Log In
[image]
Home
Discover KU ScholarWorks
Statistics
Top Items
Top Authors
Top Subjects
Top Countries
My Top Items
My Top Countries
Home
Slavic, German, and Eurasian Studies
Slavia Centralis
Slavia Centralis 2010/2
Temeljna načela i postupci u pretvaranju sirove dijalek
Loading...
[image]
Publication
Temeljna načela i
postupci u
pretvaranju sirove
dijalektološke građe
u znanstveni rječnik
Blažeka, Đuro
Abstract
The author describes his experience in
writing a scientific dialectological
Avtor predstavlja svoje izkušnje pri
pisanju znanstvenega narečnega
slovarja, ki je nastajal na osnovi surovega
gradiva ljubiteljskih
zbiralcev besedja. Sprva navaja
pomanjkljivosti tovrstnega gradiva
in postopke prevpraševanja, popravljanja
in odstranjevanja, zatem
razpravlja o postopkih širjenja zbranega
gradiva ter vse skupaj ponazarja
s primeri iz Rječnika govora Svetog
Đurđa (Rječnik ludbreške
Podravine), ki ga je sestavil skupaj s
Stjepanom Belovićem, učiteljem
in ljubiteljem svojega rodnega
kajkavskega govora. Zaključuje, da
lahko prvovrsten znanstveni slovar
nastane le v sodelovanju med
nestrokovnjakom
in strokovnjakom, pri čemer prvi nikakor
nima samo
stranske vloge.
vocabulary starting from the raw
materials collected by nonprofessionals.
First he gives “bad” examples of
materials of that kind
as well as of procedures of
reconsideration, correction and
elimination.
Then he discusses procedures for
expansion of the collected material.
All this is illustrated by examples from
The Dictionary of Sveti Đurđ
(The Dictionary of the Ludbreg Podravina
region) that the author compiled
together with Stjepan Belović, a local
teacher and a devotee of the
local Kajkavian dialect. He concludes that
a first-rate scientific dictionary
can be only written through collaboration
between amateurs in the
field and the professional expert, where
the non-professional amateur
by no means plays a minor role in the
collaboration.
Date
2010-02-01
Collections
Slavia Centralis 2010/2
Show all metadata
Files
L
o
a
d
i
n
g
.
.
.
[image]
SC.2010.2.54-73.pdf
Show more
Adobe PDF, 656.11 KB
Keywords
kajkavsko narečje, govor Svetega Đurđa,
narečna leksikografija, zbiranje in
obdelava gradiva, koncept slovarske
iztočnice, Kajkavian dialect, subdialect of
Sveti Đurđ, dialectological leksikography,
collecting and treatment materials for a
dialect dictionary, concept of dictionary
entry
Citation
Blažeka, Đuro. "Temeljna načela i
postupci u pretvaranju sirove
dijalektološke građe u znanstveni
rječnik." Slavia Centralis. 2. (2010):
54-73. http://dx.doi.org/10.17161/
SCN.1808.7344
URI
https://hdl.handle.net/1808/7344
DOI
10.17161/SCN.1808.7344
Show statistical information
Cookie settings
Send Feedback
Open Repository is a service operated by
[image]
DSpace software copyright © 2002-2024 LYRASIS


Log In
[image]
Home
Discover KU ScholarWorks
Statistics
Top Items
Top Authors
Top Subjects
Top Countries
My Top Items
My Top Countries
Home
Slavic, German, and Eurasian Studies
Slavia Centralis
Slavia Centralis 2011/2
Egzistencijalistički nadahnuta lirika u Hrvatskoj, Slove
Loading...
[image]
Publication
Egzistencijalistički
nadahnuta lirika u
Hrvatskoj, Sloveniji
i Mađarskoj
Kálecz-Simon, Orsolya
Abstract
V petdesetih in šestdesetih letih 20.
stoletja se je v srednjeevropskem
pesništvu pojavila zelo močna literarna
smer, ki je črpala iz različnih
literarnih in filozofskih pogledov Camusa,
Sartra in drugih. Medtem ko
so zahodni eksistencialisti poudarjali
pomen družbene angažiranosti,
so se njihovi vzhodni kolegi osredotočali
predvsem na ontološka vprašanja
in stremeli po literarnem okolju brez
vplivov ideologij. Razprava
predstavlja liriko treh pesnikov – Edvarda
Kocbeka (Slovenija), Slavka
Mihalića (Hrvaška) in Jánosa Pilinszkyja
(Madžarska) – ter izpostavlja
njihove stične točke: ontološko-
individualistične teme, izoliranost lirskega
subjekta, predmetnost in težnja po
depersonalizaciji, svobodni
verz ter pesniški jezik, podoben živemu
jeziku.
In the 1950s and 1960s, a very influential
type of poetry was born in
Central Europe that owes a lot to Camus,
Sartre et al. While Western
existentialists emphasized the need for
social engagement, their
Eastern colleagues concentrated on
ontological questions and tried
to create a literary environment isolated
from ideological influences.
This paper discusses the poetry of
Edvard Kocbek (Slovenia), Slavko
Mihalić (Croatia) and János Pilinszky
(Hungary), whose most important
common points are their ontological-
individualistic topics,
isolation of the lyric subject, the
objectivist and depersonalizing
tendencies,
free verse and a poetic manner of
speaking that is very close
to live speech.
Date
2011-02-01
Collections
Slavia Centralis 2011/2
Show all metadata
Files
L
o
a
d
i
n
g
.
.
.
[image]
SCN 2_2011_Kalecz_Simon.pdf
Show more
Adobe PDF, 328.61 KB
Keywords
eksistencializem, pesništvo, srednja
Evropa, Kocbek, Edvard, Slavko Mihalić,
Pilinszky, János, existentialism, poetry,
Central Europe
Citation
Orsolya Kálecz-Simon. 2011.
Egzistencijalistički nadahnuta lirika u
Hrvatskoj, Sloveniji i Mađarskoj. Slavia
Centralis IV/2: 70-81. http://
dx.doi.org/10.17161/SCN.1808.8630
URI
https://hdl.handle.net/1808/8630
DOI
10.17161/SCN.1808.8630
Show statistical information
Cookie settings
Send Feedback
Open Repository is a service operated by
[image]
DSpace software copyright © 2002-2024 LYRASIS


Log In
[image]
Home
Discover KU ScholarWorks
Statistics
Top Items
Top Authors
Top Subjects
Top Countries
My Top Items
My Top Countries
Home
Slavic, German, and Eurasian Studies
Slavia Centralis
Slavia Centralis 2011/1
Trubarovi imaginarni čitatelji: problem autorske knjižne
Loading...
[image]
Publication
Trubarovi
imaginarni čitatelji:
problem autorske
knjižne posvete u
protestantskoj
literaturi 16.
stoljeća
Đurić, Aleksandra
Abstract
Članek prinaša rezultate
interdisciplinarne raziskave, ki povezuje
literarno zgodovino, jezik in zgodovino.
Analizira zgodovinsko vrednost
dveh posvetil Primoža Trubarja (1508–
1586). Prvo posvetilo je
del knjige Ta prvi dejl tiga noviga
testamenta iz leta 1557, drugo pa
se nahaja v uvodu knjige Glagolski prvi
del novoga testamenta iz leta
1562. Avtorica meni, da lahko posvetili
uporabimo kot historiografski
vir za raziskovanje odnosov in stališč, ki
jih je imel Trubar o ljudeh
v zgodnjem novem veku. Na podlagi
Trubarjevih izjav želi rekonstruirati
njegove bralce in prikazati duhovno ter
kulturno raznolikost
panonskega prostora v zgodnjem novem
veku.
This article describes interdisciplinary
research linking knowledge
of literary history, language and history. It
analyzes the historical
value of two inscriptions (posvete) by
Primož Trubar (1508–1586)
found in the book Ta prvi dejl tiga noviga
testamenta published in
1557 and the book Glagolski prvi del
novoga testamenta published in
1562. The author believes that these
“posvetila” are key to exploring
the relationships and attitudes of people
in the Early Modern Age.
The task is to imaginatively envision
Trubar’s readers and show the
interplay of spiritual and cultural diversity
in the Pannonian region
in the Early Modern Age.
Date
2011-01-01
Collections
Slavia Centralis 2011/1
Show all metadata
Files
L
o
a
d
i
n
g
.
.
.
[image]
SCN 1_2011_Duric.pdf
Show more
Adobe PDF, 404.36 KB
Keywords
early modern, multiconfessionalism,
Pannonian region, the other, Trubar
Citation
Aleksandra Đurić. 2011. Trubarovi
imaginarni čitatelji: problem autorske
knjižne posvete u
protestantskoj literaturi 16. stoljeća.
Slavia Centralis IV/1: 97–110. http://
dx.doi.org/10.17161/SCN.1808.8583
URI
https://hdl.handle.net/1808/8583
DOI
10.17161/SCN.1808.8583
Cookie settings
Send Feedback
Open Repository is a service operated by
[image]
DSpace software copyright © 2002-2024 LYRASIS


kajkavski knjižni jezik;samostalniške zloženke;medponsko-priponska tvorba;hapaksi;kalki;Kajkavian literary language;nominal compounds;complex-suffixal word formation;hapax legomena;calques

Log In
[image]
Home
Discover KU ScholarWorks
Home
Slavic, German, and Eurasian Studies
Slavia Centralis
Slavia Centralis 2016/2
Jedan tip imeničkih složenica u kajkavskome književn
Loading...
[image]
Publication
Jedan tip imeničkih
složenica u
kajkavskome
književnom jeziku
Štebih Golub, Barbara
Abstract
Prispevek je tematsko vezan na en tip
samostalniških zloženk v kajkavskem
knjižnem jeziku, standardiziranem
idiomu, ki je imel vlogo knjižnega jezika
na
območju severozahodne Hrvaške v
obdobju od 16. stoletja do 30-ih let 19.
stoletja
in oblikovanja hrvaškega standardnega
jezika na štokavski osnovi. Iz doslej
objavljenih zvezkov Rječnika hrvatskoga
kajkavskoga književnog jezika in
kartoteke
Inštituta za hrvaški jezik in jezikoslovje je
izpisan korpus 300 samostalniških
zloženk, ki imajo na prvem mestu
samostalniško, na drugem mestu pa
glagolsko sestavino in so nastale z
medponsko-priponsko tvorbo. V
prispevku
je analizirana njihova struktura, dodan pa
je tudi abecedni popis pripon, aktivnih
pri njihovi tvorbi. Ker je zlaganje
opredeljeno kot redek tvorbeni postopek
slovanskih jezikov, so v prispevku
obravnavani tudi vzroki za njihovo
številčnost
v kajkavskem knjižnem jeziku. Z
namenom ugotoviti, ali gre za hapakse
posameznih avtorjev in leksikografov, so
analizirani viri, v katerih so prisotni,
in njihova potrditev. Izpostavljena je tudi
možnost, da je bil povod za njihov
nastanek kalkiranje latinskih in nemških
modelov.
The topic of this paper is the description
of a type of nominal compound in
the Kajkavian literary language – the
standardized idiom that had performed
the function of standard language in
North-West Croatia in the period between
the sixteenth century and the 1830s and
the formation of the Croatian Standard
language constructed on the basis of the
Štokavian dialect. From the published
volumes of the Dictionary of Kajkavian
Literary Language (Rječnik kajkavskoga
književnoga jezika), and the card files of
the Institute of Croatian Language and
Linguistics, a corpus was excerpted
containing around 300 nominal
compound
words whose first root morpheme is a
noun and the second root morpheme is a
verb and which were formed by means of
blending and suffixation. This paper
analyzes their structure and presents an
alphabetical list of productive suffixes
in the word-formation processes. Since
composition is considered to be a rare
word formation process in the Slavic
languages, this paper discusses the
reasons
for such a large number of compound
words in the Kajkavian literary language.
The analysis is based on the sources in
which the compound words are found,
as well as their attestation, with a goal of
determining whether they are hapax
legomena of single authors or
lexicographers. It is also noted that there
is a possibility
that the incentive for the creation of a
large number of compound words
came from calques from Latin and
German models.
Date
2016-02
Publisher
University of Maribor, Department of
Slavic Languages and Literatures
Collections
Slavia Centralis 2016/2
Show all metadata
Files
L
o
a
d
i
n
g
.
.
.
[image]
SCN 2 2016 za splet 01 Štebih
Golub.pdf
Show more
Adobe PDF, 470.46 KB
URI
https://hdl.handle.net/1808/22298
DOI
10.17161/1808.22298
Show statistical information
Cookie settings
Send Feedback
Open Repository is a service operated by
[image]
DSpace software copyright © 2002-2024 LYRASIS


Joop van der Horst, 2016: Propast standardnoga jezika. Mijena u jezičnoj kulturi Zapadne Europe. Zagreb: Srednja Europa. 258 str.

ocene knjig;recenzije;Joop van der Horst;standardni jezik;knjižni jezik;book reviews;Joop van der Horst;standard language

