UNIVERZA V MARIBORU
FAKULTETA ZA TURIZEM

Viktorija Atlija

UTJECAJ KORUPCIJE NA
HRVATSKI TURIZAM

 diplomsko delo univerzitetnega študija

Brežice, Rujan 2016

UNIVERZA V MARIBORU
FAKULTETA ZA TURIZEM

Viktorija Atlija

UTJECAJ KORUPCIJE NA
HRVATSKI TURIZAM

 diplomsko delo univerzitetnega študija

mentor: izr. prof. dr. Janez Mekinc

Brežice, Rujan 2016

IZJAVA O AVTORSTVU
diplomskega dela

Spodaj podpisani/-a Viktorija Atlija, študent/-ka dodiplomskega študijskega programa
Turizem Fakultete za turizem, Univerza v Mariboru, z vpisno številko T1000360, sem
avtor/-ica diplomskeg dela z naslovom: Utjecaj korupcije na hrvatski turizam

S svojim podpisom zagotavljam da:

•
je predloženo delo rezultat izkljufno mojega lastnega raziskovalnega dela;
•
sem poskrbel/a, da so dela in mnenja drugih avtorjev oz. avtoric, ki jih uporabljam
v diplomskem  delu, navedena oz. citirana v skladu z navodili Fakultete za turizem
Univerze v Mariboru;
•
sem poskrbel/a, da so vsa dela in mnenja drugih avtorjev oz. avtoric navedena v
seznamu virov, ki je sestavni del diplomskega dela in je zapisan v skladu z navodili
Fakultete za turizem Univerze v Mariboru;
•
sem pridobil/a vsa dovoljenja za uporabo avtorskih del, ki so v celoti prenesena v
diplomsko delo in sem to tudi jasno zapisal/a v diplomskem  delu;
•
se zavedam, da je plagiatorstvo – predstavljanje tujih del, bodisi v obliki citata,
bodisi v obliki skoraj dobesednega parafraziranja, bodisi v grafifni obliki, s katerim so
tuje misli oz. ideje predstavljene kot moje lastne – kaznivo po zakonu (Zakon o
avtorskih in sorodnih pravicah, Uradni list RS št. 21/95), prekršek pa podleže tudi
ukrepom Fakultete za turizem Univerze v Mariboru v skladu z njenimi pravili;
•
se zavedam posledic, ki jih dokazano plagiatorstvo lahko predstavlja za predloženo
delo in za moj status na Fakulteti za turizem Univerze v Mariboru.

V Brežicah, dne 01.09.2016.

Podpis avtorja/-ice:

ZAHVALA

Zahvaljujem se svojem mentoru izr. prof. dr. Janezu Mekincu na stručnom i
profesionalnom usmjeravanju i savjetima te strpljivosti. Svoja iskustva i znanja prenosio
je uz izuzetnu posvedenost i predanost svim studentima,
ostavljajudi generaciju željnu novih znanja.

Zahvalila bih se i svojoj obitelji koja je uvijek bila uz mene,
moj oslonac i podrška, bez obzira na sve...

Abusus non est usus, sed corruptela.

UTJECAJ KORUPCIJE NA HRVATSKI TURIZAM

U ovom diplomskom radu povezuju se turizam kao najbrže rastuda ekonomska grana,
korupcija kao neiskorjeniva pojava društva koja utjefe na sve gospodarske sektore, te
državne institucije, destrukturirajudi temelje pravne države, solidarnost i sigurnost
građana. Predmet analiza su koruptivna kaznena djela u poveznici s turizmom. Jedinice
promatranja jesu punoljetni pofinitelji kaznenih djela i pravne osobe kao pofinitelji
kaznenih djela, a vrijeme promatranja jest kalendarska godina. Korupcija nije zakonski
određena, nema jedinstvene definicije niti je rijef o jednoznafno određenom pojmu. U
određivanju koruptivnih kaznenih djela, ponajprije se, u odnosu na pojedina kaznena
djela s elementima korupcije, nastoji odrediti što je to korupcija u određenome
pravnom sustavu. Pri utvrđivanju metodoloških osnova za ovaj rad vodilo se rafuna o
trima obilježjima: zakonskim definicijama kaznenih djela, određenju koruptivnih
kaznenih djela u praksi i konvencijskim obvezama. U odnosu na prethodno navedeno,
za potrebe ovog rada u koruptivna kaznena djela ukljufeno je deset kaznenih djela:
primanje mita, davanje mita, primanje mita u gospodarskom poslovanju, davanje mita
u gospodarskom poslovanju, zlouporaba u postupku stefaja, zlouporaba obavljanja
dužnosti državne vlasti, protuzakonito posredovanje, nelojalna konkurencija u
vanjskotrgovinskom poslovanju, zlouporaba položaja i ovlasti te pranje novca.
Svi korišteni podaci su javno dostupni, temeljeni su prema novinarskim i strukovnim
flancima oslanjajudi se na jedro Zakona primjenjivanih u Republici Hrvatskoj tijekom
godina.

Ključne riječi: turizam, korupcija, malverzacije, pretvorba, privatizacija

IMPACT OF CORRUPTION ON CROATIAN TOURISM

This thesis are related to tourism as the fastest-growing economic branch and
corruption as a non-eradicate phenomenon of society that affects all economic sectors
and government institutions, destructuring foundations of the rule of law, solidarity
and security of citizens. The object of this analysis is corruptive criminal offences in
connection with tourism. Observation units are adult perpetrators of criminal offences
and legal persons perpetrators of criminal offences, while reference period is a
calendar year. Corruption is not defined by law, it has no unique defi nition nor it is an
unambiguously defi ned concept. When determining corruptive criminal offences, one
has to first determine what is considered as corruption in one legal system, with
respect to criminal offences containing elements of corruption.bThree characteristics
have been taken into account when methodological basis for this analytical work was
being established: legal definitions of criminal offences, determination of corruptive
criminal offences in practical work and conventional obligations. Having in mind
aforementioned, and for the purpose of this work, in corruptive crimes ten criminal
offences have been included: accepting a bribe, offering a bribe, accepting a bribe in
economic business operations, offering a bribe in economic business operations,
malpractice in bankruptcy proceedings, abuse in performing governmental duties,
illegal intercession, unfair competition in foreign trade operations, abuse of office and
official authority and money laundering. All used data are publicly available, based to
the journalistic and professional articles relying on the core of the Act applied in
Croatia over the years.

Keywords: tourism, corruption, fraud, conversion, privatization

UDK: 338.48:343.3/.7(497.5)(043.2)

V

Sadržaj

UVOD ............................................................................................................................... 1
Problem istraživanja
................................................................................................................
1
Predmet istraživanja ...............................................................................................................
3
Ciljevi istraživanja ....................................................................................................................
4
Metode istraživanja
.................................................................................................................
5
1
TURIZAM U SVIJETU ................................................................................................... 6
2
TURIZAM U EUROPSKOJ UNIJI .................................................................................... 9
3
TURIZAM U HRVATSKOJ ........................................................................................... 13
3.1 Podjela turizma u Hrvatskoj ............................................................................................
13
3.2 Povijesni pregled .............................................................................................................
14
3.3 Promet i gosti ..................................................................................................................
16
3.4 Analiza konkurentnosti ...................................................................................................
19
4
KORUPCIJA
............................................................................................................... 21
4.1 Povijest korupcije ............................................................................................................
22
4.1.1 Sudionici korupcije ...................................................................................................
22
4.2 Klasifikacija korupcije ......................................................................................................
23
4.3 Razlozi širenja korupcije ..................................................................................................
24
4.4 Korupcija kod državnih službenika i odnos visoke politike i turistifkog poduzeda
.........
26
4.5 Kleptokracija
....................................................................................................................
28
4.6 Korupcija kod privatizacije ..............................................................................................
29
4.7 Troškovi korupcije ...........................................................................................................
30
4.8 Institucije odgovorne za prevenciju korupcije ................................................................
31
4.9 Korupcija i organizirani kriminal
......................................................................................
32
4.10 Borba protiv korupcije u svijetu ....................................................................................
33
4.11 Deklaracija protiv korupcije ..........................................................................................
33
4.11.1 Deklaracije Republike Hrvatske protiv korupcije ...................................................
35
5
KORUPCIJA U HRVATSKOJ ........................................................................................ 37
5.1 Potkupljivanje u hrvatskoj povijesti ................................................................................
37

VI

5.2 Utjecaj Osmanlija na pofetke korupcije .........................................................................
38
5.3 Osamostaljenje Hrvatske i korupcijske afere
..................................................................
39
5.4 Utjecaj ekonomske krize i recesije na turizam u hrvatskoj
.............................................
39
6
STAVOVI GRAĐANA RH O KORUPCIJI ........................................................................ 41
7
ULOGA TAJKUNA U HRVATSKOM GOSPODARSTVU
................................................... 48
8
UTJECAJ KORUPCIJE NA TURIZAM
............................................................................. 54
9
POKUŠAJI OBRAČUNA S KORUPCIJOM U HRVATSKOJ
................................................ 57
10 ULOGA BANAKA U PROTUZAKONITIM PRETVORBENIM AKTIVNOSTIMA ................... 61
10.1 Modeli preuzimanja poduzeda
......................................................................................
62
10.1.1 Managerski krediti (I) .............................................................................................
62
10.1.2 Managerski krediti (II) ............................................................................................
63
11 PRIMJERI U PRAKSI – CASE STUDY ............................................................................ 64
11.1 Hotel Palace...................................................................................................................
65
11.2 ACI marine .....................................................................................................................
68
11.3 Stubifke toplice .............................................................................................................
71
12 ANALIZA STUDIJE PRIMJERA ..................................................................................... 74
13 ZAKLJUČAK
............................................................................................................... 77
14 IZVORI
...................................................................................................................... 80
POVZETEK DIPLOME V SLOVENSKEM JEZIKU
.................................................................... 86

Kazalo tabela
Tabela 1 Broj putovanja u EU ...................................................................................................
11

Kazalo slika
Slika 1: Reklamna kampanja Hrvatske turistifke zajednice za 2016 ........................................
17
Slika 2 Nodenja u kolektivnim smještajnimkapacitetima; Tržišni udjeli 2011., u % .................
20
Slika 4 Glavni problemi u državi prema mišljenju hrvatskih građana (2010.) ..........................
42
Slika 5 Glavni problemi u državi prema mišljenju hrvatskih građana, po regijama (2010). .....
43

VII

Slika 6 Percepcije o porastu odnosno smanjenju korupcije u Hrvatskoj u posljednje tri
godine, po regijama (2010.)
......................................................................................................
43
Slika 7 Sektori/institucije u kojima su prema percepcijama hrvatskih građana
korupcijske prakse festa ili vrlo festa pojava (2010.)...............................................................
44
Slika 8 Nafini zlouporabe položaja koji se percipiraju kao festa ili vrlo festa pojava
među javnim djelatnicima i izabranim predstavnicima vlasti u Hrvatskoj (2010.)...................
45
Slika 9 Ibidem ............................................................................................................................
46
Slika 10 Prihvatljivost određenih praksi javnih djelatnika prema mišljenju hrvatskih
građana (2010.)
.........................................................................................................................
47
Slika 3 Najproblematifniji faktori poslovanja prema percepciji gospodarstvenika za
2014.godinu ..............................................................................................................................
56

Kazalo Shema
Shema 1: Turistifka aktivnost u Hrvatskoj u 2010. godini
........................................................
18
Shema 2 - Managerski krediti (I)
...............................................................................................
62
Shema 3 - Managerski krediti (II)
..............................................................................................
63

VIII

Kratice

CLC - Kaznenopravna konvencija o korupciji
CPI - Indeks percepcije korupcije
DORH - Državno odvjetništvo Republike Hrvatske
DZS - Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske
EU - Europska unija
GFK - Jedan od vodedih međunarodnih instituta za istraživanje tržišta. Ukupno ima više
od 115 podružnica u više od 90 zemalja, sa otprilike 8700 zaposlenika. GFK Hrvatska
zapofela je s radom u Hrvatskoj u jesen 1999. godine
GRECO - Group of States against corruption
HBOR - Hrvatska banka za obnovu i razvitak
HDZ - Hrvatska demokratska zajednica - Hrvatska politifka stranka demokršdanske
orijentacije osnovana 17. lipnja 1989., a njezin utemeljitelj je Franjo Tuđman, ujedno i
prvi predsjednik Hrvatske. HDZ je najmasovnija stranka u Hrvatskoj po broju flanova i
uz Socijaldemokratsku partiju je i najjafa stranka s obzirom na broj zastupnika u
Hrvatskom saboru.
HFP - Hrvatski fond za privatizaciju - Institucija koju je 1992. osnovala Republika
Hrvatska radi provođenja postupka privatizacije imovine privremeno prenesene na
Fond na temelju pretvorbe društvenih poduzeda i imovine u vlasništvu Republike
Hrvatske. Fond obavlja strufne upravne poslove u vezi s pretvorbom, privatizacijom,
restrukturiranjem, kupnjom, prodajom i osnivanjem poduzeda te upravljanjem
državnom imovinom i poduzedima u kojima ima vlasnifke udjele.
NN - Narodne Novine – Službeno glasilo Republike Hrvatske dostupne i u elektronskom
obliku. Prije nego što stupe na snagu zakoni i drugi propisi državnih tijela objavljuju se
u Narodnim novinama. Osim zakona i drugih akata Hrvatskog sabora, u Narodnim
novinama objavljuju se uredbe i drugi akti Vlade Republike Hrvatske, pravilnici,
naredbe, naputci koje donose nadležni ministri, presude Ustavnog suda Republike,
imenovanja i razrješenja državnih dužnosnika, veleposlanika, te drugi akti državnih
institucija. Objavljuju se i međunarodni ugovori koje je sklopila Republika Hrvatska. U
njima se nalazi i oglasnik javne nabave. Ved pedeset godina izdaje ih istoimeno
nakladnifko, tiskarsko i trgovafko društvo, Narodne novine d.d.
OECD - Organizacija za ekonomsku suradnju i razvoj
PACO - Program protiv korupcije i organiziranoga kriminaliteta SPOC Pakt stabilnosti o
inicijativi protiv organiziranoga kriminaliteta
PIF - Privatizacijski investicijski fondovi
OECD - Organizacija za ekonomsku suradnju i razvoj
PACO - Program protiv korupcije i organiziranoga kriminaliteta
SPOC - Pakt stabilnosti o inicijativi protiv organiziranoga kriminaliteta
USKOK - Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta
ZKP - Zakon o kaznenom postupku
ZOPOKD - Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela
ZUSKOK - Zakon o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta

1

UVOD

Problem istraživanja

Turizam kao najprofitabilnija industrija u svijetu te najbrže rastuda gospodarska grana,
pruža mogudnosti za brz ekonomski razvoj odredišta.

Od turizma u svijetu, godišnji prihod iznosi oko 800 milijardi dolara i omoguduje
zaposlenje za 200 milijuna ljudi (Klifek, 2008.). Njaviše opdenitih informacija o pojmu
turizma, te njegovim granama i utjecaju, nalazi se na internetskoj stranici Svjetske
turistifke organizacije (UNWTO, 2015).

Turizam može biti rješenje za mnoge razlifite probleme u svijetu, poput razlika između
bogatih i siromašnih zemalja svijeta, gdje utjefe na povedanje prihoda i razvoj
odredišta, kako u infrastrukturi, tako i u obrazovanju, te ostalim sektorima. Turizam
također omoguduje i opstanak malih tvrtki; u Europi 95% hotela i restorana su upravo
oni sa 9 ili manjim brojem zaposlenih (UNWTO,2015).

