Potreba standardizacije vještačenja kod povrede prava industrijskog vlasništva - prava žiga

Šuperina, Marijan;Kolar-Gregorić, Tanja;Skupnjak, Darko

8. SLOVENSKI DNEVI VARSTVOSLOVJA
© 2007 Fakulteta za varnostne vede, Ljubljana

________________________________________________________  1  _______________________________________________________
Potreba standardizacije vještačenja kod povrede
prava industrijskog vlasništva – prava žiga
Marijan Šuperina
Tanja Kolar-Gregorić
Darko Skupnjak
Zaštita prava industrijskog vlasništva u Republici Hrvatskoj privlači sve više pozornosti, posebno u vremenu
procesa pridruživanja Europskoj uniji. U tu svrhu Vlada Republike Hrvatske je sačinila dokument pod naslovom:
Nacionalna strategija razvoja sustava intelektualnog vlasništva Republike Hrvatske 2005. – 2010. Razlog takvom
interesu i aktivnostima treba tražiti u tome što povrede prava industrijskog vlasništva u svijetu sve veće gospodarske
globalizacije i liberalizacije tržišta nanose velike štete nositelju prava na žig, koja se odražava u smanjenju tržišne
vrijednosti nematerijalne aktive trgovačkog društva i u financijskim gubicima ostvarenim na tržištu. Ali radi se i o
neizravnoj šteti, koja se odražava u nacionalnom bruto proizvodu, gubitku državnog prihoda (porez, prirez, doprinosi,
trošarine), stopi zaposlenosti, udjelu trgovačkih društava u vanjskoj trgovini, smanjenju poticanja natjecateljskih
sposobnosti gospodarskih subjekata, te predstavlja negativni čimbenik gospodarske konkurentnosti. Zaštićeni znak
pravom žiga postaje iznimno značajan element poslovanja, tim više što danas kupac sve više preferira znak, a ne
kvalitetu robe ili usluga.
Zbog specifičnosti utvrđivanja činjenica u svezi povrjeđivanja prava industrijskog vlasništva – prava žiga, u radu se
definira pojam i sadržaj industrijskog vlasništva kao dijela intelektualnog vlasništva. Ukazuje se na problem širine i
opsega definicije, posebno one u Pariškoj konvenciji o zaštiti industrijskog vlasništva iz 1883. Također se daje kraći
prikaz osnovnih pitanja i dvojbi oko kaznenopravne zaštite prava industrijskog vlasništva opisane u članku 285.
hrvatskog Kaznenog zakona.
U drugom dijelu rada analiziraju se temeljni standardi utvrđivanja pravno relevantnih činjenica koje je postavio:
Zakon o kaznenom postupku (načelo utvrđivanja materijalne istine, načelo slobodne ocjene dokaza), sudska praksa
(„oponašanje žiga postoji ako prosječan kupac robe, odnosno prosječni korisnik usluge, bez obzira na vrstu robe ili
usluga, može uočiti razliku samo ako na to obrati posebnu pažnju“ – VS RH). Analizirana su specifična pitanja u svezi
vještačenja kod povreda prava žiga u kaznenom postupku (načelo «jednakosti oružja», upotreba «privatnih
vještačenja»).
U trećem dijelu daje se prikaz vještačenja kod povrede prava žiga na simuliranom slučaju, ukazujući na povrede i
propuste koji se tijekom takvog vještačenja mogu učiniti ili propustiti. Analiza pogrešaka tijekom vještačenja prava
žiga popraćena je rezultatima analize 29 pravomoćno riješenih sudskih predmeta iz 10 općinskih sudova Republike
Hrvatske u razdoblju od 1998. do 2005.
Rad je usmjeren uvođenju na zakonu utemeljenog vještačenja za potrebe kaznenog postupka kod utvrđivanja
činjenica povrede prava industrijskog vlasništva kakvo u Republici Hrvatskoj ne postoji.
Također, radi pretpostavljenog budućeg razvoja sofisticiranih oblika počinjenja kažnjivih djela, autori rada zalažu
se za uvođenje posebnog pojma kriminalistike: kriminalitet industrijskog vlasništva, kao dio ukupnog gospodarskog
kriminaliteta, ali koji može imati i karakteristike organiziranog i/ili transnacionalnog kriminaliteta.
Ključne riječi: intelektualno vlasništvo, industrijsko vlasništvo, pravo žiga, kriminalitet industrijskog
vlasništva, vještačenje povreda prava industrijskog vlasništva
DEFINIRANJE POJMA I SADRŽAJA INDUSTRIJSKOG VLASNIŠTVA
U posljednje vrijeme u stupcima novinskih članaka, sadržajima dnevnih radijskih i televizijskih informativnih
emisija, u javnom ali i u stručnom govoru i komunikacijama sve se učestalije koriste termini kao što su intelektualno
ili industrijsko vlasništvo, patent, žig, brend, oznaka podrijetla proizvoda, integrirani sklopovi poluvodiča, tvrtka i sl.
Postavlja se pitanje upotrebljavamo li ove termine u onom smislu koji oni imaju glede njihovog teorijskog, stručnog
tumačenja, ili je ono posebnog značenja za svakog pojedinca koji ga koristi. Stoga je prvi zadatak koji smo si postavili
definirati pojmove koje ćemo koristiti u ovom radu upravo iz razloga kako ne bi došlo do nerazumijevanja ili tzv.
komunikacijskih šumova.
Kazneni zakon u članku 285. koji se odnosi na kazneno djelo povrede prava industrijskog vlasništva i neovlaštene
uporabe tuđe tvrtke, koji je predmet naše ukupne analize u ovom radu, u stavku 1. također je postavio pitanje
definiranja prava industrijskog vlasništva otvorenim, kada pored žiga, modela ili uzorka (što je zapravo industrijski

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

________________________________________________________  2  _______________________________________________________
dizajn), podrijetla proizvoda i patenta (koji je zaštićen čl. 232. KZ-a) koristi i generalnu klauzulu „ili koje drugo pravo
industrijskog vlasništva“. Svi ovi navedeni razlozi čine prvi postavljeni zadatak u ovom radu još složenijim.
Industrijsko vlasništvo dio je intelektualnog vlasništva, u koje se još ubraja autorsko pravo i srodna prava.
Industrijsko vlasništvo je subjektivno pravo čija zaštita je od velike važnosti, kako za vlasnika npr. nove ideje, ali isto
tako i za svaku državu, jer ono predstavlja značajnu komponentu nacionalnog bogatstva i nacionalne kulture. To je i
razlog zašto industrijsko vlasništvo uživa višestruku pravnu zaštitu. U slučaju povrede bilo kojeg prava iz područja
industrijskog vlasništva njegov vlasnik zaštitu svojih prava može ostvariti kroz upravni, građanski, prekršajni i u
konačnici kroz kazneni postupak primjenom kaznenog prava kao supsidijarnog prava temeljenog na načelima
razmjernosti i proporcionalnosti.
Sadržaj pojma industrijskog vlasništva najopširnije je određen odredbom članka 1. točke 2. i 3. Pariške konvencije
za zaštitu industrijskog vlasništva. Prema toj konvenciji predmet zaštite industrijskog vlasništva su patenti, modeli za
iskorištavanje, industrijski uzorci ili modeli, tvornički ili trgovački žigovi, uslužni žigovi, trgovačko ime ili oznake ili
imena podrijetla, te suzbijanje nelojalne konkurencije. Industrijsko vlasništvo razumijeva se u najširem značenju i
odnosi se ne samo na industriju i trgovinu u pravnom smislu te riječi, već i na granu poljoprivrednih i ekstraktivnih
industrija i na sve proizvode ili prirodne proizvode, na primjer, vina, cerealije, listove duhana, voće, stoku, rude,
mineralne vode, piva, cvijeće, brašna. Prema Konvenciji o osnivanju Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo
(WIPO konvencija) koja se u Republici Hrvatskoj primjenjuje od 8. listopada 1991., pod pojmom industrijskog
vlasništva podrazumijevaju se izumi na svim poljima ljudske djelatnosti, znanstvena otkrića, industrijski uzorci i
modeli, tvornički, trgovački i uslužni zaštitni znak, te trgovačka imena i trgovački nazivi, zaštita od nelojalne
konkurencije i sva druga prava vezana uz intelektualnu djelatnost na području industrije, znanosti, književnosti i
umjetnosti. Sporazum o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva (TRIPS sporazum) u svom članku 1.,
kada govori o intelektualnom vlasništvu, spominje i kategorije industrijskog vlasništva kao što su žigovi, zemljopisne
oznake, industrijski dizajn (modeli i uzorci), patenti, planovi rasporeda (topografije) integriranih krugova i zaštitu
neobjavljenih informacija, koji su detaljno razrađeni u Razdjelu 2.-7. Dijela II. spomenutog TRIPS sporazuma. Samo
površnim uvidom u  navedene definicije u izabranim pravnim izvorima ukazuje na veliku složenost određivanja
sadržaja pojma industrijskog vlasništva. Slično razlikovanje u poimanju industrijskog vlasništva nalazimo i u
teorijskim radovima.
Tako J. Čizmić pojam industrijskog vlasništva smatra kao međunarodno prihvaćeni terminus tehnicus za
subjektivno pravo koje se odnosi na izume, tehnička unapređenja, robne i uslužne žigove, modele i uzorke, oznake
podrijetla proizvoda, poslovnu tajnu, ali isto tako i na know-how te zaštitu tržišnog natjecanja, odnosno zaštitu od
nelojalne konkurencije (unalawful competition) i monopolno ponašanje na tržištu. U nekim državama pod
industrijskim vlasništvom smatra se i licenciranje (licensing) i franshising. I. Josipović i R. Matanovac smatraju kako se
u hrvatskom pravu pojam „intelektualno vlasništvo“ odnosi na industrijsko vlasništvo s jedne strane, te autorska i
srodna prava s druge strane. Isključiva prava industrijskog vlasništva su po njima pravo žiga, industrijskog dizajna i
patenta, dok oznake zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti svrstavaju među prava industrijskog vlasništva, ali se
zapravo ne može reći da su to isključiva prava, jer svatko tko ispunjava pretpostavke za korištenje registrirane oznake
zemljopisnog podrijetla ili izvornosti može postati njihov korisnik.
Smatramo kako bi u rješavanju ovog problema određivanja sadržaja pojma industrijskog vlasništva za potrebe
kaznenog prava i postupka, ali i općenito, trebalo krenuti od kriterija subjektivnosti prava, njegove ne samo apsolutne,
nego i relativne isključivosti, te postojanje određenosti pojedinog prava industrijskog vlasništva posebnim
materijalnim odredbama blanketnih zakonskih izvora. Na taj način biće kaznenog djela iz čl. 232. KZ-a (kazneno djelo
povrede prava iz prijavljenog ili zaštićenog izuma) može se ostvariti samo ako su povrijeđene materijalne odredbe
Zakona o patentu, a biće kaznenog djela iz 285. KZ-a (kazneno djelo povrede prava industrijskog vlasništva i
neovlaštene uporabe tuđe tvrtke) može se ostvariti samo ako su povrijeđene materijalne odredbe slijedećih zakona:
Zakona o žigu, Zakona o industrijskom dizajnu, Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti
proizvoda i usluga, Zakona o hrani, Zakona o vinu, Zakona o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda, Zakona o zaštiti
sorti poljoprivrednog bilja, te Zakona o trgovačkim društvima. Na taj način odredili smo sadržaj industrijskog vlasništva
pozitivnim hrvatskim pravom uvažavajući načelo teritorijalnosti, ali uz poštivanje međunarodno preuzetih obveza.
Drugi sadržaji koji bi možda ušli u područje industrijskog vlasništva, kao npr. poslovna tajna, regulirani su drugim
pravnim izvorima, kao što je u ovom primjeru: kazneno djelo izdavanja i neovlaštenog pribavljanja poslovne tajne iz
čl. 295. KZ-a, kazneno djelo povrede dužnosti čuvanja tajne iz čl. 629. Zakona o trgovačkim društvima ili kazneno djelo
neovlaštenog korištenja i odavanja povlaštenih informacija iz čl. 149. Zakona o tržištu vrijednosnih papira.
POJAM ŽIGA U INDUSTRIJSKOM VLASNIŠTVU
Kod stvaranja zakonskog opisa pojedinog kaznenog djela u Kaznenom zakonu, odnosno kod opisivanja zakonskog
bića pojedinog kaznenog djela, zakonodavac koristi pojmove koji su definirani posebnim člankom 89. KZ-a. Pored
toga, zakonodavac u opisivanju različitih zakonskih bića kaznenih djela koristi iste izraze (pojmove), što može stvoriti
pomutnju u teoriji i praksi kad je potrebno protumačiti što ti pojmovi u stvari znače. Tako se izraz „znak“ koristi u
zakonskim opisima nekoliko kaznenih djela KZ-a (npr. u čl. 168. - Zlouporaba međunarodnih znakova, čl. 184. -
Zlouporaba međunarodnih telekomunikacijskih znakova, čl. 268. - Uništenje ili oštećenje znakova za opasnost, čl. 276.
- Krivotvorenje znakova za vrijednost, čl. 323. - Skidanje i povreda službenog pečata i znaka i dr.), dok se izraz „žig“
koristi i u čl. 276. - Krivotvorenje znakova za vrijednost. Značenje pojmova „znak“ i „žig“ u spomenutim zakonskim