[image]
[image]
•  Urniki
•  Za zaposlene
•  Za študente
•  Mednarodno sodelovanje
•  Knjižnica
•  Vseživljenjsko izobraževanje
•  Založniška dejavnost FF
•  Kakovost
[image]
Iskanje
•  O fakulteti
•  Študij
•  Raziskovanje
•  Na Filozofski fakulteti
•  Bodoči študenti
Napaka 404: Stran ni najdena
Zahtevane vsebine ni bilo mogoče najti. Prosimo poiskusite
ponovno ali obiščite našo domačo stran.
O fakulteti
•  Zgodovina fakultete
•  Vizitka
•  Vodstvo
•  Organi in delovna telesa
•  Oddelki
•  Strokovne službe
•  Zaposleni
•  Dokumenti in pravilniki
•  Javna naročila
•  Razstavišče FF
•  Izpiti iz tujega jezika za namen habilitacije
•  Izpiti iz slovenskega jezika za tuje študentke in študente
•  Najem prostorov na FF
•  Zaposlitev na FF
•  Zemljevid fakultete
•  Dostopnost
Bodoči študenti
Študij
•  Dodiplomski študij (1. stopnja)
•  Podiplomski študij (2. stopnja)
•  Podiplomski študij (3. stopnja)
•  Predbolonjski študijski program
•  Študijski koledar
•  Obrazci in pravilniki
•  Tutorski sistem
•  Promotorji
•  Demonstratorstvo
•  Študentke in študenti s posebnimi potrebami
•  Pogosta vprašanja
•  Obvestila referata
•  Obvestila zaposlenih
•  IT-pomoč
•  Cenik
Mednarodno sodelovanje
•  Študentska mobilnost
•  Mobilnost zaposlenih
•  Mednarodne poletne šole
•  Incoming students
Raziskovanje
•  Znanstvenoraziskovalni inštitut
•  Raziskovalni projekti
•  Znanstveni simpoziji in konference
•  Raziskovalni centri
•  Skrbniki za znanstvenoraziskovalno dejavnost študentov
Na Filozofski fakulteti
•  Študentska obštudijska dejavnost
•  Študentska društva in klubi
•  Študentske revije
•  Študentski projekti
•  Alumni
•  Karierni center
•  Promocija
•  Šport
Miklošičeva knjižnica – FPNM
•  Zgodovina
•  Vpis in članstvo
•  Izposoja
•  Medknjižnična izposoja
•  Bibliografija
•  Uporabne povezave
•  Študijska literatura
•  Predlogi za nakup
Založniška dejavnost Filozofske fakultete
•  Knjižne zbirke
•  Znanstvene revije
Center za vseživljenjsko izobraževanje
[image]
Univerza v Mariboru, FILOZOFSKA FAKULTETA
Koroška cesta 160, 2000 Maribor
Telefon: 02 22 93 882
Faks: 02 22 93 625
E-pošta: ff@um.si
Služba za študentske zadeve:
E-pošta: referat.ff@um.si
Uradne ure Službe za študentske zadeve:
Študijski programi 1. in 2. stopnje:
Vsak delovni dan: 10.00‒12.00
Študijski programi 3. stopnje:
od ponedeljka do petka: 10.00‒12.00
Univerza v Mariboru, Filozofska fakulteta © 2020. Vse pravice
pridržane.
Avtorji
Skip to content
Open toolbar
Boljša vidnost
•  Povečaj besedilo
•  Pomanjšaj besedilo
•  Uporabi sivine
•  Visok kontrast
•  Negativni kontrast
•  Svetlo ozadje
•  Podčrtane povezave
•  Berljive črke
•   Reset


blagovne znamke;označevanje;registracija;prenehanje;intelektualna lastnina;industrijska lastnina;pravna ureditev;trademark;distinctive signs;industrial property;trademark nullity;info:eu-repo/classification/udc/347.772(497.5+497.6)

LeXonomica - Revija za pravo in ekonomijo
Let. III, št. 2, str. 201 - 232, december 2011

Ničnost znamke v sodobnem pravu
intelektualne lastnine Republike Hrvaške
ter Bosne in Hercegovine

DRAGAN ZLATOVIĆ

Povzetek

Z registracijo znamke pridobi imetnik znamke izključno pravico do uporabe
znamke, dokler ne nastopi z zakonom predpisan razlog za njeno prenehanje.
Med razlogi za prenehanje znamke se nahaja tudi razglasitev ničnosti
registracije znamke, ki ga je treba zaradi določenih posebnosti obravnavati
ločeno
od
drugih
razlogov
za
prenehanje.
Avtor
v
prispevku
primerjalnopravno prikaže ureditev instituta ničnosti znamke v sodobnem
hrvaškem pravu ter pravu Bosne in Hercegovine. Postopek za razglasitev
ničnosti znamke odpira številna vprašanja, na katera skuša avtor ustrezno
odgovoriti, rešitve pa so uporabljive in koristne tudi za prakso.

Ključne besede: • znamka • znaki razlikovanja • industrijska lastnina •
ničnost znamke

KONTAKTNI NASLOV: Mr. sc. Dragan Zlatović, mag. iur., višji predavatelj, Višješolski zavod v
Šibeniku, Fra Stjepana Zlatovića 1, 22000 Šibenik, Hrvaška, e-pošta: zlatovic@vus.hr

ISSN 1855-7147 Tiskana izdaja / 1855-7155 Spletna izdaja © 2011 LeXonomica (Maribor)
UDK: 347.772(497.5+497.6)
JEL: K11, O34
Na svetovnem spletu dostopno na http://www.lexonomica.com
LeXonomica - Journal of Law and Economics
Vol. III, No. 2, pp. 201 - 232, December 2011

Trademark Nullity in the Modern
Intellecutal Property Law of the Republic
of Croatia and Bosnia and Herzegovina

DRAGAN ZLATOVIĆ

Abstract

Trademark registration gives its proprietor an exclusive right to use his
trademark until its cessation. The reasons for the cessation of trademark are
provided by the law. Legal reason for the cessation of trademark is also
nullity, a reason which should be dealt separately from other reasons because
of its special attributes. Author presents and compares the regulations of
trademark nullity in the modern law of Croatia and Bosnia and Herzegovina.
Due to several open legal questions which arise during the procedure for the
declaration of trademark nullity, author attempts to give adequate answers
which are also applicable and helpful for the practice.

Keywords: • trademark • distinctive signs • industrial property • trademark
nullity

CORRESPONDENCE ADDRESS: Mr. sc. Dragan Zlatović, mag. iur., senior lecture, Polytechnic in
Šibenik, Fra Stjepana Zlatovića 1, 22000 Šibenik, Croatia, e-mail: zlatovic@vus.hr

ISSN 1855-7147 Print / 1855-7155 On-line © 2011 LeXonomica (Maribor)
UDC: 347.772(497.5+497.6)
JEL: K11, O34
Available on-line at http://www.lexonomica.com
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     203
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom
pravu intelektualnog vlasništva Republike
Hrvatske i Bosne i Hercegovine

1.
Intelektualno vlasništvo

Pod intelektualnim vlasništvom podrazumijeva se skupni naziv za sve grane
prava stvaratelja intelektualnih tvorevina i prava koja su u uskoj vezi s tim
tvorevinama, odnosno kao zajednički naziv za dvije grane prava – pravo
industrijskog vlasništva i autorsko pravo (Verona, 1978: 1; Henneberg, 2001:
3; Trampuž, 2000: 13; Marković, 1999: 19; Čizmić, 2002: 26). Ali ovo se
pravo ne odnosi samo na duhovne tvorevine.1 Naime, žigom se za razliku od
nekih drugih prava (npr. patenta), ne štiti intelektualno duhovno stvaralaštvo,
jer za znak kojim se obilježava roba ili usluga nije nužno i bitno da li je taj
znak tvorevina ili ne, već je bitna njegova funkcija označavanja (Marković,
2007: 145). Ipak, to ne znači da žig, kao dio intelektualnog kapitala
poduzetnika, ne spada u prava intelektualnog vlasništva. Štoviše, žig se
definira kao ključno nematerijalno dobro nekog poduzeća, koja dobra
predstavljaju u prosjeku 50 % vrijednosti nekog poduzeća (Predovic, 2007:
23).

U čl. 2. st. 1. tč. VIII. Konvencije o osnivanju Svjetske organizacije za
intelektualno vlasništvo – WIPO (Besarović, Žarković, 1999: 18) propisano je
da izraz »intelektualno vlasništvo« označava prava koja se odnose na:
- književna, umjetnička i znanstvena djela, interpretacije umjetnika
glumaca i izvedne umjetnika izvođača, na fonogramske zapise i na
radijske emisije;
- na izume na svim poljima ljudske djelatnosti;
- znanstvena otkrića;
- industrijske uzorke i modele;

1 Neki autori dijele zaštićena intelektualna dobra na tvorevine i pseudo tvorevine. Pod
tvorevinama se imaju smatrati nematerijalne kreacije individualnog ljudskog duha, dok pseudo
tvorevine nastaju kao plod ili kao funkcija gospodarske djelatnosti određenog subjekta, bilo
fizičke ili pravne osobe. U tvorevine ulaze autorska djela, izumi, dizajn, topografije
poluvodičkih proizvoda, nove biljne sorte i sl. U pseudo tvorevine se obično svrstavaju žigovi,
oznake zemljopisnog podrijetla, baze podataka i sl. Ipak ne može se ova podjela strogo tretirati.
Naime, nekad određeni oblik nematerijalnog dobra koji bi po prirodi stvari trebao biti pseudo
tvorevina, ipak predstavlja tvorevinu, što je slučaj kod žiga koji u sebi uključuje znak koji
predstavlja ili sadrži određeno autorsko djelo (Marković, 2007: 31–33).
204     Dragan Zlatović

- tvorničke, trgovačke i uslužne zaštitne znakove, te na trgovačka imena
i trgovačke nazive;
- zaštitu od nelojalne konkurencije i na sva druga prava vezana uz
intelektualnu djelatnost na području industrije, znanosti, književnosti i
umjetnosti.2

Ovdje se radi o pravu intelektualnog vlasništva u općem smislu, dok se kao
posebni dijelovi prava intelektualnog vlasništva javljaju patentno pravo, pravo
nelojane utakmice, autorsko i srodna prava, pravo industrijskog dizajna, te
žigovno pravo. Sistematizacija normi prava intelektualnog vlasništva na opće i
posebno ima, uz teorijski, i praktični značaj. Ova podjela olakšava
proučavanje pojedinih odnosa koji se javljaju u primjeni pojedinih instituta te
pridonosi uspješnijem reguliranju određene materije iz domene intelektualnog
vlasništva.

2.
Industrijsko vlasništvo

Od prava intelektualnog vlasništva uži je pojam pravo industrijskog
vlasništva, koji, prema čl. 1. st. 2. Pariške konvencije za zaštitu industrijskog
vlasništva, sadržava inventivne patente, korisne modele, industrijske uzorke ili
modele, tvorničke ili trgovačke žigove, uslužne žigove, trgovačka imena,
oznake ili imena podrijetla i suzbijanje nelojalne utakmice.3 Ovome popisu
trebalo bi pridružiti know-how i pravo konkurencije, međutim to nije
općeprihvaćeno. Pojmom prava industrijskog vlasništva označava se grana
prava koja obuhvaća pravne norme kojima se uređuju odnosi u svezi s
navedenim nematerijalnim dobrima (Čizmić, Zlatović, 2002: 7; Povrženić,
2002: 4).

Industrijsko vlasništvo u svom suvremenom određenju čine sljedeća prava:
- patenti;

2 Misli se primjerice na oznake zemljopisnog podrijetla proizvoda i usluga, planove rasporeda
integriranih krugova, oplemenjivačko pravo i sl.
3 Industrijsko vlasništvo treba razlikovati od pojma trgovačkog vlasništva. Black’s Law Dictionary
definira »trgovačko vlasništvo« kao vlasništvo koje proizvodi dohodak, poput uredskih zgrada,
stanova i sl., za razliku od vlasništva koje se koristi za stanovanje. Navedena definicija upućuje
na činjenicu da pojam »trgovačko vlasništvo« spada u područje zemljišnog, a ne trgovačkog
prava. Iako ni u engleskoj ni u hrvatskoj pravnoj terminologiji pojam »trgovačko vlasništvo«
nema neku posebnu definiciju i doseg, ovaj pojam treba smatrati alternativnim pojmom pojmu
»industrijsko vlasništvo«. Budući da acquis communautaire unutar pojma »industrijsko i
komercijalno vlasništvo« razmatra i zaštitu osobnih podataka (data protection ili data privacy),
a ona ne pripada u definiciju industrijskog vlasništva, smatramo je oportunim uključiti u
definiciju »trgovačkog vlasništva« (cit. prema Black’s Law Dictionary, Sixth Edition, West
Publishing, 1990).
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     205
- žigovi (zaštitni znakovi);
- industrijski dizajn;
- oznake zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti;
- topografija poluvodičkih proizvoda;
- zaštita od nepoštenog tržišnog natjecanja (nelojane utakmice).

Žig se određuje kao zaštićeni znak koji se može grafički izraziti, osobito riječi,
uključujući osobna imena, crteže, slova, brojke, oblike proizvoda ili njihova
pakiranja, trodimenzijske oblike, boje, kao i kombinacije svih naprijed
navedenih znakova, pod uvjetom da su prikladni za razlikovanje proizvoda ili
usluga jednoga poduzetnika od proizvoda ili usluga drugoga poduzetnika.4
Nužno je pojam žiga odvojiti i razlikovati od pojma branda5 i goodwill-a (Jadek
Pensa, 2008: 79). Brand, sam po sebi, definira se na način da uključuje niz
elemenata, koji ne trebaju biti isključivi, nego mogu podrazumijevati i naziv
branda, njegov izgled, izgled ambalaže, dizajn pakiranja, etiketu, oblik ili
sastav, reklamne i promotivne teme te emocionalne i neopipljive aspekte
branda. Različite definicije branda, koje koriste marketinški stručnjaci, mogu
biti promatrane tako da, s jedne strane, spadaju u dijapazon brandova
definiranih u prvenstveno tjelesnome smislu, a koje su srodne definiciji žiga,
dok su im dvije ključne svrhe identifikacija porijekla i razlikovanje. Sa druge
strane, brand se definira u smislu neopipljivih vrijednosti, prvenstveno
usmjerenih na odnos između potrošača i proizvođača. Najraširenije definicije
branda temelje se na onoj tradicionalnoj definiciji Američke marketinške
udruge (American Marketing Association – AMA) iz 1960. godine, koja brand
opisuje kao: »...ime, naziv, simbol, dizajn (uzorak) ili kombinacija istih,
namijenjena identifikaciji dobara ili usluga jednoga prodavatelja ili grupe
prodavatelja, i njihovom razlikovanju od onih njihovih konkurenata«. Žigovi i
industrijski dizajn u doktrini prava industrijskog vlasništva nazivaju se i
znakovima razlikovanja (Damnjanović, Marić, 2009: 221).

Uz navedena prava intelektualnog odnosno industrijskog vlasništva nužno je
voditi računa i o drugim pravima koja se često uvrštavaju u ovu granu prava,
iako o tome nije postignut konsenzus ni u doktrini, a niti u propisima bilo
nacionalne bilo međunarodne razine. Posebice se to odnosi na
oplemenjivačka prava, know how i dr. (Matanovac, 2007: 13; Prica, 1965: 32).

4 Vidi čl. 2. Zakona o žigu (»Narodne novine«, br. 173/2003, 76/2007, 30/2009 i 49/2011;
dalje: ZOŽ).
5 Kako nismo uspjeli naći odgovarajući hrvatski prijevod ove engleske riječi (ne sadrže ga
rječnik Obuljen, Law Dictionary, Faber & Zgombić Plus, Zagreb, 2003; rječnik Marunica,
English-croatian and EU Law Dictionary, Zagreb, 2003, doduše sadrži određenje pojma
»brand« kao sorte, marke proizvoda, žiga i tvorničkog znaka, što je neprihvatljiv prijevod koji
samo može dovesti do pojmovne zabune) u ovom radu rabit ćemo pojam »brand« koji se u
cijelosti odomaćio u stručnom marketinškom i pravnom miljeu.
206     Dragan Zlatović

3.
Ništavost žiga

3.1.
Razlozi za proglašavanje žiga ništavim

Ovo je najvažniji i najzastupljeniji postupak radi utvrđenja prestanka prava na
žig, jednako kao i kod drugih vidova prava industrijske zaštite, što utječe da
mu pravni teoretičari, a i zakonodavci mu daju u sistematici modaliteta zaštite
žiga posebno mjesto. Predmet i zadatak ovog postupka je jasno i neopozivo
utvrditi ništavostt određene registracije žiga odnosno nepostojanje
odgovarajućeg prava na žig.