Turizam u Hrvatskoj najznafajnija je gospodarska grana sa oko 22%BDP-a i godišnjim
prihodom od oko 7 milijardi eura (infotrend, 2015). Turizam je disciplinarna grana
gospodarstva jer su turisti potrošafi ostalih dobara i usluga. U turizmu djeluje oko
tridesetak drugih gospodarskih grana, poput kulture, sporta, poljoprivrede itd. Hrvatski
turizam je najznafajnija gospodarska grana i uz finacijski sektor i telekomunikacije,
predstavlja okosnicu hrvatskog gospodarstva (Klifek; infotrend.hr, 2016 ).

 Turisti u Hrvatskoj za osnovne usluge troše oko 87% svog ukupnog budžeta, od toga
smještaj fini 43% (2,8 milijardi eura), hrana 32%, pide 12% (2,73 milijarde eura).
Dodatna potrošnja iznosi 13% iz ukupnog budžeta (što iznosi 845 milijuna eura), od
toga na kupovinu u trgovinama odlazi 5% (325 milijuna), zatim kulturu i zabavu 6%
(390 milijuna eura), a na ostali sadržaj odlazi oko 2% (Institut za turizam Zagreb, 2015).

2

S obzirom na kompleksnost odnosa i pojava u turizmu, pojavljuju se također i negativni
aspekti koji su dugo vremena bili zanemareni, kao što su određene socijalnopatološke
pojave, ekološke prijetnje, pomorski prekršaji, imovinski problemi, sigurnost turista, ali
i zaposlenih u ovom sektoru. Da bi određeno kazneno djelo postalo dio turizma,
potrebno ga je napraviti na štetu turista, turistifkog odredišta, turistifke organizacije ili
turistifkog djelatnika.

Važno je znati pravilno opredijeliti pojmove kaznenog djela i kriminalne radnje, kako bi
mogli tofno uvidjeti njihov utjecaj i posljedice na turizam.

Tranzicija prema tržišnom gospodarstvu i prema novim, demokratskim institucijama te
privatizacija društvenog vlasništva, stvorile su novo, plodno tlo za korupciju. Problem
korupcije predstavlja devijaciju temeljnih društvenih nafela, a njeno suzbijanje osnovni
preduvjet za razvoj otvorenog i demokratskog društva. Korupcija uništava odnos
povjerenja u javnu vlast i politifare te mogudnost poštenih građanskih i poslovnih
odnosa. Ona ruši ono što je osnovno za demokraciju, a to je povjerenje građana u
njihove izabrane predstavnike. Uništava i ono što je prijeko potrebno u gospodarstvu, a
to je povjerenje u poslovanju jer tko god kani pošteno proizvoditi, pružati usluge,
trgovati i opdenito poslovati, brzo de se obeshrabriti i odustati od toga da se trudi i
ulaže u zemlji u kojoj se ne poštuju zakoni i pravila poštenog poslovanja. Uz sve to,
korupcija je danas jedna od osnovnih poluga „organiziranog kriminala”, tj. razlifitih
mafijaških skupina, bile one nacionalne ili transnacionalne (Šimac; Razgovori o korupciji
i njenu suzbijanju, 2004.).

Zbog specififnosti teme diplomskog rada, na pofetku se suofavamo s problemom
pridobivanja informacija o međuovisnosti korupcije i turizma, odnosno utjecaju i
posljedicama korupcije na turizam. Problem predstavljaju ogranifenost dostupnosti do
podataka koji se nalaze u državnim institucijama kao što su Ministarstvo unutarnjih
poslova, Državni inspektorat za turizam u Ministarstvu za turizam Republike Hrvatske
te Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta tj. USKOK.

3

Predmet istraživanja

Predmet istraživanja ovog diplomskog rada bit de međuovisnost korupcije i turizma u
Republici Hrvatskoj. Prije svega, detaljno de se definirati pojam korupcije te njegova
pojavljivanja u razlifitim gospodarskim sektorima i društvenim slojevima i komparirati
njegovo pojavljivanje u sektoru turizma s ostalim gospodarskim granama. Sukladno
tome, pokušat de se doznati njegov utjecaj i posljedice na turizam kao gospodarski
sektor, na turiste, te u konafnici i na samu turistifku sezonu.

Kroz istraživanje među državljanima RH, analizirat de se na koji se nafin korupcija sve
pojavljuje u opdenitom smislu te na koji se nafin ona asimilira na podrufju turizma. Tko
su sudionici u koruptivnim radnjama, te kako se provode sankcije za ufesnike u
nezakonitim radnjama. Pažnja de se posvetiti i prevenciji i preventivnim mjerama koje
se poduzimaju u slufaju turistifkog kriminaliteta te konkretno prevenciji korupcije u
svijetu i Hrvatskoj, te ulozi našeg zakonodavstva i policije i preuzimanju odgovornosti.

Istraživačka pitanja

Svrha ovog diplomskog rada je definirati pojam korupcije i turizma te utjecaj korupcije
na hrvatski turizam. Glavni cilj istraživanja je analizirati slufajeve korupcije u hrvatskom
turizmu na temelju kojih smo formirali pitanja koje su okosnica ovog diplomskog rada.
Istraživafko pitanje mora biti oblikovano jasno i razgovjetno, jer pretstavlja temelj
potpunog istraživafkog postupka, koji zapravo kroz svoj sadržaj daje odgovore na
postavljena istraživafka pitanja. Na odabir istraživafkog pitanja utjefu: usvojenost
teorijskih znanja ufenika, aktualnost teme, interes, dostupnost literature, tiskane i
izvorne građe dokumenti, pisma, fotografije, filmovi, novine, usmena svjedofanstva,
osobna sjedanja pojedinaca, itd. (Jež; Pokušaj uvođenja ufenika u istraživafki postupak,
2006.)
Na temelju teorije i podataka dobivenih u istraživanjima na podrufju korupcije,
oblikovala su se istraživafka pitanja :

4

 Postoji li korupcija u hrvatskom turizmu?
 Utjefu li politifke promjene vlasti na izmjene poslovanja turistifkih poduzeda?
 Postoje li turistifka odredišta na kojima je korupcija razvijenija nego na ostalima
i zašto?
 Utjefu li koruptivne radnje u određenim tvrtkama i na zaposlenike i goste?
 Nacionalna tijela sustavno prikupljaju manje podataka o korupciji u turizmu za
razliku od ostalih kaznenih i kriminalnih djela pofinjenih u turistifkom sektoru.

Ciljevi istraživanja

Nakon iznesenog problema, predmeta i istraživafkih pitanja, postavljaju se ciljevi
istraživanja. Glavni cilj istraživanja je analizirati slufajeve korupcije u hrvatskom
turizmu na temelju kojih smo formirali gore navedena istraživafka pitanja. Također, cilj
je utvrditi i vezu između turistifkog kriminala i turizma, te koliko turistifki kriminal
utjefe na turiste pri izboru odredišta.

Ostali pomodni ciljevi, koji proizlaze iz glavnog cilja:

 Teorijski objasniti pojam korupcije u turizmu
 Teorijski objasniti kako turist utjefe na kriminal u turistifkom odredištu
 Teorijski obrazložiti vrste i oblike korupcije koje se ubrajaju u turistifki kriminal
 Teorijski obrazložiti stopu korupcije i trend u svijetu
 Analizirati korupciju u turizmu te utvrditi intezitet problema za turistifka
odredišta u RH

5

Metode istraživanja

U ovom diplomskom radu, koristiti de se više razlifitih metoda istraživanja, kako bi
pridobili jasno definirane spoznaje važne za utvrđivanje postavljenih hipoteza.

 Metoda diskripcije – postupak opisivanja pojava ili predmeta, odnosno
postupak opisivanja izgleda i osobina predmeta ili razvoja određenih pojava.
 Metoda komparacije – postupak uspoređivanja istih ili srodnih pojava,
predmeta ili stvari, odnosno utvrđivanje slifnosti i razlika među njima.
 Metoda analize i sinteze – međusobno su komplementarne; metoda analize
rasflanjuje pojmove, pojave ili stvari, metoda sinteze razflanjene misaone
tvorevine spaja u cjelinu.
 Desk istraživanje – metoda u kojoj prikupljamo i koristimo ved postojede
podatke koje dijelimo na interne (one koje ved posjedujemo) i eksterne (netko
drugi ih je prikupio i javno su dostupni).
 Analiza studije primjera – predstavlja opis istinitog događaja u nekom poduzedu
ili industriji u nekom vremenskom periodu.

6

1
TURIZAM U SVIJETU

Turizam je najbrže rastuda gospodarska grana te jedna od najprofitabilnijih industrija u
svijetu, uz bezbroj mogudnosti za daljnji ekonomski razvoj regija. Povezuje se s
putovanjem izvan mjesta prebivališta, unutar ili izvan granica zemlje. Popularna je
aktivnost vedine ljudi, te se bez obzira je li domadi ili međunarodni, u svakom primjeru
implicira na gospodarstvo polazišne i odredišne zemlje. Turizam je jedan od glavnih
izvora prihoda u mnogim državama svijeta, što ga ujedno fini i najvažnijom
gospodarskom granom (Sabor.hr; Održivi turizam, 2015).

Svjetska turistifka organizacija UNWTO turizam dijeli u nekoliko kategorija, a to su:
 domadi turizam (domestic tourism) – odnosi se na turistifka putovanja i
boravak domicilnog stanovništva (rezidenata) na razlifitim odredištima unutar
granica vlastite zemlje (npr. putovanja državljana Republike Hrvatske u
turistifka odredišta unutar Hrvatske)
 receptivni turizam (inbound tourism) – odnosi se na turiste ne-rezidente koji
borave u promatranoj zemlji (npr. turisti iz Austrije u Hrvatskoj)
 emitivni turizam (outbound tourism) – odnosi se na turistifka putovanja
rezidenata u druge zemlje (npr. turistifka putovanja hrvatskih državljana u
destinacije u drugim zemljama)
 interni ili unutrašnji turizam (internal tourism) – odnosi se na ukupnost
domadeg i receptivnog turizma (prati se kompletan turistifki promet npr. svih
hrvatskih i stranih državljana na podrufju Hrvatske)
 nacionalni turizam – (national tourism) odnosi se na sva turistifka putovanja
domicilnog stanovništva (rezidenata) u zemlji i inozemstvu (npr. putovanja
građana Hrvatske u t uristifka odredišta unutar vlastite zemlje i sva turistifka
putovanja u turistifka odredištaizvan zemlje)
 međunarodni turizam – (international tourism) odnosi se na kombinaciju,
ukupnost receptivnog i emitivnog turizma (na primjeru Hrvatske to bi znafilo da
se pod međunarodnim turizmom podrazumijevaju sva putovanja inozemnih
turista u Hrvatsku te sva putovanja hrvatskih građana u inozemstvo)

7

 intraregionalni turizam – odnosi se na sva turistifka putovanja stanovnika jedne
zemlje određene regije u drugu zemlju te iste regije (npr. turistifka putovanja
Europljana unutar Europe)
 interregionalni turizam – odnosi se na turistifka putovanja stanovnika jedne
zemlje određene regije u drugu zemlju, ali izvan te regije (npr. turistifka
putovanja Europljana izvan Europe)

Iako su devijacije u broju turista neminovne, festo prouzrokovane vanjskim uzrocima
poput ratova, epidemija ili gospodarskih kriza, 2012. godine Svjetska turistifka
organizacija, UNWTO, po prvi puta bilježi više od milijardu turista globalno.

Važnost turizma po prvi put je službeno prepoznata i društveno priznata na „Manilla
Declaration on World Tourism of 1980“ te opisana kao aktivnost vitalna za život nacija
zbog svog utjecaja na socijalni, obrazovni, kulturni i ekonomski sektor društva unutar
države, kao i njihove međunarodne odnose (Centro Universitario Europeo per i Beni
Culturali - Europski Sveufilišni studijski centar za kulturnu baštinu; Ravello, Italija).
Doprinosi od turizma najfešde su u obliku „robe i usluge“, odnosno materijalnog i
nematerijalnog, što u konafnici iznosi 30% ukupne svjetske „potrošnje“ usluga te 6%
robne prodaje. Veliki ekonomski prihodi pružaju mogudnosti i za zapošljavanje u
uslužnom sektoru koja se oslanja na turizam (Croatialink, 2015.). Uz turizam su
povezane brojne uslužne djelatnosti ukljufujudi prijevoz (zrakoplovne kompanije,
brodski prijevoz, autobusi, taxi i dr.), smještaj (turistifka naselja, hoteli, kampovi),
tematska odredišta (zabavni parkovi, koncerti, Nacionalni i parkovi prirode, kockarnice,
trgovafki centri i dr.). Usko je povezano s industrijskom proizvodnjom turistifkih
artikala poput suvenira, razglednica ili poklona, ali i proizvodima za osnovne životne
namjene na odredištu.

Pofeci putovanja iz razonode povezuju se s Industrijskom revolucijom u Velikoj Britaniji
koja je promicala putovanja za razonodu u svrhu povedanja radno sposobnog
stanovništva. Tada se to odnosilo na vlasnike proizvodnih pogona, vlasnika tvornica i
bogate trgovce. Masovni se turizam razvio paralelno s napretkom u tehnologiji, što je
omogudilo brži i jeftiniji transport velikog broja ljudi na turistifka odredišta.

8

Razvoj mjesta u turistifka odredišta, doveo je i do razvijanja turizma kao gospodarske
grane što je uzrokovalo specijalizaciju turizma u više razlifitih podrufja interesa. Tako
razlikujemo neke od sljededih vrsta turizma:

 Agroturizam
 Gastro turizam
 Kulturalni turizam
 Safari turizam
 Ekstremni turizam
 Geološki turizam
 Medicinski turizam
 Nautifki turizam
 Sportski turizam
 Vjerski turizam
 Sex turizam
 Ratni turizam
 Wellness turizam
 LGBT turizam

Bez obzira na devalvacije u turizmu uzrokovane nakon događaja 11. rujna 2001.,
svjetska turistifka organizacija UNWTO, procjenjuje daljnji rast broja turista i turistifkih
putovanja zbog razvoja elektronske trgovine, što omoguduje širu dostupnost
informacija do javnosti. Također, u više izvora, pojavljuju se i tvrdnje kako je putovanje
postala nužna potreba, te kako bi se održali socijalni kontakti u današnjem dobu
socijalnih mreža. Putovanja i turizam postaju neophodni, a ne stvar luksuza, što se
također ofituje i u statistikama koja bilježe turistifka kretanja (Galifid i Laškarin, 2016.).

9

2
TURIZAM U EUROPSKOJ UNIJI

Kao i u ostalim zemljama svijeta koje od njega imaju prihoda, turizam je i u Europi
znafajan za razvoj gospodarsko-ekonomskog stanja. Europski turizam ima dugu
tradiciju, razvijajudi se u nekoliko faza u razdoblju od dvije stotine godina.U svakom od
razdoblja mijenjale su se potrebe i zahtjevi stanovnika pojedinih zemalja Europe koje
su pratile tempo i dinamiku ekonomskog, politifkog i kulturnog razvoja. Zapravo se po
važnosti radi o tredoj društveno-ekonomskoj djelatnosti Unije (Izvještaj Europskog
Parlamenta na njihovim službenim stranicama). Prema statistifkim podacima o
dolascima stranih turista tredih zemalja te turista država flanica Europske unije,
Europska unija je prvo turistifko odredište na svijetu. S toga je jasna i finjenica da je
politika koja se odnosi na turizam, važna također i za postizanje opdih ciljeva u pogledu
zaposlenosti i politike rasta (Soave; Europski parlament, 2015. ).