__________________________________
 Marijan Šuperina, Tanja Kolar-Gregorič, Darko Skupnjak  _________________________________

________________________________________________________  3  _______________________________________________________
opisima kaznenih djela suprotno je značenju koje oni imaju u kaznenom djelu iz čl. 285. KZ-a. Zbog blanketne prirode
zakonskog opisa članka 285. KZ-a moramo posegnuti za posebnim zakonom koji uređuje zaštićeno pravno dobro,
odnosno objekt kaznenopravne zaštite. Tako je žig, tj. pravo žiga u Republici Hrvatskoj uređeno Zakonom o žigu (ZoŽ)
i Pravilnikom o žigu (PoŽ).1
Člankom 2. ZoŽ-a određeno je da se kao žig može zaštititi svaki znak koji se može grafički prikazati, osobito riječi,
uključujući osobna imena, crteže, slova, brojke, oblike proizvoda ili njihovo pakiranje, trodimenzionalne oblike, boje,
kao i kombinacije svih naprijed navedenih znakova, pod uvjetom da su prikladni za razlikovanje proizvoda ili usluga
jednog poduzetnika od proizvoda i usluga drugog poduzetnika. Definicija upućuje kako znak koji se želi zaštititi kao
žig mora biti razlikovan ili distinktivan. Pod razlikovnošću znaka podrazumijeva se onaj znak koji je prikladan za
razlikovanje proizvoda, odnosno usluga u gospodarskom prometu. Prilikom ocjenjivanja distinktivnosti važno je
utvrditi je li prijavljeni znak nov, pri čemu se novost znaka uzima u relativnom smislu, a ne u apsolutnom smislu kao
kod izuma. Novost prijavljenog znaka ocjenjuje se u odnosu na već zaštićene žigove drugih poduzetnika za istu ili
sličnu vrstu proizvoda ili usluga. Sljedeća bitna karakteristika znaka je povezanost zaštićenog znaka s određenim
proizvodima i uslugama. Proizvodi ili usluge u prijavi za registraciju znaka žigom klasificiraju se prema Međunarodnoj
klasifikaciji proizvoda i usluga utvrđenoj Nicanskim sporazumom o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za
registraciju žigova. Ukoliko je jedna fizička ili pravna osoba zaštitila određeni znak kao žig za svoje određene
proizvode ili usluge, druga fizička ili pravna osoba može isti ili sličan znak koristiti samo za obilježavanje svojih
proizvoda ili usluga druge vrste. (Verona, 1978: 122-125)
Iz zakonske definicije žiga proizlazi kako je žig pravo priznato od ovlaštenog državnog tijela. Upravne poslove koji
se odnose na registraciju žiga u Republici Hrvatskoj provodi Državni zavod za intelektualno vlasništvo Republike
Hrvatske (DZIV). Zahtjev za registraciju znaka kao žiga može podnijeti svaka fizička i pravna osoba na propisanom
obrascu. Osnovna zadaća postupka registracije žiga je utvrditi postojanje ili ne postojanje propisanih apsolutnih
razloga koji isključuju mogućnost zaštite prijavljenog znaka žigom, o čemu se u postupku vodi računa po službenoj
dužnosti. Prijava za registraciju žiga, po provedenom formalnopravnom i materijalnopravnom (supstancijalnom)
ispitivanju, objavljuje se u službenom glasilu DZIV. Ukoliko na objavljenu prijavu u roku od tri mjeseca nije uložen
nikakav prigovor i ne postoje razlozi koji bi priječili registraciju, žig se upisuje u registar žigova, podaci o žigu
objavljuju se u službenom glasilu DZIV, a na zahtjev nositelja žiga DZIV će mu izdati ispravu o žigu. Razdoblje zaštite
registriranog žiga traje deset godina računajući od datuma podnošenja prijave za registraciju žiga, a sama registracija
može se produžavati neograničen broj puta, i to za razdoblje od po deset godina. Ovi rokovi su od važnosti za
kaznenopravnu zaštitu žiga u smislu vremena počinjenja kaznenog djela iz čl. 285. KZ-a,  jer nositelj prava žiga za to
vrijeme stječe monopol nad registriranim znakom, odnosno isključivo pravo na osnovu kojeg može zabraniti trećim
osobama da bez njegovog odobrenja koriste u gospodarskom prometu na teritoriju Republike Hrvatske identičan
znak za istu vrstu proizvoda, ali i identičan ili sličan znak za iste ili slične proizvode ili usluge, ako za javnost postoji
opasnost zablude (čl. 6. st. 1. t. 2. ZoŽ).
Registracija žiga može prestati vrijediti: a) neprodužavanjem registracije žiga od dana isteka razdoblja zaštite; b)
odricanjem od žiga (koje može biti u odnosu na sve ili samo na neke proizvode ili usluge za koje je žig registriran) od
dana kad nositelj podnese izjavu o odricanju; c) opozivom (nepotpunim ili u cijelosti) žiga s tim da učinci žiga prestaju
od datuma podnošenja zahtjeva za opoziv; d) nepotpunim ili u cijelosti proglašavanjem žiga ništavim s time da učinci
žiga prestaju od datuma podnošenja prijave za registraciju žiga. Postupak za proglašavanje žiga ništavim u određenim
se slučajevima može pokrenuti po službenoj dužnosti, na zahtjev državnoga odvjetnika ili na zahtjev zainteresirane
osobe.
ZoŽ razlikuje individualne, zajedničke i jamstvene žigove. Podjela žigova na: individualne žigove, čiji je nositelj
prava žiga samo jedna fizička ili pravna osoba, te na zajedničke ili kolektivne žigove, čiji titular prava žiga mogu biti
pravne osobe i udruženja proizvođača, pružatelja usluga ili trgovaca, koja u svoje ime mogu preuzimati obveze i
ostvarivati prava, sklapati ugovore ili obavljati druge pravne radnje je podjela je po kriteriju nositelja prava žiga. ZoŽ,
u suglasju s TRIPS-om, regulira i pitanje jamstvenih ili certifikacijskih žigova, koji se definiraju kao znakovi namijenjeni
za označavanje kakvoće, podrijetla, načina proizvodnje, ili drugih zajedničkih obilježja proizvoda ili usluga
poduzetnika koji su pod nadzorom nositelja žiga i koji taj žig koriste. Dakle, jamstveni žig se priznaje onom titularu
koji može jamčiti i potvrditi kako su proizvodi i usluge nekog poduzetnika pod njegovim nadzorom i kako
zadovoljavaju standarde koje je utvrdio, postavio sam titular jamstvenog žiga.
Nadalje, žigovi se razlikuju prema funkciji ili svrsi žiga na: a) robni žig, kojeg titular koristi za označavanje svojih
proizvoda u cilju razlikovanja istih proizvoda od drugog poduzetnika; b) uslužni žig, koji se koristi radi označavanja
usluga u cilju razlikovanja istih usluga od drugog poduzetnika; c) tvornički žig, koji ukazuje na nositelja koji je
označeni proizvod proizveo;2 d) trgovački žig je žig titulara koji je proizvode ili usluge temeljem ponude odabrao i
stavio u promet; e) proizvodni žig, koji koriste nositelji za obilježavanje prirodnih proizvoda koji se neprerađeni
stavljaju u promet. U ovu skupinu još se ubrajaju: f) čuveni žigovi; g) općepoznati (notorni) žigovi i h) jaki žigovi.

1 Zakon o žigu donesen je 15. listopada 2003. (Narodne novine 173/2003), a stupio je na snagu 8. studenog 2003., te
se primjenjuje od 1. siječnja 2004. Pravilnik o žigu, koji je stupio na snagu 1. lipnja 2004. (Narodne novine
72/2004), pobliže uređuje pojedina pitanja sadržana u ZoŽ-u, poglavito u svezi postupaka koji se vode pred
Državnim zavodom za intelektualno vlasništvo.
2 Izraz "mark" podrazumijeva žigove koji se odnose na proizvode - "trademarks", i žigove koji se odnose na usluge -
"service marks", dakle i robne i uslužne žigove.

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

________________________________________________________  4  _______________________________________________________
Verona pod notornim (općepoznatim) znakom podrazumijeva znak koji je u gospodarskom prometu poznat za
obilježavanje određene vrste proizvoda ili usluga, ali nije prijavljen ili registriran kao žig. U slučaju kolizije notornog
znaka i registriranog žiga naše pravo, pod određenim uvjetima, veću zaštitu pruža znaku, odnosno neregistriranom
žigu. Čuveni ili renomirani žig pored svoje funkcionalnosti i dobre uvedenosti izaziva u potrošačkim krugovima
predodžbu o izvanrednoj solidnosti poduzeća i o prvoklasnim svojstvima proizvoda. I upravo zbog toga što potrošači
u svezi sa čuvenim žigom svoje utiske o kakvoći i solidnosti proizvoda prenose na svaku vrstu robe koja je označena
znakom nalik na čuveni žig, zbog toga što je poticajni učinak tog znaka kod odabira proizvoda na potrošača značajan,
te zbog njihove velike gospodarske vrijednosti i uloženih marketinških sredstava, čuveni žigovi su češće objekt
zlouporabe ili povrjeđivanja prava žiga. Uz njih se veže i pojam tzv. parazitske konkurencije, kao poseban oblik
postupanja protivan dobrim poslovnim običajima, koji se uglavnom sprječava propisima o nelojalnoj konkurenciji.
Radi se o pokušaju registracije istog ili sličnog renomiranog znaka (žiga) za drugu vrstu proizvoda ili usluge drugog
titulara. (Verona, 1978: 178)
Važno pitanje glede čuvenih ili poznatih žigova je kriterij po kojem će biti utvrđeno je li neki žig poznat, odnosno
čuven - ili nije. O tom pitanju vode se dinamične rasprave, posebno u Komitetu eksperata za poznat i čuven žig pri
Svjetskoj organizaciji intelektualnog vlasništva (WIPO).3
Prema kriteriju oblika ili forme razlikuju se: a) žig u riječi; b) žig u slici; c) žig u kombinaciji riječi i slike; d) žig kojim
se štite slova i brojevi; e) žig – slogan; f) trodimenzionalni žig; g) zvučni ili mirisni žig i dr. Pored toga, u literaturi se
spominje defanzivni (baražni) žig koji služi prijavitelju ili titularu za sprječavanje konkurenata u uporabi sličnim
žigovima i nema ih namjeru koristiti u gospodarskom prometu. Za razliku od njih, pričuvne ili rezervne žigove titular
prijavljuje i registrira u namjeri da ih u budućnosti koristi u gospodarskom prometu. Potrebno je napomenuti kako
znaki kakvoće ne predstavlja žig u izloženom smislu.
Potrebno je također upozoriti i na pojam "merchandising", koji ima neke sličnosti sa žigom. Pod tim pojmom, koji
se na hrvatski jezik uz određene rezerve može prevesti kao: "trgovina", "trgovačka roba" podrazumijeva se
sekundarno plasiranje na tržište izmišljenih likova, stvarnih osoba, imena, naziva, zaštitnih obilježja nekog proizvoda,
elemenata opreme, dizajna ili slika, i to izvan njihovog stvarnog područja djelovanja i pojavljivanja s ciljem bolje
prodaje roba i usluga. Specifičnost merchandisinga je što se kod njega koristi tzv. emocionalno pozicioniranje
proizvoda, tj. potrošačima se nastoji, pored osnovne svrhe proizvoda ili usluge, prenijeti dodatna "psihološka svrha"
proizvoda koja će potrošača dodatno povezati s proizvodom. Nastoji se postojeća simpatija, popularnost (fan club)
prema nekom izmišljenom liku ili nekoj stvarnoj osobi prenijeti na proizvod. Stoga se i razlikuje: character
merchandising,kod kojeg se koriste izmišljene figure, likovi (npr. Asteriks); i personality merchandising, kod kojeg se
koriste imena, fotografije, crteži, potpisi i dr. osoba koje doista postoje ili su postojale (npr. Merlyn Monro), a u
javnosti nastupaju ili su nastupali pod svojim imenom. To je u svojoj biti ugovor kojim vlasnik određenog prava,
najčešće žiga, ustupa to pravo na korištenje drugom poduzetniku sa svrhom stavljanja tog prava na proizvode koji su
po svojoj prirodi znatno drugačiji od onih za koje je žig prethodno stvoren i registriran (npr. crtani film "Garfield" i lik
Garfielda iz tog crtanog filma na predmetima opće uporabe, školskom priboru i opremi i sl.) (više kod Zlatović, 2003:
245-275)
KAZNENOPRAVNA ZAŠTITA INDUSTRIJSKOG VLASNIŠTVA – PRAVA ŽIGA
Pravna zaštita industrijskog vlasništva u Republici Hrvatskoj ostvaruje se, kao što je već rečeno, u prekršajnom i
kaznenom postupku. Prekršajna i kaznenopravna zaštita industrijskog vlasništva, za razliku od upravne i
građanskopravne, provodi se po službenoj dužnosti (ex offo). Teorijski, kaznenopravna zaštita ograničena je samo na
najteže povrede industrijskog vlasništva, pa tako i prava žiga. Iako prekršajnopravna zaštita nije predmet interesa na
razini Europske zajednice, njeno postojanje u Republici Hrvatskoj kadikad predstavlja praktičan problem
razgraničenja. Smatramo kako bi se to pitanje trebalo riješiti uvođenjem imovinskog cenzusa uzrokovane štete

