
ploče s mapom karte na Brailleovom pismu. Te karte mogu biti locirane u većim
ustanovama kako bi slijepe osobe znale na koji kat i kako doći do željenog mjesta, te
također se te karte mogu nalaziti na semaforima gdje se obavještava koliko se npr.
tramvajskih traka nalazi na raskrižju, koliko je veliko raskrižje, s koje sve strane je tok
prometa te da li se raskrižje nalazi ravno ili je potrebno skrenuti u jednu stranu kako bi
se sigurno prešlo.

Druga intervjuirana slijepa osoba je također muška, te ima 57 godina. On nije rođen
slijep i u 2013. godini mu je naglo počeo padati vid. Prije je mogao razaznati parkirano
vozilo i zaobići ga, međutim nedavno se pojavila očna mrena i zbog nje sve vidi u sivoj
boji (za razliku od uobičajenog crno-bijelog kontrasta) i ne može više razlikovati nikakve
sitne detalje, čak niti kada je dan a kada noć. Osoba je donekle zadovoljna s trenutnim
stanjem javnog prijevoza, međutim jedinu inovaciju što bi uveo su vodilne trake prema
svakom peronu na autobusnom kolodvoru. Kaku su stanice ukoso izgrađene, teško se
slijepoj osobi orijentirati i to se pogoršava kada su velike gužve, poput školaraca koji
putuju u Varaždin na školovanje. Ta bi vodilna traka išla 20 do 30 centimetara ravno do
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                65
svakog perona i omogućila bi slijepim osobama lakši dolazak do perona, jer smatra da
je samostalno željeni peron izrazito teško pronaći. Što se tiče trenutnog stanja usluga u
gradskoj mobilnosti, osoba je zadovoljna zbog zvučnih semafora i kaže da je za
orijentiranje slijepe osobe izrazito važna koncentracija i pamćenje gdje se nalaze
semafori i razna križanja. On osobno nikad nije doživio nikakvu diskriminaciju u javnom
prijevozu ili u kretanju gradom, štoviše kaže da su ljudi izrazito ljubazni, uvijek nude
pomoć pri prelasku ceste te u javnom prijevozu ga uvijek drugi obavještavaju gdje se
nalazi slobodno mjesto za sjedenje.

Također sam intervjuirao i jednu kritično slabovidnu osobu. Osoba ima 40 godina i
muškarac je. On je zadovoljan s trenutnim stanjem usluga javnog prijevoza, te isto tako
i sa stanjem usluga u gradskoj mobilnosti. Kaže da nikad nije doživio nikakva neugodna
iskustva ili diskriminaciju. Za potrebne inovacije jedino navodi taktilne oznake s
kontrastnim bojama koje bi upozoravale na različite situacije: pokazivale bi gdje je
sigurno hodati i prijeći cestu, gdje se nalaze stepenice, te gdje su razna udubljenja ili
izbočine na pločniku.

Prva intervjuirana potpuno gluha osoba je muškarac od 67 godina. Iako vozi osobni
automobil, smatra da usluge javnog gradskog prijevoza nisu zadovoljene za gluhe
osobe u Varaždinu. Tvrdi da bi prijevoz trebao biti besplatan za Varaždin i okolicu. Bilo
bi lakše ljudima s posebnim potrebama da dođu do neke zadane relacije. Gluhe osobe
imaju mogućnost da prijevoz vlakom i brodom četiri puta godišnje plaćaju samo 25%
od ukupne cijene karte, s tim da je to omogućeno za sve osobe s invaliditetom pa kaže
da bi bilo lijepo da se to omogući i za javni prijevoz u Varaždinu. Što se tiče gradske
mobilnosti, kaže da nikada nije imao nikakve probleme i zadovoljan je s uslugama koje
grad pruža. Tvrdi da nikada nije doživio nikakvu diskriminaciju, štoviše kada koristi
usluge taksi prijevoza, omogućen mu je bio besplatan prijevoz zbog svoje knjižice za
gluhe osobe. Ta knjižica zapravo daje prednost gluhim osobama kada se negdje treba
čekati u redu u javnim ustanovama (npr. bolnica, banka) te se može omogućiti
besplatan javni prijevoz, iako kaže da nije to uvijek slučaj. Kao potrebne inovacije za
gluhe osobe navodi već prije opisan bespatan javni prijevoz gluhih osoba ili bar popust
na kupnju karte, te kaže da bi se trebalo omogućiti besplatno parkiralište u gradu
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                66
Varaždinu i za gluhe osobe, jer tvrdi da će to uvelike olakšati mobilnost gluhih osoba
kao i što besplatno parkiranje olakšava život osobama s drugom vrstom invaliditeta
koja imaju pravo na besplatan parking.

Druga intervjuirana osoba koja spada u skupinu potpuno gluhe osobe je žena od 58
godina. Što se tiče usluga javnog prijevoza u Varaždinu, kaže da ga ne koristi zato što
većinom putuje pješke, stoga je neutralna po tom pitanju. Kaže da živi u Varaždinu već
50 godina i nikada nije imala nikakvog problema u gradskoj mobilnosti. Kaže da nikada
nije doživjela ikakvu diskriminaciju na vlastitoj koži koja je povezana s njenim
invaliditetom. Za uvedbu dobrih inovacija u grad Varaždin navodi uslugu besplatnog
gradskog prijevoza. Kaže da je u Zagrebu besplatan javni prijevoz za osobe s
invaliditetom i smatra da bi bilo lijepo kada bi to grad Varaždin pružio svojim
građanima.

Prva intervjuirana osoba koja spada u skupinu ljudi u invalidskim kolicima je bio
muškarac od 58 godina. On je izrazito nezadovoljan stanjem javnog prijevoza u gradu
Varaždinu i šire. Kaže da nema niskopodnih gradskih autobusa u koje bi mogao ući s
kolicima. Kada mu je potreban prijevoz do željene destinacije, mora plaćati kombi
prijevoz u punom iznosu, tj. treba platiti gorivo, cestarinu i dnevnicu vozaču. Sve mora
samostalno platiti; grad to ljudima u invalidskim kolicima ne subvencionira iako
osigurava korištenje javnog prijevoza za njih. Isto tako kombi prijevoz može dobiti bez
ikakvog prava prvenstva, tj. ako toga dana kombi ima neke druge obaveze, ostaje bez
prava prijevoza i tvrdi da je to diskriminacija za ljude u invalidskim kolicima. Što se tiče
gradske mobilnosti, uglavnom je zadovoljan. Najveći problem je vožnja po kockastom
pločniku, međutim to je stvar konzervatora i popravlja se ako oni misle da je to
potrebno iako je to velika smetnja za vožnju u invalidskim kolicima. Osim indirektne
diskriminacije koje navodi u nepristupačnom javnom prijevozu, nije imao nikakvo
neugodno iskustvo vrijedno spomena. Što se tiče dobrih inovacija, navodi uvedbu
niskopodnih autobusa s uslugama prilagođenim za ljude u invalidskim kolicima. Isto
tako kaže da ne želi inzistirati na uvedbi rampa za ulazak u stare zgrade, međutim želi
da se nove zgrade, koje su neprilagođene za ulaz u invalidskim kolicima, u potpunosti
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                67
prilagode njihovim potrebama. Kako je on u elektromotornim kolicima, to mu dodatno
otežava ulaz u neprilagođene zgrade.

Druga intervjuirana osoba u invalidskim kolicima je muškarac i ima 32 godine. Tvrdi da
na području grada Varaždina ne postoji javni gradski prijevoz prilagođen za korištenje
osobama u invalidskim kolicima, čak nema niti taksi službe koje zadovoljavaju njihovim
posebnim potrebama. Kao smetnje u gradskoj mobilnosti navodi lošu kvalitetu pločica
na pločniku, po kojima se teško kretati u invalidskim kolicima jer one izrazito smetaju
kotačima kojima je potrebna ravna površina za glatko kretanje. Poteškoće u kretanju
gradom su sveprisutne pri događajima na kojima sudjeluje mnogo ljudi (poput
Špancirfesta) a pri kojima se štandovi postavljaju na dijelove prometnica koji su
predviđeni za kretanje pješaka (štandovi su na pločama, pa se mora po kockicama
kretati). Također, tvrdi da nisu spušteni svi rubnici na području grada Varaždina, te
nema dovoljno prilagođenih javnih WC-a za njihove potrebe. Kaže da nije nikada
doživio ikakvu diskriminaciju u gradskoj mobilnosti, te ni u javnom prijevozu zato što
nikada nije koristio usluge javnog prijevoza u gradu Varaždinu. Kao dobre inovacije
navodi sufinanciranje taksi vozila pružateljima usluge taksi prijevoza, koje mogu
koristiti osobe u invalidskim kolicima jer javni gradski prijevoz niti vozi prilagođenim
vozilima niti omogućava prijevoz 0-24. Istom tako navodi spuštanje svih rubnika na
području grada Varaždina, te izgradnju dovoljno prilagođenih javnih WC-a za posebne
potrebe osoba u invalidskim kolicima.