Postupak proglašenja ništavim rješenja o priznavanju žiga određen je bio u
ranijem hrvatskom žigovnom pravu odredbama članka 38. Zakona o žigu iz
1999. godine6 (dalje: ZOŽ 1999), odnosno još ranije odredbama članaka
114.–116. Zakona o industrijskom vlasništvu7 (dalje: ZIV), dopunjenim
odredbama podzakonskih propisa te uz supsidijarnu primjenu Zakona o
općem upravnom postupku8 (dalje: ZUP) i Zakona o upravnim sporovima9
(dalje: ZUS),10 dok se sada primjenjuju odredbe čl. 49.–52. ZOŽ-a. Naime,
opća pravila za proglašavanje ništavim rješenja u upravnom postupku, kao i
učinci ništavosti uređeni su u ZUP-u, dok ZOŽ, kao lex specialis, utvrđuje
posebne razloge za proglašavanje žiga ništavim, kao i određene specifičnosti o
učincima ništavosti. U odnosu na ranije propise kada se radilo o proglašenju
rješenja o priznanju žiga ništavim, sada zakonodavac više ne govori o
poništenju rješenja o registraciji žiga, nego o ništavosti žiga kao prava. U
skladu sa dominantnim stajalištima domaćih hrvatskih pravnih autora,
ništavost podrazumijeva najviši stupanj nezakonitosti rješenja donesenih u
upravnom postupku, pa se zato na ništavost pazi po službenoj dužnosti, bez
obzira na to da li se i kako ističe postojanje ništavosti, što podrazumijeva i
pokretanje postupka po službenoj dužnosti radi proglašavanja ništavim
(Borković, 1981: 384).

6 »Narodne novine«, br. 78/1999 i 127/1999.
7 »Narodne novine«, br. 53/1991, 19/1992 i 61/1992.
8 »Narodne novine«, br. 53/1991.
9 »Narodne novine«, br. 53/1991, 9/1992 i 77/1992.
10 Zakon o robnim i uslužnim žigovima iz 1961. godine (»Službeni list FNRJ«, br. 45/1961)
predviđao je poništaj kao način prestanka prava na robni ili uslužni žig. Poništaj je mogla tražiti
svaka osoba i to za sve vrijeme trajanja zaštićenog prava. Taj zakon je predviđao dva razloga za
poništaj i to za slučaj ako zaštićeni znak nije ispunjavao uvjete za dobijanje pravne zaštite
odnosno ako je znak sličan ranije zaštićenom žigu drugog nositelja za istu ili sličnu vrstu robe.
Postupak radi ništetnosti, identično onom kod modela i uzoraka, sastojao se u podizanju tužbe
nadležnom sudu, prema mjestu prebivališta ili sjedišta odnosno na čijem je području izvršen
upis prava u registar.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     207
To sve ukazuje na zaključak da u hrvatskom pravnom sustavu pretežu razlozi
zaštite javnog interesa kod pitanja ništavosti žiga, iako to ne isključuje i
mogućnost intervencije u tom cilju i osobe koja ima neposredan interes za
poništenje žiga.11

Prema čl. 20. st. 1. ZOŽ-a Državni zavod za intelektualno vlasništvo (dalje:
Zavod) provodi postupak za proglašavanje žiga ništavim.12 Prema tome
postupak za proglašavanje žiga ništavim vodi se prvostupanjski pred
Zavodom, po službenoj dužnosti ili na prijedlog ovlaštenika, dok u drugom
stupnju o proglašenju ništavim ne odlučuje više. Upravni sud Republike
Hrvatske u upravnom sporu koji tužbom može inicirati stranka nezadovoljna
prvostupanjskom odlukom Zavoda, nego se drugostupanjski postupak
provodi pred Žalbenim vijećem kao drugostupanjskim organom.13

U hrvatskom žigovnom pravu institut proglašavanja žiga ništavim nije jedino
pravno sredstvo za eliminiranje spornog znaka, jer se u postupku priznavanja
prava žiga omogućava podnošenje prigovora na objavljenu prijavu žiga o
kojem se također odlučuje u upravnom postupku u kojem je zajamčena
dvostupnost. Posebno značenje ima postupak poništenja u svezi sa tekućom
ili budućom parnicom zbog povrede žiga, u kojoj formalni ili potencijalni
tuženik u obrani svog statusa koristi često upravo pokretanje postupka
proglašenja ništavim rješenja o priznanju žiga kojeg po navodima tužitelja
vrijeđa.

Napominjemo da je još stari propis našeg hrvatskog žigovnog prava u
odredbi čl. 114. ZIV-a regulirao ovaj način prestanka žiga, po kojem će se
rješenje o priznavanju prava kojima se štiti žig poništiti:
- ako se utvrdi da nisu postojali uvjeti predviđeni zakonom za
priznavanje prava na žig ( čl. 28.–30. ZIV-a);14
- ako je žig sličan ranije zaštićenom žigu druge osobe u Republici
Hrvatskoj za istu ili sličnu vrstu robe ili usluga (čl. 84. st. 2. ZIV-a).15

11 A contrario u pravnim sustavima (npr. talijanski) u kojima se rješenje o priznanju žiga
proglašava ništavim u sudskom postupku, dominira privatni interes osobe da se usvoji tužbeni
zahtjev u odnosu na tuženoga i poništi sporno rješenje o  žigu.
12 Razlozi za proglašavanje ništavim rješenja o priznanju žiga su zapravo razlozi koje su raniji
propisi, kao Zakon o robnim i uslužnim žigovima iz 1961. godine, predviđali kao razloge za
poništenje prava na žig.
13 Naime ranije se radilo o upravnom aktu Zavoda protiv kojeg nije dopuštena žalba, već se
mogao samo pokrenuti upravni spor. Sad je u našem žigovnom pravu sukladno europskom
pravu i rješenjima iz Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva
situacija promijenjena i osiguran je dvostupanjski upravni postupak.
14 Za stariju domaću praksu vidi rješenje Zavoda br. Ž-37/73 od 25. veljače 1987. godine za
oglašavanje ništavim rješenja kojim je priznato pravo na žig br. 23448.
208     Dragan Zlatović

Po hrvatskom pozitivnom pravu postupak za poništaj prava na žig može se
dakle u zakonom određeno vrijeme pokrenuti, odnosno za sve vrijeme
trajanja zaštite i to bilo po službenoj dužnosti, bilo na zahtjev zainteresirane
osobe ili na zahtjev državnog odvjetnika.16

Iz ranijeg zakonskog teksta proizlazi da se postupak mogao pokrenuti u
slučaju kad je smetnja za priznavanje prava na žig iz čl. 30. ZIV-a već
postojala u vrijeme prijave žiga, o čemu je eksplicitno govorila odredba čl.
114. ZIV-a, kao i kad je postojala sličnost žiga sa jednim ranijim žigom
drugog nositelja upotrebljavanim za obilježavanje iste ili slične robe ili usluga,
kao što je implicite stajalo u odredbi čl. 84. st. 2. ZIV-a (Verona, 1962: 473).

Ipak tako stipulirana zakonska rješenja nisu u potpunosti bila precizna,
odnosno nisu pokrivala sve moguće slučajeve gdje postoji valjani pravni
interes da se konkretno pravo na žig poništi, već su samo određivala slučajeve
tipične za prestanak žiga na temelju rješenja o poništaju. I kraj ovakvog
legislativnog rješenja držimo da nije bilo smetnji da se pozivom na citiranu
zakonsku odredbu pokrene postupak poništenja žiga za slučaj kada isti
naknadno poprimi određene nedostatke koji nisu postojali u vrijeme
priznanja prava, ali koji bi da su postojali u vrijeme prijave bili tretirani kao
zabrana odnosno zapreka za registraciju sukladno čl. 30. ZIV-a. Naime česti
su slučajevi u praksi da se određeni žig s vremenom razvije u slobodni znak
(Freizeichen) ili pak izgubi razlikovne i individualizirajuće atribute, ili postane
prevaran, odnosno amoralan ili nezakonit.

U odnosu na ZIV, hrvatski ZOŽ iz 1999. godine sadržavao je odredbu da se
rješenje o priznanju prava kojim se štiti žig može proglasiti ništavim za sve
vrijeme trajanja zaštite u smislu čl. 38. st. 2. ZOŽ-a iz 1999. godine (ranije čl.
115. ZIV-a). Po novom ZOŽ-u postupak za proglašavanje žiga ništavim ne

15 Za ovu situaciju vidi za stariju praksu rješenje 394/79. Ž 430/66 od 12. veljače 1979. godine
kojim je odbijeno poništenje zaštite znaka »FRESCA« u odnosu na ranije zaštićeni »FRISCO«.
Inače pojedini autori drže da razlozi za poništaj žiga ne moraju taksativno biti navedeni u
zakonu, odnosno da zakonski razlozi ne moraju biti limitirajući, te da osnovni razlozi »de fond«
ne moraju biti eksplicitno uređeni u zakonu (usp. Mathley, 1980: 119; i Azema, 1975: 86).
16 ZOŽ ovlašćuje državnog odvjetnika da ovaj kao eksponent javnih, općih društvenih interesa
u svoje ime pokreće postupak radi poništenja rješenja o priznavanju prava na žig, iako je
neprijeporno da ovaj organ nije i ne može biti subjekt žigovnog prava. Akceptirajući naglašenu
gospodarsku funkciju žiga i nesumnjivi interes države za normalno i lojalno funkcioniranje
gospodarstva kao ekonomskog temelja društva, potreba da se državnom odvjetniku prizna
procesnopravni položaj stranku u postupku poništenja žiga uvjetovana je činjenicom što se u
navedenom postupku ostvaruje opći interes za pravilnom primjenom kogentnih propisa, a
društvo kao takvo nema pravnu osobnost, pa se ne može pojaviti kao postupovni subjekt u
ovom postupku. O statusu državnog odvjetnika u ovakvim i sličnim situacijama, te o razlikama
tzv. organske teorije i teorije zastupanja vidi detaljnije kod Triva, Belajec, Dika, 1986: 23.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     209
može se pokretati u svako vrijeme, nego ovisno o pojedinoj situaciji kako je
to u zakonu eksplicitno određeno.

Također smatramo da je unatoč nepostojanja izričite zakonske odredbe za
takav slučaj, u ranijoj praksi bio legitimiran tražiti poništaj i onaj nositelj žiga
koji je, po propuštanju da uplati dužnu naknadu za održavanje prava pa mu je
pravo na žig prestalo sukladno članku 55. tč. 2. ZIV-a, bio ovlašten u roku
jedne godine od dana prestanka važenja žiga zahtijevati ponovnu registraciju
istog žiga na svoje ime za istu vrstu usluga ili robe kako je to omogućavao čl.
57. ZIV-a. To stoga što se po prestanku prava na žig uslijed neplaćanja takse
za održanje prava moglo dogoditi da isti žig unutar ostavljenog roka od jedne
godine prijavi i registrira druga osoba, koristeći za sebe na taj način sve
kvalitete (gospodarske, propagandne, marketinške) toga žiga stečene kroz
njegovu dotadašnju uporabu. Međutim ta mogućnost nije bila dozvoljena sve
dok narečeni rok koji je predviđen u korist bivšeg titulara ne bi istekao, pa bi
bivšem titularu prava na žig koje je prestalo postojati u smislu čl. 55. tč. 2.
ZIV-a, trebalo priznati pravo na pokretanje postupka poništenja žiga u
spomenutom slučaju. Ukoliko bi praksa ovo pitanje drugačije rješavala, to bi
značilo da odredba čl. 57. ZIV-a nije imala odgovarajuću zaštitu, odnosno da
bi odredba o isključivom pravu bivšeg nositelja žiga u roku od jedne godine
od dana prestanka prava bila lišena kvalitetnog jamstva odnosno sankcije
protiv onih koji bi postupali fraudulentno.

Ista situacija postoji i u ZOŽ-u iz 1999. godine s tom izmjenom da se po tom
zakonu produžavao navedeni rok odnosno nositelju na čije je ime žig koji je
prestao vrijediti prema čl. 37. st. 1. tč. 1. ZOŽ-a 1999. bio zaštićen ili
njegovom pravnom sljedniku stajao na raspolaganju rok od dvije godine
računajući od datuma isteka vrijednosti toga žiga u kojem je mogao podnijeti
prijavu za priznanje istog ili sličnog žiga (čl. 6. st. 6. ZOŽ-a 1999).

Novi ZOŽ kao uvjet za zaštitu i razlog za ništavost rješenja o priznavanju
prava na žig izričito ne navodi savjesnost nositelja žiga,17 međutim i na
području prava na žig primjenjuje se opće pravno pravilo fraus omnia corrumpit
(»prevara sve potkopava«).18

Analizirajući postojeća rješenja u odnosu na ranije važeća, mišljenja smo da
ZOŽ cjelovitije i preciznije uređuje kondicije za pokretanje postupka

17 Vidi primjerice čl. 14. B.2. Uniform Benelux Law on Marks, of March 19, 1962, koji je
noveliran 10. 11. 1982, te čl. 10 Direktive br. 2008/95/EZ o usklađivanju zakona država
članica koji se odnose na žigove (OJ L 299, 8. 11. 2008, str. 25–33; dalje: Direktiva
2008/95/EZ), te GRUR Int. 4/89, str. 294.
18 Misli se da poslovi zaključeni pod djelovanjem prevare su rušljivi (usp. Stojčević – Romac,
1980: 150).
210     Dragan Zlatović

poništenja rješenja kojim je priznato pravo na žig u odnosu na odredbe ZOŽ-
a iz 1999. godine i ZIV-a jer ove potonje nisu određivale razloge za poništaj
žiga ni taksativno niti limitativno pa je preostajalo da praksa daje odgovore za
situacije koje nisu, posebice u ZIV-u, bile eksplicitno utvrđene (uz već
navedene slučajeve nadalje i za slučajeve sukoba između žiga i uzorka - slike,
crteža, odnosno žiga i autorskog prava - preuzimanja crteža, naslova ili djela
primijenjene umjetnosti u žig) (Verona, 1978: 482).