3 Uobičajeno je da se pitanje kako odrediti je li žig dobro poznat ne rješava zakonskim odredbama. Izuzetak je
Kartagenski sporazum iz listopada 1993., Sekcija 84. Odluka br. 344 - Opće odredbe o industrijskom vlasništvu, čiji
tekst glasi: "U cilju određivanja je li žig dobro poznat, pozornost se mora posvetiti naročito sljedećim kriterijima:

stupanj do kojeg je žig poznat potrošačkoj javnosti kao razlikovni znak za proizvode i usluge za koje je
registriran,

raspon i stupanj diseminacije i promocije žiga,

starost (životni ciklus) žiga i stalnost njegove uporabe,

analiza proizvodnje i marketinga roba koje žig označava."
Tekst Memoranduma druge sjednice Komiteta održane 28.-31.10.1996. u sjedištu Svjetske organizacije za
intelektualno vlasništvo u Ženevi u svezi kriterija određivanja poznatosti žiga kaže: "U cilju utvrđivanja ima li se žig
štititi kao znani (w-k), valja uzeti u obzir barem slijedeće:
i) potencijalne kupce/korisnike proizvoda i/ili usluga na koje se žig odnosi;
ii) kanale distribucije proizvoda i/ili usluga na koje se žig odnosi;
iii) trajanje, opseg i geografsko područje bilo kakve uporabe žiga;
iv) trajanje, opseg i geografsko područje bilo kakovog oglašavanja žiga;
v) tržišni udio proizvoda i/ili usluga na koje se žig odnosi, na teritoriju na kojem se traži zaštita žiga kao
znanog (w-k) i na drugim teritorijima."

__________________________________
 Marijan Šuperina, Tanja Kolar-Gregorič, Darko Skupnjak  _________________________________

________________________________________________________  5  _______________________________________________________
utvrđene po tržišnoj vrijednosti. Ovakvo stajalište smatramo praktično prihvatljivim i teorijski opravdanim, posebno
ako se uzme u obzir kako je sličan kriterij već primijenjen u KZ-u u svezi s člankom 216. stavkom 2. (sitno djelo
krađe).
Kaznenopravna zaštita industrijskog vlasništva u hrvatskom kaznenom pravu uređena je člancima 232. i 285. KZ.
Kako je naš središnji interes u ovom radu kaznenopravna zaštita žiga kao dijela industrijskog vlasništva, daljnja
elaboracija odnosit će se na čl. 285. KZ-a. Ovo kazneno djelo, možemo slobodno reći, je nova inkriminacija u hrvatskom
kaznenom pravu od 1998. godine, kojom je popunjena do tada postojeća svojevrsna pravna praznina. Kako je domaća
praksa ukazivala na učestalost ponašanja koja su sukladna zakonskom opisu ovoga kaznenog djela, utvrđenje ove
inkriminacije označava senzibilitet hrvatskog zakonodavca glede potpunije zaštite potrošača i korisnika usluga, ali ne
samo njih kao konzumenata, već i nositelja prava, prodavača i nositelja licence.
Radnja kaznenog djela iz čl. 285. KZ-a glede povrede prava žiga ima tri oblika: 1. Tko protivno propisima o
industrijskom vlasništvu povrijedi tuđi žig (stavak 1.); 2. Tko neovlašteno izrađuje, uvozi, prenosi preko granične crte,
nudi, stavlja u promet, skladišti ili rabi proizvod koji je predmet zaštite (stavak 2.) i 3. Tko počinjenjem radnje opisane
pod 1. i 2. pribavi znatnu imovinsku korist ili prouzroči znatnu štetu (korist ili štetu od 30.000,00 kuna i višu), a
postupalo se s ciljem pribavljanja takve imovinske koristi ili prouzročenja takve štete (stavak 4.). Iz opisane
inkriminacije čl. 285. st. 1. i 2. vidimo kako se radi o formalnom kaznenom djelu za čije dovršenje se ne traži nastupanje
posljedice, te je poduzimanje radnje neovlaštenog korištenja tuđeg žiga dovršeno neovisno je li imovinska korist
pribavljena, ili je drugome počinjena šteta. Počinitelj kaznenog djela može biti bilo koja osoba (delicta communia), te
se ne traži neko posebno svojstvo subjekta. Po našim prikupljenim podacima počinitelji bili su najčešće odgovorne
osobe u trgovačkim društvima ili trgovac pojedinac, odnosno obrtnik. Prema Zakonu o odgovornosti pravnih osoba za
kaznena djela kao počinitelj može se pojaviti i pravna osoba (npr. trgovačko društvo), jer se pravna osoba može
kazniti za kazneno djelo odgovorne osobe ako se njime povređuje neka dužnost pravne osobe, ili je njime pravna
osoba ostvarila ili trebala ostvariti protupravnu imovinsku korist za sebe ili drugoga. Hrvatska policijska praksa od
2003. do 2005. godine bilježi četiri podnesene kaznene prijave protiv osumnjičenih pravnih osoba.
Iz ukupnosti doktrinarnih pitanja u svezi ovog kaznenog djela izdvojit ćemo samo neke. Jedno od njih odnosi se na
blanketnu dispoziciju zakonskog opisa kaznenog djela iz st. 1. čl. 285. KZ, koja upućuje na Zakon o žigu. Prema toj
dispoziciji kazneno djelo će biti počinjeno ukoliko dođe do povrjeđivanja materijalnih odredbi ZoŽ-a. Prema ZoŽ-u
povredom prava žiga smatra se: a) povrjeđivanje ili ugrožavanje prava nositelja žiga koja su mu zajamčena čl. 7. ZoŽ;
b) oponašanje žiga; c) uporaba zajedničkog i jamstvenog žiga protivno ugovoru o zajedničkom ili jamstvenom žigu.
a)
Temeljem čl. 7.  st. 2. ZoŽ nositelj žiga ima pravo spriječiti sve treće osobe da bez njegova odobrenja u trgovačkom
prometu rabe znak koji je registrirao kao svoj žig, a posebno:
1.
svaki znak koji je istovjetan s njegovim žigom u odnosu na proizvode ili usluge koje su istovjetne s
onima za koje je žig registriran;
2.
svaki znak kad, zbog istovjetnosti s njegovim žigom ili sličnosti njegovu žigu i istovjetnosti ili sličnosti
proizvodima ili uslugama obuhvaćenima tim žigom i tim znakom, postoji vjerojatnost dovođenja javnosti
u zabludu, što uključuje vjerojatnost dovođenja u svezu tog znaka i žiga;
3.
svaki znak koji je istovjetan s njegovim žigom ili sličan njegovu žigu u odnosu na proizvode ili usluge
koji nisu slični onima za koje je žig registriran, kad taj žig ima ugled u Republici Hrvatskoj i kad uporaba
toga znaka bez opravdanog razloga nepošteno iskorištava razlikovni karakter ili ugled žiga, ili im šteti.
U smislu čl. 7.  st. 2. ZoŽ nositelj žiga može zabraniti i:

isticanje znaka na proizvodima ili njihovim pakiranjima,

nuđenje proizvoda, ili njihovo stavljanje na tržište ili skladištenje u te svrhe pod tim znakom, ili nuđenje
ili pružanje usluga pod tim znakom,

uvoz ili izvoz proizvoda obilježenih tim znakom,

uporabu znaka na poslovnim dokumentima i u reklamiranju.
b) Najčešći način povrede prava žiga je namjerna zlouporaba modificiranim znakom nalik na žig. Oponašanje žiga
može se učiniti sličnim izgledom, znakom, izgovorom, bojom, motivom ili u kombinaciji, kao i drugim prikladnim
načinom kojim se izaziva pomutnja i zamjenjivanje na tržištu. Neovlašteni korisnik uporabom sličnog znaka,
odnosno njegovim izgledom ili sadržajem, stvara zabunu u gospodarskom prometu. (Zlatović, 2001: 386) Smatra
se kako oponašanje žiga postoji ako prosječni kupac robe ili prosječni korisnik usluge, bez obzira na vrstu
proizvoda ili usluge, može uočiti razliku samo ako obrati posebnu pozornost, odnosno ukoliko žig ili znak
predstavlja prijevod ili transliteraciju žiga. Kriterij prosječnog potrošača ili korisnika uzet je iz razloga što upravo
on sudjeluje u gospodarskom (trgovačkom) prometu. Prosječni potrošač ili korisnik je osoba koja je
zainteresirana za kakvoću proizvoda ili usluge označene žigom, ali ipak nije u potpunosti upoznata s položajem
proizvoda ili usluge na tržištu, tj. ne poznaje sve žigove pod kojima se prodaju proizvodi ili nude usluge koje on
traži. Zato je dovoljno da se kod njega stvori opći dojam o izgledu žiga za koji je zainteresiran. (VSRH, II. Rev
163/99, od 24. veljače 2000.) Povreda prava žiga može se učiniti i jednokratnim stavljanjem lažno označene robe
u trgovački promet. (Čizmić, 2003: 96-97).
c)
Povredom prava zajedničkog ili jamstvenog žiga smatrat će se svaka ona uporaba tih žigova koja je protivna
ugovoru o zajedničkom i jamstvenom žigu koja je kao takva navedena u konkretnom ugovoru. Svaki takav ugovor