Tabela 4 prikazuje rješenja intervjua koja su posebno podijeljena po svakoj ranjivoj
skupini. U tablicu nije bilo potrebno dodati starost ispitanika pošto to nije relevantno
za uvođenje inovacija. Također, pitanje o diskriminacijama i lošim iskustvima nije
dodano zato što su starije osobe bile jedine koje su doživjele neku vrstu diskriminacije
(u javnom autobusnom prijevozu dok su imali teške torbe i vozači im nisu priskočili u
pomoć).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                68
Tabela 4: Rješenja intervjua prikazana po svakoj ranjivoj skupini

Trenutno stanje javnog
prijevoza u Varaždinu
Trenutno stanje usluga
gradske mobilnosti u
Varaždinu
Potrebne inovacije
Roditelji s
dječjim kolicima
Rijetke linije autobusa
Nepravilno parkiranje
vozila, loša cestovna
infrastruktura (velike i
previsoke rupe u
pločnicima), prekratko
trajanje zelenog svjetla
Rampe na ulaz u
javne ustanove,
niskopodni autobusi,
strože sankcije
nepravilno parkiranih
vozila
Starije osobe
Nema autobusa za
okolicu od 10 km, skupe
karte autobusa
Predugo trajanje crvenog i
prekratko trajanje zelenog
svjetla na semaforu
Niskopodni minibus
po nižoj cijeni i na
više relacija,
ravnomjernije
trajanje svjetla na
semaforima
Slijepe i
slabovidne
osobe
Nema zvučne
signalizacije, ukoso
građeni peroni na
autobusnom kolodvoru
Zadovoljeno zbog zvučne
signalizacije na
semaforima
Gradski autobusi sa
zvučnom
signalizacijom, ploče
na Brailleovom pismu
na raznim mjestima,
vodilne trake do
perona, kontrastni
pločnici
Gluhe osobe
Nema popusta na
plaćanje
karte/besplatnog javnog
gradskog prijevoza
Zadovoljen za gluhe osobe
Besplatan javni
prijevoz/popust na
plaćanje karte javnog
gradskog prijevoza,
besplatno parkiranje
Osobe u
invalidskim
kolicima
Nema niskopodnih
gradskih autobusa, taksi
službe nemaju potrebne
posebne usluge
Loša kvaliteta pločica na
pločniku, nisu spušteni svi
rubnici u gradu, nema
prilagođenih WC-a
Niskopodni autobusi s
posebnim uslugama,
rampe za ulazak u
novije zgrade,
spuštanje rubnika,
prilagođeni WC
Izvor: Osobni izvor
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                69
Iz gornje tabele se može vidjeti da ranjive skupine vide problem u uslugama javnog
autobusnog gradskog prijevoza. Nema niskopodnih autobusa koji pomažu roditeljima s
kolicima i osobama u invalidskim kolicima, preskupa je cijena karata, rijetke su linije
autobusa i nezadovoljene su posebne usluge autobusnog prijevoza putnika (nema
zvučne signalizacije za slijepe, ukoso su izgrađeni peroni). Usluge gradske mobilnosti su
također nezadovoljene: automobili se parkiraju na pločniku, loša je cestovna
infrastruktura (reljefne kockice i rupe u pločnicima), te predugo je trajanje crvenog i
prekratko trajanje zelenog svjetla na semaforima. Kao dobre inovacije, sve ranjive
skupine su navele uvedbu gradskih minibusa zato što je to rješenje koje sa svojim
uslugama pomaže svima. Roditelji s dječjim kolicima i osobe u invalidskim kolicima žele
niskopodne autobuse za lakši ulazak i izlazak iz njih, starije osobe i gluhe osobe žele
niže cijene karata, te slijepe osobe žele ugrađenu zvučnu signalizaciju u autobusima za
obavještavanje o trenutnoj stanici. Isto tako, kao dobre inovacije roditelji s kolicima
navode rampe za lakši ulaz u javne ustanove i strože sankcije vozača koji nepropisno
parkiraju, starije osobe žele ravnomjernije trajanje svjetla na semaforima, slijepe osobe
žele ploče na Brailleovom pismu na raznim lokacijama za lakše orijentiranje i vodilne
trake koje vode do perona na autobusnom kolodvoru, slabovidne osobe žele
kontrastne pločnike, gluhe osobe žele besplatan javni prijevoz ili bar popust na
plaćanje karte i besplatno parkiralište namijenjeno gluhim osobama, te osobe u
invalidskim kolicima žele rampe za ulazak u novije zgrade, spuštanje rubnika i
prilagođene WC-e za njihove posebne potrebe.

5.2 Opis najboljih inovacija za Varaždin

Prije opisani intervjui ranjivih skupina su dali iz prve ruke uvid u probleme s kojima se
svakodnevno susreću ranjive skupine, i na temelju tih intervjua se može staviti fokus na
inovacije koje su najpotrebnije za njih. Što se tiče željezničkog prijevoza, smatram da
tamo nije potrebna uvedba nikakvih inovacija za ranjive skupine zato što on nije
namijenjen za gradski prijevoz. Također, lakše je staviti fokus na jedan način
transporta, u ovom slučaju na autobusni transport, kako bi bili učinkovitiji rezultati.
Isto tako, teško je uvesti razne inovacije u taksi prijevozu putnika zato što su ta
poduzeća u privatnom vlasništvu (nisu u vlasništvu grada Varaždina), međutim
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                70
spomenuti ću dobar model taksi vozila koji sa svojim posebnim uslugama izrazito
pomaže u javnom prijevozu ranjivih skupina.

Prva inovacija koja bi se trebala uvesti, jesu gradski minibusevi s posebnim uslugama za
ranjive skupine koji razvoze putnike po gradu i po okolnim mjestima koja spadaju
unutar Varaždinske županije. Smatram da ih se treba uvesti najmanje šest, jedan
namijenjen za Varaždinski gradski prijevoz i po okolnim mjestima koja se nalaze odmah
do granice grada poput Hrašćice, Sračinca, Turčina i Trnovca. Ostalih pet minibusa će
biti namijenjeni za svakodnevnu vožnju od grada Varaždina do većih gradova unutar
Varaždinske županije (Ivanec, Lepoglava, Varaždinske Toplice, Ludbreg i Novi Marof),
te do općina koja se nalaze u njihovoj okolici. Razmak minibusa na istoj relaciji bi bio
maksimalno jedan sat kako bi ljudi mogli koristiti usluge autobusnog gradskog
prijevoza u bilo koje doba, i ti autobusi bi vozili od 7 sati ujutro do 11 sati navečer.
Moći će ga koristiti bilo koja fizička osoba, međutim ako osoba ne spada u ranjive
skupine, potrebno je platiti kartu. Prednost će imati osobe s invaliditetom, te stariji
ljudi i roditelji s dječjim kolicima zato što će taj minibus biti uveden prvenstveno zbog
rješenja problema s kojima se svakodnevno susreću ranjive skupine u javnom
gradskom prijevozu. Isto tako bi vozačima bilo u opisu posla da pomognu osobama
kojima je potrebna pomoć, kao na primjer pomoć starijoj osobi s teškim torbama,
pomoć pri ulasku/izlasku osobe u invalidskim kolicima, pomoć roditelju koji se muči s
dječjim kolicima pri ulasku ili izlasku i slično.