Popis razloga za poništenje rješenja je konačan i određen čl. 5. i 6. ZOŽ-a, što
znači da zakonodavac ne pridaje drugim razlozima značenje da budu uvaženi
kao temelj za ništavost žiga.19 Postavlja se pitanje da li je Zavod vezan samo
za razloge koji su navedeni u prijedlogu zainteresirane osobe ili državnog
odvjetnika. Kako je u hrvatskom žigovnom pravu Zavod ovlašten ex offo
pokrenuti ovaj postupak, odnosno nastaviti ga i kada drugi predlagatelj
odustane od daljnjeg postupka odnosno povuče prijedlog, to Zavod nje
isključivo vezan za razloge iz prijedloga, nego može ispitivati rješenje i glede
drugih propisanih razloga.

Žig ne može biti proglašen ništavim na temelju ranijega žiga koji ima ugled
ako raniji žig nije stekao ugled u smislu čl. 6. st. 3. ZOŽ-a do datuma prava
prvenstva kasnijega žiga.20

3.2.
Rok za pokretanje postupka proglašavanja ništavim žiga

U smislu odredbe čl. 49. st. 3. ZOŽ-a kad žig nije registriran u skladu s
odredbama iz čl. 5. st. 1. tč. 2., 3. ili 4. ZOŽ-a, može biti proglašen ništavim
samo ako je postupak za proglašavanje žiga ništavim pokrenut u roku od
deset godina od datuma registracije. Dakle, u odnosu na ranije zakonodavstvo
u nas u ovom području, u hrvatskom pozitivnom žigovnom pravu određen je
rok u kojem se može tražiti proglašenje žiga ništavim za određene zakonske
razloge, ali on odgovara roku iz ZOŽ-a 1999. Ipak, kako vidimo ovaj rok je
određen na desetogodišnje razdoblje od datuma registracije, znači za čitavo
vrijeme trajanja vrijednosti registracije žiga, koja jasno može biti produžena za
sljedeća desetogodišnja razdoblja po isteku onog prethodnog bez limita.

19 Prema čl. 30. austrijskog MSchG – Markenschutzgesetz (zakona o zaštiti žigova), nositelj
starijeg žiga ima pravo podnijeti zahtjev za brisanjem iz registra mlađeg žiga, ukoliko su oba
žiga ista ili slična, kao i ukoliko postoji mogućnost zabune u prometu. Ukoliko nositelj starijeg
žiga tolerira uporabu mlađeg žiga tijekom razdoblja od pet uzastopnih godina, u tom slučaju
nema pravo zahtijevati njegovo brisanje.
20 Vidi čl. 49. st. 4. ZOŽ-a.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     211
Prema odredbi čl. 38. st. 2. ZOŽ-a iz 1999. godine predmetni postupak
mogao se pokrenuti u svako doba, ali samo tijekom trajanja zaštite žiga. A
fortiori, ne samo što se postupak poništenja morao pokrenuti unutar vremena
trajanja zaštite žiga, nego se isti morao unutar istog vremena i okončati,
odnosno za toga vremena trajanja rješenje se može proglasiti ništavim. To
znači da kada žig prestane vrijediti ex nunc radi bilo kojeg razloga, prestaje ne
samo mogućnost pokretanja postupka za proglašenje ništavim rješenja o
njegovom priznanju, već se i eventualno započeti postupak proglašenja
ništavim ne može više okončati proglašenjem rješenja ništavim nego se
postupak obustavlja. Ovakvo rješenje može izazvati brojne praktične
probleme, jer može značiti mogućnost manipulacije i izigravanja propisa
uslijed dugotrajnosti postupka odnosno  ostaviti bez sankcije dugotrajnu
uporabu nezakonito stečenog žiga sa svim implikacijama u imovinskopravnoj
sferi zainteresiranih strana.

Ipak ovakva odredba je sukladna prihvaćenom konceptu po kojem se
postupak proglašenja rješenja ništavim vodi pretežito u javnom interesu, jer
ne postoji više javni interes za poništavanjem žiga koji je prestao vrijediti.
Ovim su zanemareni interesi zainteresiranih strana pogođenih uporabom
takvog potencijalno nezakonito priznatog žiga. To je primjerice slučaj kada
egzistira parnica radi povrede žiga u kojoj tužena strana kao inicijalno pitanje
postavlja zakonitost stjecanja žiga, ali kako je isti žig u međuvremenu prestao
vrijediti te više ne postoji mogućnost njegova poništenja, to sud više nije
vezan za to prethodno pitanje, pa postoji vjerovatnost da tuženik bude
osuđen na naknadu štete zbog povrede žiga, neovisno što bi isti uspio u
postupku za poništenje da je moguće bilo pokrenuti odgovarajući postupak.21
Kada je u pitanju prestanak jednog prava žiga, nije svejedno po kojemu je
zakonskom onovu ovo pravo prestalo. Tako prestanak vrijednosti žiga iz čl.
46. ZOŽ-a ima učinak ex nunc, dok u slučaju poništaja žiga sukladno čl. 49.
ZOŽ-a isto ima povratno djelovanje (ex tunc) odnosno smatra se da to pravo
nije nikada ni postojalo. Pravne posljedice citiranih zakonskih propisa glede
trećih osoba potpuno su različite. Tako primjerice prestanak prava na žig

21 Stariji autori na ovim prostorima zastupali su stajalište da se poništenje prava industrijskog
vlasništva može tražiti i poslije prestanka njegove važnosti (tako Mirković, 1938: 88). Autor
tako u prilog svog stajališta navodi primjer spora u kojem se tuženik poslije prijema tužbe na
odgovor, a prije održane usmene rasprave, odrekao svog prava na sporni žig, dok je tužitelj
ustrajao u zahtjevu tražeći utvrđivanje sličnosti između žigova i poništenje žiga tuženika kao i
da tuženik snosi pranične troškove. Iako je prvostupanjski organ utvrdio da je tuženik
odricanjem od žiga prije usmene rasprave prešutno priznao osnovanost tužbenog zahtjeva, sud
je u drugoj instanci našao da ovdje nije bilo mjesta rješavanju o poništenju žiga, koga se njegov
nositelj još prije sporne rasprave odrekao, jer samo pravo žiga u vrijeme odluke nije ni
postojalo, te da se moglo raspravljati samo zahtjev tužbe o naknadi parničnih troškova, bez
upuštanja u rješavanje po glavnom tužbenom zahtjevu koji se samim prestankom prava žiga
ugasio.
212     Dragan Zlatović

zbog odricanja ima karakter voljnog napuštanja takvog prava od strane
njegovog nositelja, ali se nikako ne može takav prestanak tumačiti kao da žig
do tada nije bio valjan i postojao kao privilegij njegovog nositelja. Prema
tome logičnim se čini mogućnost nositelja takvog žiga da i po prestanku
njegove vrijednosti u sporu pred nadležnim sudom traži eventualnu naknadu
štete od one osobe koja mu je počinila štetu povredom žiga u vremenu
trajanja njegove zaštite.

Ipak kod ovih pitanja moguća su dva rješenja. Po jednom stajalištu, nakon
prestanka prava na žig odricanjem samog titulara prava nema mjesta
rješavanju o poništenju žiga, pošto samo pravo žiga u vrijeme odlučivanja po
prijedlogu za poništaj žiga nije ni postojalo. Po drugom stajalištu,22 kojem se
priklanjamo, smatra se da bi se pravo na žig i poslije prestanka njegove
važnosti odricanjem od strane nositelja, moglo retroaktivno poništiti u
postupku pred Zavodom, ako stranka za to ima interesa. Ovo se obrazlaže
time da prestanak prava na žig zbog odricanja ima karakter voljnog
napuštanja takvog prava od strane njegova nositelja, ali se takav prestanak ne
može tumačiti tako kao da to pravo do tada nije bilo važeće i egzistiralo u
pravnom prometu kao isključiva privilegija njegovog nositelja.

Kako se u slučaju poništenja žiga smatra da isto ima retroaktivno djelovanje,
raniji nositelj žiga ne bi više mogao tražiti nikakva prava u svezi sa pravom na
taj žig, pa ni za razdoblje u kojemu je zaštita žiga formalno postojala i važila.
Stoga nam se čini oportunim nastaviti sa postupkom poništenja na zahtjev
predlagatelja i onda kada se nositelj žiga prethodno odrekne tog prava.

Međutim u slučaju proglašenja ništavim žiga smatra se pravo na žig kao
ništavo odnosno kao da nije nikada ni postojalo uslijed retroaktivnog
djelovanja, te raniji nositelj ne bi mogao više isticati nikakva prava s tim u
svezi, uključujući i razdoblje u kojem je zaštita žiga formalno postojala. Stoga
držimo da bi de lege ferenda u ZOŽ-u ovo pitanje trebalo urediti tako da se
vremenski ne limitira pravo zainteresirane stranke na pokretanje postupka za
ništavost žiga.

3.3.
Aktivna legitimacija za podnošenje prijedloga za proglašavanje
ništavim

Ako žig nije registriran u skladu s odredbama iz čl. 3. st. 1. i čl. 5. st. 1. ZOŽ-
a, postupak za proglašavanje žiga ništavim može biti pokrenut po službenoj
dužnosti, na zahtjev državnoga odvjetnika ili na zahtjev zainteresirane osobe.

22 Za stariju praksu ibid., str. 88.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     213
Aktivna legitimacija za traženje poništenja žiga je u usporedbi sa starijim
legislativnim rješenjima na ovim prostorima (Šuman, 1931: 44) znatno
proširena, pri čemu se ova mogućnost obrazlaže javnim interesom radi
pravilne i lojalne uporabe žiga u gospodarskom prometu, ali je ipak uža u
odnosu na Zakon o robnim i uslužnim žigovima iz 1961. godine.

Stoga bi se moglo zaključiti da zbog apsolutnih smetnji, odnosno relativnih
smetnji, pa tako i za sličnost žiga sa ranijim žigom registriranim za istu ili
sličnu vrstu robe ili usluga, može postupak pokrenuti svaka zainteresirana
osoba. Kako je to u ZOŽ-u naznačeno, tumačimo da stranka mora
obrazložiti i dokazati pravni interes za pokretanje ovog postupka čime se
sužava ranija actio popularis. To znači da predlagatelj mora dokazati da se
konačno rješenje ovog postupka za proglašenje ništavim može reflektirati u
određenoj sferi njegovih prava odnosno da će to za njega predstavljati
ostvarenje određene pravne koristi koju bez poništenja ne bi mogao inače
ostvariti.

Najčešći slučaj postojanja pravnog interesa ogleda se u očuvanju, osiguranju
ili obrani prava na slobodno korištenje žiga, odnosno predlagatelj je u većini
slučajeva već uključen u određeni spor i to pretežito u svojstvu tuženika, ili je
izvjesno da će biti tužen zbog povrede žiga. U slučaju da se poništenje traži
radi povrede relativnih zabrana kada zaštićeni znak predstavlja lik ili ime neke
osobe, postupak poništenja može pokrenuti ovlaštenik tog osobnog prava
kao neposredno zainteresirana osoba, ali uz napomenu da isti može dati
odobrenje za korištenje takvog žiga. Nadalje, čl. 49. st. 2. ZOŽ-a određuje da
se postupak poništenja žiga iz svih mogućih razloga može pokrenuti po
službenoj dužnosti (ex officio) ili na prijedlog državnog odvjetnika koji ne
treba dokazivati postojanje pravnog interesa jer ga zakon direktno ovlašćuje
na poduzimanje radnji glede iniciranja postupka proglašenja ništavim.
Zakonodavac je utvrđujući ovaj krug ovlaštenika, polazio od općeg interesa
da se iz pravnog prometa isključi znak razlikovanja stečen contra legem.
Međutim i ovakva odredba nije precizno uređena jer se ne određuje kada se
postupak može pokrenuti po službenoj dužnosti23 a kada po državnom
odvjetniku.24 Naime držimo da bi omogućavanje ovakvog neselektivnog

23 Vidi na primjer za stariju praksu rješenje Patentnog zavoda br. Ž-37/79 u odnosu na poništaj
žiga br. 27069.
24 ZOŽ je posebno ovlastio državnog odvjetnika kao ovlaštenika za pokretanje postupka
poništenja žiga, što pogotovo provocira praktično pitanje može li ovaj tražiti poništaj prava na
žig koji predstavlja lik ili ime istaknutog živog javnog djelatnika ili povijesne osobe, kada je žig
zaštićen po pristanku žive osobe ili bliskih srodnika umrle osobe. Ako se pođe od pretpostavke
da odredbe čl. 5. i 6. ZOŽ-a predstavljaju lex generalis u odnosu na odredbu čl. 49. ZOŽ-a koja
regulira poništenje prava na žig te predstavlja lex specialis, onda bi trebalo zaključiti da državni
odvjetnik ima pravo intervencije pokretanjem postupka poništenja žiga neovisno je li titular
spornog žiga dobio prethodnu suglasnost za korištenje lika ili imena neke osobe kao njegova
214     Dragan Zlatović

pokretanja postupka poništenja žiga u svim slučajevima bilo protivno samoj
prirodi i funkciji žiga odnosno dovodilo do sukoba javnog i privatnog
interesa, pa bi  ovo pitanje trebalo detaljno i neupitno regulirati.

Zbog nepostojanja pravnog interesa prijedlog za pokretanje postupka za
proglašavanje ništavim žiga ne može podnijeti nositelj toga žiga.

Eventualni izostanak pravnog interesa kod određene osobe kao razlog koji
istu onemogućava da neposredno pokrene ovaj postupak, ipak ne predstavlja
konačni izostanak zaštite kraj činjenice što je Zavod ovlašten pokrenuti
samostalno postupak. Prema tome svaki prijedlog osobe koja ne može
dokazati svoj pravni interes u ovoj stvari, predstavlja Zavodu izvor
informacija o razlozima ništavosti određenog žiga, pa će isti ukoliko ih ocijeni
ozbiljnima sam pokrenuti postupak. Također to ne znači da zainteresirana
osoba koja bi mogla sama pokrenuti postupak to mora i učiniti, naime ona se
može isključivo odlučiti da Zavodu dade samo podatke kojima raspolaže o
spornosti priznanja određenog žiga, što onda predstavlja činjenični temelj na
osnovi kojeg Zavod može pokrenuti postupak.

Isto vrijedi i za odnos zainteresirane strane i državnog odvjetnika, pri čemu je
zakon direktno ovlastio državnog odvjetnika da kao eksponent javnih interesa
intervenira i pokrene postupak kada ima saznanja da nisu pravilno
primijenjeni prisilni pravni propisi.