Podaci ukazuju na to da više od polovine stanovništva Europske unije putuje, a svaki
šesti stanovnik putuje unutar Unije. To dovodi do finjenice kako se oko polovine
izdataka za putovanja ostvaruje unutar Europske unije. Razvijanjem unije i
integracijskih procesa, dolazi do pojednostavljenja i pojeftinjenja putovanja (Vukovid,
2006).

Turizam ima važnu ulogu u EU-u zbog svojega gospodarskog potencijala i potencijala za
zapošljavanje te zbog utjecaja na društvo i okoliš. Statistifki podaci u podrufju turizma
upotrebljavaju se ne samo za pradenje politike turizma EU-a, ved i za pradenje njegove
regionalne politike i politike održivog razvoja (Eurostat, 2015.).

Prema Eurostatu, u 2012. svako deseto poduzede u europskom nefinancijskom
poslovnom gospodarstvu pripadalo je turistifkom sektoru. U tih je 2,2 milijuna
poduzeda bilo zaposleno otprilike 12,0 milijuna osoba. Poduzeda u industrijama s
djelatnostima povezanima s turizmom zapošljavala su 9,0 % osoba zaposlenih u cijelom
nefinancijskom poslovnom gospodarstvu, a 21,9 % osoba bilo je zaposleno u sektoru
usluga. Udio turistifkog sektora u ukupnom prometu i dodanoj vrijednosti prema

10

faktorskom trošku bio je relativno nizak, a turistifki sektor finio je 3,6 % prometa i 5,5
% dodane vrijednosti nefinancijskog poslovnoga gospodarstva (Eurostat; Statistika
turizma; studeni 2015).

Rezidenti u dobi od 15 godina i više iz EU-28 ostvarili su 2014. procijenjenih 1,2
milijarde turistifkih putovanja, u privatne ili poslovne svrhe. Kratka putovanja u
trajanju od jedne do tri nodi finila su više od pola (57,4 %) ukupnog broja ostvarenih
putovanja što je i prikazano u prvoj tablici u nastavku, pri femu su tri fetvrtine (74,9 %)
svih putovanja finila putovanja na domada odredišta, a ostatak putovanja u
inozemstvo. Među državama flanicama EU-a mogu se uofiti velike razlike jer se ta
stopa kretala od 25,1 % u Rumunjskoj (podaci za 2013.na Eurostat-u) do 88,5 % u
Finskoj (Eurostat; Statistika turizma; studeni 2015).

Iz perspektive ponude, procjenjuje se da je 2014. u EU-28 na raspolaganju bilo nešto
više od 570 tisuda turistifkih smještajnih objekata kojima se zajedno osigurao gotovo
31 milijun kreveta. Gotovo jedna tredina, odnosno 32,2 % svih kreveta u EU-28 nalazila
se u samo dvije države flanice EU-a; u Francuskoj, 5,1 milijun kreveta i Italiji, 4,8
milijuna kreveta, a nakon njih su slijedile Ujedinjena Kraljevina (podaci su za 2013.),
Španjolska i Njemafka. Tijekom 2014. broj nodenja u turistifkim smještajnim objektima
u EU-28 dostigao je vrhunac od 2,7 milijardi nodenja, što je bilo povedanje od 1,8 % u
odnosu na 2013 (Eurostat; Statistika turizma; studeni 2015).

Kada se uzme u obzir velifina zemlje u odnosu na broj stanovnika, Luksemburg je bio
država flanica EU-a fiji su rezidenti ostvarili najvedi broj nodenja u inozemstvu po
stanovniku što je u prosjeku 24,6 nodenja 2014. godine, a nakon njega slijedi Cipar sa
20,3. S druge strane spektra nalaze se rezidenti Rumunjske, Bugarske i Grfke koji su
2014. u prosjeku u inozemstvu proveli manje od jedne nodi.

Španjolska je 2014. bila najfešde turistifko odredište u EU-u za nerezidente, odnosno
ljude koji dolaze iz inozemstva, s ukupno ostvarenih 260 milijuna nodenja u turistifkim
smještajnim objektima, što je 21,5 % ukupnog broja EU-28 . Četiri najpopularnija
odredišta za nerezidente u cijelom EU-u bila su Španjolska, Italija sa 187 milijuna

11

nodenja, Francuska sa zabilježenim 131 milijunom nodenja i Ujedinjena Kraljevina sa
105 milijuna nodenja, (podaci za 2013.) u kojima je zajedno ostvareno više od polovine
ukupnog broja nodenja nerezidenata u EU-28, odnosno prema statistici 56,6 %.
Najmanje popularna odredišta bila su Luksemburg i Latvija, no pri tumafenju tih
vrijednosti treba uzeti u obzir velifinu tih država flanica (Eurostat; Statistika turizma;
studeni 2015).
Tabela 1 Broj putovanja u EU

Broj putovanja
Ukupno
Kratka putovanja
(1-3 nodenja)
Duga putovanja
(4+ nodenja)
EU-28
1.182.025
678.873
503.152
Belgija
13.031
4.896
8.135
Bugarska
3.774
2.196
1.578
Češka
32.693
20.675
12.018
Danska
31.792
23.512
8.280
Njemačka
236.910
122.242
114.668
Estonija
3.998
3.058
940
Irska
11.910
6.821
5.089
Grčka
6.334
1.893
4.441
Španjolska
127.933
88.701
39.232
Francuska
226.261
119.794
106.467
Hrvatska
8.173
4.974
3.200
Italia
54.993
28.507
26.485
Cipar
2.495
1.217
1.278
Latvija
4.620
3.313
1.306
Litva
4.438
2.779
1.659
Luksemburg
1.845
849
997
Mađarska
17.317
11.628
5.689
Malta
510
222
288
Nizozemska
42.280
22.021
20.259
Austrija
22.470
12.633
9.837
Poljska
48.630
25.276
23.354
Portugal
14.656
10.382
4.274
Rumunjska
17.387
10.433
6.953
Slovenia
4.531
2.960
1.570
Slovačka
7.063
3.331
3.732
Finska
37.605
28.011
9.594
Švedska
38.963
26.573
12.390
Ujedinjeno
Kraljevstvo
159.414
89.976
69.438
Švicarska
19.630
9.260
10.370

Vir: Eurostat, podaci za 2013

12

U nekim su državama flanicama Europske Unije poput Belgije, Slovenije, Luksemburga
i Malte, više od polovine ukupnog broja turistifkih putovanja tijekom 2014. godine
finila putovanja na odredišta u inozemstvo prema podacima Eurostata, za razliku od
rezidenata Rumunjske, Španjolske i Portugala gdje su putovanja u inozemstvo finila
samo 10% ili manje.

Podaci prikazuju kako je od izuzetne važnosti također i velifina države flanice, te njen
zemljopisni položaj, jer su manje i sjevernije zemlje zabilježile vedu sklonost svojih
rezidenata putovanju u inozemstvo. Broj nodenja rezidenata i nerezidenata može se
staviti u perspektivu usporedbom s velifinom svake zemlje prema broju stanovnika,
fime se dobiva pokazatelj intenziteta turizma. Prema toj mjeri, najpopularnija
turistifka odredišta u EU-28 bila su u 2014. sredozemna odredišta, Malta, Cipar i
Hrvatska, te alpska i gradska odredišta u Austriji. Crna Gora (podaci za 2012.) i Island
također su bile popularna odredišta prema toj mjeri intenziteta turizma.

13

3
TURIZAM U HRVATSKOJ

Hrvatska je tradicionalno orijentirana turistifka zemlja, stoga ne fudi finjenica rasta
turistifkog proizvoda posljednjih godina. Iako se po broju turistifkih dolazaka ne može
mjeriti s turistifkim velesilama poput Francuske, Španjolske, Italije, Turske ili Grfke,
Hrvatska se s 11,8 milijuna turistifkih dolazaka u 2012. i višegodišnjim trendom
povedanja toga broja nedvojbeno ubraja među posjedenije zemlje Sredozemlja. Upravo
je to razlog što je Hrvatska na putu da turizam postane aktivni generator razvoja
gospodarstva. Njen razvoj i konkurentnost ostvarivi su jedino uz konstantno pradenje
tržišta i suvremenih trendova u turizmu koji se manifestiraju kroz potražnju, tržišne
prilike, infrastrukturne potrebe, te moguda ulaganja. Zbog posjedovanja iznimnih
prirodnih i kulturnih potencijala, uz osviještenosti o njihovu ofuvanju, mogud je
dugorofni razvoj ove gospodarske grane (Čaldarovid; Konceptualizacija prirode kao
vrijednosti javnog dobra i aspekti njezine valorizacije, 2006).

3.1 Podjela turizma u Hrvatskoj

Uspješan razvoj turistifkogospodarske djelatnosti u RH osnovica je, također, i za razvoj
drugih gospodarskih djelatnosti u Hrvatskoj. Zbog znafajnosti turizma u Hrvatskoj,
važno je uvidjeti prednosti kojima zemlja raspolaže, te na temelju toga implicirati
nekoliko globalnih strategija razvoja turizma na europskom tržištu, a neke od tih
strategija su (Vlada RH, 2006.):
 Kontinentalna strategija
 Maritimna strategija
 Strategija razvoja zimskog i ljetnog turizma
 Tranzitna strategija razvoja turizma
 Razvoj zdravstvenog turizma

Turizam je nedvojbeno najunosnija djelatnost, osobito u primorskom dijelu tijekom
ljeta (Vukovid i Hrvatin, Ekonomska misao i praksa, 1998, str. 136). Ondje je, naime,
opdeprihvadena podjela svih godišnjih aktivnosti na one »u sezoni« i »izvan sezone«.

14

Ljetna turistifka sezona, koja uglavnom traje od pofetka lipnja do kraja rujna, glavni je
pokretaf razvoja tog turistifki najaktivnijeg podrufja, gdje je 2011. zabilježeno 56
milijuna turistifkih nodenja (94% ukupnog broja nodenja u Hrvatskoj). Od ukupnog
broja turistifkih nodenja 2012 (63 milijuna), 92% fine nodenja stranih gostiju. Najviše je
stranih nodenja (32%) ostvareno u Istarskoj županiji, koja je i u infrastrukturnom smislu
turistifki najrazvijenija. Slijede ostale primorske županije: Primorsko-goranska (19%),
Splitsko-dalmatinska (17%), Zadarska (11%) te Dubrovafko-neretvanska, Šibensko-
kninska i Lifko-senjska (zajedno 17%). Sve ostale, tj. kontinentalne županije ostvaruju
4% ukupnog broja nodenja. U skladu s tim raspoređeni su i smještajni kapaciteti,
uglavnom na Jadranskoj obali (Hrvatska turistifka zajednica, 2015).

Bududi da suvremeni turistifki trendovi ne potifu smještaj turista u velikim hotelima,
kakvi su, primjerice, nastajali u socijalistifkom razdoblju, ved se teži individualizmu,
najvedi broj postelja danas se nalazi u privatnom smještaju. Stoga se i najviše nodenja
ostvaruje u privatnom smještaju (34%), a potom u hotelima (26%). Zbog slifnih su
razloga napuštena ili prenamijenjena nekod vrlo popularna radnifka i djefja
odmarališta, kao posebni oblici smještajnih kapaciteta (Hrvatska: zemlja i ljudi;
Ministarstvo vanjskih i europskih poslova RH).

Tradicija organiziranog turizma u Hrvatskoj duga je oko 150 godina, iako su i prije toga,
još pofetkom 19. st., postojale pojave slifne turizmu (poput odlaska na hodofašda ili
lijefenje) pa su se u tu svrhu izgradila prva svratišta, prenodišta, hoteli i toplice
(Daruvarske toplice, Stubifke toplice, Varaždinske toplice) (Hrvatska: zemlja i ljudi;
Ministarstvo vanjskih i europskih poslova RH).

3.2 Povijesni pregled

Razdoblje od druge polovice 19. st. do Prvog svjetskog rata obilježeno je izgradnjom
cestovnih i željeznifkih prometnica te uvođenjem parobrodskih linija na Jadranskom
moru, kao preduvjeta za ozbiljno bavljenje turizmom. Tada su se otvorili prvi hoteli,
ponajprije u Opatiji (Villa Angiolina 1844. i Kvarner 1884), Zagrebu, Samoboru, Zadru,
Crikvenici, Dubrovniku i dr., napisani su prvi turistifki vodifi (u Porefu i Puli ved 1845.),

15

u Zagrebu su se 1892. pofela organizirati istraživafka putovanja na Velebit i jadransku
obalu, a primorska su mjesta (poglavito ona na Kvarneru) postala središtima
zdravstvenog turizma. U njima su se tada osnovala prva turistifka društva (u Krku 1866.
i na Hvaru 1868) (Hrvatska: zemlja i ljudi; Ministarstvo vanjskih i europskih poslova
RH).

U međuratnom razdoblju turizam je u Hrvatskoj dobio snažan zamah s prosjefno
milijun turistifkih dolazaka godišnje. Uvedene su obavezne boravišne pristojbe,
otvarane su mjenjafnice i izdavane turistifke revije te su uspostavljene domade i
međunarodne zrakoplovne linije.

O turizmu kao o masovnom fenomenu može se govoriti unazad šezdesetak godina.
Nakon Drugog svjetskog rata najprije je došlo do obnavljanja turistifke infrastrukture
uništene u ratnim razaranjima i njezine nacionalizacije, a istodobno su se pofeli
osnivati nacionalni parkovi i parkovi prirode te dramski, filmski i glazbeni festivali
(Dubrovafke ljetne igre, Splitsko ljeto, Pulski filmski festival i dr.). Tijekom gospodarske
ekspanzije 1960-ih pofeli su se graditi mnogobrojni turistifki objekti, hoteli, marine,
kampovi, pa i cijela turistifka naselja, uglavnom na Jadranu, ali i u kontinentalnoj
Hrvatskoj (toplice u Hrvatskom zagorju i Slavoniji, podrufja nacionalnih parkova u Lici i
Gorskom kotaru). Važna godina za turizam bila je i 1979, kad su na UNESCO-ovu listu
svjetske baštine upisana prva tri podrufja (Dioklecijanova palafa u Splitu, Stari grad
Dubrovnik i nacionalni park Plitvifka jezera) (Hrvatska: zemlja i ljudi; Ministarstvo
vanjskih i europskih poslova RH).

Pofetkom 1990-ih pretvorbom i privatizacijom turistifkih poduzeda mijenja se
vlasnifka struktura. Tijekom Domovinskoga rata zbog ratne opasnosti i blokade
prometnih veza prema primorskim krajevima turizam gotovo zamire, a u turistifkim se
objektima smještaju mnogobrojni prognanici iz svih krajeva Hrvatske i izbjeglice iz
susjedne BiH. Do novoga zamaha došlo je nakon 1995., a poglavito nakon 2000., kad
niz hrvatskih turistifkih mjesta bilježi snažan porast broja stranih turista, a sama se
Hrvatska pozicionira u vrh svjetske turistifke potražnje (Hrvatska: zemlja i ljudi;
Ministarstvo vanjskih i europskih poslova RH).