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

________________________________________________________  6  _______________________________________________________
o zajedničkom ili jamstvenom žigu mora sadržavati i odredbe koje se odnose na povredu prava žiga u slučaju
njegove zlouporabe ili kršenja odredaba ugovora. (više Čizmić, 2003: 97)
Sljedeće pitanje koje se postavlja kod tumačenja objekta napada iz stavka 2. čl. 285. je što se to podrazumijeva pod
„proizvod koji je predmet zaštite“. Ovaj izričaj ne bi se smio tumačiti neposredno, odvojeno od teleološkog smisla same
inkriminacije stavka 2., ali i članka 285. KZ-a u cijelosti. Polazište je da se ovim kaznenim djelom štite prava
industrijskog vlasništva, što nije upitno. Problem je sadržan u tome što svako pravo industrijskog vlasništva nije iste
prirode. Pravo žiga različito je od prava na industrijski dizajn, što je u svezi s materijalnim odredbama posebnih
zakona koji uređuju svaki pojedinačni sadržaj industrijskog vlasništva. Kad se pravo žiga povređuje oponašanjem u
obzir dolazi npr ušivavanje znaka sličnog žigu, no ta radnja čini se na nekom predmetu (npr. majci, kapi, čarapi i sl.).
Upravo to izrađivanje znaka nalik na žig je predmet inkriminacije stavka 2. čl. 285., a ne sam predmet koji je pod
zaštitom, jer pod zaštitom može biti samo određeno pravo industrijskog vlasništva, što je u našem slučaju pravo žiga.
Slijedom toga sam predmet na kojemu se nalazi znak koji je nalik na zaštićeni žig predstavlja objekt kaznenopravne
zaštite iz stavka 2. čl. 285. KZ-a
Važno teorijsko, ali i praktično pitanje u svezi s kaznenopravnim tumačenjem čl. 285. KZ-a je i pitanje krivnje. U
praksi se često susreću slučajevi u kojima se okrivljenici brane neznanjem kako je određeni znak zaštićen pravom žiga
i kako ga može koristi samo njegov titular neposredno ili posredno ugovorom o licenci. To su slučajevi koji u
kaznenom žigovnom pravu najčešće spadaju u područje neizravne namjere. Počinitelj, kao poduzetnik i subjekt u
gospodarskom poslovanju, dužan je upoznati se sa pravnim propisima koji su u svezi s njegovom gospodarskom
djelatnošću, pa se polazi od neizravne namjere, odnosno od činjenice da je počinitelj trebao znati da vrijeđa tuđe
pravo, pa da na takvu povredu i pristaje.
Specifičnost inkriminacije ovog kaznenog djela je i u obveznom oduzimanju predmeta namijenjenih ili uporabljenih
(instrumenta sceleris), odnosno nastalih (produkta sceleris) počinjenjem kaznenog djela, ali i njihovo obvezno
uništavanje. Ovo pitanje obveznog uništavanja predmeta je još jedna dodirna točka u kojoj se prekršajna i
kaznenopravna zaštita razlikuju. Naime, prema čl. 80. st. 4. ZoŽ-a proizvodi koji su bili namijenjeni ili uporabljeni za
počinjenje prekršaja oduzet će se, a sud će odlučiti o tome hoće li se predmeti protupravno obilježeni žigom uništiti,
učiniti neraspoznatljivim ili će se uporabiti na drugi način.
UČESTALOST POČINJENJA KAZNENOG DJELA IZ ČLANKA 285. KZ
Analizu počinjenja kaznenog djela iz čl. 285. KZ-a učinili smo iz dva razloga. Prvi je utvrđivanje strukture
kriminaliteta industrijskog vlasništva u ukupnom kriminalitetu Republike Hrvatske i trenda njegovog kretanja, a
drugi je utvrđivanje osnovnih karakteristika počinitelja ovog kaznenog djela. Prikupljeni podaci u konačnici mogu
poslužiti i za programiranje mjera za njegovo otkrivanje, sprječavanje i određivanje kaznene politike sudova.
Izvori podataka za naše analize bili su statistički podaci MUP-a Republike Hrvatske, Državnog zavoda za statistiku
Republike Hrvatske i 29 pravomoćno riješenih sudskih predmeta iz deset općinskih sudova Republike Hrvatske.
Promatrano razdoblje analiziranih podataka odnosi se na vrijeme od 1998. – 2005. godine.
Tablica 1.
1998-2005
U Republici Hrvatskoj
Za glavu XXI. KZ
Za čl. 285. KZ
ukupno
žena
ukupno
žena
ukupno
žena
prijavljene
osobe
285.951
32.711
11,44%
17.463
6,11%
2.811
16,10%
232
0,08%
1,33%
57
24,57%
optužene
osobe
230.993
24.313
10,53%
8.754
3,79%
1.523
17,40%
195
0,08%
2,23%
52
26,67%
osuđene
osobe
148.984
14.187
9,52%
6.150
4,13%
1.130
18,37%
134
0,09%
11,86%
35
26,12%

Podaci iz tablice 1. prikazuju opseg kriminaliteta industrijskog vlasništva u ukupnom kriminalitetu Republike
Hrvatske, koji se nije značajno mijenjao u odnosu na promatrane stadije postupka (prijavljeni – optuženi – osuđeni) i
kreće se u rasponu od 0,08% - 0,09%. No, opseg kriminaliteta industrijskog vlasništva u odnosu na gospodarski
kriminalitet (glava XXI. KZ-a) kroz stadije postupka bilježi značajne promjene, odnosno njegov udio raste u svakom
narednom stadiju. Tako je u stadiju prijave punoljetne osobe za počinjeno kazneno djelo iz čl. 285. KZ-a bilo
prijavljeno 232 osobe, što čini 1,33% od ukupno prijavljenih punoljetnih osoba za gospodarski kriminalitet. U stadiju
optuženja punoljetnih osoba taj odnos iznosi 2,23%, dok konačno, u stadiju osuđenja punoljetne osobe, odnos
prijavljenih punoljetnih osoba za počinjeni kriminalitet industrijskog vlasništva u odnosu na ukupni gospodarski
kriminalitet u promatranom razdoblju iznosi 11,86%. Utvrđena značajna razlika u zavisnosti je od vrste postupka
kojeg je inicirao državni odvjetnik (redovni kazneni postupak – skraćeni kazneni postupak – kazneni nalog), što je

__________________________________
 Marijan Šuperina, Tanja Kolar-Gregorič, Darko Skupnjak  _________________________________

________________________________________________________  7  _______________________________________________________
posredno u ovisnosti i od rada policijskih službenika u pretkaznenom postupku. Među promatranim pravomoćno
riješenim presudama, od 29 predmeta, u njih 23, ili 79,31%, državni odvjetnik inicirao je skraćeni postupak, što je
ubrzalo i samo trajanje kaznenog postupka.
Analizirajući teritorijalnu rasprostranjenost kriminaliteta industrijskog vlasništva u Republici Hrvatskoj za
promatrano razdoblje po podacima MUP-a RH došli smo do zanimljivih podataka koji su pokazali značajan nerazmjer
u podnesenim kaznenim prijavama s obzirom na kategoriju pojedine policijske uprave i broja stanovništva na
teritoriju tih uprava. Tako je od ukupno podnesenih kaznenih prijava u PU koprivničko-križevačkoj podneseno
25,77% kaznenih prijava za to kazneno djelo, u PU virovitičko-podravskoj 18,4% kaznenih prijava, u PU zagrebačkoj
17,01%, dok u PU dubrovačko-neretvanskoj ili PU zadarskoj nije podnesena niti jedna prijava. Dobivene podatke
nismo tumačili na način kako se kriminalitet industrijskog vlasništva čini više na prostoru jedne policijske uprave u
odnosu na drugu. Razlog ovakve teritorijalne disperzije podnesenih kaznenih prijava unutar policijskih uprava vidimo
u drugim odlučnim čimbenicima, među kojima je svakako znanje o biću kaznenog djela i modalitetima njegovog
počinjenja (kriminalističke pojavne karakteristike i elementi kaznenog djela). Drugi važan čimbenik je način saznanja
za postojanje osnovane sumnje počinjenja samog kaznenog djela. U najvećem broju slučajeva, 98,5% od ukupno,
kaznenu prijavu su podnijeli policijski službenici, dok se u ostalim slučajevima kao prijavitelj najčešće pojavljuje
ovlašteni zastupnik pojedinog brenda, odnosno trgovačkog društva. No, ovih 98,5% podnesenih prijava uglavnom su
rezultat poduzetih pojedinih operativnih akcija policije, samostalno ili u suradnji s Državnim inspektoratom, a
neznatni broj rezultat je „slučajnog otkrivanja“ tijekom obavljanja permanentne npr. pozorničko-ophodničke
djelatnosti policije. Također je bitno reći da su sve prijavljene punoljetne osobe bile zatečene u počinjenu kaznenog
djela (in flagranti), što uvelike određuje taktiku i metodiku postupanja policijskog službenika tijekom izvida ovog
kaznenog djela. No, postavlja se pitanje iz kojih razloga sama žrtva – potrošač robe, ili korisnik usluga, nije prijavio
počinjenje promatranog kriminaliteta industrijskog vlasništva. Očito da među potrošačima u Hrvatskoj postoji
prešutno podržavanje prisutnosti krivotvorenih proizvoda na tržištu, vjerojatno zbog individualne ekonomske
situacije, ili mogli bismo reći, nedovoljne senzibilizacije našeg potrošača za prijavljivanje takvih kaznenih djela. I.
Josipović i R. Matanovac ističu kao glavni razlog takvom stanju činjenicu kako ni opća, pa tako ni stručna javnost
(policija, suci, državni odvjetnici) ne doživljavaju kriminalitet industrijskog vlasništva kao „pravi kriminalitet“. Ova
rasprava može se nastaviti dalje razvijati u pravcu pretpostavljanja postojanja tamne brojke kriminaliteta
industrijskog vlasništva, ali predviđeni prostor ovoga rada nam to ograničava.
Tablica 2.
Dob osuđenog
Spol
Ukupno osuđenih
1998.-2005.
% u ukupno
osuđenih
% među osuđenima
po spolu
18-20
muškarci
2
1,49
2,02
žene
-
-
-
21-24
muškarci
5
3,73
5,05
žene
3
2,24
8,57
25-29
muškarci
11
8,21
11,11
žene
2
1,49
5,71
30-39
muškarci
30
22,38
30,30
žene
20
14,92
57,15
40-49
muškarci
34
25,38
34,34
žene
7
5,23
20,00
50-59
muškarci
14
10,45
14,15
žene
3
2,24
8,57
60<
muškarci
3
2,24
3,03
žene
-
-
-

U analizi punoljetnih počinitelja kaznenih djela utvrdili smo kako su od ukupno 134 osuđene osobe, njih 99 ili
73,88% bili muškarci, a 35 ili 26,12% bile su žene. Postotak udjela punoljetnih žena kao počiniteljica ovog kaznenog
djela (kriminalitet punoljetne žene) odstupa od prosječnog udjela žena u ukupnom kriminalitetu u Republici
Hrvatskoj, koji je 9,20%. Ovaj povećani udio žena u počinjenju promatranog kriminaliteta industrijskog vlasništva

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

________________________________________________________  8  _______________________________________________________
tumačimo statusom same žene u vrijeme počinjenja kaznenog djela, a radi se uglavnom o tome da su one kao
počiniteljice bile vlasnice ili suvlasnice određene trgovine ili obrta u kojem se prodavala krivotvorena roba.4
Uvidom u prikazane podatke možemo zaključiti kakav je profil najčešćeg počinitelja kriminaliteta industrijskog
vlasništva u Hrvatskoj: to je muškarac u životnoj dobi od 40 – 49 godina (25,38% od ukupno osuđenih osoba, odnosno
34,34% od ukupno osuđenih muškaraca), državljanin je Republike Hrvatske, po nacionalnosti Hrvat i u 70,00%
slučajeva je oženjen. Najčešće je vlasnik obrta ili trgovine koji je prodavao, odnosno nudio na prodaju krivotvorenu
tekstilnu robu na otvorenom (tržnice, tjedni ili povremeni sajmovi) u vrijeme održavanja sajmova, blagdanskih
svečanosti (npr. proštenja), i sl. Mlađe punoljetne osobe rijetko se pojavljuju kao počinitelji ovog kaznenog djela
(1,49% od ukupno osuđenih). Taj podatak bio je očekivan s obzirom na potreban status počinitelja ovog kaznenog
djela i nužnosti sudjelovanja u gospodarskim odnosima.
Specifično za populaciju počinitelja kaznenog djela iz čl. 285. KZ-a je i relativno mali broj ranije osuđivanih osoba
(recidivista), svega njih 12 ili 8,95% i to uglavnom za druga kaznena djela, dok je samo jedna osoba evidentirana kao
višestruki povratnik za isto ili druga kaznena djela. Prosjek recidivizma u Hrvatskoj je 10,40%, pa se ne može tvrditi
da među ovim evidentiranim počiniteljima postoji tzv. "tvrdokorna delinkventna populacija".
Tablica 3.
Punoljetne osobe osuđene za kazneno djelo iz čl. 285. KZ  po stavcima
u razdoblju od 1998. – 2005. godine
Čl. 285. KZ
St. 1. čl. 285. KZ
St. 2. čl. 285. KZ
St. 3. čl. 285. KZ
St. 4. čl. 285. KZ
Osuđene osobe
54
40,30%
68
50,75%
11
8,20%
1
0,75%

Punoljetne osobe osuđene za kazneno djelo iz čl. 285. KZ  po vrsti kaznenopravne sankcije
u razdoblju od 1998. – 2005. godine
promatrano
razdoblje
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
Σ
ukupno
10
29
17
16
12
9
8
33
134
žena
-
7
3
5
4
-
3
13
35
26,12%
bezuvjetna kazna
zatvora
1
-
-
-
1
-
-
-
2
1,50%
bezuvjetna
novčana
kazna
3
21
9
4
5
3
3
18
66
49,25%
uvjetna osuda -
kazna zatvora
6
8
8
12
5
6
5
13
63
47,00%
uvjetna osuda -
novčana kazna
-
-
-
-
1
-
-
-
1
0,75%
sudska opomena
-
-
-
-
-
-
-
2
2
1,50%

Podaci iz tablice 3. pokazuju odnos ukupnog broja osuđenih osoba za kazneno djelo iz čl. 285. KZ-a po pojedinim
stavcima tog kaznenog djela. Tako je temeljem stavka 1. i 2. čl. 285. KZ-a u promatranom razdoblju bilo osuđeno 122
punoljetne osobe, ili 91,05%. Ovaj podatak govori u prilog našoj tvrdnji kako je u Republici Hrvatskoj prisutno još
uvijek počinjenje temeljnog oblika kriminaliteta industrijskog vlasništva (samo je jedna punoljetna osoba ili 0,75% bila
osuđena za kazneno djelo iz stavka 4. članka 285. KZ, dakle za ono kazneno djelo s kojim se stekla znatna imovinska
korist).
U nastavku tablice 3. prikazani su podaci o raspodjeli izrečenih kaznenopravnih sankcija osuđenim punoljetnim
osobama. Kazneni zakon za promatrano temeljno kazneno djelo iz stavka 1., 2. i 3. članka 285. propisuje novčanu

4 Zanimljivo je kako je u Hrvatskoj osuđena samo jedna osoba, a to je bila žena koja je proizvodila krivotvorenu robu
(pamučne športske čarape sa zaštićenim znakom), svi ostali počinitelji sudjelovali su ili u nuđenju robe na prodaju,
skladištenju ili uvozu iz inozemstva.