Minibusi koji će biti uvedeni za prijevoz namijenjen ranjivim skupinama su Peugeot
Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus. Posebno je dizajniran i proizveden za
javni transport osoba s invaliditetom. Minibus je niskopodan, nudi potpuno praćeni
podni sistem i osigurava brzo uklonjiva stražnja sjedala kako bi se moglo prevesti do
šest invalidskih kolica. Važno je da se u prostoru kod stražnjih vrata naprave prazna
mjesta koja će biti namijenjena za postavljanje dječjih kolica ili slobodno mjesto za
osobu u invalidskim kolicima kako bi se osigurao lakši i brži izlazak iz minibusa. Isto
tako, vozilo omogućava lift na stražnjim vratima za lakši ulaz i izlaz osobe u invalidskim
kolicima. Taj lift također mogu koristiti i roditelji s dječjim kolicima za lakši ulaz ili izlaz
iz vozila. U tim minibusevima je ugrađena zvučna signalizacija, namijenjena za slijepe
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                71
osobe, kojom će vozač minibusa obavještavati suputnike o trenutnoj lokaciji (naziv
postaje). Stariji ljudi također imaju koristi od njih, zato što zbog svoje starosti nisu u
stanju samostalno voziti automobil, ali im je potrebna samostalnost da dođu na željenu
lokaciju. Slika 43 prikazuje posebne mogućnosti za ranjive skupine koje pruža
spomenuti minibus. Gornja lijeva slika prikazuje bočna vrata i može se vidjeti da su
ručke obojane žarko žutom bojom, kako bi se slabovidne osobe mogle lakše orijentirati
u minibusu i po potrebi se lako primiti za njih. Gornja desna slika prikazuje lift na kojeg
mogu ustupiti osobe u invalidskim kolicima za lakši ulazak i izlazak iz vozila. Na donjoj
desnoj slici se vidi nadzor iz vozačeva sjedala na lift i pomoću njega može vozač lako
pratiti da li je sve u redu s prenošenjem osobe u invalidskim kolicima na liftu, bez da
istupi iz vozila. Donja desna slika prikazuje sjedala u minibusu koja imaju žarko zelenu
boju u kontrastu sa plavom bojom kako bi se slabovidne osobe mogle lako sjesti u
sjedala. Također se na toj slici mogu vidjeti mjesta za prtljagu koja se nalaze iznad
sjedala, kako bi korisnici javnog prijevoza lako mogli staviti prtljagu iznad sebe
(»Peugeot Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus« [Minibus World], b. d.).

Slika 43: Prikaz mogućnosti minibusa

Izvor: »Peugeot Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus« [Minibus World], b. d.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                72
Stajalište tih minibuseva bi se nalazilo na sjeverozapadnoj strani autobusne postaje
zato što se tamo ne ukrcavaju i iskrcavaju putnici, već se samo parkiraju autobusna
vozila kada nemaju promet te čak i osobni automobili iako se ne bi smjeli tamo
parkirati. Slika 44 prikazuje mjesto gdje bih uveo stajalište gradskih minibuseva i na slici
se može vidjeti nepropisno parkiranje osobnih automobila. Ovdje ne bi bile potrebne
vodilne linije za slijepe osobe jer peroni na ovom dijelu autobusnog stajališta nisu
ukoso i ovdje ne dolazi do gužva koje mogu omesti orijentaciju slijepe osobe. U prilogu
1 će se detaljnije dočarati vizija stajališta željene lokacije minibusa, te drugih inovacija
koje će se uvesti na autobusni kolodvor za poboljšanje mobilnosti ranjivih skupina.

Slika 44: Željena lokacija stajališta minibuseva

Izvor: Osobni izvor

Važno je za razvoj grada da taj gradski prijevoz minibusom nudi mogućnost besplatne
vozne karte za osobe kojima je to najviše potrebno, kao što to pravo mogu steći
invalidi grada Zagreba. U Zagrebu, pravo na besplatan javni gradski prijevoz ZET
poduzećem (tramvajem, autobusom, uspinjačom i ostalim specijaliziranim vozilima)
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                73
mogu ostvariti umirovljenici stariji od 65 godina života kojima mjesečni prihod,
odnosno mirovina ne prelazi 3.200,00 kuna (429.87 eura) mjesečno. Isto tako, pravo na
besplatan prijevoz mogu ostvariti slijepe, gluhe i gluhoslijepe osobe, te osobe s
utvrđenim funkcionalnim poremećajima i motoričkim oštećenjima ekstremiteta koje
zbog bolesti, oštećenja i funkcionalnih poremećaja imaju postotak tjelesnog oštećenja
od najmanje 70% (»Besplatan prijevoz« [ZET], b. d.).

Druga važna inovacija se tiče taksi prijevoza putnika za osobe s invaliditetom. Potrebno
je uvesti vozila koja imaju specijalizirane posebne usluge za nedostatke svih ranjivih
skupina. Taksi vozila koja bi bila dobra da se uvedu su TX4 EURO 6. Koristi se za prijevoz
putnika u Londonu, te je to najčišći, najviše ekološki osviješteni i najefikasniji londonski
taksi do danas. On ima poboljšanu razinu snage bez žrtvovanja potrošnje goriva, i
pomoću laganijeg postolja i pogonskog sustava, vozači beneficiraju iz unaprijeđenog
iskustva vožnje te istovremeno pružajući suputnicima glatku vožnju. Vozači u cijelom
svijetu imaju koristi iz njegove manevarske sposobnosti, izgrađenosti u svrhu snage,
specifične značajke taksi dizajna te izrazito niskog troška rada. Suputnici mogu uživati u
prostranom i privatnom odjeljku, superiornoj poziciji sjedišta i pristupačnosti bez
premca, namijenjeno starijim osobama i osobama s invaliditetom. Razvijenost TX4
taksija uključuje više od 1.600.000 kilometara specifičnog testiranja taksi radnog
ciklusa (»TX4 EURO 6« [LEVC], b. d.).

Slika 45 prikazuje prednju i stražnju stranu taksi vozila TX4 EURO 6. Vrlo je specifičnog
dizajna i svrha tog dizajna je da se istakne u gužvi kako bi osoba, koja želi specijalne
usluge koje nudi ovo vozilo, mogla lako razaznati vozilo iz daleka.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                74
Slika 45: Taksi TX4 EURO 6

Izvor: »TX4 EURO 6« [LEVC], b. d.

Unutrašnjost ovog taksi vozila za kupce pruža različite mogućnosti. Dostupan je
glasovni interfon i mikrofon, siguran i ugodan smještaj za sve do pet suputnika,
prilagodljiv stražnji središnji upregnuti pojas za malu djecu od 18 kilograma i više.
Također se pružaju vrata na guranje za lakše korištenje i bolju vidljivost prometa
prilikom ulaženja/izlaženja, tri točke sigurnosnog pojasa podešenim na svim sjedalima,
nasloni za glavu na vozačevom i suvozačevom mjestu kako bi se omogućila pasivna
zaštićenost i smanjio rizik od ozljeda, te svjetla koja se nalaze na vanjskoj strani vozila
(puddle lightning) na podu, krovu i kvaki za sigurniji ulaz i izlaz. Što se tiče dostupnosti,
taksi nudi osiguran sistem zadržavanja invalidskih kolica i integriranu sklopivu rampu,
jedinstveno okretno sjedalo i jednostavno postavljen međuprostor kako bi se
omogućila pomoć pri ulasku i izlasku osobe sa smanjenom mobilnošću. Isto tako su
dostupne kontrastne kvake i rubovi sjedala visoke vidljivosti kako bi se olakšalo
slabovidnim mušterijama, te indukcijska petlja (prijenos audio informacije direktno u
slušni aparat pomoću magnetskog polja s ciljem smanjenja pozadinske buke ili drugih
zvučnih iskrivljenja koja smanjuju jasnoću zvuka) za mušterije s oštećenjima sluha
(»TX4 EURO 6« [LEVC], b. d.).

Slika 46 prikazuje unutrašnjost taksi vozila TX4 EURO 6, te njegove posebne usluge za
ranjive skupine. Gornja lijeva slika prikazuje otvorena klizna vrata, dok gornja desna
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                75
slika prikazuje unutrašnjost vozila. Iz obje slike se može uočiti visoko kontrastna žuta
boja u odnosu na sivu, koja upozorava slabovidne osobe na rub sjedala i lokaciju kvake
za lakše orijentiranje u prostoru. Donja lijeva slika prikazuje stražnji upregnuti
sigurnosni pojas za bolje osiguranje od potencijalne nesreće. Donja desna slika
prikazuje sklopivu rampu koja se može izvaditi po potrebi za lakši ulaz/izlaz osoba u
invalidskim kolicima, te roditelja s dječjim kolicima.

Slika 46: Prikaz unutrašnjosti i posebnih usluga taksija TX4 EURO 6

Izvor: »TX4 EURO 6« [LEVC], b. d.

Grad Varaždin se na internetskim stranicama promovira kao turistički razvijena
destinacija koja je svojom infrastrukturom i sadržajima pristupačna osobama s
invaliditetom. Prometna infrastruktura u Varaždinu nudi sljedeće usluge (»Pristupačna
destinacija« [Turistička zajednica grada Varaždina], b. d.):
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                76
• nogostupi na prostoru uže, ali i većine šire gradske jezgre prilagođeni su prilazom i
širinom dostatnom za invalidska kolica;
• uređena je javna rasvjeta na cijelom prostoru destinacije;
• na svim raskrižjima šire gradske jezgre, estetski su uređeni spušteni rubnici i prilazi
pješačkom prijelazu;
• postavljeni su zvučni semafori na većini raskrižja šire gradske jezgre;
• na parkirališnim lokacijama uže i šire gradske jezgre, na kojima se parkiranje
naplaćuje, postoji oko 50 označenih mjesta za invalide. Na parkirališnim lokacijama
izvan naplate kao i kod većine institucija i centara također su označena parkirna
mjesta za invalide;
• na prostoru destinacije uređena prometna i turistička signalizacija.