16

3.3 Promet i gosti

U posljednjih tridesetak godina turistifki promet obilježavaju tri bitno razlifite etape. U
drugoj polovici 1980-ih broj turistifkih dolazaka nastavio se kretati ujednafenim
trendom povedanja te je prešao 10 milijuna dolazaka. Potom je slijedila etapa
Domovinskoga rata, u kojoj je, posve razumljivo, broj turistifkih dolazaka strelovito pao
(1995. zabilježeno je manje od 2,5 milijuna turistifkih dolazaka). U poslijeratnom
razdoblju taj broj opet raste pa se u posljednjih nekoliko godina registrira više od 10
milijuna dolazaka, odnosno oko 60 milijuna turistifkih nodenja. Od 1980. do danas udio
stranih turista vedi je nego domadih, a tradicionalni su gosti iz Njemafke, Slovenije
(prije domadi turisti), Austrije, Italije, Češke i Slovafke (nekadašnje Čehoslovafke). U
posljednjih je desetak godina povedan broj turista iz Francuske, Nizozemske, Poljske,
ali i prekomorskih zemalja (Leksikografski zavod Miroslav Krleža).

Osim ved istaknute intenzivnije promidžbe, te puno ulaganja u nove i kvalitetnije
reklamne kampanje hrvatske obale kao što je vidljivo na slici 1, zasigurno je utjecala na
povedanje interesa za Hrvatsku u posljednjem desetljedu, na upotpunjivanje strukture
turista po zemljama podrijetla novim turistima utjecalo je i uvođenje niskotarifnih
zrakoplovnih linija i raznovrsnija ponuda jeftinijega smještaja za turiste nižih platnih
mogudnosti. S druge strane, razvojem krstarenja na pojedinim destinacijama, posebice
u Dubrovniku, te otvaranjem i širenjem kapaciteta marina, Hrvatsku svake godine
posjeduje sve više turista vede platne modi. Prema nafinu dolaska i dalje prednjafe
individualna nodenja (64%), a tek tredina u nekom obliku organiziranih aranžmana.
Prosjefno se turisti zadržavaju 6 dana, dulje ljeti, a krade tijekom ostalih godišnjih doba
(Hrvatska: zemlja i ljudi; Ministarstvo vanjskih i europskih poslova RH).

17

Slika 1: Reklamna kampanja Hrvatske turistifke zajednice za 2016.
Vir: Croatiaweek, 2015

Fokus promotivnih aktivnosti Hrvatske turistifke zajednice su razdoblja pred i
posezone, jer u tim razdobljima godine ima najviše prostora za rast i napredak.
Strateški cilj Hrvatske turistifke zajednice je svim potencijalnim turistima Hrvatsku
približiti kao destinaciju sa kvalitetnom ponudom tijekom cijele godine. Upravo zbog
toga povedali su ulaganja u promociju za 2016. godinu za razdoblja pred i posezone.
Nova proljetna kampanja obuhvada aktivnosti oglašavanja na digitalnim kanalima,
društvenim mrežama kao što su Facebook, Twitter, Instagram i Youtube, dok se na
određenim tržištima provode oglašavanja i na TV kanalima poput ORF2, ATV, ATV2,
PRO7, SAT1 na austrijskom tržištu, te na kanalima Eurosport i Discovery channel na
ostalim tržištima (Ivifid, Poslovni Puls, 2016.).
Kako bi se osigurali što bolji rezultati kampanje provode se i dodatne PR aktivnosti,
posebice one na društvenim mrežama s fokusom na PPS proizvode i događanja.
Konceptualno, te objave prate kampanju i tematski i vizualno. Kampanja se podupire
kroz aktivnosti po emitivnim tržištima s flash vijestima i foto prilozima putem
tradicionalnih i društvenih medija (Poslovni Puls, 2016.).

18

Shema 1: Turistifka aktivnost u Hrvatskoj u 2010. godini

TURISTIČKA AKTIVNOST U HRVATSKOJ
51 milijun putovanja – 7,28 milijardi eura

INOZEMNA (DOLAZNA) POTRAŽNJA
39,6 milijuna putovanja
 6,23 milijarde eura
DOMADA TURISTIČKA POTROŠNJA
11,9 milijuna putovanja
1,05 milijardi eura
TURISTI
42% putovanja
93% potrošnje
TURISTI
46% putovanja
75% potrošnje

JEDNODNEVNI
POSJETITELJI

58% Putovanja
7% potrošnje
JEDNODNEVNI
POSJETITELJI

54% Putovanja
25% potrošnje

KOMERCIJALNI
SMJEŠTAJ
27% putovanja
71% potrošnje
NEKOMERCIJALNI
SMJEŠTAJ
15% putovanja
22% potrošnje
KOMERCIJALNI
SMJEŠTAJ
21% putovanja
48% potrošnje
NEKOMERCIJALNI
SMJEŠTAJ
25% putovanja
28% potrošnje
Izvor: Procjena Instituta za turizam na osnovi rezultata istraživanja Potrošnja inozemnih putnika u
Hrvatskoj i Turistička aktivnost domadeg stanovništva, Hrvatska narodna banka, Državni zavod za statistiku
i Institut za turizam.

19

3.4 Analiza konkurentnosti

Sukladno rezultatima Travel and Tourism Competitiveness Reporta, hrvatski je turizam
u 2011. godini, prema svojoj međunarodnoj konkurentnosti, zauzeo 34. mjesto u
svijetu. Pritom je primjetno zaostajanje u odnosu na druge turistifki razvijene zemlje
Mediterana poput Francuske, Španjolske, Italije, Grfke, Cipra i Malte. Hrvatska je
međunarodno najkonkurentnija u sferi broja hotelskih soba, bankomata i rent-a-car
usluga po stanovniku (rang 4), odnosno u afinitetu prema turizmu (rang 20). Prosjefnu
konkurentnost Hrvatska je ostvarila i u sferi kvalitete/raspoloživosti kulturnih atrakcija
(rang 30), kao i u kvaliteti zdravstvene zaštite (rang 32) i osobne sigurnosti (rang 33).
Povoljna je okolnost i to što je, prema pokazatelju cjenovne konkurentnosti, Hrvatska
bolje rangirana od svih razvijenih zemalja Mediterana. S druge strane, zabrinjava
relativno loša ocjena konkurentnosti hrvatskog ljudskog potencijala (rang 83), osobito
stoga što su sve turistifki razvijene zemlje Mediterana u ovom segmentu bolje
rangirane. (Vlada Republike Hrvatske, 2013).

Hrvatska je loše ocijenjena u sferi konkurentnosti legislativnog okruženja, što se odnosi
na zakonska rješenja i njihovu primjenu (rang 77). Najvažnija receptivna podrufja
hrvatskog konkurentskog kruga sjevernog Mediterana u 2011. godini su Italija i
Španjolska, koje zajedno ostvaruju 77% ukupno registriranih nodenja u kolektivnim
smještajnim kapacitetima. Prema važnosti slijede Turska (9%) i Grfka (7%), dok je
Hrvatska na petom mjestu (4%). Najmanje tržišne udjele imaju Bugarska (2%) i Malta
(1%). Ovim dijelom analize nisu obuhvadene Francuska i Portugal, koje su svojim
manjim dijelom mediteranske destinacije. Udio Hrvatske bio bi znatno vedi kad bi se
obuhvatila i nodenja u obiteljskom smještaju (kudanstvima) koja za sada nisu
raspoloživa u službenim statistikama drugih zemalja (Vlada Republike Hrvatske;
Strategija razvoja turizma republike hrvatske do 2020. godine; 2013).

U razdoblju od 2001. do 2011. godine najvedi rast potražnje bilježe Bugarska (99%) i
Turska (89%). Hrvatska je u tom razdoblju ostvarila 19%-tni rast, vedi od tradicionalno
najznafajnijih receptivnih zemalja promatranog kruga, Španjolske i Italije. Oko 74%

20

ukupnog broja nodenja u kolektivnim smještajnim kapacitetima u konkurentskom
krugu zemalja ostvaruje se u hotelima i njima slifnim kapacitetima, 11% u kampovima i
15% u ostalim kolektivnim smještajnim objektima. Hrvatska u hotelima i slifnim
kapacitetima ostvaruje 3% nodenja konkurentskog kruga zemalja, dok najvedi dio
hotelske potražnje privlafe Španjolska (39%) i Italija (35%). Znafajne udjele u ukupnoj
potražnji imaju i Turska (11%) i Grfka (9%). Najbrži rast nodenja u hotelima od 2001. do
2011. godine bilježe Turska (97%), Bugarska (94%), Grfka (26%) i Španjolska (25%).
Hrvatska ostvaruje rast hotelske potražnje od 14% koji je, u odnosu na analizirani
konkurentski krug zemalja, vedi samo od rasta nodenja u Italiji (9%) (Vlada Republike
Hrvatske; Strategija razvoja turizma republike hrvatske do 2020. godine; 2013).

Slika 2 Nodenja u kolektivnim smještajnimkapacitetima; Tržišni udjeli 2011., u %
Izvor: Eurostat; Turska i Hrvatska podaci nacionalnih institucija. Napomena: razdoblje listopad-prosinac
2011. za Grčku procjena

39% Španjolska
38% Italija
9% Turska
7% Grfka
4% Hrvatska
2% Bugarska
1% Malta

21

4
KORUPCIJA

Definiranje pojma korupcije, razlikuje se s razlifitih gledišta njenih tumafitelja. U
pravnom smislu, korupcija je kazneno djelo zlouporabe povjerenja ili dužnosti koja se
obnaša u upravi, gospodarstvu, sudskoj vlasti, politici, kulturi, umjetnosti i školstvu, te
također i u negospodarskim subjektima ili organizacijama radi osobnog bogadenja u
svrhu stjecanja nezakonite privatne imovine. Upravo je i ta definicija ona kojom se
koristi i Svjetska banka (Orlovid; Gospodarski kriminalitet u Kaznenom zakonu - modus
operandi, 2008).

Korupcija definira odnos između države i privatnog sektora te je prema tome vrlo jasno
i definiranje korupcije u Ministarstvu unutarnjih poslova Republike Hrvatske kao
društveno neprihvatljive pojave koja izravno ugrožava ljudska prava, razara moral i
ugrožava stabilnost i gospodarski napredak države. Osim što je u suprotnosti s
pozitivnim zakonskim propisima, ona predstavlja i devijaciju temeljnih društvenih
nafela. Stoga borba protiv korupcije predstavlja osnovni preduvjet za razvoj otvorenog
i demokratskog društva (Ministarstvo Unutarnjih poslova RH; Nacionalni program
borbe protiv korupcije).

Ukljufuje prijevaru, nezakonito bogadenje, kupovinu glasova birafa, nezakonite
politifke radnje, iskorištavanje modi i ovlasti, iskorištavanje danog povjerenja ili
protupravno prisvajanje javnih dobara i pronevjeru novca. Upravo iz tog razloga,
korupciju možemo okarakterizirati i kao moralnu pokvarenost jer se upravo tim
radnjama krše državni zakoni koji se na sve građane odnose podjednako (Habazin;
Zaštita zviždafa;2010.).

Korupcija je prijetnja svakom društvu i međunarodni je problem. Aktivnost korupcije
posebno se bilježi u zemljama u kojima se ekonomsko tržište tek razvija i u kojima je
tek postavljena demokracija kao politifko uređenje. Iz toga proizlazi da je ona, i
ekonomski i politifki problem jer uzrokuje neefikasnost i dovodi do nepravednosti u
raspodjeli troškova i javnih dobara. U zemljama s korumpiranim vladama smanjuju se

22

ukupna ulaganja i ogranifavaju se strane direktne investicije, te se građani dodatno
osiromašuju kako bi pladali za javne radove koji se financiraju iz prorafuna, a koji se
opet financira iz poreza. Naposlijetku, izvođenje tih radova karakterizira prekorafenje
rokova te unaprijed određene cijene radova. Možemo zakljufiti da što je vedi stupanj
korupcije u nekoj zemlji, time su građani i zemlja siromašniji. Njeno postojanje u zemlji
pokazatelj je nemara politifkog sistema za opde i javne interese, što dovodi do gubitka
politifkog legitimiteta politifkih elita (Petrifid D., Zagreb,2009, Hrvatska u mreži mafije,
kriminala i korupcije).

4.1 Povijest korupcije

Fenomen korupcije pojavljuje se još u Bibliji gdje piše: Ne primaj mita, jer mito
zasljepljuje i one koji najjasnije gledaju i upropašduje pravo pravednika. (Biblija, Knjiga
Izlaska; 23,8) S korupcijom se u praksi po prvi puta susredemo u IV stoljedu, gdje je
nastao obifaj prema kojemu bi biskupi tražili isplatu novfanih iznosa od osoba koje su
trebali zarediti za nove crkvene dužnosti. Smatralo se to nafinom dobivanja Božje
milosti, odnosno crkvenu prodaju oprosta. Dokaz toga je i enormno povedanje broja
dekadencije na papinskom dvoru za vrijeme Aleksandra VI , fime se zakljufuje da od
korupcije nisu bili pošteđeni niti država, niti politika, ali niti crkva (Brioschi C. A.,
Zagreb, 2007, Kratka povijest korupcije).

4.1.1 Sudionici korupcije

U koruptivnom odnosu kazneni zakon razlifito tretira sudionike, ovisno o tome primaju
li ili daju mito, te tako razlikujemo aktivnu i pasivnu korupciju (Kazneni zakon 2013,
Profišdeni tekst zakona, NN 125/11, 144/12). Aktivna strana je ona koja daje mito, a
pasivna strana je ona koja prima mito. Struktura zakona razlikuje se u razlifitim
zemljama. Tako se i kazneni zakon razlikuje prije svega, po sankcijama za aktivne i
pasivne strane u korupciji. U Republici Hrvatskoj su tako primatelj i davatelj mita
izjednafeni, u drugim zemljama strože su sankcije za primatelje, a u tredima za
davatelje mita. Upravo takav nafin izvršenja zakonskih odredbi nikako ne pospješuje
borbu protiv korupcije jer su onemogudene prijave podmidivanja.

23

Primjer toga nalazimo u lijefnifkim koruptivnim odnosima, gdje aktivna strana koja
daje mito kako bi preko reda obavila (npr.) operaciju života vrijednu, jednako snosi
sankcije kao i strana koja prima mito, te uz svoje redovne prihode dodatno zarađuje
(Derenfevid; Mit(o) korupciji;2001.).

Prema tome, možemo redi da je fenomen korupcije na snazi kada se mod kupuje, jer
korupcija treba prodavafe, tržište i kupca. Prodavafi su vlast, dio sistema koji
predstavljaju zakonodavstvo. Kupci imaju novac s kojim kupuju privilegije i razne
usluge. Time je ugrožen rad državnih institucija i funkcije državnih struktura. Sudionik
korupcije koji se nađe na sudu zbog kriminalnih radnji bit de ušutkan od strane
neprijatelja. Taj je neprijatelj mreža korupcije, državnih službenika i politike
(Derenfevid; Mit(o) korupciji;2001.).

Pohlepa nije jedini razlog korupcije. Ona se javlja najfešde kad ljudsko bide ne može
ispuniti svoje potrebe pa tako postaje meta za onoga tko mu može ponuditi što mu
treba (Derenfevid; Mit(o) korupciji;2001.).

4.2 Klasifikacija korupcije

Korupcija je odnos između podmidivafa i države, vlade, ministarstva i drugih politifkih
državnih i javnih institucija, koji je određen quid pro quo (lat. jedno za drugo) modelom
kod kojeg se za svaku uslugu ili nagradu ofekuje adekvatna protuusluga ili materijalna
korist. Podmidivanje koje podrazumijeva eksplicitni quid pro quo odnos određuje tofan
iznos nagrade, bilo kroz cijenu za konkretnu uslugu ili kao mito za kasniju realizaciju.
Prikriveno podmidivanje, gdje nema eksplicitnog quid pro quo ofekivanja, sastoji se od
poklona, darova, donacija ili napojnica.Onaj koji daruje pojedinca ili institucije, ne traži
nikakvu materijalnu korist ili protuuslugu u startu, ali de se to podrazumijevati kroz
određeno vrijeme (Petrifid D., 2009, Hrvatska u mreži mafije, kriminala i korupcije).