Često se u sporovima povodom povrede žiga postavlja pitanje da li sud u
slučaju određenog prijepora mora prekinuti postupak i pokrenuti po
službenoj dužnosti postupak poništavanja žiga. Držimo da o tome u smislu
postojećih propisa sud ne može odlučivati, već je na sudu da primjenjuje
zaštitu koja se daje nositelju žiga, jer to je isključivo ovlaštenje Zavoda bilo po
službenoj dužnosti ili na prijedlog zainteresirane osobe odnosno državnog
odvjetnika, kako se to i navodi u odredbi čl. 49. st. 1. ZOŽ-a (Krneta, 1994:
240).25 Na zahtjev suda ili neke od stranaka u postupku zbog povrede žiga
Zavod odnosno Žalbeno vijeće će odmah uzeti u rad zahtjev za proglašenjem
ništavim rješenja o registraciji žiga koji je podnesen prije ili u tijeku parnice i
žurno po njemu postupati. Sud će obzirom na okolnosti slučaja odlučiti hoće
li odrediti prekid postupka do konačne odluke o zahtjevu za proglašenje

žiga. Inozemna praksa često je u svojim rješidbama zabranjivala korištenje imena čuvenih ljudi
u žigovima (npr. u austrijskoj pokrajini Salzburg zabranjena je upotreba riječi »Mozart« kao
žiga, Ost. P.A.GRUR Ausl. 1957, S. 101), međutim postoji i brojna suprotna rješenja (npr.
»Kopernik«, »President Poincare« i sl.).
25 Drugačije je kod žiga Zajednice koji se može oglasiti ništavim i odlukom suda na osnovi
protutužbe u postupku zbog povrede prava na žig (Uredba br. 207/2009 o žigu Zajednice; OJ
L 78, 24. 3. 2009, str. 1–42; dalje: Uredba 207/2009).
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     215
ništavim rješenja o registraciji žiga (čl. 79e. st. 3. ZOŽ-a). Ukoliko do
poništenja rješenja o priznanju spornog žiga dođe poslije pravomoćnosti
presude kojom se rješavalo pitanje zaštite istog žiga, strana koja ima pravni
interes može zatražiti ponavljanje sudskog postupka, ali do tada, imajući na
umu da se ne mora usvojiti prijedlog za poništenje žiga, isti žig uživa zaštitu
prema odredbama ZOŽ-a.26

Kako su razlozi za ništavost žiga predviđeni i u čl. 6. ZOŽ-a, ovdje je krug
podnositelja zahtjeva za proglašenje žiga ništavim određen uže nego u odnosu
na razloge iz čl. 5. ZOŽ-a. Na temelju razloga iz čl. 6. ZOŽ-a, koji se
primjenjuje i na postupak proglašavanja žiga ništavim, postupak za
proglašavanje žiga ništavim može se pokrenuti:
- u odnosu na čl. 6. st. 1. i 3. ZOŽ-a na zahtjev nositelja ranijega žiga i
stjecatelja licencije;
- na zahtjev nositelja nekoga od prava iz čl. 6. st. 4. ZOŽ-a;
- na zahtjev osobe koja je imala tvrtku u smislu čl. 6. st. 6. ZOŽ-a,
- na zahtjev nositelja ranijega žiga iz čl. 6. st. 7. ZOŽ-a,
- na zahtjev nositelja ranijeg žiga iz čl. 6. st. 8. ZOŽ-a.27

Prema noveli ZOŽ-a iz 2009. godine (čl. 49. st. 3.), postupak za proglašenje
ništavim može se pokrenuti na zahtjev zainteresirane osobe i u slučaju kada je
nositelj žiga čije se proglašenje ništavim zahtijeva u trenutku podnošenja
prijave za registraciju tog žiga postupao u zloj vjeri. Ova dopuna
implementirana je u postupku harmonizacije hrvatskog žigovnog prava s
odredbama Uredbe o žigu Zajednice. Naime, po uzoru na odredbe Uredbe
207/2009, na temelju ovog razloga nije moguće temeljiti prigovor na prijavu
žiga, nego isključivo tražiti proglašenje registracije takvog žiga ništavom. U
europskoj Direktivi 2008/95/EZ kojom se usuglašavaju propisi država
članica o žigovima, zla vjera predviđena je kao fakultativni razlog kojeg države
članice mogu ali i ne moraju predvidjeti kao relativni razlog za odbijanje
registracije žiga. Međutim, sve države članice ovaj su razlog predvidjele kao

26 Vidi analogno za patente odluku Visokog trgovačkog suda RH, br. Pž-1894/98, od 12.
siječnja 1999. godine, »Informator«, br. 4695, od 6. ožuljka 1999.
27 Vidi čl. 49. st. 2. ZOŽ-a. Ovdje treba upozoriti da je zakonodavac bio nedosljedan u noveli
ZOŽ-a iz 2007. jer je brisao odredbe izvornih čl. 39. st. 4. i 5. ZOŽ-a, ali nije korigirao
odredbu čl. 49. st. 2. tč. 1. ZOŽ-a, u kojoj se aktivna legitimacija daje i stjecatelju licencije u
smislu odredbi čl. 39. st.4. i 5. koje su brisane. Postavlja se pitanje da li u smislu novele ZOŽ-a
iz 2007. aktivna legitimacija za poništenje žiga i dalje pripada stjecatelju licencije. Na ovo
pitanje očekujući odgovor prakse ponudit ćemo pozitivan odgovor jer držimo da stjecatelj
licencije ne bi smio ostati izvan kruga ovlaštenika koji mogu zahtijevati proglašenje žiga
ništavim, posebice u odnosu na razloge iz čl. 6. st. 1. i 3. ZOŽ-a. U čl. 49. st. 3. u svezi čl. 6. st.
8. ZOŽ-a, sukladno čl. 6. septies Pariške konvencije za zaštitu industrijskog vlasništva i Uredbi
207/2009, predviđen je agentov žig kao razlog za prigovor i proglašenje ništavom registracije
žiga.
216     Dragan Zlatović

jedan od razloga za odbijanje registracije, tako da se ukazala potreba u
hrvatsko žigovno pravo ugraditi i ovaj razlog za poništenje (Manigodić,
Manigodić, 2004: 20).

Ako je nositelj prava iz čl. 49. st. 2. ZOŽ-a ranije već podnio zahtjev za
proglašavanje žiga ništavim, ne može podnijeti novi zahtjev za proglašavanje
žiga ništavim na temelju nekoga drugog od spomenutih prava na koje se
mogao pozvati u prvom zahtjevu.

3.4.
Postupak proglašavanja žiga ništavim

Postupak proglašenja ništavim žiga pokreće se pisanim prijedlogom u
dovoljnom broju primjeraka28 koji se podnosi Zavodu, sukladno čl. 49. st. 8.
ZOŽ-a29 i 25. Pravilnika o žigu.

Ako je na datum podnošenja zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim protiv
ranijega žiga, na kojemu se temelji zahtjev, u tijeku postupak opoziva ili
postupak proglašavanja žiga ništavim, Zavod će zastati s postupkom do
pravomoćnosti rješenja iz ranije pokrenutih postupaka opoziva ili
proglašavanja žiga ništavim.30

Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim mora sadržavati:
- broj registracije žiga u odnosu na koji se podnosi zahtjev;
- ime i adresu nositelja žiga u odnosu na koji se podnosi zahtjev;
- ime i adresu podnositelja zahtjeva, u skladu s čl. 32. Pravilnika o žigu;
- ime i adresu zastupnika, u skladu s čl. 32. Pravilnika o žigu, ako
podnositelj zahtjeva ima zastupnika;
- popis proizvoda ili usluga u odnosu na koje se podnosi zahtjev;
- zakonski temelj za proglašavanje žiga ništavim;
- dokaze o zakonskom temelju za proglašavanje žiga ništavim;
- razloge zbog kojih se podnosi zahtjev;
- ako je podnositelj zahtjeva stjecatelj licencije, dokaze da je stekao pravo
podnijeti zahtjev u skladu s čl. 39. st. 4. ili 5. ZOŽ-a;

28 O tome izričita odredba sadržana je u čl. 25. st. 2. Pravilnika o žigu (»Narodne novine«, br.
117/2007 I 66/2011; dalje: Pravilnik o žigu), što je novina u odnosu na raniji Pravilnik o žigu iz
2004 (»Narodne novine«, br. 72/2004), koji je uređivao ovu materiju i gdje te izričite odredbe
nije bilo pa je prijedlog bio uredan i ako se podnio u samo jednom primjerku. I tada smo
smatrali da treba podnijeti prijedlog u najmanje dva primjerka, jer bi jedan primjerak morao biti
dostavljen nositelju žiga prema osporavanom rješenju o priznanju žiga.
29 Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim mora biti podnesen pod uvjetima i na način koji su
propisani Pravilnikom o žigu.
30 Vidi čl. 49. st. 7. ZOŽ-a.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     217
- dokaz da raniji žig udovoljava uvjetima o uporabi iz čl. 13. st. 2. do 4.
ZOŽ-a, ako se zahtjev podnosi na temelju čl. 6. st. 1., 3. i 7. ZOŽ-a;
- potpis ili pečat podnositelja zahtjeva ili potpis ili pečat njegova
zastupnika.
- dokaze o uplati propisane pristojbe i naknade troškova.31

Sukladno odredbi čl. 49. st. 1. ZOŽ-a uz prijedlog za proglašavanje ništavim
žiga, podnose se potrebni dokazi, a posebice oni koji dokazuju postojanje
pravnog interesa na strani zainteresirane osobe. Teret dokazivanja je dakle na
strani pokretača ovog postupka odnosno predlagatelja poništenja.

Prijedlog može sadržavati isključivo jedan zahtjev, odnosno prijedlog se može
odnositi samo na jedan žig. Dakle, za svaki žig u odnosu na koji se podnosi
zahtjev za proglašavanje žiga ništavim, sukladno odredbi čl. 26. st. 1.
Pravilnika o žigu mora se podnijeti poseban zahtjev. To ne znači da se
rješenje ne može napadati iz više razloga, primjerice ukoliko se radi o sličnosti
znakova mogu žigu biti suprostavljena dva ili više analoga.

Ako se zahtjev za proglašavanje žiga ništavim temelji na čl. 6. st. 6. ZOŽ-a,
podnositelj zahtjeva mora:
- dokazati da je tvrtka upisana u sudski registar prije dana podnošenja
prijave za registraciju žiga u odnosu na koju se podnosi zahtjev ili, ako
je zatraženo pravo prvenstva, prije datuma prava prvenstva zatraženog
u zahtjevu;
- dokazati da proizvodi proizvode ili pruža usluge u odnosu na koje se
podnosi zahtjev.32

Po ZOŽ-u iz 1999. godine ukoliko prijedlog na naznačeni način nije
sastavljen, novi propisi ne odgovaraju izričito na pitanje da li se podnositelju
prijedloga dostavlja poziv da uredi prijedlog u određenom roku odnosno da li
se prijedlog dostavlja nositelju spornog žiga na odgovor. Odgovor na ta
pitanja trebalo je tražiti u odredbi čl. 43. ZOŽ-a 1999. u kojem je osigurana
supsidijarna primjena ZUP-a za pojedina pitanja koja nisu uređena ZOŽ-om
ali i iz njega izvedenim podzakonskim aktima. Stoga je i za važenja ZOŽ-a iz
1999 godine. Zavod pozivao podnositelja prijedloga da ga uredi odnosno
otkloni uočene formalne nedostatke podneska i odredio rok do kojega je
dužan to učiniti, te ujedno upozorio podnositelja na pravne posljedice, ako
nedostaci u određenom roku ne budu uklonjeni. Zavod može uredan

31 I ovdje treba ukazati na nelogičnost kada se predlagatelja obvezuje da uplati odnosno
predujmi sve troškove postupka kao pretpostavku urednosti prijedloga, jer se troškovi
postupka mogu utvrditi jedino u odluci Zavoda o prijedlogu kada i dospijevaju na plaćanje.
32 Vidi čl. 26. st. 2. Pravilnika o žigu.
218     Dragan Zlatović

prijedlog dostaviti nositelju spornog žiga uz poziv da dostavi odgovor na
prijedlog u određenom roku od dana primitka poziva, jer je po općim
pravilima organ koji vodi postupak ovlašten pozivati sve osobe čija je
nazočnost u postupku potrebna uz mogućnost da dadu iskaz pismeno ili
usmeno na zapisnik.

ZOŽ u čl. 50. ipak detaljnije uređuje postupanje glede zahtjeva za
proglašavanje nekog žiga ništavim. Zavod ispituje je li zahtjev za
proglašavanje žiga ništavim podnesen u skladu s čl. 49. st. 2., 3., 4., 5., 6. i 8.
ZOŽ-a. Ako zahtjev za proglašavanje žiga ništavim nije podnesen u skladu s
čl. 49. st. 2., 4. i 6. ZOŽ-a, Zavod zaključkom odbacuje zahtjev. Kad zahtjev
za proglašavanje žiga ništavim nije podnesen kako je propisano Pravilnikom o
žigu, Zavod poziva podnositelja zahtjeva da u roku od 60 dana od dana
primitka poziva uredi zahtjev. U slučaju da se podnositelj zahtjeva u
propisanom roku ogluši na poziv i ne postupi prema pozivu Zavoda, te ne
uredi zahtjev u smislu st. 3. čl. 50. ZOŽ-a, zahtjev se zaključkom odbacuje.
Ako je udovoljeno uvjetima iz čl. 49. ZOŽ-a, Zavod obavješćuje nositelja
osporavanoga žiga o pokrenutom postupku za proglašavanje žiga ništavim,
dostavlja mu primjerak zahtjeva i poziva ga da se u roku od 60 dana od dana
primitka obavijesti očituje na zahtjev. Ovi navedeni rokovi mogu se na
poseban zahtjev produžiti najviše za 60 dana (Zlatović, 2008: 605).

Ako se nositelj osporavanoga žiga ne očituje na zahtjev za proglašavanje žiga
ništavim u propisanom roku, žig se proglašava ništavim za one proizvode ili
usluge u odnosu na koje je postupak pokrenut. U smislu utvrđivanja svih
relevantnih činjenica i donošenja ispravne odluke, ako to ocijeni potrebnim,
Zavod može u postupku povodom zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim
odrediti usmenu raspravu.

Sam postupak radi poništaja rješenja smatramo dvostranačkim, odnosno u
ovom postupku mogu sudjelovati samo dvije stranke, nositelji suprotnih
pravnih interesa, subjekti među kojima postoji prijepor u pogledu važenja i
pravilne registracije određenog žiga odnosno njegove kolizije sa drugim
znakom, pa radi pravne sigurnosti u svakom slučaju treba uključiti u postupak
nositelja žiga za koji se proglašavanje ništavim traži. Stranke, sukladno općim
pravilima upravnog postupka i praksi Zavoda, iznose svoje zahtjeve, navode i
prijedloge, predlažu dokaze i razmjenjuju putem Zavoda podneske koji se tiču
same pravne stvari.