To međutim nije u potpunosti točno, jer ne zadovoljava svim potrebama koje trebaju
osobe s invaliditetom, kao i majke s kolicima i starije osobe, kako bi se grad mogao
nazvati pristupačnim gradom za ranjive skupine. Stoga, vrlo bitno rješenje za ranjive
skupine je unaprjeđenje postojeće infrastrukture u Varaždinu. Na nogostupima se
često nalaze rupe u koje mogu zapeti roditelji koji voze dječja kolica, osobe u
invalidskim kolicima te čak i slijepe osobe koje ne mogu predvidjeti udubljenje na
nogostupu i to može prouzročiti raznim ozljedama. Kada pada kiša, u tim se rupama
nakupi voda i to stvara dodatan problem i za ljude koji ne spadaju u ranjive skupine jer
mogu stati u lokvu i ozlijediti se. Također mnoge pješačke staze imaju pločice koje
imaju velike razlike u reljefu jedna od druge (jedna je više izbočena od susjedne) te
udaljenost jedne od druge pločice je velika i stvaraju se rupe po kojima se ljudi mogu
spotaknuti. Važno je promijeniti nekvalitetne stare pločice sa istim modelom kako bi se
eliminirala udubljenja i izbočenja, te rupe koje smetaju kotačima kod dječjih i
invalidskih kolica u gradskoj mobilnosti. Ta oštećenja pločnika smetaju i ostalim
ljudima, neovisno da li spadaju u ranjive skupine ili ne, koje može iznenaditi razlika u
reljefu, i ako se spotaknu može doći do raznih ozljeda. Ulice koje se nalaze u blizini
središta Varaždina, te koje imaju vrlo lošu kvalitetu pločica koje smetaju osobama u
invalidskim kolicima kao i dječjim kolicima, su Uska ulica i Trg Miljenka Stančića. Ostale
ulice imaju također stare pločice, međutim one su namijenjene za vozila kojima je
dopuštena vožnja po središtu grada, te također te ulice imaju i nove ravne pločice koje
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                77
koriste pješaci i ne smetaju osobama u invalidskim kolicima i roditeljima s dječjim
kolicima prilikom kretanja unutar središta grada.

Slika 47 prikazuje Usku ulicu. Ovdje se može vidjeti da su pločice izrazito reljefne zbog
svoje starosti, te je to veliki problem prilikom kretanja prije navedenih ranjivih skupina.
Kako bi se olakšalo kretanje ne samo ranjivih skupina, već i ljudi koji ne spadaju u
ranjive skupine ali se mogu lako spotaknuti po njima zbog iznenadnih udubina i
izbočina, potrebno je unaprijediti ulicu s novim ravnim pločicama.

Slika 47: Uska ulica

Izvor: Osobni izvor

Slika 48 prikazuje Trg Miljenka Stančića. Na slici se može uočiti da su pločice izrazito
stare i posljedica toga su razna oštećenja. Na mjestima gdje su oštećenja, stvaraju se
rupe i to je veliki problem pri vožnji s pomagalima koja imaju kotače. Zbog toga je
potrebna potpuna promjena tih starih pločica kako bi se olakšalo ranjivim skupinama u
gradskoj mobilistici.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                78
Slika 48: Trg Miljenka Stančića

Izvor: Osobni izvor

Pri intervjuiranju osoba u invalidskim kolicima, žalili su se da nisu svi rubnici spušteni i
Varaždinu, stoga ih je potrebno spustiti na lokacijama gdje nisu kako bi se olakšao
prijelaz preko ceste za invalidska kolica, te istovremeno i za dječja kolica. Iako se slijepe
osobe nisu žalile na zvučne semafore u gradu Varaždinu, na prije navedenoj
internetskoj stranici piše da su postavljeni na većini raskrižja šire gradske jezgre, što
znači da nisu prisutni na svim semaforima. Stoga je važno da se svi semafori unaprijede
i pružaju zvučnu signalizaciju kako bi Varaždin bio u potpunosti prilagođen potrebama
slijepih ljudi u gradskoj mobilnosti. Isto tako, osobe u invalidskim kolicima i majke s
dječjim kolicima su u intervjuiranju skrenuli pažnju na problem nedostupnosti u javne
ustanove. Kako bi se omogućila potpuna dostupnost u sve javne površine, potrebno je
izgraditi rampe na mjestima gdje ih nema kako navedene osobe ne bi bile izolirane od
željenih usluga. Što se tiče uvedbe kontrastnih boja, potrebno je sve rubove stepenica
pri ulasku u javne ustanove obojiti s jarko žutom bojom kako bi bila u kontrastu sa
sivom bojom stepenica i samim time će se smanjiti mogućnost spoticanja ljudi sa
slabijim vidom. Nogostupi su u Varaždinu vrlo ravni (osim nekvalitetnih pločica koje su
zbog svoje starosti reljefne), međutim iznenadna udubljenjima i izbočenjima u
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                79
nogostupu je potrebno također obojiti kontrastnom žutom bojom kako bi se
slabovidne osobe lakše snašle u kretanju gradom.

Slika 49 prikazuje najnovije izgrađeno raskrižje u Varaždinu koje je rekonstruirano
2013. godine radi čestih prometnih nesreća. Zanimljiva je činjenica da iako je raskrižje
najnovije u Varaždinu, nema omogućenu zvučnu signalizaciju za slijepe ljude. Također,
na ovim je raskrižjima veliki problem s čekanjem zelenog svjetla, zato što crveno svjetlo
traje oko jedne minute, dok zeleno svjetlo traje oko pet sekundi. To je jedino raskrižje
u Varaždinu koje ima takvo neravnomjerno trajanje svjetla za pješake. Iako se nudi
uključivanje zelenog svjetla dodirom ruke na žuti aparat, to nikada nije radilo i ako je
već izgrađeno bilo bi poželjno da je u funkciji. Kako bi grad bio dostupan ranjivim
skupinama sa svojim uslugama, potrebno je prilagoditi svu infrastrukturu u Varaždinu,
pa tako i ovo raskrižje.

Slika 49: Prikaz nepristupačnog raskrižja

Izvor: Osobni izvor

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                80
Prilikom intervjuiranja gluhe osobe, gospodin je skrenuo problem na nemogućnost
besplatnog parkiranja u Varaždinu. U Republici Hrvatskoj, pravo na znak pristupačnosti
(mogućnost besplatnog parkiranja na mjestima za invalide) ima osoba sa 80 ili više
posto tjelesnog oštećenja, odnosno osobe koje imaju oštećenja donjih ekstremiteta 60
ili više posto bez obzira posjeduju li ili ne osobni automobil. Pošto gluha osoba nema
oštećenje donjih ekstremiteta, nije moguće ostvariti pravo na besplatno parkiranje
zato što je tako regulirano zakonom (»Povlastice koje se ostvaruju na temelju stupnja
tjelesnog oštećenja i članstva u Udruzi« [DDICP Čakovec], b. d.).

U Varaždinu je izrazito čest slučaj parkiranja vozila na nepropisnim mjestima. Za
parkiranje na nepropisnim mjestima, poput nogostupa, potrebno je postrožiti sankcije
(uvesti veće kazne) za vozače koji se parkiraju nepravilno jer smetaju ne samo ranjivim
skupinama, već i ljudima koji nemaju nikakva tjelesna oštećenja ili posebne potrebe u
mobilnosti. Ta se vozila ponekad mogu zaobići jedino ako se stupi na cestu i  samim
time se riskira život pješaka, posebice ako se radi o roditelju s dječjim kolicima ili osobi
u invalidskim kolicima kada nema u blizini rubnika s kojim se može lako prijeći na
nogostup. Posljedice toga mogu biti nepredvidive, i u najgorem slučaju može doći do
prometne nesreće. Povećanjem cijena kazna koje je potrebno platiti radi neispravnog
parkiranja, smanjit će se broj vozača koji će se nepravilno parkirati i neće svojim
vozilom smetati pješacima.