Neke tvrtke nede koristiti donacije kao sredstvo za postizanje naknadnih dobitaka, ali
de doniranje pretvoriti u medijski događaj od fega de se kasnije ofekivati pozitivni
medijski i komercijalni efekt.

24

Korupcija se u teoriji i praksi javlja kroznekoliko oblika:

 Vanjska – davanje darova ili novca osobi od javnog autoriteta
 Unutarnja – primanje mita smatra se izvršenje usluge podmidivafu
 Individualna – međusobna diskrecija i povjerenje obiju strana ukljufenih u
korupciju
 Institucionalna – potkupljivost osoba u državnim institucijama
 Novfana – najrašireniji oblik korupcije te najteži za otkrivanje
 Politifka – povijesna finjenica
 Fizifka korupcija – sklonost osobe korupciji
 Municipalna – povoljnije cijene najma poslovnog prostora kao usluga gradskoj
vlasti
 Legalna korupcija – poznanstva i donacije (Petrifid D., 2009, Hrvatska u mreži
mafije, kriminala i korupcije)

Problem korupcije u turizmu pojavljuje se u svim oblicima, a zapofeo je razvojem
demokratske politifke vlasti te prevorbom i privatizacijom (Petrifid, 2000.).

Brojni su slufajevi gdje se politika miješa u poslovanje banaka kako bi se dodijelili
krediti onim osobama koje ga uopde ne namjeravaju vratiti. Tako u literaturi
pronalazim slufajeve, poput kenijskog iz 1992. godine gdje je tredina aktive banaka bila
bezvrijedna kao rezultat politifkog uplitanja u poslovanje banaka (Rose Ackerman S.,
Zagreb, 2002, Korupcija i vlada). Primjerice, u Koreji su se bankovni krediti odobravali
tvrtkama s dobrim politifkim vezama. U razdoblju od 1996. – 1997. u Pakistanu je
vlada potrošila od 10 do 15% BDP-a kako bi rješila bankovnu krizu uzrokovanu
nenaplativim zajmovima kojima su banke opskrbljivale prijatelje režima (Ackerman,
Korupcija i vlada; 2002.).

4.3 Razlozi širenja korupcije

25

Osnovni razlog širenja korupcije je propadanje moralnih vrijednosti u zemljama gdje se
širi demokracija, nesposobnost vlade da se bori protiv nje, nemoralnost i nepoštenje,
kao i neodgovornost državnih službenika. Uz to jedan od važnih elemenata je također i
neujednafenost donešenih zakona. Korupcija je konflikt između javnih interesa i
tržišta, ona je zlofin bez žrtava, te jedinstveni fenomen koji u potpunosti uništava
demokratske principe. Činjenica što je podmidivanje postalo regularno u društvu,
dovodi do konafnog nepovjerenja u državne institucije, te nepovjerenja građana
prema zakonima vlastite zemlje (Petrifid D., 2009.).

Uzrok korupcije u zemlji, njenog širenja ili konstante, također možemo promatrati i s
povijesnog i kulturnog aspekta određenog naroda, kao finjenicu da se mito oduvijek
davalo i da de se uvijek davati. To nam, međutim, puno ne pomaže u njezinom
suzbijanju, bududi da nije mogude promijeniti kulturalno određene stavove u nekoliko
mjeseci, pa ni godina (Brioschi C. A., Zagreb, 2007.).

Korupcija je narofito opasna i za tržište ekonomije, jer prava nisu zajamfena, a
obaveze nisu ispunjene. Tamo gdje postoje nepotrebne prepreke - osobito ako državna
uprava ima ogranifene kapacitete za njihovo nametanje i gdje je pridržavanje
zakonskim odredbama skuplje od njihova zaobilaženja, dolazi do pojave korupcije .
Institucije bi trebale biti prepreka ljudskoj pohlepi i iskušenju korištenja modi kako bi se
oslabjelo društvo. Međutim, jednom kada se koruptivne radnje fvrsto ukorijene u
institucije, šire se, te ih je teško zaustaviti (Petrifid D., 2000.).

Antikorupcijska strategija predviđa dva oblika djelovanja u cilju rješavanja tog
problema. Smanjenje administrativne regulacije gospodarske aktivnosti mogude je
postidi ili smanjenjem broja regulativa ili pojednostavljenjem postupaka kojih se
poduzeda moraju pridržavati. Tako je, na primjer, u određenim slufajevima mogude u
potpunosti ukinuti režim izdavanja dozvola, dok se u drugim slufajevima dozvole mogu
izdavati putem izjave pred nekim državnim tijelom umjesto da je za njih potrebno
pribaviti niz razlifitih dokumenata (Ministarstvo pravosuđa RH; Korupcija-uroci,
posljedica, prevencija; 2011.) .

26

Iako bi u borbi protiv korupcije trebali sudjelovati svi građani neke zemlje, najveda je
odgovornost na onima koji imaju politifku mod. Borba protiv korupcije zapravo je
osnovna zadada svake vlade, te bi ona trebala uspostaviti valjanu zakonsku regulativu
za antikorupcijsko djelovanje i osigurati efikasnost institucija i ljudi koji znaju na koji
nafin iskorijeniti korupciju. Obaveza je svake osobe od javnog autoriteta i svakog
vladina službenika, raditi u interesu društva, što znafi izbjedi osobne interese, te
interese dobiti za svoju obitelj ili prijatelje. Nositelji takvih funkcija trebaju biti politifki
i objektivno odgovorni za svoj rad, instituciju za koju rade, te na koncu i rezultate toga
rada. Dužnost im nalaže da svojim radom služe kao pošteni i moralni uzor ostalim
građanima.

4.4 Korupcija kod državnih službenika i odnos visoke politike i turističkog
poduzeda

Godine 2003. objavljeno je istraživanje agencije za proufavanje javnog mnijenja iz
Trsta o korupciji, a obuhvadalo je razdoblje od 11 godina. Na temelju upravo tog
istraživanja, formirana je klasifikacija najkorumpiranijih sektora i pojedinaca u zemlji.
Rezultati se u velikoj mjeri podudaraju s hrvatskom korupcijskom praksom, iz koje
proizlaze podaci da su najkorumpiranije osobe politifari, pa lokalni upravitelji,
službenici i ravnatelji državne uprave, zatim carinski službenici, financijski službenici,
lijefnici i zdravstveno osoblje, suci, poduzetnici, policija, gradski redarstvenici itd
(Brioschi C. A., Zagreb, 2007, Kratka povijest korupcije).

Iako je radno mjesto državnog službenika neatraktivno i slabo pladeno u odnosu na
privatni sektor, a festo tražena strufnost i kvalifikacija, ipak je vrlo traženo. Rad u
državnoj službi za djelatnike predstavlja minimalno poštivanje radnifkih prava,
normalno radno vrijeme i ono najvažnije, sigurnost plade. Zapošljavanje na takvom
radnom mjestu podrazumijeva i mogudnost korupcije, uz što to radno mjesto postaje
perspektivno za solidne prihode. Nakon odlaska s tog radnog mjesta, festo se
zapošljavaju u privatnom sektoru koji posluje s državom, u cilju iznude i crpljenja
državnih sredstava. Razlog tome je poznavanje funkcioniranja javnih natjefaja, te

27

dobivanja velikih državnih poslova. (Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena
djela, profišdeni tekst zakona, NN 151/03, 110/07, 45/11, 143/12)

Istraživanje javnog mišljenja o mitu i korupciji provela je i GFK Hrvatska, a podaci su
javno objavljeni 22.01.2004. godine. Također, kao potvrdu u svome istraživafkom radu,
rezultate GFK Hrvatska objavio je i diplomirani politolog Darko Petrifid u svojoj knjizi
„Hrvatska u mreži mafije, organiziranog kriminala i korupcije“.

Koruptivne radnje kod visokih državnih dužnosnika su najzabrinjavajuda finjenica koja
proizlazi iz istraživanja, upravo zato jer se uz njih vežu i veliki vladini projekti i programi
(Petrifid D., 2009.).

Državni službenici mogu najmanje na tri nafina napladivati svoje usluge koje su vezane
uz njihovo radno mjesto. Prvo, mogu naplatiti svoju uslugu ukoliko za klijenta naprave
nešto što nije njihov posao, poput ubrzanog rješavanja predmeta ili koristedi svoje veze
među drugim državnim službenicima, radedi za stranku koja je to spremna platiti. Drugi
nafin je upravo suprotan, a to je neaktivnost. Ukoliko službenik ne dobije novac, on je
u mogudnosti zadržavanja predmeta u postupku i stopiranja napretka poslovanja, sve
dok ne primi mito. Tredi nafin zarade u državnoj službi je možda i „najprljaviji“, a to je
sabotaža. Odnosno, službenik de za određenu novfanu svotu zagubiti spis ili de iz njega
izvudi ili ubaciti važne dokumente (Primorac, Filipovid, Peronja; 2012.).

U hrvatskom slufaju navedeni modeli odgovaraju poslovanju tvrtki bivšeg ministra
graditeljstva u projektu izgradnje državnih stanova i kupnje hotela Art u Senju, zbog
fega je osnovano saborsko povjerenstvo koje je trebalo utvrditi njegov sukob interesa i
pogodovanje svojim tvrtkama kod dobivanja državnih poslova (Petrifid D., 2000.).

Koruptivni ugovori visokih iznosa uglavnom su povezani s velikim poduzedima i visokim
državnim dužnosnicima.

Ukoliko je postignut sporazum između tih dviju strana, u pravilu prethodi nekoliko
predfaza. Poduzede de prvo platiti uslugu kako bi moglo biti uvršteno na listu

28

najkvalitetnijih ponuđafa, primjerice turistifkih usluga ili resorta. Nakon toga slijedi
transakcija vezana uz kupovanje povjerljivih informacija vezanih za parametre ponude
kako bi se dobio posao, a mogu se i kupiti informacije o tome kako sastaviti ponudu
koja de jedina ispunjavati sve zadane kriterije. Poduzede može platiti uslugu kako bi
bilo izabrano između ostalih ponuđafa ili može kupiti naklonost nadzornog organa
kako bi se kod izvedbe projekta koristili jeftiniji materijali i radilo nekvalitetno.
Primjerice, u Italiji su cijene građevinskih projekata drastifno pale nakon što je
pokrenuta antikorupcijska istraga. Tako je cijena izgradnje milanske podzemne
željeznice pala s 227 milijuna dolara po kilometru 1991. godine, na 97 milijuna dolara
(Brioschi C. A., Zagreb, 2007, Kratka povijest korupcije).

4.5 Kleptokracija

Po prvi puta u povijesti, termin kleptokrat upotrijebio je 1968. godine autor Stanislav
Andreski, a termin se odnosi na vladara ili najvišeg dužnosnika fiji je osnovni cilj
osobno bogadenje (Brioschi C. A., Zagreb, 2007, Kratka povijest korupcije). Kleptokrat
de provoditi svoj plan dok god ima mogudnost obavljati svoju dužnost. Pošto je iz
državnih tvrtki teško izvlafiti novac, u teoriji je objašnjeno kako de kleptokrat biti
skloniji komuniciranju s privatnim poduzedima koja de ga permanentno financirati dok
održavaju gospodarsku aktivnost. On de u zamjenu za njih ufiniti nužne ustupke koji de
omoguditi poslovanje. Iz toga proizlazi zakljufak kako de korumpirani vladari podržavati
politike koje im omoguduju akumuliranje osobnog bogatstva, bez obzira što de
posljedica takve kleptomanske strategije rezultirati smanjenjem ukupnog društvenog
bogatstva.

Rezultati privatizacije za širu društvenu zajednicu bit de porazni ukoliko kleptokrat
odlufi rukovoditi i upravljati procesom privatizacije. U tom de slufaju privatizacija biti
organizirana tako da de se poduzeda prodavati njemu osobno ili njegovoj obitelji, te
prijateljima, po cijenama koje de biti znatno niže od tržišnih. Smatram kako je važno
napomenuti da u upravljanju državom, također pored privatizacije može provoditi i
nacionalizacije, a zarađivat de preko obje transakcije. Apsurd toga je da de privatizaciju
pojedinih perspektivnih državnih poduzeda provoditi po niskim cijenama, međutim,

29

neefikasna privatna poduzeda nacionalizirat de po enormno visokim cijenama (Petrifid
D.; 2000.).

Za primjer jednog od takvih slufajeva istife se slufaj gdje Zagrebafki Holding na felu s
gradonafelnikom grada Zagreba, provodi nacionalizacije poduzeda koje je ukljufio u
sustav. Uz gradske tvrtke koje su bile ukljufene u Holdingu, našla su se i pojedina
privatna poduzeda, a na koncu kupljeni su bili i zagrebafki kinematografi koji su ionako
ved bili gradski. Time je završio proces privatizacije, odnosno, opustošena poduzeda
ponovno se vradaju državi ili paradržavnim tijelima (Petrifid D.; 2000.).

Stavovi kleptokrata o privatizacijama ovisit de o tome je li zaprimio zadovoljavajudu
kolifinu novca, te de na temelju toga odobriti prodaju novim vlasnicima. Državno
poduzede može se, također, koristiti i za prodaju radnih mjesta, davanjem prednosti
kod sklapanja poslovnih ugovora, posebnim tretmanom kupca, te još mnogo drugih
radnji. Upravo je to razlog zbog kojega kleptokratima odgovara neefikasna i slaba
država bez dovoljno strufnog kadra i konstruktivnog plana za borbu protiv korupcije i
organiziranog kriminala. Javna obmana je zagovaranje borbe protiv korupcije, dok de
se istovremeno onemogudavati rad kontrolnih državnih institucija koje bi mogle
prekinuti ili uvelike smanjiti korupcijsku mrežu u zemlji (Petrifid D.; 2000.).

4.6 Korupcija kod privatizacije

Zbog nedostatka kvalitetnih i intenzivnih kontrola i institucija jedinstvene su prilike za
korupcijske intervencije transformacija državnih poduzeda i koncerna u privatna
poduzeda. Ukoliko postoji jedan ured ili kljufna osoba koja provodi privatizaciju, postoji
velika vjerojatnost za koruptivne radnje, jer se slufaj odvija bez puno svjedoka. U tom
slufaju prodavatelj u ime države, sa kupcem utvrđuje kupoprodajnu cijenu nižu od
tržišne, a razliku zarađuje prodavaf. Ono što može stvarati prepreku je to da
korumpirano poduzede može uskratiti neke obedane isplate državnim službenicima,
poput osiguranja da de dogovor biti proveden, sve dok država ne plati privatnoj tvrtki.
U Hrvatskoj su takvi sporazumi bili karatakteristifni prilikom prodaja državnih hotela i
turistifkih tvrtki (Petrifid D.; 2000.).

30

4.7 Troškovi korupcije

Kolika je cijena i koliki su troškovi korupcije nije mogude tofno definirati, upravo iz
razloga što se takvi slufajevi ne evidentiraju.

Mjerenje korupcije u pravilu je iznimno složeno. Ukljufene strane ne žale se na
korupciju jer im ona olakšava obavljanje određene transakcije. Zato je krajnje teško
izravno mjeriti razinu korupcije.