__________________________________
 Marijan Šuperina, Tanja Kolar-Gregorič, Darko Skupnjak  _________________________________

________________________________________________________  9  _______________________________________________________
kaznu (od 10 - 300 dnevnih dohodaka) ili kaznu zatvora do tri godine (dakle od 30 dana do 3 godine), a za
kvalificirano kazneno djelo iz stavka 4. članka 285. KZ kaznu zatvora od šest mjeseci do pet godina.
Podaci govore kako se sud odlučio da 68 osuđenih osoba (50,75%) kazni sa kaznom: dvije osuđene osobe kaznom
zatvora (1,50%) i 66 osuđenih osoba novčanom kaznom (49,25%). Prema 66 osuđenih punoljetnih osoba sud je
primijenio mjeru upozorenja: za dvije osobe sudsku opomenu (1,50%), a za 64 osuđene punoljetne osobe uvjetnu osudu
(47,75%). Na taj način sud je ocijenio da se kod tih osuđenika i uvjetnom osudom, dakle bez izvršenja kazne, može
ostvariti svrha kažnjavanja (generalna i specijalna prevencija). U odnosu na izrečene uvjetne osude vidljivo je da je
samo jednoj osuđenoj osobi izrečena uvjetna osuda novčane kazne dok je ostalima izrečena uvjetna osuda kazne
zatvora. Zanimljivo bi bilo učiniti analizu razloga određivanja vremena trajanja uvjetne osude (vrijeme kušnje),
odnosno razloga donošenja ocjene da se i bez izvršenja kazne može očekivati ostvarenje svrhe kažnjavanja upravo za
to presudom određeno vrijeme. Uvjetnom osudom u Republici Hrvatskoj odgađa se izvršenje izrečene kazne za
vrijeme koje ne može biti kraće od jedne niti dulje od pet godina, a to se vrijeme odmjerava samo na pune godine.
Uzmu li se u obzir vrsta kaznenog djela, način počinjenja, okolnosti u kojima je djelo počinjeno, osobne prilike
počinitelja i njegovi motivi počinjenja, može se reći kako je kaznena politika sudova u Republici Hrvatskoj prema
počiniteljima kriminaliteta industrijskog vlasništva umjereno blaga. Više od polovici osuđenih osoba izrečena je kazna,
ali uglavnom novčana, dok je ostalim osuđenim osobama izrečen prijekor u obliku uvjetne osude kaznom zatvora.
Tablica 4.
BROJ OSUMNJIČENIH
OSOBA
% OSUMNJIČENIH
OSOBA
STATUS UTVRĐENE ŠTETE
80
41,24%
osobe u svezi kojih je utvrđena ukupna šteta
počinjenjem kaznenog djela po podacima iz
dnevnog biltena MUP-a RH 1998. - 2005.
26
13,40%
osobe u svezi kojih nije utvrđena u cijelosti
ukupna šteta počinjenjem kaznenog djela po
podacima iz dnevnog biltena MUP-a RH 1998. -
2005.
88
45,36%
osobe u svezi kojih nije utvrđena ukupna šteta
počinjenjem kaznenog djela po podacima iz
dnevnog biltena MUP-a RH 1998. - 2005.
Utvrđena šteta počinjenjem kaznenog djela po podacima iz dnevnog
biltena MUP-a RH 1998. - 2005.
117.638.391,00 KN
16.114.850,00 €
(1,00 € = 7,30 KN)

Na kraju ovog prikaza želimo prezentirati podatke iz tablice 4. koji su u svezi s počinjenom imovinskom štetom
kaznenim djelom iz čl. 285. KZ. Radi se o šteti koja je procijenjena na temelju tržišne vrijednosti određenog
krivotvorenog predmeta, proizvoda i na temelju dostavljenog odštetnog zahtjeva policiji od strane ovlaštenog
distributera ili zastupnika. Iz tablice je vidljivo kako se ukupna šteta nije mogla utvrditi u svim otkrivenim
kriminalnim slučajevima, pa je tako za 88 osumnjičenih osoba (45,36%) ona ostala neutvrđena. Razlog tome je što
procjenu štete ovlašteni distributeri nisu dostavili policiji, ili je zbog protoka vremena i nepostojanja financijske
dokumentacije štetu bilo u potpunosti ili djelomično nemoguće utvrditi. Za 80 osumnjičenika (41,24%) utvrđena je
ukupna šteta počinjenim kaznenim djelom, dok za 26 osumnjičenika (13,40%)  utvrđena djelomično nanesena šteta
počinjenim kaznenim djelom. Tako izračunata i procijenjena šteta koju su počinila ova 194 osumnjičenika iznosi
177.638.391,00 kunu ili oko 16.115.000,00 eura. Iznos ovako djelomično utvrđene štete sam za sebe govori o velikoj
pogibeljnosti (društvenoj opasnosti) kriminaliteta industrijskog vlasništva.
Što se tiče samog objekta napada uglavnom se radi o povredi prava žiga (98%), a unutar toga najveći broj žigova
povrijeđen je u svezi s tekstilnim predmetima i sportskom opremom. Tu se uglavnom radi o vrlo poznatim žigovima:
Nike (65 slučajeva), Adidas (62 slučajeva), Puma (41 slučaj), Levi's (22 slučajeva), Lotto (17 slučajeva), Champion,
Lacoste, Reebok, Diesel (sa po 9 slučajeva) itd. Pored tekstilnih predmeta, krivotvoreni su žigovi i u svezi s
prehrambenim proizvodima, parfemima i kozmetičkim proizvodima, znakovi sportskih organizacija i klubova (npr.
Nogometni savez Hrvatske), dječjim igračkama, satovima, naočalama, motornim uljem, noževima, žigovima uslužnih
poduzeća (npr. Udruge taksista Zagreba), herbicidima i drugim zaštitnim tvarima za vrtlarstvo i poljoprivredu i dr.
Ova raznolikost proizvoda i usluga iz popisa govori o složenosti istraživanja kriminaliteta industrijskog vlasništva.

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

_______________________________________________________  10
_______________________________________________________
STANDARDI VJEŠTAČENJA KOD POVREDE PRAVA INDUSTRIJSKOG VLASNIŠTVA –
PRAVA ŽIGA
Slijedom postavljenih problema u vezi analize zaštite industrijskog vlasništva – prava žiga veliko područje odnosi
se na utvrđivanje činjenice da je pravo žiga povrijeđeno. U rješavanju tog pitanja od izuzetne važnosti su nam
specijalizirano educirani vještaci i stručne osobe. Odmah na početku želimo napomenuti da u Republici Hrvatskoj to
pitanje nije dovoljno tretirano, niti teorijski, ali na žalost niti praktično. Razlog tomu možemo objasniti činjenicom da
je problematika zaštite industrijskog vlasništva u Republici Hrvatskoj  u središtu pozornosti tek nekoliko posljednjih
godina.
Utvrđivanje činjenica u kaznenom postupku uređeno je Zakonom o kaznenom postupku, gdje je nužno pridržavati
se određenih propisa, ali i kazneno postupovnih načela. Prema čl. 247. ZKP-a vještačenje se određuje kad je za
utvrđivanje ili ocjenu neke važne činjenice potrebno pribaviti nalaz i mišljenje od osobe koja raspolaže potrebnim
stručnim znanjem. U našem slučaju glede povrede prava žiga ne može se očekivati da će istražni sudac, odnosno
raspravno vijeće imati dovoljno «potrebnog stručnog znanja» za ocjenu činjenice da je određeni znak oponašan
(imitiran).
Da bi vještačenje bilo prihvaćeno od strane suda potrebno je zadovoljiti pravilo propisano čl. 248. ZKP-a koje se
odnosi na određivanje vještačenja. Naime, vještačenje može odrediti samo tijelo koje vodi kazneni postupak i to
pisanim nalogom. Redarstvene vlasti temeljem čl. 184 ZKP-a imaju ovlast odrediti potrebna vještačenja kad postoji
opasnost od odgode u pred kaznenom postupku. U pisanom nalogu navedeno tijelo navest će u svezi s kojim
činjenicama je potrebno obaviti vještačenje, te kome se ono povjerava, što je posebno važno. Glede ovih odredbi ZKP-a
naša istraživanja su pokazala da ova pravila nisu bila uzeta u obzir niti u jednoj od 29 analiziranih presuda. Osobito
ako imamo u vidu odredbu čl. 248. st. 4. koja određuje da sud vještačenja dodjeljuje stalno određenim vještacima, dok
drugim vještacima može dati predmet vještačenja samo ako postoji opasnost od odgode, ili ako su stalni sudski
vještaci spriječeni. Također, a što je vrlo važno, analizirana sudska praksa niti u jednom slučaju  nije bila sukladna
određenju ZKP-a o izuzeću vještaka (čl. 250. st. 1 i 3. ZKP).
Prema mišljenju D. Zlatovića (2001:29) kod određivanja vještaka bilo bi preporučljivo da sudovi ne određuju
stručnjake iz reda djelatnika DZIV, iako se pretpostavlja da su oni najkvalificiraniji za ovo područje. Razlog takvom
stavu je moguća neobjektivnost vještaka, budući da oni sudjeluju u postupku priznavanja prava na žig u upravnom
postupku u DZIV. Mišljenje je D. Zlatovića kako djelatnici DZIV ne bi mogli zadovoljiti načelo objektivnosti vještaka, pa
bi stoga u svojstvu vještaka trebalo određivati patentnog inženjera. Analizirana praksa koristi u kaznenim postupcima
drugo rješenje. I redarstvene vlasti i raspravno vijeće suda za utvrđivanje činjenice povrede prava žiga koriste stručna
mišljenja ovlaštenih predstavnika oštećenih trgovačkih društava. Kvaliteta tih stručnih mišljenja vrlo je šarolika, pa
tako imamo ona u kojima je samo konstatirano «da se radi o plagijatu, a da način utvrđivanja predstavlja poslovnu
tajnu», dok se u drugim stručnim mišljenjima detaljno obrazlažu činjenice koje idu u prilog oponašanju žiga, pa čak i
više od onog što predstavlja zakonski opis kaznenog djela iz čl. 285. KZ-a (ulazi se i u područje čl. 284. KZ-a –
Obmanjivanje kupca).
Ovako utvrđeno stvarno stanje koje imamo u kaznenim predmetima glede povrede prava žiga motiviralo nas je da
izradimo i predložimo mogući način obrazlaganja činjenice da je zaštićeni znak povrijeđen. Naravno, ovaj naš
prijedlog također je otvoren za raspravu, dopune, pa i izmjene, ali ostaje činjenica kako je nužno u Republici Hrvatskoj
što prije educirati i osposobiti određen broj vještaka za prepoznavanje originalnosti proizvoda iz područja
industrijskog vlasništva. To ne mora biti velik broj vještaka ukoliko se usvoji preporuka Nacionalne strategije razvoja
sustava intelektualnog vlasništva Republike Hrvatske 2005. - 2010., koja predlaže koncentriranje općinskih sudova za
kaznene predmete iz područja povrede prava industrijskog vlasništva (Općinski sudovi u Zagrebu, Osijeku, Rijeci i
Splitu).
Svako vještačenje, pa i vještačenje u predmetima povrede prava žiga, podliježe odredbama iz čl. 74. st. 1, te čl. 255
i 256 ZKP-a, kao i općim pravilima vještačenja i izrade nalaza i mišljenja vještaka. Narav vještačenja u predmetima
povrede prava žiga zahtjeva primjenu komparativne metode. Vještak, koristeći znanja, metode i sredstva svoje struke,
ispituje i uspoređuje obilježja spornog znaka i obilježja zaštićenog žiga, utvrđuje sličnosti i razlike među tim
obilježjima, ocjenjuje rezultate svojeg ispitivanja i na koncu daje mišljenje o činjenici je li sporni znak istovjetan ili
sličan zaštićenom žigu. To mišljenje logički proizlazi i utemeljeno je na rezultatima ispitivanja.
Ali posebnost kod vještačenja povrede prava žiga je u tome što se vještak ne smije izjašnjavati kao stručnjak koji
pri utvrđivanju sličnosti ili razlike među spornim znakovima postupa isključivo po pravilima struke i uz pažnju
dobrog stručnjaka, već mora temeljiti svoje mišljenje imajući u vidu element dovođenja javnosti u zabludu (VPS
632/65 od 11. 03. 1965.).
Sadržaj iskaza vještaka nije normiran zakonom, no ipak se može temeljem logičkog slijeda stvari definirati kako bi
u pravilu trebao izgledati pisani iskaz vještaka (zapisnik o vještačenju). Na početku vještak navodi svoje ime i prezime,
zvanje, struku i adresu. Zatim slijedi uvodni dio u kojem se navodi tko je vještačenje naložio i donio rješenje o
vještačenju, broj i datum rješenja, daju se ukratko opći podaci o predmetu, te se navode postavljena pitanja vještaku.
Drugi dio iskaza vještaka je nalaz. U početku nalaza detaljno se opisuje materijal primljen na vještačenje (materijal
vještačenja) i konstatira se njegova prikladnost za potrebe vještačenja. Zatim se navodi koje su metode i instrumenti
korišteni u radu. Najvažniji dio nalaza predstavlja prikaz rezultata proučavanja spornog, zatim nespornog materijala
(u našem slučaju to su znak i zaštićen žig), te iza toga prikaz rezultata njihove međusobne usporedbe. Nakon
nabrajanja utvrđenih podudarnosti i razlika navodi se koje su utvrđene činjenice bile odlučujuće za izvođenje