Kako bi se podigla razina svijesti o svim sudionicima u prometu, potrebno je održati
konferenciju na čijim će se predavanjima raspravljati i prezentirati problemi s kojima se
svakodnevno susreću ranjive skupine. Cilj održavanja te konferencije je upoznavanje
ljudi s nedostacima i posebnim potrebama ranjivih skupina u svakodnevnoj mobilnosti.
Predavanja će početi mjesec dana prije službene objave uvedbe inovacija za ranjive
skupine. Jedanput tjedno će se održati predavanja namijenjena za sve ranjive skupine
(kako bi ljudi, koji se žele informirati, imali pet mogućih termina za dolazak) i trajat će
sve do uvedbe opisanih inovacija u Varaždin. Ako bi se konferencija dokazala
uspješnom, moguća je godišnja izvedba iste. Vodile bi ih osobe koje spadaju u ranjive
skupine ili osobe koje su direktno povezane s ranjivim skupinama (volontiraju za njih,
rade s njima i slično), kako bi mogli jasno približiti potrebe mobilnosti ranjivih skupina.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                81
5.3 Cijena i sufinanciranje inovacija

Kako bi saznali da li je projekt isplativ, vrlo je važan korak proučiti cijene njihove
uvedbe prije opisanih inovacija u Varaždin. Prikazat će se potrebna količina investicije
za uvedbu minibusa i taksi vozila, te promjene pločica na određenim mjestima. Te
navedene promjene imaju najvećeg utjecaja na poboljšanje mobilistike ranjivih skupina
i moguć je izračun cijena uvedbe njih. Cijene izabranih minibusa i taksi vozila su na
internetskim stranicama izražene u britanskim funtama i potrebno ih je bilo pretvoriti u
eure. Funte su pretvorene u eure dana 5. kolovoza 2017. te je odnos valuta iznosio 1
funta = 1.10720 eura. Cijene popločavanja ulica su bile izraženo u kunama, te je dana
7. kolovoza 2017. odnos valuta iznosio 1 kuna = 0,13 eura. Što se tiče sufinanciranja
inovacija, potrebno je na stranicama Europskih fondova proučiti pravila natječaja i
odrediti da li projekt može dobiti pravo sufinanciranja od strane Europske unije.

5.3.1 Cijena inovacija

Maloprodajna cijena jednog Peugeot Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus
minibusa je 41.794,58 eura plus porez na dodanu vrijednost. Moguća je kupovina
rabljenog minibusa, te cijena jednoga minibusa iznosi 37.644,80 eura s porezom na
dodanu vrijendost, što čini uštedu od 4.149,78 eura u usporedbi s maloprodajnom
cijenom. Kako je potrebna uvedba šest minibusa koji će biti dovoljni za zadovoljavanje
posebnih potreba ranjivih skupina u svakodnevnoj mobilistici, ukupan iznos kojega je
potrebno izdvojiti bi bio 225.868,80 eura plus porez na dodanu vrijednost. Moguće je
iznajmljivanje minibusa, dugoročni najam te opcija najma ugovora minibusa (sa ili bez
servisiranja). Nude se i fleksibilni i dostupni načini iznajmljivanja s opcijom
isprobavanja vozila prije kupnje. Minimalno razdoblje najma od šest mjeseci će se
normalno primjenivati. Također je moguć i dodatan potreban predujam (»Peugeot
Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus« [Minibus World], b. d.).

Što se tiče cijene taksi vozila TX4 EURO 6, moguća je kupnja u gotovini (koja je i
najjeftinija) te ga je moguće uzeti na rate u radoblju od 24, 36 ili 48 mjeseca s
mjesečnom kilometražom od 48.280, 56.327, 64.374 ili 72.420 kilometara. Cijena
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                82
jednog taksi vozila plaćenog odmah u gotovini iznosi 50.870,30 eura. Cijena koja će se
navesti je ona najveća moguća koju kupac može platiti za upotrebu navedenog taksi
vozila, a to je na rate od 48 mjeseca s mjesečnom kilometražom od 48.280 kilometara.
Cijena mjesečne rate iznosi 765,41 eura (tjedni ekvivalent iznosi otprilike 176,63 eura)
te to pomnoženo sa 48 mjeseci na kraju iznosi 36.739,68 eura. Za cijenu novčanog
pologa, koji se mora platiti na početku sporazuma te će smanjiti ukupne financije, je
uzeto 1.992,96 eura, doprinos prodavača iznosi 2.269,76 eura, te moguće konačno
plaćanje ako se kupac odluči zadržati vozilo na kraju financijskog dogovora iznosi
18.977,40 eura. Kada se sve to uzme u obzir, ukupna cijena taksi vozila plaćena na rate
od 48 mjeseci i od mjesečne kilometraže od 48.280 kilometara iznosi 59.979,80 eura.
Za zadovoljavanje potreba mobilistike ranjivih skupina, smatram da je idealan broj tri
vozila za prijevoz putnika unutar grada Varaždina i okolice. Uzevši to u obzir, cijena tri
taksi vozila plaćenih u gotovini iznosi 152.610,90 eura ili ako se vozila uzmu na rate,
cijena će iznositi 179.939,40 eura (»TX4 EURO 6« [LEVC], b. d.).

Što se tiče popločavanja ulica koje imaju uništene pločice, tamo je potrebno
promijeniti stare pločice sa novima. Ulice kojima je potrebno unaprjeđenje pločnika su
Uska ulica i Trg Miljenka Stančića. Dimenzije ulica, tj. širina i dužina su izmjerene na
internetskoj stranici Google Maps, osim širine Uske ulice koja je izmjerena ručno zbog
nemogućnosti mjerenja na prije navedenoj internetskoj stranici. Cijene betonske
galanterije su pronađene u cjeniku poduzeća Zagorje-Tehnobeton d.d. te izabrane
betonske ploče su dimenzija 500/500/50 glatke sive boje. Četiri takve ploče stanu u
jedan metar kvadratni, te cijena jedne ploče s PDV-om iznosi 3,35 eura (25 kn). Dužina
uske ulice iznosi 118,92 metara, dok je širina 4,14 m te to čini kvadraturu ulice od
492,32 metara kvadratnih. U tu kvadraturu stane 1.969,28 komada pločica, te cijena
popločavanja iznosi 6.598,53 eura (49.232 kune). Dužina Stančićeva trga je 37,56
metara, širina je 24,85 metara te to iznosi 933,36 metara kvadratna. Unutar te
kvadrature stane 3.733,44 komada pločica i cijena plopločavanja trga iznosi 12.509,75
eura (93.336 kuna). Kada se zbroje cijene dviju prije navedenih ulica, dobije se iznos od
19.108,28 eura. Taj iznos je okviran i bilo bi poželjno kada bi se za svaki slučaj izdvojilo
više novaca ako slučajno dođe do razbijanja pločica ili ako se na nekim mjestima
naprave udubine ili izbočine. Potrebno je  mjesta gdje se nalaze nagli pomaci u reljefu
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                83
nogostupa označiti s jarko žutom bojom kako bi slabovidne osobe uočile upozorenje na
nogostupu (»Cjenik betonske galanterije« [Zagorje Tehnobeton], 2012).

Tabela 5 prikazuje potrebnu investiciju za uvođenje inovacija za poboljšanje mobilnosti
ranjivih skupina u Varaždinu. Cijene su izražene u eurima, te je cijena uvedbe taksi
vozila podijeljena na nižu cijenu koju je potrebno platiti ako se plati gotovinom i na višu
koju je potrebno platiti ako se plaća na rate od 48 mjeseci s mjesečnom kilometražom
od 48.280 kilometara. Zbog toga je i ukupna cijena inovacija podijeljena na dvije
različite mogućnosti, ovisno o načinu plaćanja taksi vozila.

Tabela 5: Cijene inovacija
Inovacija
Cijena inovacije u eurima
Uvedba minibusa
225.868,80
Uvedba taksi vozila
152.610,90 ili 179.939,40
Popločavanje ulica
19.108,28
Ukupno: 397.587,98 ili 424.916,48
Izvor: Osobni izvor

Ukupna minimalna potrebna inovacija za ranjive skupine je 397.587,98 eura kada se
uzmu u obzir samo kupnja minibusa, taksi vozila gotovinom te unaprjeđenje kolnika na
prije navedenim ulicama. Te su inovacije najpotrebnije ranjivim skupinama i izrazito će
poboljšati njihovo kretanje unutar grada i okolice, međutim bilo bi poželjno kada bi
grad investirao i u druge izvore za poboljšanje njihove kvalitete života. Za razvoj grada
je potrebno pružiti ranjivim skupinama besplatan prijevoz novo uvedenih vozila, ili bar
djelomično sufinancirati njihove karte. Važno je uvesti ujednačenije trajanje zelenog i
crvenog svjetla kako ljudi ne bi predugo čekali na prelazak ceste, te je važno na svim
raskrižjima staviti zvučnu signalizaciju za slijepe i slabovidne. Važno je postrožiti
sankcije za nepravilno parkirana vozila kako ne bi smetale ranjivim skupinama, te je za
podizanje razine svijesti o potrebama u mobilistici ranjivih skupina važno izdvojiti
financijska sredstva. Sve te dodatne inovacije su važne za razvoj grada i za poptuno
unaprjeđenje mobilistike ranjivih skupina je potrebno uložiti dodatna financiranja u te
inovacije.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                84
5.3.2 Potencijalno sufinanciranje inovacija

Kako bi projekt bio lakše uveden u Varaždin, potrebno je bilo proučiti razna
potencijalna sufinanciranja koja će pomoći u realizaciji inovacija za ranjive skupine.
Kroz četiri nacionalna programa, Hrvatskoj je dodijeljeno 10,74 milijardi eura iz
Europskih strukturnih i investicijskih fondova (u nadaljevanju ESI) za razdoblje od 2014-
2020 godine. S državnim doprinosom od 1,9 milijadi eura, Hrvatska ima ukupan budžet
od 12,67 milijardi za investiranje u razna područja, od istraživanja i inovacija do
zapošljavanja, edukacije i treninga, socijalnog uključenja, javne uprave i civilnog
društva kao i infrastrukture i zaštite okoliša (»European Structural and Investment
Funds: Country factsheet - Croatia« [European Commission], 2016).