Ako se nositelj osporavanoga žiga očituje na zahtjev za proglašavanje žiga
ništavim u propisanome roku, Zavod ispituje opravdanost razloga navedenih
u zahtjevu. Kad žig nije registriran u skladu s odredbama iz čl. 3. st. 1. i čl. 5.
st. 1. ZOŽ-a, žig će biti proglašen ništavim samo ako razlozi za proglašavanje
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     219
žiga ništavim još uvijek postoje u trenutku donošenja rješenja o proglašavanju
žiga ništavim. U slučaju kad žig nije registriran u skladu s odredbama iz čl. 5.
st. 1. tč. 2., 3. ili 4. ZOŽ-a, neće biti proglašen ništavim ako nositelj žiga
dokaže da je žig nakon registracije i slijedom njegove uporabe stekao
razlikovni karakter u odnosu na proizvode ili usluge za koje je registriran. Žig
ne može biti proglašen ništavim ako je nositelj prava iz čl. 49. st. 2. ZOŽ-a
dao izričit pristanak na registraciju toga žiga prije podnošenja zahtjeva za
proglašavanje žiga ništavim.

Nadalje, žig ne može biti proglašen ništavim iz razloga što je u sukobu s
ranijim žigom ako taj raniji žig ne udovoljava uvjetima o uporabi iz čl. 13. st.
2. do 4. ZOŽ-a, pod uvjetom da je taj raniji žig na datum podnošenja zahtjeva
za proglašavanje žiga ništavim bio registriran najmanje pet godina. Ako je
raniji žig rabljen samo u odnosu samo na dio proizvoda ili usluga za koje je
registriran, za potrebe ispitivanja zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim
smatrat će se da je registriran samo za taj dio proizvoda ili usluga.

U postupku ispitivanja zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim Zavod može
pozivati stranke na podnošenje dodatnih dokaza, dokumentacije i očitovanja
u roku od 60 dana od dana primitka poziva. Ovaj rok može se na poseban
zahtjev produžiti najviše za 60 dana. Ako stranka ne odgovori na predmetni
poziv a u propisanom roku, Zavod donosi odluku na temelju raspoloživih
činjenica iz prethodno dostavljene dokumentacije.

Ako Zavod u postupku ispitivanja zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim
utvrdi da je zahtjev neutemeljen, zahtjev se odbija i o tome se dostavlja
rješenje podnositelju zahtjeva i nositelju osporavanoga žiga. U slučaju kada
Zavod u postupku ispitivanja zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim utvrdi
da je zahtjev utemeljen, žig se proglašava ništavim djelomično ili u cijelosti i o
tome se dostavlja rješenje podnositelju zahtjeva i nositelju osporavanoga žiga.

Ukoliko nositelj spornog žiga dostavi obrazloženi odgovor sa navođenjem
dokaza koji pobijaju tvrdnje iz prijedloga, Zavod može zakazati usmenu
raspravu na koju će pozvati suprostavljene strane u skladu sa odredbama
ZUP-a. Naime, u stvarima u kojima sudjeluju dvije ili više stranaka s
protivnim interesima, a postupci radi proglašenja ništavim rješenja o
priznanju žiga su zasigurno postupci inter partes, prema odredbi čl. 149. st. 1. t.
9. ranije važećog ZUP-a (isto i u novoj odredbi čl. 54. st. 1. novog Zakona o
općem upravnom postupku od 27. ožujka 2009;33 dalje: ZUP 2009), Zavod bi
morao odrediti usmenu raspravu. Ipak, hrvatski ZOŽ u čl. 50. st. 8. ne

33 »Narodne novine«, br. 47/2009. Ovaj Zakon je stupio na snagu 1. siječnja 2010.
220     Dragan Zlatović

propisuje obvezno sazivanje rasprave, nego tu mogućnost određuje
fakultativno ovisno o diskrecijskoj ocjeni Zavoda.

Ako podnositelj prijedloga u tijeku postupka odustane od svog prijedloga,
Zavod može analogijom iz čl. 49. st. 1. ZOŽ-a nastaviti postupak po
službenoj dužnosti, bilo na vlastitu inicijativu ili na traženje nositelja prava na
žig. Iako o ovome nema više izričite odredbe kao što je bio slučaj u ranijim
propisima držimo to neupitnim s obzirom na oficiozna ovlaštenja Zavoda.

3.5.
Rješenje kojim Zavod odlučuje u postupku proglašenja žiga
ništavim

Na temelju rezultata provedenog postupka Zavod (Verović, 2008: 78–108)34
donosi rješenje kojim u cijelosti ili djelomično proglašava ništavim žig,35 ili
kojim odbija prijedlog kao neutemeljen. Ovo rješenje je prvostupanjsko i
protiv njega se može pokrenuti žalbeni postupak.

Ako je postupak pokrenut ex officio, Zavod može, pored rješenja o proglašenju
ništavim, donijeti i zaključak o obustavi postupka, ukoliko u tijeku postupka
utvrdi da nema razloga za proglašavanje ništavim. Isti zaključak može se
donijeti ako zainteresirana osoba ili državni odvjetnik kao podnositelji
prijedloga odustanu od postupka, a sam Zavod ne nastavi postupak po
službenoj dužnosti. Nezadovoljna stranka može protiv odluke Zavoda
pokrenuti žalbeni postupak, dok je po ranijim propisima ZOŽ-a iz 1999.
godine odluka Zavoda bila konačna odluka protiv koje se mogao pokrenuti
jedino upravni spor pred Upravnim sudom, u roku od 30 dana od dana

34 Kod ZOŽ-a je isključivo Zavod nadležan u postupcima poništenja žiga. Kod Zakona o
industrijskom dizajnu situacija nije tako razvidno uređena. Kraj isključive odredbe čl. 44. st.1.
Zakona o industrijskom dizajnu prema kojoj Zavod vodi postupak radi proglašenja
industrijskog dizajna ništavim, zbrku unosi čl. 56.b istog zakona kojim se određuje da u
postupcima pokrenutim u svrhu zaštite industrijskog dizajna od povrede, tuženik može
dokazivati da registrirani dizajn nije pravno valjan iz razloga navedenih u čl. 9. istog zakona. Na
ovaj način ovlašćuje se i nadležni trgovački sud da donosi odluke glede valjanosti odnosno
poništenja industrijskog dizajna. Neki autori smatraju da se tuženik u sporu radi povrede
industrijskog dizajna u ovom slučaju mora služiti protutužbom radi utvrđenja ništavosti
predmetnog prijepo rnog  industrijskog dizajna.
35 Primjerice navodimo rješenje 17544/79. Ž 159/71 od 7. svibnja 1979. godine kojim se
proglašava ništetnim rješenje o priznavanju prava na žig »SCOVIL« br. 19405 od 12. ožujka
1971. godine jer je sličan žigu »SCOVINYL«, međunarodno registriranim dana 28. srpnja 1969.
godine pod br. 366403 u korist »Web Chemische Werke Buna« za proizvode iz klase 1.
Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji roba i usluga u svehu registriranja žigova
(1957). Za europsku praksu navodimo prema podacima Ureda za harmonizaciju unutarnjeg
tržišta (OHIM) poništenje žigova »PURPLECARROT« i »BE NATURAL«.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     221
primitka odluke.36 Drugostupanjski postupak se vodi pred Žalbenim vijećem.
Žalbena vijeća osnovana su kao neovisno tijelo za odlučivanje o žalbama
protiv odluka Zavoda donesenih u prvom stupnju, a u skladu s odredbama
članka 92. stavka 1. do 4. Zakona o patentu.37 Sjedište Žalbenih vijeća je pri
Zavodu, a u tijeku je i osnivanje nove ustrojbene jedinice Zavoda – Tajništva
Žalbenih vijeća, predviđene čl. 42. Uredbe o unutarnjem ustrojstvu Državnog
zavoda za intelektualno vlasništvo,38 koje će obavljati uredske i druge
administrativne poslove za Žalbena vijeća. Zanimljivo je da ZOŽ ostavlja
mogućnost da u radu žalbenih vijeća kao članovi sudjeluju i osobe koje su
djelatnici Zavoda, dakle osobe koje sudjeluju u prvostupanjskom postupku,
što je obrazloženo nedostatkom educiranih stručnjaka u ovom užem
pravnom području, koje obrazloženje je teško prihvatiti. Držimo da je sastav
Žalbenih vijeća trebao biti uređen tako da ne dovodi ni najmanje u upit rad
drugostupanjskog tijela, te da su žalbena vijeća trebala biti sastavljena od
članova koji nisu djelatnici Zavoda, niti s tom institucijom na bilo koji način
direktno povezani.

Zakonom o zastupanju u području prava industrijskog vlasništva39 u čl. 3.
propisano je da se zastupanjem pred Zavodom mogu baviti osobe upisane u
odgovarajući Registar zastupnika koji vodi Zavod te odvjetnici/odvjetnička
društva upisani u imenik odvjetnika/odvjetničkih društava Hrvatske
odvjetničke komore.

Odredba čl. 58 ranijeg ZUP-a predviđala je da punomoćnik u upravnim
postupcima, pa tako i postupcima zaštite industrijskog vlasništva, može biti i
svaka osoba koja je potpuno poslovno sposobna, osim osobe koja se bavi
nadripisarstvom. Ova odredba zadržana je i u čl. 36. st. 1. novog ZUP-a 2009,
kojeg je Hrvatski sabor usvojio dana 27. ožujka 2009. godine i koji je stupio
na snagu 1. siječnja 2010. godine.

36 Vidi presudu bivšeg Saveznog suda Us. 33/81 od 15. travnja 1981. godine kojom je odbijena
tužba britanske tvrtke »Boots Company LTD« da se poništi žig »FRIBON« registriran u korist
»PLIVA« Zagreb, jer je nađeno da sa stajališta prosječnog potrošača isti nije sličan znaku
»FROBEN« čije je pravo prvenstva i međunarodna zaštita ustanovljena ranije nego što je to
slučaj sa zaštitom znaka domaćeg proizvođača, odnosno presudu bivšeg Saveznog vrhovnog
suda br. U-925/55 od 30. 10. 1955. godine kojom je odbijena tužba za poništenje znaka jer je
zauzeto gledište da u odnosu znakova »EPHETUSSIN« i »EPHEDROTUSSIN« ne postoji
opasnost od zamjene i pored ortografske i fonetske sličnosti, jer prema važećim propisima oba
lijeka mogu se uzeti samo uz liječnički recept, pa kod istih kao stručnjaka za tu vrstu proizvoda
ne bi moglo doći do zabune.
37 »Narodne novine«, br. 173/2003, 87/2005, 76/2007 i 30/2009.
38 »Narodne novine«, br. 30/2008.
39 »Narodne novine«, br. 54/05.
222     Dragan Zlatović

Zavod se radi razrješavanja pitanja tumačenja primjene citiranog čl. 58 ZUP-a
iz 1991. godine obratio Hrvatskoj odvjetničkoj komori radi mišljenja kojeg se
obvezao držati. Prema mišljenju Hrvatske odvjetničke komore br. 4487/08,
od 23. lipnja 2008. godine, svatko tko se pojavljuje kao punomoćnik u
postupku registracije nekog prava industrijskog vlasništva u više od jednog
predmeta, a da ne ispunjava tražene uvjete glede zastupanja po posebnim
propisima, čini kazneno djelo nadripisarstva.

Proglašavanje ništavim podrazumijeva da se poništavaju sva prava koja je
nositelj žiga stekao osporavanim rješenjem. Raniji propisi, odnosno odredba
čl. 38. ZOŽ-a 1999. godine regulirala je ovu problematiku na način da se
uređivalo proglašenje rješenja ništavim bez posebnih naznaka da li se to
moglo učiniti isključivo u cijelosti ili je izuzetno moguće i proglašenje rješenja
djelomično ništavim. To bi govorilo u prilog strogom tumačenju da se
poništava cjelovito rješenje. Držimo nespornim da i kraj ovakove zakonske
odredbe i do 2003. godine moglo biti djelomičnog proglašavanja ništavim
ukoliko je u pitanju ograničenje žiga na određenu vrstu ili grupu robe. Novi
ZOŽ iz 2003. godine je izričit i omogućava i djelomično proglašenje žiga
ništavim.

Međutim pitanje o djelomičnom poništenju postavlja se u drugoj situaciji.
Naime, dosta često se dešava da se u postupcima za poništenje žiga ukazuje
na to, da je napadnuti žig u nekom svom elementu ili u nekoj svojoj
karakteristici nepodesan za zaštitu, bilo zato jer taj element uopće ne može
biti predmet zaštite žiga, bilo stoga jer je u tom dijelu identičan ili sličan
drugom žigu. Tako je u čl. 5. st. 1. tč. 3. ZOŽ-a, među ostalim apsolutnim
razlozima za odbijanje registracije, navedeno  da se ne mogu zaštititi kao
žigovi znaci koji se sastoje isključivo od oznake ili podataka koji u prometu
služe za označavanje vrste, kakvoće, količine, namjene, vrijednosti,
zemljopisnog podrijetla, vremena proizvodnje proizvoda ili pružanja usluga ili
za označavanje nekih drugih obilježja proizvoda ili usluga. Težište ove
odredbe leži u riječi »isključivo«. Kako se ne može zaštititi žig, koji se sastoji
isključivo iz primjerice mjesta proizvodnje ili iz vrste robe,40 onda slijedi a

40 Tako primjerice može biti žig koji se sastoji iz raznih ornamenata, a unutar tih elemenata
postoje tiskane riječi »NIVEA« i »BODY CREAM«. Jasno je da je riječ »BODY CREAM«
oznaka vrste robe, i žig koji bi se sastojao isključivo iz te oznake, ne bi se mogao zaštititi,
odnosno kad je već priznat rješenje o priznanju bi se moglo proglasiti ništavim. Ali u
kombinaciji sa drugom riječi i ornamentima taj žig je u svemu podoban za zaštitu i ne bi se
mogao tražiti poništaj zbog toga što je jedan od elemenata u tom žigu sam po sebi isključen od
zaštite. Dakle tu zaista ne bi moglo da se predlaže djelomično proglašavanje ništavim u tom
smislu da se iz kombiniranog žiga brišu riječi »BODY CREAM«. Utoliko je točno da ne može
biti djelomičnog poništenja rješenja u svezi samo jednog elementa žiga.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     223
contrario da se mogu zaštititi žigovi u kojima su ti elementi samo sastavni
dijelovi jednog kombiniranog žiga (Čizmić, 1999: 284).