Međutim, Susan Rose u svojoj knjizi (Korupcija i vlada, 2002) pradenje korupcijskih
troškova predstavlja na sljededi nafin; ukoliko se pretpostavi da se zbog korupcije
izgubilo 20% sredstva nekog fonda, potrebno je pronadi kanale kojima su ta sredstva
preusmjerena nekamo drugdje. Upravo se ti gubitci nikada ne prikazuju kao mito, ved
kao inflacijski troškovi nastali kroz ugovore, poput gubitka opreme, neplanirane
gubitke i slifno. Prema tako posloženom modelu, za primjer, projekt vrijedan 100
milijuna dolara, bez korupcije koštao bi 80 milijuna. Kako bi ta investicija bila
opravdana, projekt bi trebao imati godišnji povrat od 10%. Nekorumpirani projekt
trebao bi u tom slufaju generirati korist od 88 milijuna, dok korumpirani projekt treba
110 milijuna, što predstavlja razliku od 22 milijuna.

Dakle, projekt vrijedan 80 milijuna, uz troškove korupcije trebao bi imati povrat od 110
milijuna da bi bio isplativ. Stopa profitabilnosti produktivno iskorištenih sredstava je u
tom slufaju 37,5%, što je teško za ostvariti fak i u razvijenijim zemljama (Rose S.;
2002.).

Ukoliko je u 20% urafunato mito za državne službenike koji odobravaju projekte, onda
de oni uz nagradu odobravati samo pogrešne, korumpirane projekte na kojima mogu
nešto zaraditi (Rose S.; 2002.).

U drugom primjeru za izgradnju dionice ceste natjefe se nekoliko građevinskih tvrtki.
Ponude su razlifitih cijenovnih vrijednosti, te je tako jednoj cijena 100 milijuna dolara,

31

drugoj 120 i tredoj je cijena 140 milijuna dolara. Posao dobiva ona s najnižom
ponudom, od 100 milijuna dolara, a ostale ispadaju iz natjefaja. Izabrana tvrtka koja se
prijavila s najnižom cijenom, nakon pofetka gradnje prijavljuje neplanirane troškove od
40 milijuna dolara. Bududi da je u tih 40 mil. dolara urafunato mito za državne
dužnosnike koji su odobrili posao građevinskoj tvrtki, odobrava se prekorafenje
troškova jer de taj novac ionako pripasti njima. Da bi se projekt zatvorio kao isplativ i
bez gubitaka, novonastali se troškovi napladuju u povedanim iznosima cestarina,
porezu na automobile i cijenu goriva (Petrifid D.; 2000.).

Troškove korupcije, prema tome, pladaju građani kroz poreze kojima se puni državni
prorafun i krajnji korisnici, odnosno, troškove korupcije državnih dužnosnika pladaju
porezni obveznici i krajnji korisnici koji se siromaše da bi se koruptivni državni
službenici i podmifivadki poduzetnici mogli bogatiti.

4.8 Institucije odgovorne za prevenciju korupcije

Kao što smo to ved nekoliko puta napomenuli, te i statistifki dokazali u istraživanju u
nastavku, nositelj borbe protiv korupcije trebao bi biti državnih vrh i njegova upravna
tijela, a to su: policija, državno tužilaštvo i sudstvo, prije svega. Uz to važnu ulogu ima
financijska policija te, državni inspektorati i revizorske tvrtke (GFK Hrvatska; 2004.).
Prema tome, zakonodavna tijela koja se deklariraju za rad u borbi protiv korupcije,
rade malo ili gotovo ništa, a provedbu borbe protiv korupcije prenose na izvršnu vlast.
Problem nastaje što zakonodavna tijela samoinicijativno izrađuju prijedloge zakona koji
imaju za svrhu ogranifiti kontrolu nad provedbom borbe protiv korupcije.

 Policija – kao državna institucija u direktnoj vezi s građanima, uz adekvatne i
ufinkovite metode i tehnike, moraju prikupljati neophodne podatke kako bi ih
pravovremeno i tofno prenijeli daljnjim institucijama koje se direktno
suofavaju s problemima korupcije.
 Državno tužilaštvo – od izuzetne važnosti je prije svega nezavisnost i
profesionalnost ureda državnog tužitelja, koji mora, kako bi izbjegao

32

potencijalni negativni dojam u javnosti, biti apolitifki, te nesumnjivo inzistirati
na odgovornosti i kredibilitetu.
 Sudstvo – Poput i državnog tužilaštva, jedna od važnijih karakteristika trebala bi
biti apolitifnost i nezavisnost, autonomnost i naravno ufinkovitost. Po visokim
moralnim i etifkim rješenjima, sud mora savjesno i pošteno inzistirati na bržem
rješavanju sudskih procesa, uz suradnju s policijom kroz osiguranja zaštite
svjedoka protiv korupcije, ali i kriminala (Petrifid D.; 2009.).

Najvažniju ulogu u borbi protiv korupcije u svrhu poticanja javnog interesa je sloboda
tiska i medija, bar bi trebala biti. Uloga medija je da budu nezavisni, bez politifkog
utjecaja, slobodni od cenzure, a podaci koje objavljuju moraju biti bez predrasuda,
tofni i relevantni.

4.9 Korupcija i organizirani kriminal

Organizirani kriminal u nekim je zemljama festo povezan s legalnim društvenim
strukturama poput predstavnika politifkih stranaka na vlasti i istaknutih poslovnih
ljudi. Organizirani kriminal profitira iz zlofina, a novac iz te djelatnosti je ilegalno
stvoren (Kurtovid Mišid; Suzbijanje organiiranog kriminaliteta; 2016.).

Kao što sam u poglavlju „5.4. Korupcija kod državnih službenika i odnos visoke politike i
turistifkog poduzeda“ ved objasnila nafine protuzakonitih djelovanja i mogudnosti
zarade državnih službenika, važno je još napomenuti da kada je novac jednom ispladen,
više nije mogude provoditi nikakav zakonski proces protiv takvih tvrtki, jer vlasnik
uvijek može otkriti kako je i kome u državnoj instituciji isplatio novac (The United
Nations Convention aggainst corruption and its impact on international companies;
Antonio Argandona; IESE Business School, University of Navarra; October 2006). Grupe
organiziranog kriminala de protuzakonito stefen novac „investirati“ u državne
službenike ili de ga uložiti u zakonita poslovanja. Najfešde ulaganje takvog novca
odnosi se upravo na izgradnju ili kupnju turistifkih objekata, koji sa sigurnošdu, na

33

legalan nafin, vradaju uloženi novac. To se posebno odnosi na hrvatsko tržište u kojem
godišnji prihod od turizma iznosi 8 milijardi eura.

4.10 Borba protiv korupcije u svijetu

Za probleme korupcije, podmidivanja, pranja novca i organiziranog kriminala, može se
redi da su međunarodni problemi. Bez obzira na to, vlade mnogih zemalja nisu još
razvile efikasne strategije za borbu protiv korupcije, a financijske transakcije nisu
regulirane i kontrolirane na međunarodnoj razini (Transparency International; 2015.).

Transparency International objavio je izvješde, kako je u skandinavskim zemljama,
ukljufujudi i Dansku, najmanji stupanj korupcije u svijetu. Međutim, upravo u Danskoj
nailazimo na paradoks po pitanju korupcije, kada su krajem 1997. godine zapofele
rasprave o izmjenama poreznog zakona u kojem se podmidivanje stranih službenika od
strane danskih državljana prestaje tretirati kao porezna olakšica. Taj zakon trebalo je
zamijeniti tako da se mito kao porezni dobitak pofne tretirati kao kazneno djelo
(Derenfinovid D., 2001, Mit(o) korupciji).

 Primjer danskog slufaja pokazuje da, ukoliko se mito legalizira, onda u zemlji,
formalno, nema ni korupcije. Odnosno, ukoliko se u nekoj zemlji zlofin legalizira, tada
u toj zemlji nede biti crne statistike.

4.11 Deklaracija protiv korupcije

Vedina svih velikih svjetskih organizacija poput Ujedinjenih naroda, Vijeda Europe,
Svjetske banke ili Međunarodnog monetarnog fonda, imaju kao jedan od svojih
temeljnih ciljeva borbu protiv korupcije. UN-ova generalna skupština je 1996. godine
prihvatila rezoluciju i deklaraciju o korupciji u kojoj se zahtijeva sljedede:

 efikasna i konkretna akcija u borbi protiv svih oblika korupcije, mita i srodnih
nezakonitih radnji u međunarodnim trgovafkim transakcijama

34

 potaknuti efikasno provođenje postojedih zakona o korupciji i u skladu s tim
potaknuti usvajanje zakona u te svrhe, tamo gdje ih nema
 potaknuti javna i privatna poduzeda da unapređuju ciljeve deklaracije
 kriminalizirati mito u državnim službama
 efikasan i pravedan pravosudni sistem važan za svaku državu, kao i slobodni i
neovisni mediji
 stvaranje kompetentnih ustanova koje podupiru zakone s najvišim stupnjem
profesionalizma i integriteta
 otkrivanje izvora bogadenja javnih službenika i državnih dužnosnika
 osnivanje posebnih antikorupcijskih tijela
 mjere koje osiguravaju slobodnu konkurenciju na tržištu
 mjere koje bi onemogudile nezakonito bogadenje
 mjere koje bi osigurale nadzor javnosti u korupcijskim djelatnostima
 kontrola financiranja politifkih stranaka i kampanja
 jamstvo slobode tiska i prava na informaciju
 utvrđivanje eifkih kodova za neke profesije (Council of Europe,1999.)

Europska Unija je svoje znafajno i prijelazno razdoblje u borbi protiv korupcije imala
1999. usvajajudi u Strasbourgu građansko-pravnu konvenciju o korupciji. Grupa
zemalja potpisnica nazvana je GRECO, a iz konvencije koju su potpisali važno je izdvojiti
dva flanka. Prvo, flanak broj 5 o odgovornosti države u kojemu između ostalog stoji da
de svaka zemlja u svom domadem pravu omoguditi odgovarajudi postupak da osobe
koje su pretrpjele štetu, kao rezultat akta korupcije, ostvare pravo na naknadu štete od
države. U 9. flanku o zaštiti zaposlenih piše: „Sve Strane de u svom domadem pravu
predvidjeti odgovarajudu zaštitu protiv bilo kakve neopravdane sankcije za zaposlene
koji imaju osnovu za sumnju na korupciju i koji su prijavili u dobroj vjeri svoju sumnju
odgovornim licima ili vlastima.“ (Council of Europe, Civil Law Convention On
Corruption; Strasbourg, 4.11.1999; ETS 174.).

35

Iako je Hrvatska potpisnica ove konvencije, brojni domadi slufajevi sa zviždafima,
odnosno osobama koje ukazuju na korupciju, govore da se naša zemlja ne pridržava
njezinih odredbi.

4.11.1 Deklaracije Republike Hrvatske protiv korupcije

Transparentnost sustava potife društvenu odgovornost i smanjuje korupciju.
Rješavanje korupcije kao sistemskog problema hrvatskog društva mora biti imperativ
svih politifkih aktera, bez obzira nalazili se oni na vlasti ili u oporbi, jer na njima leži
najvedi teret odgovornosti. Društvo bez korupcije građanima bi omogudilo ostvarivanje
prava i obaveza bez izloženosti koruptivnim radnjama. Drugo, tako bi se štitio javni
interes RH na nafin da on ne bude ugrožen od koruptivnog postupanja i trede,
institucije bi bile zaštidene od razarajudih ufinaka koje korupcija proizvodi.
(Transparency International Hrvatska; Parlamentarni izbori 2015).

Antikorupcijsko izvješde Europske Unije (veljafa 2014) ukazalo je na to da korupcija
predstavlja ozbiljan problem za mnoge države EU ukljufujudi i Hrvatsku. U cilju stvarne
borbe protiv korupcije u Hrvatskoj Transparency international Hrvatska uputio je poziv
politifkim strankama i nezavisnim listama, koje de sudjelovati na parlamentarnim
izborima, da potpišu Deklaraciju protiv korupcije. Tom je prilikom predstavljeno
istraživanje prema kojem:
 94% građana Hrvatske smatra korupciju raširenom pojavom
 6% građana Hrvatske je tijekom 2013. godine moralo dati mito ili je na neki
nafin svjedofilo korupciji
 81% hrvatskih tvrtki smatra da im korupcija stara prepreke u poslovanju
(Transparency International; Antikorupcijsko izviješde EU; 2014.)

Deklaracijom protiv korupcije se budude parlamentarne stranke i nezavisni pojedinci
obvezuju da de se boriti protiv korupcije, te da de promicati transparentnost,
odgovornost, integritet i poštenje u institucijama, politikama i zakonodavstvu Hrvatske
(Transparency International; Deklaracija protiv korupcije; 2015.).

36

Ciljevi Deklaracije su:
 Upravljanje i zakonodavni proces u Hrvatskoj postat de model transparentnosti,
odgovornosti, integriteta i poštenja, postavljajudi najviše standarde.
 Hrvatska de promicati vedi integritet, poštenje i transparentnost u u potrošnji
javnih sredstava.
 Hrvatska de poticati inicijative i zakonodavstvo koje promife ufinkovitu zaštitu
prijavitelja nepravilnosti (zviždafa) u javnom, privatnom i neprofitnom sektoru.

(Transparency International Hrvatska; Deklaracije protiv korupcije - Parlamentarni
izbori 2015.)

37

5
KORUPCIJA U HRVATSKOJ

Prema knjizi Emila Heršaka, „Hrvati: od gusarske države do samostalnosti“, pofeci
kriminala i korupcije na prostoru hrvatske države datiraju još od ilirskih vremena,
odnosno još iz III stoljeda prije Krista. Prostor istofne obale Jadrana bio je izuzetno
pogodan za gusarenje s obzirom na brojnost otoka i uvala koji su korišteni kao
skloništa. Papa Ivan VII obratio se hrvatskom knezu Domagoju kako bi ga upozorio na
gusarske akcije, te da ga u slufaju incidenta smatra odgovornim (Emil Heršak; Hrvati:
od gusarske države do samostalnosti; Kratka povijest korupcije, Mate, Zagreb, 2007).

Je li uistinu gusarstvo u to vrijeme bio nemoralan, društveno neprihvatljiv i uz to,
također protupravni fin, teško je dokufiti, no sigurno je to bio izvor prihoda za
pljafkaše i njihove obitelji uz relativno prihvatljive rizike. Što su na moru bili gusari, to
su na kopnu bili razbojnici ili hajduci (Heršak E.; 2007.).

5.1 Potkupljivanje u hrvatskoj povijesti

U praslavenskom jeziku, rijef mito posuđenica je iz germanskih jezika, a u
crkvenoslavenskom jeziku odnosila se na carinske i slifne poslove, tako se mjesto gdje
se pladao ulazak u grad nazivao mitnica. Zakonodavci srednjega vijeka rano su postali
svijesni opasnosti potkupljivanja i davanja mita, te su u gradske statute pofeli
uvrštavati prve antikorupcijske elemente (Heršak E.; 2007.).

Od povijesnog znafaja u borbi protiv korupcije istaknula sam neke od sljededih
događaja iz XIV stoljeda, kada su gradski statuti u Dalmaciji zabranjivali obifaje
prorafunatog darivanja

 U splitskom statutu iz 1312. stoji kako knez i njegovi dužnosnici pod prisegom
obedavaju da nede primati nikakve darove od opdinstva ili pojedinaca.
 Skradinski statut iz istog razdoblja zabranjuje sucima primanje darova, osim
boce vina, ako joj vrijednost ne prelazi pet soldina

38

 U Dubrovafkoj Republici, nakon 1477., poduzimane su posebne mjere protiv
mita i korupcije, poput one da se dubrovafki knez birao na vrlo kratak mandat
od samo mjesec dana kako ne bi mogao zloupotrijebiti svoj položaj s obzirom
na važnu tržišnu poziciju grada (Heršak E.; 2007.).