__________________________________
 Marijan Šuperina, Tanja Kolar-Gregorič, Darko Skupnjak  _________________________________

_______________________________________________________  11
_______________________________________________________
zaključka, odnosno donošenje mišljenja. Važan dio nalaza je tzv. fotoelaborat. To su smisleno složene fotografije, ili u
današnje vrijeme slikovni prikazi (dobiveni skeniranjem i ispisom) koji mogu bitno pridonijeti boljem razumijevanju
nalaza i mišljenja, jer se njima mogu zorno prikazati odlučujuće utvrđene činjenice. Na koncu slijedi mišljenje. Ono je
jasan, jednoznačan, na činjenicama utvrđenim u nalazu utemeljen odgovor na postavljeno pitanje (ili pitanja) vještaku.
U ovom radu smo se opredijelili da detaljniju  pažnju posvetimo dijelu zapisnika o vještačenju u kojem se
prikazuju i obrazlažu rezultati provedenog proučavanja, i to iz razloga što se upravo u tom dijelu mogu učiniti
pogreške i propusti o kojima će ovisiti konačan zaključak, odnosno mišljenje vještaka  u svezi s utvrđenjem činjenice o
identičnosti, sličnosti ili oponašanju zaštićenog žiga.
Stoga smo izradili primjer tog dijela nalaza na simuliranom slučaju povrede prava žiga, kako bi ukazali na neke
moguće pogreške i propuste koji se tijekom takvog vještačenja mogu učiniti. Istodobno, ovaj prikaz je naš prijedlog
mogućeg načina obrazlaganja činjenice da je pravo zaštićenog žiga povrijeđeno i može poslužiti kao predložak za
daljnju raspravu, dopune, korekcije i izmjene.
Simulirani slučaj: Temeljem naloga suda vještaku je povjereno provođenje vještačenja u kaznenom predmetu
protiv okrivljenika zbog kaznenog djela iz čl. 285. st 1.KZ-a. Optuženik je u svojoj prodavaonici nudio na prodaju
sportsku obuću sa zaštićenim žigom od strane Nike International LTD.
Provođenje vještačenje je određeno radi utvrđivanja da li je sportska obuća  stavljena u prodaju u prodavaonici
optuženika obilježena žigom koji je zaštićen na ime NIKE INTERNATIONAL LTD., One Bowerman Drive, Beaverton,
Oregon 97005-6453, SAD.
Uz spis predmeta vještaku je stavljen na raspolaganje sljedeći materijal vještačenja:

jedan par od optuženika oduzetih tenisica tipa «AIR MAX 760»

jedan par originalnih tenisica tipa «AIR MAX 760» dostavljenih od ovlaštenog distributera

fotokopija rješenja Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo Republike Hrvatske o registraciji žiga
broj Ž930064 na ime Nike International LTD.
Rezultati proučavanja i usporedbe spornog znaka i zaštićenog žiga
Provedenim temeljitim proučavanjem i usporedbom spornog znaka sa zaštićenim žigom na ime Nike International
LTD utvrđene su sličnosti i razlike.
Sličnosti su utvrđene u sljedećim obilježjima:

općem izgledu koji vizualno podsjeća na oblik palice za golf

proporcijama

konceptualno (oba znaka su svijetle boje s tamnim obrubom)
Razlike su utvrđene u sljedećim obilježjima:

veličini (dužina spornog znaka iznosi 7,9 cm, dok je dužina žiga na originalnoj tenisici 8,3 cm)

dimenzionalnosti (središnji dio spornog znaka je ravan, dok je isti dio žiga na originalnoj tenisici po
sredini ispupčen, odnosno reljefan)

materijalu i načinu izrade (središnji dio spornog znaka izrađen je iz bijele plastike visokog sjaja i
obrubljen «štikanjem» crnim koncem, dok je središnji dio originalnog znaka izrađen iz svijetlo sive mat
plastike, s obrubom iz crne mat plastike).
                  sporni znak na spornoj tenisici

                      zaštićeni žig na originalnoj tenisici

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

_______________________________________________________  12
_______________________________________________________

Na slikovnom prikazu rezultata provedene usporedbe obilježja spornog znaka i zaštićenog žiga utvrđene sličnosti
prikazane su crvenom, a razlike plavom bojom.

            sporni znak na spornoj tenisici
  zaštićeni žig na originalnoj tenisici

zaštićeni žig

Slijedom učinjene analize i kriterija koji su opisani u proučavanju i usporedbi spornog znaka i zaštićenog žiga na
primjeru «NIKE» tenisica pokazali smo kako je potrebno prvo razlikovati same proizvode, što je u dokazivanju radnje
kaznenog djela iz čl. 285. st. 2. KZ-a posredno pitanje. U svezi s kriminalističkim elementima kaznenog djela tada
govorimo o indicijama. Iste načine utvrđivanja sličnosti uočili smo u praksi, gdje se stručne osobe služe usporedbama

__________________________________
 Marijan Šuperina, Tanja Kolar-Gregorič, Darko Skupnjak  _________________________________

_______________________________________________________  13
_______________________________________________________
elemenata na npr. ušivenim etiketama na kragnama majica, objašnjavajući sadržaj «bar-koda», broje riječi prevedene
na nekoliko stranih jezika i slično.

Fotografija prikazuje znak «AIR MAX 360» koji se također nalazi i na spornim i na originalnim tenisicama, ali kako
se ne radi o zaštićenom znaku registriranom kod DZIV, on ne može biti predmet vještačenja, odnosno u konačnici
osnova za donošenje zaključka da je kazneno djelo povrede prava industrijskog vlasništva počinjeno.

Ono što je bitno, a što proizlazi i iz slikovnog prikaza rezultata komparacije spornog znaka na spornoj tenisici i
zaštićenog žiga na originalnoj tenisici, je oslanjanje na određena obilježja (veličina znaka, dimenzionalnost, način
izrade i sl.) koja omogućuju obrazlaganje sličnosti i različitosti znaka i žiga. Ocjena utvrđenih sličnosti i različitosti
promatranih obilježja omogućuje vještaku da donese zaključak jesu li oni dovoljni da dovedu prosječnog kupca u
zabludu glede originalnog žiga. Također, tako utvrđene činjenice u svojem krajnjem značenju upućuje sud na
postojanje namjere oponašanja žiga.
LITERATURA
1.
Adamović, J., Dika, M., Gliha, I., Josipović, I., Kuterovac, Lj., Matanovac, R., Rački MArinković, A., Sučić, T.,
Topić, Ž. (2006). Hrvatsko pravo intelektualnog vlasništva u svjetlu pristupa Europskoj uniji. Zagreb: Narodne
novine – Državni zavod za intelektualno vlasništvo Republike Hrvatska.
2.
Bačić, F., Pavlović, Š. (2004). Komentar Kaznenog zakona. Zagreb: Organizator.
3.
Čizmić, J. (1999). Ogledi iz prava industrijskog vlasništva. Knjiga prva. Mostar: Pravni fakultet Mostar – KIZ
„Tin Ujević“ Split.
4.
Čizmić, J. (2000). Vrste žigova u gospodarskom prometu. Hrvatska gospodarska revija, 49 (3), 320-329.
5.
Čizmić, J. (2001). Uvjeti zaštite znaka žigom i građanskopravna zaštita žiga. Hrvatska pravna revija, 1 (1), 76-
86.
6.
Čizmić, J.; Zlatović, D. (2002). Komentar Zakona o žigu. Zagreb: Faber & Zgombić Plus.; Katulić,
7.
Garačić, A. (1997). Vještačenje u sudskoj praksi. Vještak, 15 (1), 2-7.
8.
Garačić, A. (2001). Kazneni zakon u sudskoj praksi. Zagreb: Naklada Zadro.
9.
Goreta, M., Novoselec, P., Pospišil Završki, K. (1995). O privatnim vještačenjima. Vještak, 13 (2), 39-41.
10. Gregović, D. (1991). Zakon o krivičnom postupku. Sudska praksa. Zagreb: Informator.
11. Horvatić, Ž. (1997). Novo hrvatsko kazneno pravo. Zagreb: Organizator.
12. Horvatić, Ž., ur. (2002). Rječnik kaznenog prava. Zagreb: Masmedija.
13. Kaleb, Z. (2006). Privatno vještačenje dostavljeno od stranke sudu u kaznenom postupku. Hrvatska pravna
revija, 6 (2), 95-104.
14. Kramarić, I. (1991). Pribavljeni „nalaz i mišljenje“ vještaka privatnim putem kao dokaz u krivičnom postupku.
Odvjetnik, 64 (9-12), 40-44.
15. Krapac, D. (2003). Kazneno procesno pravo. Knjiga prva: Institucije. II. izmijenjeno i dopunjeno izdanje. Zagreb:
Narodne novine.
16. Krapac, D. (2003a). Zakon o kaznenom postupku i drugi izvori hrvatskog kaznenog postupovnog prava. V.
izmijenjeno i dopunjeno izdanje. Zagreb: Narodne novine

________________________________________
 kriminalistika in kriminalistična dejavnost   ______________________________________