Kada je u pitanju mogućnost djelomičnog proglašenja ništavim zanimljiviji su
drugi razlozi za isključenje od zaštite žiga i za traženje proglašenja ništavim i
to oni opisani u čl. 5. st. 1. tč. 6., 8. i 10. i u čl. 6. st. 1. tč. 1. i st. 4. ZOŽ-a.
Držimo kod ovih razloga otvorenim pitanjem ima li mogućnosti da se traži i
postigne poništenje onoga dijela žiga koji vrijeđa jedan od gore navedenih
razloga. Po našem stajalištu nema propisa koji bi to izričito zabranjivali, a to
više jer nema praktičnih razloga zbog čega bi takvo djelomično proglašenje
ništavim bilo nemoguće. Zašto bi se cijelo rješenje o priznanju žiga poništilo,
kad se isto može djelomično poništiti, kad se iz žiga može eliminirati onaj
elemenat koji nije podoban za zaštitu, dok su svi ostali dijelovi kombinacije
podobni za zaštitu? U prilog našeg mišljenja govore i razlozi pravne sigurnosti
i ekonomičnosti, ali i zakonska rješenja iz čl. 51. st. 11. ZOŽ-a.

Prema doslovnom tumačenju ranijih zakonskih rješenja u ovom primjeru
rješenje se u cijelosti poništavalo, a zainteresirani titular spornog žiga mogao
je zatražiti novu zaštitu žiga, pri čemu gubi prioritet za cijeli svoj žig.41

U skladu sa načelom javnosti, rješenje kojim se proglašava žig ništavim upisat
će se u odgovarajući žigovni registar koji se vodi kod Zavoda, kao i objaviti u
službenom glasilu Zavoda. Ovo stajalište se izvodi iz čl. 50. st. 13. ZOŽ-a i
16. st. 1. tč. 36. Pravilnika o žigu po kojima se upisuju u registar i objavljuju u
službenom glasilu Zavoda podaci koji su bitni za pravni status nositelja žiga ili
samog žiga te podaci o prestanku žiga, a neprijeporno je da proglašenje
rješenja ništavim ima za posljedicu i prestanak vrijednosti žiga ex tunc.

Kako je predmet ove odluke proglašavanje ništavim žiga, postavlja se pitanje
za koje je činjenično stanje vezan Zavod kod odluke, odnosno da li je
meritorno ono stanje koje je postojalo u vrijeme donošenja rješenja o
priznanju žiga ili se uzima u obzir i činjenični korpus s novotama do kojih je
došlo nakon tog momenta pa sve do odluke Zavoda, odnosno u žalbenom
postupku Žalbenog vijeća. S obzirom na prirodu ovog spora odnosno
potrebu da se ispita da li su u vrijeme donošenja rješenja za registracijue žiga
postojali razlozi za možebitno isključenje znaka od zaštite, možemo zaključiti
da rješenje Zavoda u postupku proglašavanja ništavim žiga predstavlja
odgovor na kvalificirani prijedlog ovlaštenog podnositelja da mu se pruži
pravna zaštita određenog sadržaja s obzirom na stanje u času donošenja

41 Ovakovo tumačenje posljedica je stare prakse koja potječe još iz vremena austrijske
judikature iz 1899. i 1906. godine i npr. rješenja Odbora za osporavanje br. 18165 od 27.
studenoga 1937. godine, a koja se monopolom savezne administracije bivše SFRJ zadržala i u
suvremenim rješenjima.
224     Dragan Zlatović

napadanog rješenja o registraciji žiga. Ono se dakle temelji na sadržaju
pravnih odnosa kakvi jesu u vrijeme registracije žiga, a ne kakvi su poslije toga
ili kakvi mogu biti pro futuro. Pri tome uzimaju se u obzir sve činjenice koje su
iznesene do donošenja konačnog rješenja, ali one moraju biti egzistentne u
momentu registracije žiga.

3.6.
Posljedice proglašavanja ništavim

Kad je žig proglašen ništavim, smatra se da su njegovi učinci ništavi od dana
podnošenja prijave za registraciju žiga (čl. 51. st. 12. ZOŽ-a). Prema trećim
osobama učinci ništavosti žiga reflektiraju se od upisa proglašenja ništavosti
žiga u registar žigova.

Ako razlozi za odbijanje registracije žiga ili za opoziv žiga ili za proglašavanje
žiga ništavim postoje u odnosu na samo neke proizvode ili usluge za koje je
žig prijavljen ili registriran, odbijanje registracije ili opoziv ili proglašavanje
žiga ništavim obuhvaća samo te proizvode ili usluge. Radi se o slučaju
djelomičnog proglašavanja žiga ništavim sukladno čl. 52. ZOŽ-a.

ZOŽ je ipak nedovoljno određen kad su u pitanju posljedice i djelovanje
samog poništenja rješenja o priznavanju prava na žig. Priznato pravo na žig
prestaje i prije proteka rokova trajanja zaštite na temelju odgovarajuće odluke
Zavoda, u slučajevima predviđenim zakonom, na dan određen tom odlukom
odnosno ex nunc.

Za razliku od ovih prestanaka vrijednosti žiga, u pravilu ništavost bilo kojeg
pojedinačnog pravnog akta znači ujedno da isti akt uopće ne proizvodi
pravne učinke odnosno smatra se da nije nikad ni nastao. Drugim riječima,
pravni poredak ignorira i ne priznaje pravne posljedice koje je do nastupa
utvrđenja ništavosti proizveo ništav pravni akt. Kako trenutak utvrđenja
ništavosti slijedi poslije određenog razdoblja u kojem je postojalo uvjerenje
zainteresiranih strana o pravovaljanosti tog pravnog akta, redovito se smatra
da utvrđenje ništavosti ima retroaktivno djelovanje.

Važno je elaborirati i tumačenje po kojem oglašavanje ništavim žiga ne bi
trebalo imati retroaktivni učinak na pravomoćne sudske odluke u svezi
povrede prava na žig iako ostaje mogućnost ponavljanja postupka, kao i na
izvršene ugovore o prijenosu ili licenci žiga. Jasno samo za slučaj ako je
tužitelj odnosno davatelj licence ili prenositelj bio savjesan odnosno ako nije
postupao zlonamjerno ili s velikom nepažnjom odnosno ako nije svjesno
postupao na štetu treće osobe.

Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     225
Naime kako proglašavanje rješenja ništavim proizvodi retroaktivni učinak,
moglo bi se zaključiti da bi i ugovori o raspolaganju žiga (Zlatović, 1998;
Čizmić, 1999: 249) ili sudske presude u imovinskopravnim sporovima radi
povrede žiga (Zlatović, 1996: 1357–1364), uslijed ništavosti rješenja o
priznanju žiga, također morali biti poništeni. Kada bi se prihvatio ovakav
zaključak, čini nam se da bi pravna sigurnost u pravnom i gospodarskom
prometu bila u bitnome ugrožena, odnosno u znatnijoj mjeri nego kada bi se
održali na vrijednosti neki ili svi učinci prometa žiga čije je rješenje o
priznanju poništeno.

Kako nema u ZOŽ-u odredbe kojom bi ovo pitanje bilo uređeno na izričit
način, ostaje da se isto razriješi složenim tumačenjem niza drugih propisa,
posebice onih obveznopravne prirode koji reguliraju opća pravila obveznog
prava, odgovornost za pravne nedostatke izvršenja dvostrano obveznih
ugovora, ugovore o kupoprodaji i licenci i dr.

Bilo bi poželjno da ova materija bude eksplicitno zakonski tretirana, kako bi
se izbjegle bilo kakve dvojbe i različita praksa, posebice jer o tome postoje
odgovarajuća usporednopravna rješenja (Marković, 1997: 259). De lege ferenda
zakonodavac bi trebao zaštititi sudske odluke i ugovore o raspolaganju žiga
od povratnog djelovanja ništavosti rješenja o priznanju žiga koji je bio
predmetom parnice ili transfera. Kod toga bi zaštita ugovora bila uvjetovana
time da je odnosni ugovor izvršen do trenutka proglašavanja ništavim rješenja
o priznanju predmetnog žiga, a ako ugovor u cijelosti nije izvršen trebalo bi
se štititi samo u izvršenom dijelu ugovora. Ratio ovakve odredbe bila bi zaštita
davatelja licence ili prenositelja žiga od obveze povrata primljene naknade za
vrijeme korištenja raspolaganog prava do proglašavanja ništavosti rješenja.
Međutim i ovdje, kao i kod sudskih odluka, dodatni korektiv bi bila savjesnost
nositelja prava koji se pojavljuje u ulozi prenositelja prava ili davatelja licence
odnosno tužitelja u sudskom sporu. Naime ništavost rješenja ne bi imala
povratni učinak ako bi ove osobe dokazale da do zaključenja glavne rasprave
u parnici radi zaštite žiga,42 odnosno do zaključenja ugovora nisu znale niti su
mogle znati o postojanju razloga za ništavost rješenja o žigu. Ovo se odnosi i
na moguće slučajeve daljnjeg raspolaganja prije poništenja, primjerice kod
podlicence i višestrukog prijenosa.

Prema ranije važećem čl. 112. ZIV-a kolektivni žig bilo je moguće poništiti
ako se isti koristi protivno općem aktu o kolektivnom žigu čime se nanosi
šteta nositelju žiga i interesima poduzeću radi posebne prirode i funkcije
kolektivnog žiga. U tom slučaju žig se poništava zbog nepravilne uporabe a

42 Ovaj vremenski graničnik se smatra krajnjim rokom, jer do tada tužitelj može povući tužbu
ili se odreći tužbenog zahtjeva (usp. Triva, Belajec, Dika1986: 345 –346.
226     Dragan Zlatović

ne zbog toga što se njegovo priznanje nije smjelo dozvoliti radi razloga koji
su postojali u vrijeme prijave odnosno upisa prava na žig (Čizmić, 1995: 655–
661). ZOŽ u čl. 57. također propisuje da ugovor o zajedničkom žigu mora, uz
ostalo, sadržavati i uvjete koji određuju takvu uporabu i odredbe koje se
odnose na povredu prava u slučaju zlouporabe zajedničkog žiga ili kršenja
odredaba ugovora, čime se razlozi eventualnog prestanka ovog žiga određuju
autonomnim aktima zainteresiranih strana. Međutim po sistematici važećeg
ZOŽ-a rabljenje zajedničkog žiga protivno ugovoru o zajedničkom žigu sada
predstavlja razlog za prestanak vrijednosti žiga sa učinkom samo za
budućnost, a ne više razlogom za poništaj tog žiga sa retroaktivnim učinkom.
Odluka Zavoda o proglašenju žiga ništavim, nema značenje prethodnog
pitanja u parničnom postupku radi povrede žiga.43

3.7.
Posebno o ništavosti rješenja o priznanju žiga u pravu
industrijskog vlasništva Bosne i Hercegovine

3.7.1.
Ranije zakonodavno stanje

I u pravu industrijskog vlasništva Bosne i Hercegovine (Mešević, 2008: 546)
kao jedan od načina prestanka prava na žig, i to s učinkom ex tunc, predviđeno
je bilo oglašavanje ništavim rješenja o priznanju žiga, odnosno međunarodne
registracije, i to u ranijem zakonodavstvu sukladno odredbi čl. 94. Zakona o
industrijskom vlasništvu u Bosni i Hercegovini44 (dalje: ZIV BiH).

Rješenje o priznanju žiga, odnosno međunarodna registracije žiga s učinkom
na Bosnu i Hercegovinu Institut za intelektualno vlasništvo Bosne i
Hercegovine (dalje: Institut) moglo se prema čl. 94. st. 1. oglasiti ništavnim, u
cjelini ili samo za pojedine robe odnosno usluge, ako utvrdi da u vrijeme
donošenja rješenja odnosno međunarodnog registrovanja nisu bili ispunjeni
uvjeti za priznanje žiga predviđeni čl. 69., 70. i 72. ZIV BiH (Marković, 2007:
157).

Nadalje, rješenje o priznanju žiga, odnosno međunarodna registracija s
učinkom na Bosnu i Hercegovinu Institut je mogao oglasiti ništavnim, u
cjelini ili za pojedine robe odnosno usluge, ako je žig nakon donošenja
rješenja o priznanju stekao obilježja generične oznake.

43 Odluka Visokog trgovačkog suda Republike Hrvatske, br. Pž-1795/04, od 16. siječnja 2007.
godine, Informator, Novi informator, Zagreb, br. 5612, od 19. prosinca 2007. godine, str. 4.
44 »Službeni glasnik BiH«, br. 3/02.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     227
U skladu s odredbom čl. 95. st. 1. ZIV BiH rješenje o priznanju žiga,
odnosno međunarodna registracija s učinkom na Bosnu i Hercegovinu, mogli
su se oglasiti ništavnim za svo vrijeme trajanja zaštite, po službenoj dužnosti,
na zahtjev zainteresirane osobe ili na zahtjev javnog pravobranitelja.

Izuzetno, zahtjev za oglašavanje ništavnim rješenja o priznanju žiga, odnosno
međunarodne registracije s učinkom na Bosnu i Hercegovinu, na temelju čl.
72. st. 1. tč. k) i h) ZIV BiH, mogao je podnijeti samo nositelj prava na ranije
registrirani žig ili osoba koje on ovlasti, osim ako se u roku od pet godina
prije podnošenja zahtjeva za oglašavanje ništavnim nije protivio upotrebi
kasnije registriranog žiga, čiji je podnositelj prijave bio savjestan.

Uz zahtjev za oglašavanje ništavnim rješenja o priznanju žiga, odnosno
međunarodne registracije žiga s učinkom na Bosnu i Hercegovinu morali su
se podnijeti odgovarajući dokazi. Postupak za oglašavanje ništavnim rješenja
o priznanju žiga pobliže je bio uređen provedbenim propisom, odnosno
Pravilnikom o žigu.45

Ako podnosilac zahtjeva za oglašavanje ništavnim rješenja o priznanju žiga,
odnosno međunarodne registracije s učinkom na Bosnu i Hercegovinu u
tijeku postupka odustane od zahtjeva, Institut je mogao nastaviti postupak po
službenoj dužnosti ili na zahtjev nositelja tog prava.

Prema čl. 32. Pravilnika o žigu, uređuje se što treba sadržavati i kako se
podnosi zahtjev za oglašavanje ništavim rješenja o priznanju žiga.46 Postupak
oglašavanja ništavim rješenja o priznanju žiga odnosno međunarodne
registracije s učinkom na Bosnu i Hercegovinu pokretao se pisanim
zahtjevom u tri primjerka na obrascu Z-07, koji je sastavni dio Pravilnika o
žigu.

Zahtjev je trebao sadržavati:
- broj žiga i datum upisa žiga u odgovarajući registar;
- potpune podatke o podnositelju zahtjeva (ime i adresa odnosno naziv i
sjedište);
- potpune podatke o nositelju žiga, čije se oglašavanje ništavim zahtjeva;
- podatke o zastupniku, ako se zahtjev podnosi preko zastupnika;
- razloge zbog kojih se zahtijeva oglašavanje ništavim rješenja o
priznanju žiga odnosno međunarodne registracije;
- podatke o plaćenoj taksi (pristojbi) i troškovima postupka za zahtjev;
- potpis ili pečat podnositelja zahtjeva.