Pored toga, na kneževu dvoru stajao je važan podsjetnik svim kneževima, ali i
današnjim politifarima: Obliti privatorum, publica curate. („Zaboravite vlastite
probitke, skrbite za zajednifko dobro“) (Emil Heršak; Hrvati: od gusarske države do
samostalnosti; Kratka povijest korupcije, Zagreb, 2007).

Trinaesto stoljede u Hrvatskoj i Europi bilo je pofetak progona vještica temeljem
inicijative pape Inocenta VII, a prve zabilješke o spaljivanju vještica na teritoriju
Hrvatske pojavljuju se u Korfulanskom statutu iz 1214. godine i Vinodolskom zakonu iz
1288. godine. Žena uhvadena u vrafanju morala je platiti kaznu u iznosu od sto libara, a
ukoliko se kazna ne bi platila, ženu bi spalili. Prvi povijesno zabilježeni slufaj
podmidivanja datira iz 1743. iz Zagreba, gdje je pod zakletvom osumnjifena vještica
Barica Jurkovid opisala kako je za svoju slobodu, gradski bilježnik od nje tražio 200
forinti kako bi je oslobodio optužbe. Iako sa današnjeg aspekta navedeni slufaj ne
smatram reprezentativnim primjerom moderne korupcije, on se navodi kao prvi koji je
dokumentiran (Heršak E.; 2007.).

5.2 Utjecaj Osmanlija na početke korupcije

Duboki trag na Balkanu ostavio je dolazak i dulje zadržavanje Turaka, zbog
nepokorenosti od Osmanskog carstva. Iako su Osmanlije zaustavljeni na hrvatskoj
granici, nastavili su se pohodi Turaka i pljafke na pokorenim teritorijima, gdje su
nametali svoja prava i zakone. Jedan od takvih bio je i šerijatski zakon prema kojem se
primanje darova nije tretiralo kao prekršaj. Takav obifaj pomogao je ekspanziji
korupcije za vrijeme Turaka i nakon njihovog povlafenja. Mito je tako postalo sastavni
dio sudskih procesa, prijema kod visokih dužnosnika u državne službe ili za dobivanje ili
zadržavanje javnih funkcija (Heršak E.; 2007.).

39

5.3 Osamostaljenje Hrvatske i korupcijske afere

U vrijeme raspada Jugoslavije došlo je do osamostaljivanja Hrvatske 1991., a sa
korupcijske tofke gledišta, upravo su ratne okolnosti koje su nastajale, determinirale
društvene odnose u novoj državi. Tijekom priprema oružanog otpora i etnifkih sukoba
na podrufju bivše države, politifari se okredu kriminalcima, bivšim pripadnicima tajnih
službi i mafijašima, kako bi im pomogli oko nabave oružja i zbog predvođenja ratne
logistike. U nastalom kaosu, kriminalci su stekli kontrolu nad ekonomijom, vladom i
ratnim događanjima. Zbog institucionalne anarhije uzrokovane nastalim ratnim
neprilikama, u Hrvatskoj su ufinjene mnoge povrede zakona, propisa, uredbi i ljudskih
prava. Zakonske nedorefenosti u vedini slufajeva namjerne nepreciznosti, pogodovale
su uskom sloju ljudi, što je kasnije dovelo do gubitka povjerenja građana u pravni
poredak i pravnu državu (Heršak E.; 2007.).

Deset godina nakon osnivanja države, formiran je USKOK radi borbe protiv korupcije.
Njegova primarna uloga bila je baviti se naknadnim, a ne prethodnim korupcijskim
disidentima.

5.4 Utjecaj ekonomske krize i recesije na turizam u hrvatskoj

Recesija i ekonomska kriza negativno se odražavaju na sve gospodarske djelatnosti pa
tako i na turizam. Smanjenje dohotka u turistifkim emitivnim zemljama utjefe na
smanjenje obujma turistifke potražnje, te u konafnici i na pad turistifke potrošnje na
turistifkim destinacijama (Čavlek, Bartoluci, Kesar, Čižmar, Hendija; Prilog novim
odrednicama turistifke politike u hrvatskoj, 2010., str.2). Utjecaj ekonomske krize ved
se izravno osjetio u turizmu u Hrvatskoj u 2009. godini kada je zbog globalne
ekonomske krize i recesije došlo do pada turistifkog prometa i prihoda od
međunarodnog turizma. Time je narušen trend laganog povedanja turistifkog prometa
u Hrvatskoj zapofet 2000. godine otkada se napokon stabiliziraju kretanja u našem
poratnom turizmu (Bartoluci, Hendija, Budimski, 2010., str.233). Utjecaj krize i recesije

40

u svijetu samo je jedan od uzroka krize u hrvatskom gospodarstvu pa i u turizmu. Brojni
su drugi uzroci krize hrvatskog gospodarstva, posebno u podrufjima tefajne,
monetarne i fiskalne politike (porezne politike, politike javnih rashoda), te posebno
javnog duga.

Strufnjaci su se usuglasili da je ekonomska kriza i recesija u Hrvatskoj samo jednim
dijelom uzrokovana svjetskom krizom, a ostali uzroci su rezultat neadekvatne
ekonomske politike i nedostatak odgovarajude strategije razvoja. Poseban problem
predstavlja prezaduženost hrvatske države i ekonomskih subjekata, koja dovodi do
smanjenja proizvodnje gotovo u svim djelatnostima, smanjenja izvoza i zaposlenosti,
što se izravno odražava i na turizam. Stabilnost tefaja i cijena ne može se ostvariti
dugorofno uz minimalni ili nulti rast BDP-a kakav se u Hrvatskoj ostvaruje posljednjih
godina. Sve to izravno utjefe na turizam u Hrvatskoj što se negativno manifestira na
pripremu sezone, zaposlenost, investicije, održavanje objekata, promocijske aktivnosti
i dr. Tome treba dodati i određene naslijeđene probleme u hrvatskom turizmu iz
prethodnog desetljeda uslijed posljedica rata kao što su: desetgodišnji niski turistifki
promet, izrazita sezonalnost hrvatskog turizma, problemi vlasništva turistifkog
zemljišta i objekata, siva ekonomija, visoka zaduženost poduzeda, nelikvidnost,
nedostatak novih investicija i dr. Svi navedeni uzroci i problemi pod utjecajem
ekonomske krize i recesije još se više povedavaju i negativno utjefu na rezultate
turizma u Hrvatskoj (Čavlek, Bartoluci, Kesar, Čižmar, Hendija, 2010., str.3).

41

6
STAVOVI GRAĐANA RH O KORUPCIJI

Stavovi građana i percepcija o određenim fenomenima ishod su obrađenih informacija
koje su im dane. Vrsta informacije koja je građanima dostupna, te nafin na koji je ta
informacija prezentirana uvelike utjefe na njihov stav. Mediji imaju veliku ulogu u
oblikovanju javnog mijenja usmjeravajudi pažnju na određene slufajeve, dok se
pojedini zanemaruju. Također, istu informaciju koju prenose mediji razlifiti ljudi
razlifito interpretiraju, ovisno o njihovim moralnim vrijednostima, kulturnom nasljeđu,
socio-ekonomskom statusu, obrazovanju i drugim varijablama (Petrifid D.; 2009.).

Percepcije o korupciji stoga, ne mjere samu korupciju, nego i psihološki ufinak
korupcije na populaciju. Anketno istraživanje u nastavku koje su napravili flanovi
odjela za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda Ujedinjenih naroda za droge i kriminal
(UNODC) i Ekonomski institut, Zagreb 2011. godine, fokusirano je na stvarna iskustva
sa sitnom korupcijom, ali za procjenu vjerojatnosti odvijanja korupcijskih praksi važno
je razumjeti kako korupciju percipiraju građani: što je veda percepcija o prisutnosti
korupcije, veda je i vjerojatnost da de se određene prakse održati i razviti dalje. Ukoliko
postoji pretpostavka da je potrebno dati mito da se nešto postigne, veda je
vjerojatnost da de mito doista biti zatraženo ili ponuđeno. Korupcijske prakse,
ukljufujudi podmidivanje, potifu percepcije o korupciji, a te percepcije, zauzvrat, potifu
korupciju (Odjel za statistiku i istraživanje; Ujedinjeni Narodi; 2011.).

Anketa je provedena u srpnju i kolovozu 2010. osobnim intervjuima s nasumifno
odabranim ispitanicima. Ciljana populacija bili su odrasli građani Hrvatske u dobi od 18
do 64 godine. Za odabir uzorka korištena je metoda dvostruke stratifikacije; u prvoj je
fazi izvršena stratifikacija ukupne populacije u šest regija i fetiri vrste naselja
kategoriziranih prema velifini stanovništva na temelju popisa stanovništva 2001., te su
odabrana polazišta nasumifnih posjeta kudanstvima. U drugoj su fazi kudanstva
odabrana nasumifnim posjetima u naseljima ukljufenima u uzorak. Unutar odabranih
kudanstava ispitanici koji su finile osobe između 18 i 64 godina starosti, birani su uz
pomod tzv. rođendanskog kljufa, odnosno, prvog sljededeg rođendana. Stopa odaziva

42

svih kontakata ostvarenih na terenu bila je 50,2 posto, fime je dobivena konafna
velifina uzorka od 3.005 ispitanika (Odjel za statistiku i istraživanje; Ujedinjeni Narodi;
2011.)..

Kako je ved ranije navedeno, prema saznanjima dobivenima iz provedene ankete,
građani Republike Hrvatske smatraju da je korupcija jedan od najvedih problema s
kojima je država suofena u tom trenutku: prema njihovom mišljenju korupcija je tredi
po važnosti problem kojega treba rješavati na nacionalnoj razini, odmah iza
nezaposlenosti i rada Vlade. Nezaposlenost se razumljivo smatra najvedim problemom,
ali korupcija se na toj ljestvici fak nalazi ispred problema poput siromaštva ili kriminala
i premda je rad Vlade procijenjen kao nešto vedi problem od korupcije, može se raditi o
slifnim problemima.

Slika 3 Glavni problemi u državi prema mišljenju hrvatskih građana (2010.)
Izvor: Odjel za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda Ujedinjenih naroda za droge i kriminal (UNODC) i
Ekonomski institut, Zagreb 2011. godine

Na lokalnoj razini percepcija građana o tome koliki problem korupcija predstavlja varira
ovisno o njihovim percepcijama ostalih socio-ekonomskih pitanja. U fetiri od šest
hrvatskih regija korupciju zapravo smatraju drugim najvedim problemom s kojim je
država danas suofena. Također, Važno je napomenuti kako se percepcija građana
uvelike mijenja ovisno o informacijama koje mediji u određenom trenutku
eksploatiraju u javnost.
0
5
10
15
20
25
30
Nezaposlenost
Rad Vlade
Korupcija
Siromaštvo
Funkcionalnost javne uprave
Kriminal i nesigurnost
Slaba ufinkovitost obrazovnog sustava
Stanje infrastrukture
Narušavanje stanja okoliša
Odnosi među etničkim skupinama
Glavni problemi u državi prema mišljenju hrvatskih građana
(2010.)

43

Slika 4 Glavni problemi u državi prema mišljenju hrvatskih građana, po regijama (2010).
Izvor: Odjel za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda Ujedinjenih naroda za droge i kriminal (UNODC) i
Ekonomski institut, Zagreb 2011. godine

Treba također uzeti u obzir percepcije građana o tome smanjuje li se ili raste korupcija
s vremenom. Kako pokazuje idudi graf, gotovo polovica hrvatskih građana smatra da je
korupcija u državi u porastu, iako se mora i ovdje naglasiti da se percepcije o
trendovima u korupciji tijekom vremena razlikuju od stvarnih iskustava građana što je
vidljivo iz prethodnih poglavlja i od stavova o korupciji u usporedbi s drugim temama.
Pri tome se zamjeduju male razlike među regijama.

Slika 5 Percepcije o porastu odnosno smanjenju korupcije u Hrvatskoj u posljednje tri
godine, po regijama (2010.)

Izvor: Odjel za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda Ujedinjenih naroda za droge i kriminal (UNODC) i
Ekonomski institut, Zagreb 2011. godine
0
10
20
30
40
50
60
70
Zagreb
Sjeverna
Hrvatska
Slavonija
Lika,
Kordun,
Banovina
Istra, Hr.
Primorje,
Gorski
kotar
Dalmacija Nacionalni
prosjek
U prastu
Ista razina
U padu
0
5
10
15
20
25
30
35
40
Zagreb
Sjeverna
Hrvatska
Slavonija
Lika,
Kordun,
Banovina
Istra, Hr.
Primorje,
Gorski
kotar
Dalmacija
Nezaposlenost
Rad Vlade
Korupcija
Siromaštvo
Glavni problemi u državi prema mišljenju hrvatskih građana, po regijama (2010.)

44

Statistika je prema rezultatima pokazala kako među hrvatskim građanima prevladava
percepcija da je u pojedinim institucijama ili sektorima korupcija raširena u velikoj
mjeri. Idudi graf pokazuje da znafajan, iako varijabilan udio građana vjeruje da su
korupcijske prakse festa ili vrlo festa pojava u navedenim institucijama, pri femu su
vojska i nevladine organizacije među onim institucijama koje ispitanici smatraju
imunijima na korupciju.

Slika 6 Sektori/institucije u kojima su prema percepcijama hrvatskih građana
korupcijske prakse festa ili vrlo festa pojava (2010.)

Izvor: Odjel za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda Ujedinjenih naroda za droge i kriminal (UNODC) i
Ekonomski institut, Zagreb 2011. godine

Prema statistifkim podatcima odjela za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda
Ujedinjenih naroda za droge i kriminal (UNODC) i Ekonomskog instituta u Zagrebu iz
2011. godine prikazani su sljededi podaci kako je zlouporaba položaja, poput
zapošljavanja prijatelja i rodbine te dodjeljivanja ugovora sebi bliskim tvrtkama,
percipirana je kao jednako festa pojava među izabranim predstavnicima vlasti i
0
10
20
30
40
50
60
70
80
Lokalna samouprava
Tijela središnje državne uprave
Politifke stranke
Sabor
Sudstvo
Policija
Državno odvjetništvo
Carina
Javne bolnice
Porezna uprava
Javna sveufilišta
Privatna poduzeda
Mediji
Katastar
Komunalne službe
Javne škole
Nevladine organizacije
Vojska
Turizam
Sektori/institucije u kojima su prema percepcijama hrvatskih
građana korupcijske prakse česta ili vrlo česta pojava (2010.)

45

djelatnicima u javnoj službi koji ne prolaze kroz proces javnih izbora. Veliki udio odrasle
populacije u Hrvatskoj smatra da se takve zlouporabe položaja događaju na redovitoj
bazi. Korištenje javnih sredstava ili imovine u privatne svrhe smatra se najuobifajenijim
oblikom zlouporabe položaja kod izabranih predstavnika vlasti. Pored toga, više od 50
posto građana smatra da se festo ili vrlo festo manipulira izbornim rezultatima.
Premda se ovi podaci odnose samo na percepcije, svejedno je znakovito da tako veliki
dio populacije vjeruje da su takve prakse zaista toliko raširene.

Slika 7 i 9 Nafini zlouporabe položaja koji se percipiraju kao festa ili vrlo festa pojava
među javnim djelatnicima i izabranim predstavnicima vlasti u Hrvatskoj (2010.)

Načini zlouporabe položaja koji se percipiraju kao česta ili vrlo česta pojava među
javnim djelatnicima i izabranim predstavnicima vlasti u Hrvatskoj (2010.)