Europski fond za regionalni razvoj (u nadaljevanju ERDF) je jedan od pet fondova
unutar ESI-a i njegov je cilj ojačati gospodarsku i socijalnu koheziju u Europskoj uniji
ispravljanjem neravnoteže između njezinih regija. ERDF usmjerava svoja ulaganja u
nekoliko ključnih prioritetnih područja. To je poznato kao »tematska koncentracija«:
inovacija i istraživanje, digitalni program, podrška za male i srednje poduzetnike te
ekonomija s niskim emisijama ugljika. ERDF također posvećuje posebnu pažnju
konkretnim teritorijalnim karakteristikama. Djelovanje ERDF-a oblikovano je tako da
smanji gospodarske, ekološke i socijalne probleme u urbanim područjima, s posebnim
fokusom na održivi urbani razvoj. Najmanje 5% resursa ERDF-a odvaja se za ovo polje,
putem »integriranih akcija« kojima upravljaju gradovi. Kako je ERDF namijenjen za
ojačavanje regija pomoću raznih inovacija i istraživanja s fokusom na održivi urbani
razvoj, smatram da je moguće dobiti sufinanciranje. Uvedba prije navedenih inovacija
će smanjiti socijalne probleme ranjivih skupina u Varaždinskoj županiji i uvedba istih će
doprinijeti regionalnom razvoju županije. Isto tako uvedba taksi vozila TX4 EURO 6 će
uvelike poboljšati smanjenje emisija štetnih plinova jer je to najčišći londonski taksi do
danas, što je i glavni fokus ovog fonda. Zbog tih razloga smatram da je moguće ostvariti
pravo sufinanciranja ovog projekta preko ovog fonda (»Europski fond za regionalni
razvoj« [European Commission], 2014).

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                85
5.4 Učinci inovacija na grad

Uvedba prije opisanih inovacija, u Varaždinu će pridonijeti mnogobrojnim učincima na
grad i građane. Kako će grad nuditi specijalizirane usluge u gradskom transportu i u
gradskoj mobilnosti, biti će predstavljen u medijima kao dobro razvijeni grad koji nudi
visoku razinu kvalitetnih usluga za razne skupine ljudi (ranjive skupine). To će imati
pozitivnog učinka na grad zato što će pridonijeti turizmu grada zbog svoje dobre
reputacije u pružanju potrebnih usluga manjinama, i na kraju to vodi k profitu grada.
Razni godišnji događaji, poput Baroknih večeri i Špancirfesta, će imati veću zaradu kada
bi u svojoj promociji uključili uvedene dobre inovacije za ranjive skupine, s ciljem
pozivanja ranjivih skupina i njihovih obitelji i prijatelja da posjete grad Varaždin.

Građani koji spadaju u ranjive skupine će dobiti željenu razinu kvalitete posebnih
usluga koje im olakšavaju svakodnevnu mobilnost i ne smetaju ostalim građanima. Od
nekih inovacija, poput uvedba minibusa, beneficiraju i građani koji ne spadaju u ranjive
skupine zato što se nude češće linije usluga autobusnog transporta koje voze unutar
grada i u okolici županije. Popločavanje ulica s novim kvalitetnijim pločicama će
olakšati kretanje gradom ne samo ranjivim skupinama, već i ženama koje nose visoke
potpetice jer je u njima teško hodati po starom pločniku punom udubina i izbočina te
posljedica toga mogu biti razne ozljede. Te inovacije vode k zadovoljstvu svih građana i
samim time dolazi i do smanjenja emigracije, koja je zajedno s mortalitetom glavni
razlog pada stanovništva u Varaždinu u razdoblju od 2001. do 2011. godine. Isto tako,
grad će se razviti i biti će na razini Europske unije u pružanju usluga za sve ljude,
neovisno o njihovoj mentalnoj ili fizičkoj sposobnosti, na što svaki grad treba ciljati.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                86
Zaključak

Za većinu stanovnika mobilnost ne predstavlja nikakve poteškoće, međutim potrebno
je mnogo rada na razvoju mogućnosti ranjivih skupina kojima treba više pomoći i
potpore u urbanim gradovima i mjestima. Otežana dostupnost do sredstva gradskog
prijevoza te nekvalitetna razina usluga gradske mobilnosti, za ranjive skupine izaziva
poteškoće u njihovim društvenim i rekreacijskim aktivnostima, što znači njihovo
smanjeno aktivno uključenje u društvo i njene procese. Stoga je vrlo važno unaprijediti
trenutno stanje mobilistike ranjivih skupina u gradovima, kako ti ljudi ne bi bili izolirani
od strane društva.

Svrha ovog istraživanja je poboljšanje svakodnevne mobilistike ranjivih skupina kako bi
se oni mogli lakše kretati unutar grada Varaždina. S uvedbom kvalitetnih inovacija za
građane koji spadaju u ranjive skupine, izrazito će se olakšati njihov svakodnevan život.
Cilj ovog rada je proučiti razna rješenja poboljšanja mobilistike za ranjive skupine, te ih
probati uvesti u grad Varaždin. On se zadovoljio tako što su se prvobitno istražili razni
faktori. Intervjuirani ljudi, kategorizirani u ranjive skupine, su većinom svi bili
nezadovoljni s trenutnim stanjem posebnih usluga u gradskoj mobilnosti i u javnom
transportu. Svi su imali ponuđene potencijalne dobre inovacije koje će im poboljšati
svakodnevnu mobilnost. Majke s dječjim kolicima teže k boljoj gradskoj infrastrukturi,
starije osobe žele unaprjeđenje javnog autobusnog prometa, slijepe osobe žele uvedbu
zvučnih informacija u autobusima, te vodilne trake autobusnoj stanici, gluhi ljudi žele
besplatan javni prijevoz i besplatno parkiranje, dok osobe u invalidskim kolicima teže
rampama za ulazak u novije zgrade, te spuštanju rubnika. Trenutno stanje usluga
mobilistike za ranjive skupine je u izrazito lošem stanju, zato što jedina usluga koja se
nudi u Varaždinu su zvučni semafori namijenjeni za slijepe osobe. Razvoj mobilistike
nije uključen unutar strukture razvoja regije, i smatram da bi bilo dobro kada bi grad
Varaždin uključio strategiju razvoja mobilistike unutar nje, kako bi se uvedene inovacije
održavale i unaprjeđivale u nasljednim godinama. Inovacija od najvećeg značaja za
grad Varaždin će biti uvedba minibuseva za gradski prijevoz putnika. Sa svojom
širokom paletom posebnih usluga, zadovoljit će ne samo potrebama ranjivih skupina,
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                87
već će i biti koristan ljudima koji ne spadaju u ranjive skupine zato što će omogućiti više
linija za prijevoz unutar područja županije. Isto tako, s uvođenjem navedenih inovacija
će se spriječiti problemi s kojima se suočavaju druge države, one koje su slabije i koje
su bolje razvijene od Varaždina.

Prva hipoteza rada je glasila: uvođenje raznih rješenja za poboljšanje mobilnosti će
poboljšati kvalitetu života za građane, tj. olakšat će im se putovanje javnim prijevozom
unutar grada i okolice. Inovacije koje će to osigurati su uvedba specijaliziranih minibusa
i taksi vozila jer pomoću svojih raznolikih usluga, pomažu svim ranjivim skupinama u
njihovoj gradskoj mobilnosti. Izrazito je bitno uvesti jedno rješenje koje će riješiti
probleme svih ljudi kojima su potrebne posebne usluge u gradskoj mobilnosti, te
smatram da je hipoteza potvrđena. Druga hipoteza je glasila da uvođenje tih promjena
će uzrokovati »dobar glas« o gradu i te će promjene dovesti do modernizacije grada na
razini Europske unije. Uvedba gradskih minibusa i taksija, te poboljšanje gradske
infrastrukture će svakako dobiti pozitivnu reakciju od strane građana grada Varaždina i
drugih gradova zato što je svako unaprjeđenje kvalitete života za ljude pozitivno. Kao
što je prije navedeno, Europska unija teži k unaprjeđenju usluga namijenjenim svim
građanima, te uvođenje inovacija je dobar početak u razvoju grada. Kako će te
inovacije biti od velikog značaja svim građanima, smatram da je hipoteza zadovoljena.