45 »Službeni glasnik«, br. IP-6509/02-01SŽ od 18. srpnja 2002. godine.
46 Pravilnik dostupan na http://www.ipr.gov.ba/iv/pravilnikivz.htm.
228     Dragan Zlatović

Uz zahtjev se prilaže:
- uredna punomoć, ako se postupak pokreće preko zastupnika;
- dokaz odnosno dokazi kojima se potkrepljuju razlozi za oglašavanje
ništavim rješenja, naznačeni u zahtjevu;
- izgled žiga čije se oglašavanje ništavim zahtjeva, u dva primjerka;
- dokaz o plaćenoj taksi i posebnim troškovima postupka za zahtjev.

Ako zahtjev za oglašavanje ništavim rješenja nije sadržavao navedene podatke
i priloge, Institut47 je bio dužan pozvati podnositelja zahtjeva da u roku od 60
dana uredi zahtjev. Ukoliko podnositelj zahtjeva nije uredio zahtjev u
propisanom roku Institut je zaključkom zahtjev odbacivao. Institut će uredan
zahtjev dostaviti nositelju žiga i pozvati ga da se u roku od 60 dana izjasni o
razlozima za oglašavanje ništavim rješenja. Također, Institut je mogao, ako
smatra neophodnim, zakazati usmenu raspravu na koju će pozvati
podnositelja zahtjeva i nosioca žiga. Na temelju rezultata provedenog
postupka po zahtjevu za oglašavanje ništavim rješenja o priznanju žiga
odnosno međunarodne registracije s učinkom na Bosnu i Hercegovinu,
Institut je mogao donijeti rješenje o oglašavanju ništavim rješenja o priznanju
žiga odnosno međunarodne registracije u cjelini ili djelimično, za određene
robe odnosno usluge, ili rješenje o odbijanju zahtjeva za oglašavanje ništavim
rješenja. Rješenje o oglašavanju ništavim rješenja o priznanju prava na žig se
moralo upisati u odgovarajući registar, a u Službenom glasniku Instituta
objavljivali su se podaci utvrđeni u čl. 30. tč. e) Pravilnika o žigu.

3.7.2. Stanje prema novom zakonodavstvu

Moderne tendencije u razvitku žigovnog prava, posebice na međunarodnoj
razini, te u okrilju Europske unije i WIPO-a, utjecale su na potrebu daljnjeg
usklađivanja zakonodavstva u Bosni i Hercegovini glede prava intelektualnog
vlasništva, što je rezultiralo donošenjem prvog posebnog Zakona o žigu iz
2010. godine48 koji je regulirao materiju žigova na čitavom području Bosne i
Hercegovine (Zlatović, 2011: 45) .

Zakon slijedi podzakonski akt i to Pravilnik o postupku za priznavanje žiga iz
2010. godine,49 kojim se pobliže uređuju pojedina pitanja sadržana u Zakonu
o žigu, u svezi s postupcima koji se vode pred Institutom.

47 O Institutu detaljnije u Zakonu o osnivanju instituta za intelektualno vlasništvo Bosne i
Hercegovine (»Službeni glasnik BiH«, br. 43/04). Sukladno čl. 3. st. 2. Zakona sjedište Instituta
je u Mostaru.
48 »Službeni glasnik BiH«, br. 53/10.
49 »Službeni glasnik BiH«, br. 53/10.
Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     229
Prema čl. 68. ZOŽ BiH rješenje o priznanju žiga može se proglasiti ništavim
u cjelini ili samo za neku vrstu robe ili uslugu ako se utvrdi da u vrijeme
registracije žiga nisu bili ispunjeni uslovi za priznanje žiga predviđeni
zakonom. Rješenje o priznanju kolektivnog žiga ili žiga garancije (jamstveni
žig) može se proglasiti ništavim i ako se utvrdi da opći akt o kolektivnom žigu
ili opći akt o žigu garancije, odnosno njihove izmjene, nisu ispunjavali,
odnosno ne ispunjavaju uvjete iz čl. 30. ZOŽ BiH, odnosno da li je sukladan
moralu i javnom poretku.

Postupak za proglašenje rješenja o priznanju žiga ništavim može se pokrenuti
po službenoj dužnosti ili po prijedlogu zainteresirane osobe ili pravobranioca
BiH ili ombudsmena BiH za sve vrijeme trajanja žiga. Izuzetno, prijedlog za
proglašavanje rješenja o priznanju žiga ništavim na osnovu čl. 7. st. 1. ZOŽ
BiH (koji regulira relativne razloge za odbijanje prijave žiga) može podnijeti
samo nositelj starijeg prava ili osoba koju on ovlasti, osim ako je tijekom pet
uzastopnih godina prije podnošenja prijedloga znao za korištenje kasnijeg žiga
čiji je nositelj bio savjestan i nije se protivio korištenju kasnijeg žiga. Ako je
izjavljen prigovor na podnesenu prijavu žiga iz razloga propisanih u čl. 7. st.
1. ZOŽ BiH, pa je rješenje o odbijanju prigovora konačno, prijedlog za
proglašavanje ništavim rješenja o priznanju žiga ista osoba ne može podnijeti
iz istih razloga koji su navedeni u odbijenom prigovoru, osim ako podnositelj
prijedloga ne dostavi nove dokaze koji bi sami ili u vezi s već upotrijebljenim
dokazima mogli dovesti do drugačijeg rješenja u postupku po prigovoru.

Rješenje o priznanju žiga ne može se proglasiti ništavim na osnovu čl. 7. st. 1.
tč. a), b) i c) ZOŽ BiH ako raniji žig bez opravdanog razloga nije korišten u
BiH za obilježavanje robe ili usluga na koje se odnosi u razdoblju od pet
godina prije podnošenja prijedloga za proglašavanje ništavim, izuzev ako je
podnositelj prijave kasnijeg žiga bio nesavjestan. Uz prijedlog za
proglašavanje ništavim rješenja o priznanju žiga podnose se odgovarajući
dokazi.

Postupak za proglašavanje rješenja o priznanju žiga ništavim pokreće se
pisanim prijedlogom za proglašavanje rješenja o priznanju žiga ništavim.
Sadržaj prijedloga kao i prilozi uz prijedlog, uređuju se provedbenim
propisom. Prijedlog za proglašavanje rješenja o priznanju žiga ništavim je
uredan ako sadrži propisane podatke. Ako prijedlog za proglašavanje rješenja
o priznanju žiga ništavim nije uredan, Institut će pozvati podnositelja
prijedloga da ga u roku od 30 dana od dana prijema poziva uredi. Na
obrazloženi zahtjev podnositelja prijedloga, uz plaćanje takse i troškova
postupka, Institut će produžiti navedeni rok za vrijeme koje smatra
primjerenim, ali ne kraće od 15 dana ni duže od 60 dana. Ako podnositelj
230     Dragan Zlatović

prijedloga u produljenom roku ne postupi po pozivu, Institut će zaključkom
odbaciti prijedlog.

Uredan prijedlog Institut će dostaviti nositelju žiga i pozvati ga da u roku od
30 dana od dana prijema poziva dostavi svoj odgovor. Na obrazloženi zahtjev
nositelja žiga, uz plaćanje takse i troškova postupka, Institut će produžiti ovaj
rok za vrijeme koje smatra primjerenim, ali ne kraće od 15 dana ni duže od 60
dana. Ako nositelj žiga u ostavljenom roku ne odgovori na prijedlog za
proglašavanje rješenja o priznanju žiga ništavim, Institut će proglasiti žig
ništavim za onu vrstu robe ili usluge za koje je to u prijedlogu zahtijevano
(Trnavci, 2009: 87).

Ako to ocijeni neophodnim, Institut može odrediti usmenu raspravu
povodom podnesenog prijedloga za proglašavanje rješenja o priznanju žiga
ništavim.

Poslije provedenog postupka po prijedlogu za proglašavanje rješenja o
priznanju žiga ništavim na osnovu sukladno ZOŽ BiH podnesenog
prijedloga, Institut može u svako doba donijeti rješenje o proglašavanju
rješenja o priznanju žiga ništavim u cjelini ili samo za neku vrstu robe ili
uslugu, ili rješenje o odbijanju prijedloga. Rješenje o proglašavanju rješenja o
priznanju žiga ništavim, koje je konačno u upravnom postupku, Institut će
objaviti u službenom glasilu.

Iz izloženog razvidno je kako je i BiH uskladila u znatnoj mjeri svoje žigovno
zakonodavtsvo s odredbama međunarodnih akata u ovom pravnom području
kao i zasadama Europske unije, čemu je svakako doprinio međunarodni
nadzor u BiH. Na ovaj način, a s obzirom na relativno slabu provedbu ovih
propisa u praksi, u BiH uočavamo izraženu diskrepanciju između
normativnog i stvarnog na području zaštite žiga u BiH, o čemu svjedoče
brojni primjeri povreda prava na žig u BiH i neučinkovitost mehanizama
sprječavanja od strane državnih organa.

4.
Zaključak

Iako je u hrvatsko pravo intelektualnog vlasništva uvedena mogućnost
sudskog poništenja industrijskog dizajna, za ostala prava, posebice u slučaju
poništaja žiga, još uvijek vrijedi isključivo upravnopravna zaštita, odnosno
postupak poništaja se vodi pred Zavodom. Identična situacija egzistira i u
pozitivnom bosanskohercegovačkom žigovnom pravu.

Proglašavanje žiga ništavim u suvremenom pravu intelektualnog vlasništva…     231
Kao temeljni motiv ovakvog zakonskog rješenja nameće se prevladavajući
stav doktrine i praktičara koje se ogleda u tome da se samo rješenje o
priznavanju prava na žig, čije se poništenje traži, donosi u upravnom
postupku pred Zavodom pa bi u tom smislu trebalo i omogućiti da o zahtjevu
odlučuje u upravnom postupku upravo Zavod koji ima i najpotpuniji uvid u
stjecanje prava na žig. S druge strane ovakvo stajalište trpi prigovore kako
Zavod, kao organ koji je donio rješenje koje bi trebalo poništiti, nije u situaciji
da objektivno odlučuje u postupku radi proglašavanja ništavim vlastitog
rješenja, poglavito ako se uzme u obzir da će većinu članova Žalbenog vijeća
opet činiti zaposlenici Zavoda.

Ovako suprotstavljena stajališta, za i protiv postojećih rješenja u postupcima
za poništaj žiga, nameću potrebu preispitivanja sadašnje legislative u ovom
području te iznalaženja rješenja koja bi na najprikladniji način omogućila
kvalitetnu zaštitu žiga, odnosno provođenje postupka poništaja na
odgovarajući i transparentan način.

Literatura / References

Besarović, V., Žarković, B. (1999) Intelektualna svojina – međunarodni ugovori (Beograd:
Dosije).

Borković, I. (1981) Upravno pravo (Zagreb: Informator).

Čizmić, J. (1995) Zaštita kolektivnog žiga u Republici Hrvatskoj, Pravo u gospodarstvu«,  god.
34, sv. 7–8.

Čizmić, J. (1999) Ogledi iz prava industrijskog vlasništva, knjiga druga, Pravni fakultet Mostar,
Mostar.

Čizmić, J. (1999) Značenje i zaštita žiga u hrvatskom gospodarstvu, Zbornik radova »Novosti i
otvorena pitanja pravne i gospodarske prakse«, Godišnje savjetovanje - Opatija ‘99 (Zagreb:
Consult biro).

Čizmić, J. (2002) Intelektualno i industrijsko vlasništvo, Pravo i porezi, br. 8.

Damnjanović, K., Marić, V. (2009) Intelektualna svojina (Beograd: Pravni fakultet Univerziteta
Union).

Henneberg, I. (2001) Autorsko pravo (Zagreb: Informator).

Jadek Pensa, D. (2008) Znamka, njen ugled in varstvo (Ljubljana: Uradni list Republike
Slovenije).

Krneta, S. (1994) Europsko pravo žiga, Hrvatski patentni glasnik, br. 2–3.

Manigodić, M., Manigodić, Đ. (2004) Komunitarni žig (Beograd: IK Draganić).
232     Dragan Zlatović

Marković S. (1999) Autorsko pravo i srodna prava (Beograd: Službeni glasnik).

Marković, S.M. (2007) Pravo intelektualne svojine (Sarajevo: Magistrat i Pravni fakultet
Univerziteta u Sarajevu).

Marković; S. (1997) Patentno pravo (Beograd: Nomos).

Matanovac, R. (2007) Novele zakona o pravima industrijskog vlasništva (Zagreb: Informator,
Novi informator).

Mešević, I.R. (2008) Bosna i Hercegovina i evropsko pravo žiga, Zbornik radova Aktualnosti
građanskog i trgovačkog zakonodavstva i pravne prakse / [organizatori Pravni fakultet u
Mostaru i Pravni fakultet u Splitu] (Mostar, Split: Pravni fakultet).

Mirković, Lj. (1938) Poništenje prava industrijske svojine može se tražiti i poslije prestanka
njegove važnosti, Hrvatska Privreda, XIII. 1938. br. 5/6.

Povrženić, N. (2002) Industrijsko i trgovačko vlasništvo, Zagreb.

Predovic, D. (2007) Vrednovanje marke (Zagreb: MATE).

Prica, R. (1965) Patent i know-how kao predmet ugovora o licenci, Privredno-pravni priručnik,
br. 5.

Šuman, J. (1931) Zakonski propisi iz oblasti zaštite industrijske svojine, Zagreb.

Trampuž, M. (2002) Avtorsko pravo (Ljubljana: Cankarjeva založba).

Triva, S., Belajec, V., Dika, M. (1986) Građansko parnično procesno pravo (Zagreb: Narodne
novine).

Trnavci, G. (2009) Pravo intelektualnog vlasništva (Bihać: Pravni fakultet Univerziteta u
Bihaću).

Verona, A. (1962) Zaštita robnih i uslužnih žigova, Naša zakonitost, br. 9–12.

Verona, A. (1978) Pravo industrijskog vlasništva (Zagreb: Informator).

Verović, M. (2008) Novosti u građanskopravnoj zaštiti industrijskog dizajna, Pravo u
gospodarstvu, br. 1.

Zlatović, D. (1996) Imovinskopravna zaštita prava na žig u Republici Hrvatskoj, Hrvatski
patentni glasnik, 3, br. 5.

Zlatović, D. (1998) Raspolaganje pravom na žig, Pravo i porezi,VII, br. 11.

Zlatović, D. (2008) Žigovno pravo (Zagreb: Vizura).

Zlatović, D. (2011) Sudska zaštita žiga u europskom i bosanskohercegovačkom pravu,
magistarski rad, Pravni fakultet u Mostaru, Mostar.