_______________________________________________________  14
_______________________________________________________
17. Marijan, R. (2006). Kazneni zakon. Pročišćeni tekst, kazalo pojmova. Zagreb: Narodne novine.
18. Matijević, D. (1983). Krivični postupak u rukama vještaka. Vještak, 1 (2), 8-14.
19. Novoselec, P. (2004). Opći dio kaznenog prava. Zagreb: Udžbenici Sveučilišta u Zagrebu.
20. Pavišić, B. (1981). Uloga stručnjaka u prethodnom krivičnom postupku (posebnosti koje se odnose na prometna
krivična djela). Naša zakonitost, 35 (6), 25-34.
21. Stanković, D. (1994). Metodološka načela vještačenja u krivičnom postupku. Vještak, 12 (1), 21-36.
22. Verona, A. (1978). Pravo industrijskog vlasništva. Zagreb: Informator.
23. Zlatović, D. (1998). Građanskopravna zaštita prava na žig u Republici Hrvatskoj. Pravo u gospodarstvu, 37 (3),
380-400.
24. Zlatović, D. (2001). Vještačenje u sporovima radi zaštite prava na žig. Vještak, 21 (1), 26-31.
25. Zlatović, D. (2002). Postupak radi priznanja žiga u Republici Hrvatskoj. Hrvatska pravna revija, 2 (6), 48-65.
26. Zlatović, D. (2003). Character merchandising i žigovnopravna zaštita. Zbornik Pravnog fakulteta Sveučilišta u
Rijeci, 24 (1), 245-275.
AVTORI
mr. sc. Marijan Šuperina; asistent i viši predavač na Katedri kriminalistike Visoke policijske škole u Zagrebu;
nositelj kolegija: Rad na mjestu događaja i Kriminalistički praktikum; član je Akademije pravnih znanosti Hrvatske
(Croatian Academy of Legal Sciences), Hrvatskog udruženja za kazneno pravo i praksu (Croatian Association of
Criminal Sciences and Practice), Strukovne udruge kriminalista (Professional Association of Criminalists); autor ili
koautor je tri objavljene knjige kao i dvadesetak stručnih i znanstvenih radova objavljenih u Hrvatskoj i inozemstvu.
Područje proučavanja i istraživanja unutar kriminalističke znanosti su kriminalistička taktika, postupanja na mjestu
(kriminalnog) događaja, zakonitost postupanja policijskih službenika, praćenje sudske i policijske prakse. (Visoka
policijska škola, Av. G. Šuška 1, 10040 Zagreb, R. Hrvatska, tel. ++385 1 23 91 365; fax. ++ 385 1 23 91 415; E-mail:
msuperina@net.hr)
mr. sc. Tanja Kolar-Gregorić; viši predavač na Katedri kriminalistike Visoke policijske škole u Zagrebu; nositelj
kolegija: Kriminalistička tehnika i Praktikum kriminalističke tehnike. Stalni je sudski vještak za isprave i rukopise,
članica je Hrvatske strukovne udruge eksperata i sudskih vještaka, International Association for Identification i
Strukovne udruge kriminalista (Professional Association of Criminalists); autorica i koautorica je više objavljenih
knjiga i članaka u inozemstvu i Hrvatskoj. Uže područje proučavanja i istraživanja su rukopisi i dokumenti, tragovi
papilarnih linija, kriminalističko-tehnički aspekti očevida i preventivne i zaštitne mjere na mjestu događaja. (Visoka
policijska škola, Av. G. Šuška 1, 10040 Zagreb, R. Hrvatska, tel. ++385 1 23 91 337; fax. ++ 385 1 23 91 415; E-mail:
tanja_kolar@yahoo.com)
Darko Skupnjak, profesor proizvodno tehničkog obrazovanja, djelatnik je Odjela za stručno usavršavanje i
specijalizaciju i Katedre informatičkih predmeta na Policijskoj akademiji MUP RH. Obavlja poslove organizacije i
provođenja specijalističkih tečajeva i seminara u svezi sa cjeloživotnim obrazovanjem policijskih djelatnika. Uže
područje djelovanja je kompjutorski kriminalitet, problematika provođenja pretraga informatičke infrastrukture te
intelektualno vlasništvo. (Policijska akademija MUP RH, , Av. G. Šuška 1, 10040 Zagreb, R. Hrvatska, tel. ++385 1 23 91
408; E-mail: dskupnjak@mup.hr)


8. SLOVENSKI DNEVI VARSTVOSLOVJA
© 2007 Fakulteta za varnostne vede, Ljubljana

________________________________________________________  1  _______________________________________________________
Informacione tehnologije u funkciji policijskog
menadžmenta
Milivoj Mirkov
Donošenje plansko-operativnih odluka predstavlja jednu od najznačajnijih aktivnosti policijskih menadžera i
upravo zbog kompleksnosti procesa nastajanja odluke, ovom segmentu u narednom periodu se mora pokloniti velika
informatička pažnja.
Brojnost, raznovrsnost i sadržaj informacija potrebnih za donošenje odluka zahtevaju višekriterijumsku analizu,
ako ovde uvrstimo i vreme kao bitan faktor u procesu donošenja odluke, očigledno je da je primena informacione
tehnologije veoma pogodna kao podrška u procesu donošenja odluke.
Lako se može uočiti da softverske kompanije veliki značaj pridaju ovakvom konceptu razvoja softvera za podršku
poslovnom menadžmentu. Imajući to u vidu možemo naslutiti da ovaj tip softvera postaje sve značajniji, a u budućnosti
najverovatnije i dominantan za rad policijski menadžera.
U radu se iznose kriterijumi za izradu menadžerskog softvera, prednosti intranet mreže kao radne sredine i opisuje
WEB aplikacije “Događaji”, kao podrška policijskim menadžerima u procesu donošenja odluka pri izradi Dnevnog
rasporeda rada policijskih službenika.
Analitičkom obradom problemske, prostorne i vremenske komponente, policijskom menadžmentu je omogućeno
preciznije plansko angažovanje službe, što doprinosi efikasnijoj prevenciji, postupanju i ekonomičnijem radu policijskih
sistema.
Pored navedenog aplikacija omogućava brzo informisanje i prenos podataka, širok spektar pretraga, operativnu
statistiku, mapiranje stanja bezbednosti, prećenje toka postupka po događaju, efikasnu edukaciju policijskih službenika
o bezbednosnoj problematici, izradu biltena i drugih akata.
Navedene mogućnosti daju potpuni i polazni osnov za kvalitetniju primenu različiti modela rada policijskih
sistema, počevši od rada policije u lokalnoj zajednici, sektorskog, problemski orjentisanog i drugih načina rada policije.
Ključne reči:  policijski menadžment, WEB aplikacija, bezbednosni događaj, unos i prenos podatka,
višekriterijumska analiza, operativno-planska odluka, usmeravanje službe, problemski
orjentisan rad, racionalizacija ljudskog i materijalnog potencijala
UVOD
Razvoj sistema za podršku u poslovnom odlučivanju i njihova integracija sa savremenim konceptima računarske
tehnologije, stvaraju uslove razvoja novih koncepcija podrške policijskom menadžmentu u odlučivanju. U okviru
policijskih informacionih sistema, informaciona podrška višekriterijumskoj analizi omogućava brži i efikasniji proces
definisanja polaznih osnova za donošenje odluka.
Policijsku menadžment aplikaciju možemo definisati kao informacioni softver, koji sadrži skup postupaka i
procedura za prikupljanje, memorisanje, obradu, manipulaciju, odabir i prikaz informacija za potrebe policijskih
menadžera u procesu donošenje odluke.
Usled karakterističnih potreba policijskih menadžera za informacijama i prirode njihovog odlučivanja, aplikacije
dobijaju karakteristike i oblik baziran na ovakvim specifičnim potrebama i moraju nuditi veliku širinu, raznovrsnost,
pravovremenost dobijanja i distribuciju informacija, kao i njihovu laku integraciju u ostale sisteme i podsisteme.
Problematika menadžerskog odlučivanja zahteva primenu metoda višekriterijumske analize. Razvoj
višekriterijumske analize, kao naučne discipline, blisko je povezan sa razvojem kompijuterske tehnologije. Brzi razvoj
i široka primena informacionih tehnologija generisala je veliku količinu podataka, koji daju mogućnost i čine modele
višekriterijumske analize izuzetno važnom i korisnom podrškom procesu odlučivanja.
KRITERIJUMI ZA IZRADU POLICIJSKIH MENADŽMENT APLIKACIJA
Pristup konceptu razvoja spftvera za policijski menadžment u potpunosti zavisi od složenosti strukture policijskog
sistema, vrste i obima poslova, raspoložive informacione tehnologije i prenosnih puteva.
Prema trendu razvoja arhitektura informacionih sistema u svetu, preporučuje se da to bude jedinstvena WEB
aplikacija, koja je centralizovana sa aspekta podrške strateških processa odlučivanja, što predstavljaju krajnji
sofisticirani cilj funkcionisanja sistema, a na osnovu kontinualnog i pouzdanog rada na operativnom nivou.

________________________________________________
 informacijska varnost  _______________________________________________

________________________________________________________  2  _______________________________________________________
U izradi policijskih menadžment aplikacija mora se tačno definisati funkcionalni, ekonomski, tehnkčki, operacioni i
organizacioni aspekt, sa posebnim osvrtom na  sledeće kriterijume:

Relevantnost informacija za uspešno obavljanje poslova i radnih zadataka (tj. da li su informacije čije
dobijanje omogućava aplikacija značajne za rešavanje zadataka i donošenje celishodnih odluka u procesu
obavljanja funkcija organizacije).

Adekvatnost distribucije pravih informacija pravim organizacionim segmentima i pravim pojedincima –
korisnicima (tj. da li aplikacija omogućava upućivanje pravih informacija na prava mesta – odgovarajućim
delovima organizacije i pravom osoblju organizacije).

Pravovremenost dobijanja informacija (tj. da li aplikacija omogućava da pravi korisnik prave informacije
prima istovremeno).

Podesnost forme informacije (tj. da li aplikacija omogućava da korisnik informacije dobija u podesnoj,
prikladnoj formi).

Primerenost količine informacija potebama korisnika i mogućnostima njegove obrade informacija (tj. da li
aplikacija omogućava korisniku dobijanje primerene količine informacija).

Dostupnost ad-hoc potrebnih informacija (tj. da li aplikacija omogućava korisniku lak i brz pristup
informacijama koje su mu iznenadno potrebne).
INTRANET TEHNOLOGIJA KAO RADNA PLATFORMA
Zahtevi policijskih menadžment aplikacija, veoma se dobro mogu zadovoljiti primenom intranet tehnologije, koja
pruža:

uvid u ključne informacije u realnom vremenu;

pristup podacima sa bilo kog računara nevezano od lokacije, kao i van lokalne računarske mreže;

neograničen broj korisnika;

centralizovana obrada podataka;

mogućnost korišćenja jedinstvenih baza podataka;

povezivanje sa informacionim sistemom lokalne računarske mreže drugih bezbednosnih sektora;

jednostavno i brzo dobijanje drugih ad-hoc informacija iz drugih izvora (ovim se naročito zadovoljava
potreba viših nivoa rukovođenja za rešavanjem manje struktuiranih problema pri čemu nisu striktno
definisani svi izvori informacija kao i načini obrade takve vrste podataka);

integracija podataka iz internih i eksternih izvora i povezivanje sa njima u jedinstvenoj aplikaciji (portalu) ;

mogućnost dobijanja detaljnijih podataka o specifičnoj problematici, tehnika poznata pod nazivom drill
down (bušenje);

sve veće mogućnosti vizuelnog prikaza podataka zahvaljujući razvoju komponenata programskih alata;

selektivan pristup pojedinim informacijama u zavisnosti od ovlašćenja pojedinaca i njihovih potreba;

komunikacija i distribucija podataka lično pojedincima – korisnicima, i dr.
Osim navedenog značajno je pomenuti i:

veoma moćnu i široku mogućnost administracije celokupnog sistema kao i protoka svih podataka;

jednostavno povezivanje sa drugim, pogotovo Internet/intranet aplikacijama ili aplikacijama opšte namene
u kojima su sve više uključeni elementi ove tehnologije;

razvoj kompjuterskih jezika i alata koji na sve jednostavniji način i sa više mogućnosti omogućavaju razvoj
ovakvih aplikacija;

standardizacija i jednostavnost korišćenja ove tehnologije od strane krajnjih korisnika;

postavljanje i izmene aplikacije na jednom mestu (WEB Serveru) uz mogućnost da ih svi korisnici vide bez
instaliranja na pojedinim klijentskim računarima;

mogućnost razvoja višeslojnih aplikacija koje se mogu razvijati u različitim programskim jezicima i alatima;

raznovrsna mogućnost povezivanja ovih aplikacija sa postojećim elementima informacionog sistema
(zajedničke baze podataka, uskladiš tene procedure, pojedini elementi aplikacija, prava pristupa definisana
na različitim nivoima i slično)
PROGRAMSKA APLIKACIJA “DOGAĐAJI”
a) Uopšte o aplikaciji:
Aplikacija “Događaji” je WEB aplikacija, koja upotpunosti zamenjuje “Dnevnik događaja”, odnosno funkcioniše u
okviru intranet mreže, sa mogućnostima izbora skladištenja podataka u lokalne, distributivne i centralnu bazu, u kojoj
neograničeni broj korisnika evidentira, manipuliše i prosleđuje bezbednosne događaje, koji se koriste kao inicijalna
osnova za donošenje operativno-planskih odluka za dali policijski rad i postupanje, kao i omogućava informisanje i
edukaciju policijskih službenika bezbednosnom problematikom.