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                88
Popis literature i izvora

A city for all-A barrier free environment Finland [MOST]. Pronađeno 9. travnja 2017. na
internetskoj
stranici:
http://www.vcn.bc.ca/citizens-
handbook/unesco/most/westeur2.html
Access City Award 2014 [European Commission]. Pronađeno 9. travnja 2017. na
internetskoj
stranici:
http://ec.europa.eu/justice/events/access-city-award-
2015/files/access-city-award-2014-brochure_en.pdf
Access exchange international [Global Ride]. Pronađeno 9. travnja 2017. na
internetskoj stranici: http://www.globalride-sf.org/phtos.html
Accessibility for all [EMBARQ]. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
http://thecityfix.com/blog/accessibility-for-all-un-enable-right-to-movement-
disabled-elderly-curitiba-brazil-robin-king/
Age-friendly urban mobility [Ageless voice]. (2012, 3. listopad). Pronađeno 9. travnja
2017. na internetskoj stranici: http://agelessvoice.net/347/age-friendly-urban-
mobility/
Albreht, A., Zapušek Černe, A., Krištof, P. & Černe, D. (2016). Z belo palico po mesto.
Zavod DOSTOP, Zveza društev slepih in slabovidnih Slovenije
Assistance to persons with disabilities or reduced mobility [Treni Italia]. Pronađeno 9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.trenitalia.com/tcom-
en/Purchase/Info-&-Contacts/Disabled-passengers
Bankok Bus and BRT News 2004-2010 [2BANKOK.COM]. (2010, 17. siječanj).
Pronađeno
9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://2bangkok.com/2bangkok-masstransit-busways.html
Benjak, T. (2013, siječanj). Izvješće o osobama s invaliditetom u Republici Hrvatskoj.
Pronađeno 14. svibnja 2017. na internetskoj stranici: https://www.hzjz.hr/wp-
content/uploads/2015/04/Bilten_invalidi_2012.pdf
Besplatan prijevoz [ZET]. Pronađeno 23. lipnja 2017 na internetskoj stranici:
http://www.zet.hr/?id=344
BRT bus test run next month [THE NATION]. (2010, 29. travanj). Pronađeno 9. travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                89
http://www.nationmultimedia.com/home/2010/04/29/national/BRT-bus-test-
run-next-month-30128206.html)
Canters, R. (2014, 1. kolovoz). Public transport is 100% accessible to disabled in
Grenoble (France). Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
http://www.eltis.org/discover/news/public-transport-100-accessible-disabled-
grenoble-france-0
Carver, A. (b. d.). Children's Active Transport and Independent Mobility in Urban and
Rural Areas of Victoria. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
https://webcache.googleusercontent.com/search?q=cache:CMMDrSEJE_sJ:https
://www.vichealth.vic.gov.au/~/media/resourcecentre/publicationsandresources/
active%2520travel/20carver_activetransport_independentmobility.pdf%3Fla%3D
en+&cd=1&hl=hr&ct=clnk&gl=si
Civitas (2012). Improving bus services for the disabled. Safety and Security. ICLEI –
Local Governments for Sustainability, Freiburg, Germany. Pronađeno 9. travnja
2017. na internetskoj stranici: http://www.civitas.eu/sites/default/files/civitas-case-
study-improved-bus-service-disabled-passengers-brno.pdf
Cjenik betonske galanterije [Zagorje Tehnobeton]. Pronađeno 7. kolovoza 2017. na
internetskoj
stranici:
http://gpzagorje.hr/upload/2013/05/cjenik_betonske_galanterije_112012_51a8dcb
7056c8.pdf
Deafness and hearing loss [World Health Organization]. Pronađeno 4. lipnja 2017. na
internetskoj stranici: http://www.who.int/mediacentre/factsheets/fs300/en/
Disability in treno [Sociale.it]. (2014, 22. travanj). Pronađeno 9. travnja 2017. na
internetskoj stranici: http://www.sociale.it/2014/04/22/disabili-treno/
Disabilities [edmtaxi.com]. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
http://edmtaxi.com/services/disabilities/
Eberhard, J. (1996). Safe mobility for senior citizens. Pronađeno 9. travnja 2017. na
internetskoj
stranici:
http://ntl.bts.gov/lib/25000/25900/25903/DOT-HS-EPX-
040.pdf
European Structural and Investment Funds: Country factsheet – Croatia [European
Commission]. Pronađeno  8. kolovoza 2017. na internetskoj stranici:
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                90
http://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/publications/factsheets/20
16/european-structural-and-investment-funds-country-factsheet-croatia
Europski fond za regionalni razvoj [European Commission]. Pronađeno 8. kolovoza
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://ec.europa.eu/regional_policy/index.cfm/hr/funding/erdf/
Fiedler, M. (2007). Older people and public transport. Challenges and Chances of an
Ageing Society. Rupprecht Consult-Forschung & Beratung GmbH. Hatzeldstrasse 6.
51069 Koln, Germany. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
http://www.emta.com/IMG/pdf/Final_Report_Older_People_protec.pdf
Frye, A. (2013). Disabled and Older Persons and Sustainable Urban Mobility. GRHS
2013: Thematic report Disabled and Older Persons
Goldman, M. & Murray, G. (2011). Strollers, Carts, and Other Large Items on Buses and
Trains: A Synthesis of Transit Practice. Transportation research board of the national
academes. Washington, D.C. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
http://onlinepubs.trb.org/onlinepubs/tcrp/tcrp_syn_88.pdf
Grad starih ljudi: 12 tisuća umirovljenika živi u Varaždinu [eVaraždin.hr]. Pronađeno 9.
travnja 2017. na internetskoj stranici: http://evarazdin.hr/drustvo/grad-starih-ljudi-
12-tisuca-umirovljenika-zivi-u-varazdinu-311262/
Gradovi i naselja s gradskim obilježjima [Ministarstvo graditeljstva i prostornog
uređenja].
Pronađeno