___________________________________________________
 Milivoj Mirkov  __________________________________________________

________________________________________________________  3  _______________________________________________________
b) Polazna osnova za izradu aplikacije:
Efikasnost vršenja policijskih poslova u velikoj meri zavisi od prikupljanja, obrade i korišćenja informacija o
bezbednosnoj problematici, ljudima i prostoru Upravo zato policijski informacioni sistemi se projektuju tako da za
polaznu osnovu vide dve ključne stvari a to su: događaj i ličnost, a teritoriju kao zajednički ambijent.
Ova aplikacija polazi od događaja kao inicijalne osnove za donošenje operativno-planske odluke i daljeg
policijskog postupanja i omogućava evidentiranje, razmenu, obradu, korišćenje i prenos podataka o događajima u
realnom vremenu.
Pođimo od Dnevnog raspored rada policije, kao svakodnevne odluke policijskih menadžera o planskom,
prostornom i vremenskom angažovanju policijskih službenika, a sve u cilju poboljšanja stanja bezbednosti i ukupnog
kvaliteta života građana. Ostvarenim uvidima u rad policijskih stanica u većini slučajeva je utvrđeno da Dnevni
raspored rada policijskih službenika u dovoljnoj meri ne prati zahteve bezbednosne problematike.
U razgovoru sa starešinama pretežno je isticano da se isti pravi na osnovu: nastavka rada po započetim
aktivnostima, unapred najavljenih manifestacija, rokom predviđenih aktivnosti i njihove lične intuicije, koju u
nedostatku predhodno navedenih osnova najčešće koriste kao polaznu osnovu. Postavimo pitanje da li takvim
pristupom uopšte idemo u susret bezbednosnoj problematici ili ka sanaciji posledica porouzrokovanih događajem.
S obzirom da se od Rasporeda rada očekuje da u potpunosti prati zahteve bezbednosne problematike na terenu u
realnom vremenskom okviru, nameće se potreba za posedovanje relevantnih parametara, kao polazne osnove za
njegovu izradu.
Informatičkom obradom unetih događaja za željeni period, možemo precizno definisati mesto i vreme gde
najčešće dolazi do činjenja kažnjivog dela i tako dobijene parametre koristiti kao polaznu osnovu za plansko
angažovanje policijskih službenika.  Ovako dobijena statistika je policijskim menadžerima daleko bitnija za planiranje
svakodnevnog angažovanja policijskih službenika od statistike koju dobijamo na mesečnom nivou.
U policijskim stanicama i drugim organizacionim jedinicama policije, gde je bezbednosna problematika izuzetno
velika i složena, postavlja se pitanje da li je starešina u mogućnosti da bez informatičke podrške pravilno i
pravovremeno angažuje policijske službenike i direktno utiče na racionalizaciju ljudskog a samim tim  i materijalnog
potencijala.
Ujedno aplikacijom se otklanjaju određeni nedostatci “Dnevnika događaja”, koji su se ogledali u sledećem: otežan
upis velikog broja informacija o događajima u kratkom vremenskom periodu; selektivan unos podataka; sadržaj i
obim podataka je bio ograničen prostorom i rublikama; kvalitet i čitkost upisa je izraz subjektivnih sposobnosti
policijskih službenika; otežano sagledavanje veze između inicijalnog događaja i kasnije  preduzetih mera i radnji;
otežana mogućnost brzih pretraga; oštećenja od česte upotrebe i dr.
S obzirom na činjenicu da se ta evidencija nalazi u dežurnoj službi, a pristup policijski službenika prostorijama
dežurne službe otežan i sveden na minimum, uviđamo da ista nije u dovoljnoj meri bila dostupna svim službenicima
policije. Samim tim onemogućena je edukacija policijskih službenika sa evidentiranom bezbednosnom
problematikom, koja mora biti polazni osnov za njihov dalji rad.
Upravo zbog toga bezbednosna edukacija je isključivo vršena preko “Dnevnog biltena”, koji sam po sebi sadrži
samo određenu kategoriju i količinu događaja. Takav pristup ukazuje da su policijski službenici uskraćeni za događaje
koji nisu iskazani u biltenu. Dodamo li ovom činjenicu da je odabir informacija, koje se unose u bilten isključivo
subjektivna stvar radnika koji sačinjava bilten, postavlja se pitanje koliko je policijskim službenicima omogućeno da se
u pravoj meri upoznaju bezbednosnom problematikom.
Poseban problem koji se u praksi javlja je nastavak kontinuiteta rada policijskog službenika posle višednevnog
odsustva. Policijski službenik u postojećim uslovima nije u mogućnosti ili mu je otežano da za kratak vremenski
period sagleda bezbednosnu problematiku za vreme njegovog odsustva.
Polazeći od činjenice da informacija nema istu upotrebnu vrednost za svakog policijskog službenika i da ona  ne
sme biti subjektivna vrednost. To praktično znači da svim policijskim službenicima u zavisnosti od nivoa odlučivanja
mora biti omogućeno brzo informisanje aktuelnim događajima, zatim manipulisanje, razmena i zajedničko korišćenje
istih, posebno kod događaja koji zahtevaju hitno postupanje.
Dosadašnji način prenosa naloga za preduzimanje hitnih postupanja, isključivo je vršeno telefosnkim putem ili
depešama. Slanje,  preuzimanje i dostupnost depešama može biti višečasovna aktivnost. Ako tome dodamo odsutnost
starešine-primaoca, lošu organizaciju distribucije i mogućnost lutanja depeša, jasno nam je koliko to može biti
smetnja u realizaciji hitnih i neodložnih aktivnosti.
Imajući u vidu sigurnost i brzinu protoka podataka u savremenim informacionim tehnologijama,  nameće se
potreba preispitivanja dosadašnjeg i daljeg načina informisanja putem depeša. Takvim pristupom obezbedilo bi se
bolje informisanje daleko većeg broja policijskih službenika, bez potrebe za štampom depeša.   Efekti uštede
materijalnih resursa za štampu depeša bi bili značajni, tako da bi se isti mogli preusmeriti na poboljšanje informatičke
strukture policijskog sistema.
Iz iznetog se vidi opravdana potreba za WEB aplikacijom koja će omogućiti svim korisnicima intranet mreže
evidentiranje podataka o događajima na operativnom nivou, čijom  će se obradom omogućiti podrška kako lokalnih
tako i strateških procesa odlučivanja. Ovim pristupom bi se unapredio dosadašnji tradicionalni način vođenja
evidencije “Dnevnik događaja” koji je uveden od samog početka formiranja policije i u većini policijskih sistema i
danas se vodi na isti način.

________________________________________________
 informacijska varnost  _______________________________________________

________________________________________________________  4  _______________________________________________________
c) Mogućnosti:

podršku policijskim menadžerima u operativno-planskim aktivnostima;

efikasno i uspešno obavljanje poslova i radnih zadataka u cilju poboljšanja kvaliteta života građana;

potpuni pristup problemski orjentisanom radu;

podršku u primeni različitih modela i načina rada policije ( Rad policije u loalnoj zajednici,
problemski usmeren rad, sektorski, pozornički i dr.);

brzu i kontrolisanu distribuciju informacija u potrebnom obliku;

efikasno informisanje i edukaciju bezbednosnom problematikom;

uvezivanje i korišćenje podataka drugh bezbednosnih sistema, i

racionalizaciju snaga i sredstava.
d) Karakteristike

intranet aplikacija;

neograničen broj korisnika;

centralizovano prikupljanje podataka;

brzo i efikasno evidentiranje podataka;

brze i višekriterijumske pretrage po: određenoj reči, datumu događaja, vrsti događaja, teritoriji
izvršenja (grad, opština, mesto, sektor), organizacionim jedinicama, stepenu važnosti događaja,
izvoru obaveštenja, datumu prijema obaveštenja, preduzetim merama, lažnim prijavama i dr.;

izrada, pregled i štampa biltena po datumu izvršenja i datumu prijave događaja;

izrada, pregled i štampa statističkih pregleda (kumulativni, po događajima, po organizacionim
jedinicama, po vremenskoj komponenti);

mapiranje stanja bezbednosti;

praćenje toka realizacije događaja;

izrada, pregled i štampa službenih akata (zapisnika, beleški, pregleda, potvrda i dr.)
e) Arhihektura

Aplikacija je projektovana kao troslojna web aplikacija i realizuje se na bazi JAVA tehnologije, što
ne iziskuje potrebe za dodatnim hardverskim i softverskim resursima, osim instalacije Internet
pretraživača.
f) Podešavanje

Podešavanje progama vrši se isključivo kroz administrativne forme, to jest samo kroz ažuriranje
postojećih nomenklatura.
g) Sigurnost podataka

Spoljna zaštita obezbđuje se integracijom aplikacije u postojeći jedinstveni sistem zaštite
policijskog informacionog sistema.

Unutrašnja zaštita je postignuta isključivim pristupom preko korisničkog imena i lozinke
(postavljanje i uklanjanje menija određuje pravo i nivo rada) i sistemskim žurnalom (beleže svaku
transakciju korisnika sa sistemom i čuva izvornu verziju podatka).

Smeštaj podataka je centralnoj ili distributivnoj bazi, koja obezbeđuje čuvanje velikih količina
podataka – godišnje i višegodišnje fondove.
h) Sinhronizacija

Da bi se ova aplikacija impelemntirala u neki policijski Informacioni Sistem potrebno bi bilo
detaljno sagledati postojeće evidencije u sistemu kao i odrediti nivo integracije.

Svakako da je i u samoj aplikaciji potrebno prilagoditi programski kod sa okolinom u kojoj će se
izvršavati.

Takođe i sa tehničke strane treba definisati verzije baze podataka kao i aplikativnog servera na
kojem bi se aplikacija izvšavala.

Ono što je sigurno jeste da je aplikacija portabilna i prilagodljiva u svaki poliicijski informacioni
sistem, sa postojećom opremom u mreži, bez dodatnog ulaganja u opremu i može biti primenljiva
za više korisnika sistema, u svim linijama rada Ministarstva

Aplikacija se u svom radu oslanja na postojeće podatke Evidencije Sistematizacija i organizacija
Ministartsva unutrašnjih poslova, Kadrovska evidencija i Teritorija, ako ove baze ne postoje
program se lako prilagođava svim dugim oblicima baza pribavljenim od drugih korisnika.

___________________________________________________
 Milivoj Mirkov  __________________________________________________

________________________________________________________  5  _______________________________________________________
i)
Vizija buduće nadogradnje:

Aplikacija «Obaveštajno kriminalistički sistem»

Aplikacija «Krivična dela»

Aplikacija «Prekršaji»

Aplikacija «Dosije policijske organizacione jedinice»

Aplikacija «Integrisano upravljanja granicom»

Aplikacija «Dnevni raspored rada»

Aplikacija « Policijski spisi»

Aplikacija «Legitimisana lica»

Aplikacija « Privedena lica»

Aplikacija «Zadržana lica»

Aplikacija «Primenjena ovlašćenja»

Aplikacija «Naredbe»

Aplikacija «Nađeni predmeti i stvari»

Aplikacija «Javni skupovi»

Aplikacija «Asistencije»

Aplikacija «Ometanje i sprečavanje policijskih službenika»

Aplikacija «Pritužbe-predstavke građana»

Kao i druge po posebnom zahtevu
Svaki od narednih aplikacija možbe biti dizajniran kao nezavisni modul sa međusobno nezavisnim tabelama, dok
bi se podaci nalazili u jedinstvenoj bazi podataka na aplikativnom serveru.
ZAKLJUČAK
S obzirom na sve veću primenu informacione tehnologije, savremeni alati za njen razvoj i implementaciju
doživljavaju ekspanziju i postaju sve moćniji i jednostavniji za korišćenje od strane velikog broja korisnika. Izbor alata
i kompjuterskog jezika zavisi od mnogo faktora, ali u svakom slučaju ova tehnologija sve više postaje nezaobilazan
činilac u razvoju operativnih policijskih informacionih sistema, namenjenog kako menadžerima tako i ostalim
policijskim službenicima.
Posebno je značajna primena ove tehnologije, jer predstavlja zadovoljavanje specifičnih potreba policijskog
menadžera za dobijanje relevantnih podataka za donošenje odluka. Ipak, podaci koji se dobijaju generalno se
posmatraju kao alternativa, izbor alternative se prvenstveno prepušta policijskom službeniku, kao donosiocu odluke,
a podaci prvenstveno imaju ulogu informacija.
Imajući u vidu da je oblast rada policije veoma široka i da nema celovitog i jedinstvenog informacionog
podsistema koji prati i pokriva sve delokruge njenog rada, prikazanom WEB aplikacijom “Događaj” daje se mogućnosti
da ista bude inicijalna aplikacija za ostale programske podsisteme i aplikacije.
Primena informacione tehnologije predstavlja složenu i obimnu temu čiji se elementi u ovom radu teško mogu
nabrojati. Zato je dat samo kratak osvrt u pristupu razvoja policijskih aplikacija u intranet okruženju, koje bi
sublimirano predstavljale jedan savremeniji Operativno policijski informacioni sistem.