16.
lipnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.mgipu.hr/doc/ProgramRH/Program-web.html
Grant-Smith, D. , Edwards, P. & Johnson, L. (2012). Mobility in the child (and carer)
friendly city: SEQ vs. Stockholm
How can cities be made more accessible for disabled people? [Debating Europe]. (2016,
4.
svibanj).
Pronađeno
9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.debatingeurope.eu/2016/04/05/how-can-cities-be-made-more-
accessible-for-disabled-people/
Info o rodilištu [Rodilista.roda.hr]. Pronađeno 11. svibnja 2017. na internetskoj stranici:
http://rodilista.roda.hr/rodilista/rodilista-u-hrvatskoj/varazdinska-regija/opca-
bolnica-varazdin,-odjel-za-zenske-bolesti-i-porodnistvo.html
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                91
Kako pristupiti osobi s invaliditetom [Zaklada Čujem, vjerujem, vidim]. Pronađeno 5.
lipnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.zakladacvv.hr/kakopristupitiosobisinvaliditetom/
King, R. (2013, 17. srpanj). Accessibility for all. The city fix. Pronađeno 9. travnja 2017.
na
internetskoj
stranici:
http://thecityfix.com/blog/accessibility-for-all-un-
enable-right-to-movement-disabled-elderly-curitiba-brazil-robin-king/
Levin, L., Ulleberg, P., Siren, A. & Hjorthol, R. (2012). Measures to enhance mobility
among older people in Scandinavia. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj
stranici: https://www.vti.se/en/publications/pdf/measures-to-enhance-mobility-
among-older-people-in-scandinavia.pdf
Lorenzon, G. (1999, 15. svibanj). Rights-Brazil: Curitiba listens to people with
disabilities.
Pronađeno
9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.ipsnews.net/1999/05/rights-brazil-curitiba-listens-to-people-with-
disabilities/
Lozenge Tactile Flag Paving [Marshalls]. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj
stranici:
http://www.marshalls.co.uk/commercial/paving/products/tactile-
lozenge-flag-paving-webfa085040
Marjala
[SKV].
Pronađeno
9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.skv.fi/alueet/marjala
Maunder D., Rickert T., Sentinella J., Venkatesh A. & Venter J. (2004). Enhancing the
mobility of disabled people: Guidelines for practitioners, Department for
International Development. ISNN 0951 – 8797. London. Pronađeno 9. travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.transportlinks.org/transport_links/filearea/publications/1_831_orn%
2021.pdf
Mother struggles to get baby pram children on Bus Bango [Alamy]. Pronađeno 30.
svibnja 2017. na internetskoj stranici: http://www.alamy.com/stock-photo-mother-
struggles-to-get-baby-pram-children-on-bus-bangor-bus-station-4538931.html
O'Connel, K. (2012, 27. ožujak). Designing a City for the Deaf. Pronađeno 14. svibnja
2017. na internetskoj stranici: https://www.citylab.com/design/2012/03/designing-
city-deaf/1600/
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                92
Peugeot Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus [Minibus World]. Pronađeno 23.
lipnja 2017. na internetskoj stranici: http://www.minibus-online.co.uk/vehicle-
details.php?productid=1823
Persons with disabilities [European Commission]. Pronađeno 20. travnja 2017. na
internetskoj stranici: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1137
Popis stanovništva 2011 [varazdin.hr]. Pronađeno 9. svibnja 2017. na internetskoj
stranici: http://varazdin.hr/popis-stanovnistva-2011/
Povlastice koje se ostvaruju na temelju stupnja tjelesnog oštečenja i članstva u Udruzi
[DDICP Čakovec]. Pronađeno 23. lipnja 2017. na internetskoj stranici:
http://www.ddicpck.hr/povlastice-koje-se-ostvaruju-na-temelju-stupnja-tjelesnog-
ostecenja-i-clanstva-u-udruzi/
Pristupačna destinacija [Turistička zajednica grada Varaždina]. Pronađeno 23. lipnja
2017. na internetskoj stranici: http://www.tourism-varazdin.hr/pristupacna-
destinacija/
Sala blu [Roma Termini]. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj stranici:
http://www.romatermini.com/it/servizi/dettaglio/assistenza-trenitalia-disabili-
sala-blu
Slide Out Ramp – Model LU5 [Lift-U]. Pronađeno 18. lipnja 2017. na internetskoj
stranici:
http://www.lift-u.com/products/liftsramps-for-transit/slideoutramp-
lu5/
Strateški plan 2016. - 2018. [Društvo distrofičara, invalida cerebralne i dječje paralize i
ostalih tjelesnih invalida Grada Varaždina]. Pronađeno 18. svibnja 2017. na
internetskoj
stranici:
http://www.ddvz.hr/fileadmin/slike_lijevo/DDVZ-
Strateski_plan_2016-2018.pdf
Štimec, G. (2016, 13. rujan) Gradski prijevoz: Donosimo detaljan popis svih postaja na
svih pet linija!. Pronađeno 23. lipnja 2017.  na internetskoj stranici:
http://varazdinski.rtl.hr/drustvo/gradski-prijevoz-donosimo-detaljan-popis-svih-
postaja-na-svih-pet-linija
Travelers with disabilities [Italia Rail]. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj
stranici:
http://whitelabels.railkey.com/GContent/TRA/TrainGen-
Travelers_with_Disabilities
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                93
TX4 EURO 6 [LEVC]. Pronađeno 23. lipnja 2017. na internetskoj stranici:
http://www.levc.com/new-vehicles/new_tx4_taxi/
Urban transport [European Commission]. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj
stranici:
http://ec.europa.eu/transport/themes/urban/urban_mobility/index_en.htm
Varaždin [Autotrans]. Pronađeno 23. travnja 2017. na internetskoj stranici:
https://www.autotrans.hr/hr-hr/zagreb-i-kontinentalna-hrvatska/varazdin
Verseckienė, A., Meškauskas, V. & Batarlienė, N. (2015). Urban Public Transport
Accessibility for People with Movement Disorders: the Case Study of Vilnius.
Procedia Engineering 134 (2016) 48 – 56
Venter, C. J., Bogopane, H. I., Rickert, T. E., Camba, J., Venkatesh, A., Mulikita, N.,
Maunder, D. A. C., Savill, T. & Stone, J. (2016). Improving accessibility for people
with disabilities in urban areas. Pronađeno 9. travnja 2017. na internetskoj
stranici:
http://www.ucl.ac.uk/dpu-
projects/drivers_urb_change/urb_infrastructure/pdf_transport/DFID_Venter_%2
0accessibility_disabilities.pdf
VR Calls tenders for double deck inter-city fleet [Railway Gazette]. (2014, 4. srpanj).
Pronađeno
9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://www.railwaygazette.com/news/passenger/single-view/view/vr-calls-
tenders-for-double-deck-inter-city-fleet.html
Wheelchair Lift Installations [Complete Coach Works Experience Success]. Pronađeno 9.
travnja
2017.
na
internetskoj
stranici:
http://completecoach.com/services/wheelchair-lift-installations/

Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                94
Prilozi

Prilog 1: Prikaz inovacija na autobusnom kolodvoru u 3D modelu
Izvor: Osobni izvor

Kako bi lakše približio svoju viziju o inovacijama za pomoć ranjivim skupinama u
gradskoj mobilistici, potrebno je bilo prikazati željene inovacije na autobusnom
kolodvoru u 3D modelu. Model se izradio u programu Autodesk Maya 2016, jer taj
model daje dobar uvid u trenutno stanje autobusnog kolodvora, kao i u željeno stanje
koje bi se unaprijedilo pomoću odabranih inovacija. Prilikom opisivanja trenutnog
stanja autobusnog kolodvora, priložene su fotografije na kojima se mogu vidjeti
nedostaci inovacija za olakšanje kretanja ranjivih skupina i to je trenutno stanje
prikazano u sljedećem 3D modelu, zajedno sa željenim stanjem koje će se ostvariti
uvedbom inovacija. Model je fokusiran na stražnju stranu autobusnog kolodvora zbog
toga što se tamo nalaze potencijalne lokacije inovacija za ranjive skupine.

Slika 50 prikazuje stražnju stranu autobusnog kolodvora u 3D modelu. U središtu slike,
tj. tamo gdje se nalaze dvije spojene zgrade (lijeva zgrada je ured za prodaju karata,
dok je desna javni WC) može se vidjeti zelena boja rubnika koja označava spušteni
rubnik koji se trenutno ne nalazi na autobusnom kolodvoru. Potrebno je spustiti taj
rubnik kako bi se olakšao pristup u sva područja za osobe u invalidskim kolicima, kao i
roditeljima s dječjim kolicima. Ispred lijeve zgrade se može vidjeti znak taksi vozila.
Ovdje se parkiraju taksi vozila privatnih poduzeća, te bi bilo poželjno da se željena taksi
vozila TX4 Euro 6, koja nude najbolje usluge za prijevoz ranjivih skupina, ovdje
parkiraju zbog praktičnosti koja proizlazi iz lokacije (autobusni kolodvor se nalazi blizu
središta grada i lakše će ranjive skupine moći dobiti željene usluge prijevoza). Na
suprotnoj strani ceste se nalazi stajalište gradskih minibusa i prikazana žuta boja
rubnika označava trenutnu dostupnost roditelja s dječjim kolicima kojima spušteni
rubnik izrazito olakšava pristup na stajalište minibusa. Također se na ovoj slici u daljini
može vidjeti željena lokacija minibusa koji nude specijalizirane usluge u prijevozu
ranjivih skupina. Ta lokacija će se bolje približiti naknadno na zadnjoj slici.
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                95
Slika 50: Stražnja strana autobusnog kolodvora gledana bočno

Izvor: Osobni izvor

Slika 51 prikazuje 3D model stražnje strane autobusnog kolodvora s gledišta od strane
stajališta gradskih minibusa. Ovdje se jasnije vidi znak taksi vozila i može se vidjeti
željeni spušteni rubnik, a oba se nalaze s druge strane ceste.

Slika 51: Stražnja strana autobusnog kolodvora gledana od naprijed

Izvor: Osobni izvor
Fakulteta za logistiko Univerze v Mariboru                                                           Magistarski studijski program
Bruno Begović: Poboljšanje mobilistike u gradu Varaždinu                                                                                96
Slika 52 prikazuje 3D model željene lokacije stajališta namjenjeno za minibuse koji
nude specijalizirane usluge prijevoza ranjivih skupina. Željeni minibusi marke Peugeot
Boxer CanDrive Easyon 17 Seat Ex Demo Bus će se ovdje parkirati jer je ova lokacija
idealna zbog toga što se trenutno ovdje ne parkiraju samo autobusi, već i osobni
automobili što zapravo ne bi smjelo biti dopušteno s obzirom da bi autobusni kolodvor
trebao biti namjenjem primarno za autobusna vozila. Žuti rubnik je potrebno spustiti
kako bi se olakšao pristup u minibuse za osobe u invalidskim kolicima. Minibusi će
voziti svakodnevno na relacijama po cijeloj Varaždinskoj županiji, te će njihova uvedba
izrazito poboljšati mobilistiku ranjivih skupina na području grada i okolice.

Slika 52: Željena lokacija stajališta specijaliziranih minibusa

Izvor: Osobni izvor