0
10
20
30
40
50
60
70
80
90
Djelatnici u javnim službama
Interveniraju radi
zapošljavanja
prijatelja/rodbine
Potifu dodjeljivanje
ugovora sebi bliskim
tvrtkama
Prihvadaju male poklone
kao znak zahvalnosti za
pružene javne usluge
Prihvadaju vrijedne
poklone za pružene
usluge javnih služb
Primaju mito u sklopu
ugovora o javnoj nabavi

46

Slika 8 Ibidem

Također, važno je znati smatraju li građani takve prakse prihvatljivima u određenoj
mjeri, jer kao rezultat ufestalosti određenih praksi mogude je da ih ljudi pofnu smatrati
prihvatljivima. Podaci predstavljeni u idudem grafu pokazuju da vedina građana
navedene radnje smatra neprihvatljivima, premda postoje određene nijanse i fini se da
su neki oblici ponašanja prihvatljiviji od drugih. Naime, situacija u kojoj građanin sam
ponudi novac ili poklon javnom službeniku obifno se više tolerira nego situacija u kojoj
javni službenik zatraži mito.

0
10
20
30
40
50
60
70
80
90
Izabrani predstavnici vlasti
Koriste javna sredstva i
imovinu za osobne ili
obiteljske potrebe
Potifu napredovanje u karijeri
prijatelja na temelju njihove
odanosti umjesto prema
zaslugama
Potifu dodjeljivanje ugovora
sebi bliskim tvrtkama
Primaju mito u sklopu ugovora
o javnoj nabavi
Donose odluke pod pritiskom
privatnih interesa
Manipuliraju izbornim
rezultatima

47

Slika 9 Prihvatljivost određenih praksi javnih djelatnika prema mišljenju hrvatskih
građana (2010.)

Izvor: Odjel za statistiku i istraživanje (SASS) Ureda Ujedinjenih naroda za droge i kriminal (UNODC) i
Ekonomski institut, Zagreb 2011. godine

Svi podaci koji se u statistikama navode kao podaci javne službe, predstavljaju ujedno i
podatke vezane i uz društvene i gospodarske djelatnosti koje su zakonom proglašene
kao djelatnosti od interesa za Republiku Hrvatsku. U tu statistiku ubrojena su i sve
turistifke djelatnosti kao dio javne djelatnosti.

0%
50%
100%
Građanin koji liječniku ponudi
novac/poklon
Lijefnik koji traži novac/poklon
Građanin koji prometnom
policajcu nudi novac
Prometni policajac koji traži
novac/poklon
Građanin koji djelatniku u javnoj
službi ponudi novac/poklon
Djelatnik u javnoj službi koji traži
novac/poklon
Građanin koji nastavniku ponudi
novac/poklon
Nastavnik/profesor koji traži
novac/poklon
Prihvatljivo
Često/ponekad
prihvatljivo
Neprihvatljivo

48

7
ULOGA TAJKUNA U HRVATSKOM GOSPODARSTVU

Prije svega važno je razjasniti sam pojam „tajkuna“, te zašto se toliko interesa i znafaja
pridodaje određenim pojedincima o kojima se zna vrlo malo ili gotovo ništa. Oni su
poduzetnici iz razlifitih gospodarskih djelatnosti, građevinari, mešetari zemljištem,
brokeri, vlasnici propalih tvrtki, ljudi koje je Državno odvjetništvo u Republici Hrvatskoj
gonilo za gospodarske malverzacije, hotelijeri, bankari i još mnogo više.

Sama rijef tajkun proizlazi iz japanske rijefi tai-kun, a oznafavala je „velikog
gospodara“ ili „vrhovnog komandanta“. Prema knjizi Željane Giljanovid (izdaje Profil;
2011.)tajkun, prema istoimenom nazivu knjige, u zemljama zapada ne izražava
određenu konotaciju izuzev materijalne, dok znafenje u vedini bivših socijalistifkih
država ima negativnu konotaciju, a ona ih predstavlja kao klasu novih bogataša,
gramzivih, okrutnih, neprosvijedenih i nepristojnih. U Hrvatskom enciklopedijskom
rjefniku (prof. dr. Anid, dr. Brozovid, prof. dr. Goldstein; str. 317; 2004) se pojam
„tajkun“ definira kao kapitalistifki magnat, bogat i modan poduzetnik s velikim
utjecajem u društvenom i politifkom životu, novopefeni bogataš koji se obogatio naglo
i uglavnom na rafun osiromašenih radnika i potrošafa svojih proizvoda i usluga.
U Hrvatskoj smo, nakon iscrpnog istraživanja teme o tajkunima, ustvrdili kako su im,
bez obzira na djelatnosti kojima se bave, zajednifke tri stvari, a to su:

 enormna dugovanja prema državi
 vedina ima blokirane rafune
 u javnosti su predstavljeni kao uspješni poduzetnici

Prema flanku tjednika 24sata „Express“ iz 2015. godine (Mlafak, Pandžid, Cvok,
Madunid;2015.) ukoliko uzmemo u obzir i dužnike od milijun do 10 milijuna kuna,
dolazimo do podatka da 2750 osoba duguje 18,5 milijardi kuna bez kamata, dok za
usporedbu svih 318.000 blokiranih građana u to vrijeme, dugovalo je 12 milijardi kuna.
Iznošenje tih podataka ukazuje nam kako se utjecaj visokopozicioniranih pojedinaca

49

odražava i na hrvatsko gospodarstvo, stanje pojedinih sektora, te prikazuje ulogu RH u
borbi protiv korupcije.
Miriam Kervatin, predsjednica udruge Blokirani, za navedeni flanak „Express-a“
izjavljuje: "Uvjerena sam da je sustav duboko korumpiran i štiti velike. Ustav kaže da bi
trebao štititi slabije. Ovršni zakon ne pravi razliku između nekoga tko leži u bolnici i ima
800 kuna na mjesec od tajkuna. On je duboko nepravedan i loš".

Analiza odvjetnika koji su strufnjaci i za trgovafko pravo, nastale dugove uglednih
poduzetnika objašnjavaju na sljedede nafine, a to je kako su kupovali zemljišta i
nekretnine na svoje ime i dizali kredite za njihovu kupovinu. Također, navode još dvije
mogudnosti; jamfili su za svoje tvrtke ili su tvrtku založili za svoje osobne poslove, a
kada je tvrtka naišla na financijske probleme, dug se prebacio i na njih osobno.

Vedina ih je bila povezana s politikom ili visokim državnim službenicima, preko kojih su
ostvarili brojne pogodnosti, poput izdavanja kredita bez pokrida. Problemi su nastali sa
dolaskom krize i velikim brojem uhidenja po Hrvatskoj nakon pada Ive Sanadera i
raspletanjem korupcijske hobotnice.

Jedan od tajkuna s vrha liste dužnika je i hotelijer iz Šibenika, vlasnik šibenske Rivijere u
sastavu koje posluju Hotel Jadran Šibenik, Hotel Imperijal Vodice, Hotel Miran Pirovac i
Autokamp Imperijal Vodice. Prema istraživanju 24sata njegovo ime nalazi se na 17.
mjestu liste najvedih dužnika bankama u Hrvatskoj, s ukupnim dugom od 72,5 milijuna
kuna iz 2015. godine, zbog fega je njegova tvrtka i dalje u blokadi. Taj dug smanjio je sa
iznosa od 169 milijuna kuna iz 2013. godine, kada je bio na samom vrhu liste dužnika,
od fega 87 milijuna švicarskoj banci, a preostalih 82 milijuna kuna poduzedu iz Zagreba,
prema flanku iz Jutarnjeg lista (Huljev, Novak;2013).

Slufaj šibenskog hotelijera, kao i vedine ostalih poduzetnika, odnosno tajkuna,
možemo povezati s nelegalnim poslovanjem banaka, izdavanja kredita bez utvrđenih
podataka o prethodnom poslovanju i odobrenja ostaih dionifara, kao što smo naveli i
prethodno objašnjavajudi na koji se nafin dolazi do kredita banaka.

50

„Doznajemo kako je šibenskom tajkunu Hrvatska banka za obnovu i razvoj u kolovozu
2004. odobrila 12,7 milijuna kuna kredita, a u srpnju 2007. podigao je hipoteku na
autokamp i hotel Imperijal i od HBOR-a dobio još 5,4 milijuna eura kredita. U lipnju
2010., prema našim izvorima, hotelijer je opteretio hotel Miran u Pirovcu u Jadranskoj
banci za novih 7,27 milijuna kuna kredita, a u listopadu 2009. u istoj je banci podigao
kredit od 950 tisuda eura.“ (Huljev, Novak; 2013)-

Od podizanja kredita u HBOR-u iz 2004. do danas, u periodu duljem od deset godina,
Šibenfanin nije pokrenuo poslovanje Rivijere, što dokazuje i blokada tvrtke. Istražitelji
Jutarnjeg lista doznaju kako je u travnju 2010. od švicarske filijale Nove Ljubljanske
Banke, NLB Interfinanz AG-a, podigao kredit od desetak milijuna eura, bez znanja
ostalih dionifara Rivijere, temeljem založnog prava nad hotelom Miran u Pirovcu, a
novac je privremeno uplatio na svoj privatni rafun u istoj banci, te s njime djelomifno
otkupio dionice od nekoliko flanova dionifkog društva Rivijera. Otplatu kreditnih
anuiteta prebacio je na tekude poslovanje tvrtke.

Apsurd koji proizlazi iz ovog slufaja je i finjenica kako je 2012. godine, unatof brojnim
sumnjivim poslovima u svojoj karijeri, dobitnik gospodarskog priznanja „Zlatna kuna“
koje se dodjeljuje najuspješnijim poduzetnicima koji su doprinijeli hrvatskom
gospodarstvu, a izglasavalo ga je Gospodarsko vijede Županijske komore grada
Šibenika. (Šibenik In; 2015.)

Politifke veze ujecale su i na brojne druge ustanove poput Hrvatske poštanske banke
koja je oštedena u milijunskim malverzacijama, te ju je Trgovafki sud u Zagrebu
blokirao krajem 2013. godine u jeku njene privatizacije, pod zahtjevom jednog od
optuženika DORH-a iz afere Bankomat.

Prema izvještaju novinara 24sata u tjedniku „Express“ objavljeno je kako je Državno
odvjetništvo ustanovilo da je banka u vlasništvu države, također i pod potpunom
kontrolom HDZ-a služila kao bankomat podobnim poduzetnicima. Tadašnji direktor
HPB-a, koji je došao iz redova HDZ-a na to direktorsko mjesto, nanio štetu vedu od 600
milijuna kuna. Krediti su tako izdani i optuženicima afere „bankomat“ u iznosu od 57,6

51

milijuna kuna koji su sredinom 2000. godine najavljivali izgradnju najvedeg zabavnog
parka u Samoboru pod nazivom „Fantasyland“ na prostoru bivših toplica Schmidhen.
Na fak 27 hektara trebao je biti izgrađen vodeni park, dva luksuzna hotela, zabavni i
sportski park, a investicija se procjenjivala na fak 170 milijuna eura. Plan je bio kako de
vodeni park i hoteli u Samoboru biti srce kontinentalnog turizma. Schmidhen je bio
porušen, a od projekta se nije ostvarilo ništa iako im je odobren kredit za kupnju
zemljišta i investicije od Hrvatske poštanske banke. Za neprovedbu plana izgradnje
jedan od dvojice glavnih aktera afere, te pokretafa projekta „Fantasyland“ krivio je
Hrvatski fond za privatizaciju koji je navodno onemogudavao kupnju zemljišta, te
nedostatak investitora. Njegove tvrtke Fantazija projekt, Fantazija vodeni park,
Fantazija hoteli, Fantazija zabavni park, te Inter Media Public (IMP) podnijeli su 2013.
tužbe protiv HPB-a tražedi od te banke 658,8 milijuna kuna odštete. Prema medijskim
napisima sa portala index.hr (Hina, 2016.), u tužbi se navodi da je banka prekršila
nagodbu prema kojoj nisu smjeli prodavati nekretnine koje je on dao kao zalog za
kredite, a banka je to ipak ufinila. Optuženi je tada od suda i zatražio da se njegova
tražbina osigura tako što de sud staviti privremenu mjeru blokade na imovinu banke,
odnosno upravnu zgradu HPB-a u Zagrebu.

Trenutno se dva sudska procesa vode paralelno, države protiv optuženika u slufaju
Bankomat i optuženikovih kompanija protiv HPB-a, a blokada upravne zgrade otvara
pitanje opstruiranja prodaje Hrvatske poštanske banke i to upravo iz razloga što je
šteta koju potražuju optuženikove tvrtke gotovo istovjetna prodajnoj cijeni banke.

Zanimljivost do koje smo došli istražujudi tematiku je i djelovanje ovršnog zakona na
štednju. Naime, do prije nekoliko godina u Hrvatskoj je štednja bila zaštidena od ovrhe,
odnosno ukoliko ste dugovali milijune, a u banci ste fuvali fak i stotine milijuna, oni su
bili zaštideni i nisu se mogli ovršiti (Pandžid , Madunid , Cvok , Mlafak, 2015.). Blokirani
poduzetnici koji su na vrijeme prebacili novac u banku, bez ustrufavanja su nastavili sa
svojim poslovanjima i životom visokih standarda. Banke koje su im preko kredita dale
milijune za loše projekte, sada se ne mogu naplatiti.

52

Primjer slifnog poslovanja nalazimo i u primjeru poznate Umaške poduzetnice koja je
bliska suradnica jednog slovenskog poduzetnika, a poznata je po realizaciji velikih
investicija u Savudriji, izgradnji luksuznog hotela Kempinski Adriatic i prvog istarskog
golf igrališta. Nalazi se na listi dužnika Porezne uprave Ministarstva financija. Protiv nje
i njenih nekoliko suradnika je Pulsko tužiteljstvo pred Županijskim sudom u Puli 2014.
godine podiglo optužnicu zbog više kaznenih djela vezanih uz zloporabu povjerenja u
gospodarskom poslovanju. Tereti je se za kriminal u poslovanju tvrtke Rezidencija
Skiper, fiji je osnivaf Hypo Alpe Adria Bank, sa sjedištem u Alberima pokraj Savudrije
gdje je od prosinca 2004. do kraja lipnja 2006. kupovala nekretnine u vrijednosti od
12,5 milijuna kuna, a zatim ih prodavala za iznos od 34,2 milijuna kuna, fime je sebi i
okrivljenom trgovafkom društvu pribavila protupravnu imovinsku korist od 21,8
milijuna kuna. Također, tereti je se i za prodaju poslovnog udjela jednog trgovafkog
društva ukupne vrijednosti od 31,7 milijuna kuna za cijenu od 80,8 milijuna kuna
drugom trgovafkom društvu fime je ponovno pribavila protupravnu imovinsku korist u
iznosu od 49,1 milijun kuna. (Merdanovid, 2015) Sporne su i malverzacije vezane uz
Hypo banku koja je od nje i slovenskog poduzetnika bez objašnjenja tražila povrat od
oko 90 milijuna eura kreditne glavnice. Samo nekoliko godina kasnije, donirali su
ukupno tri milijuna kuna za predizbornu kampanju HDZ-a 2007. godine. Nakon toga,
2012. godine, umaška poduzetnica je pokušala svotu od 1,2 milijuna eura prebaciti na
inozemni rafun, međutim transakciju je zaustavio Ured za sprjefavanje pranja novca.
(Nezirovid; 2013.) U Godišnjem izvješdu Ureda za sprjefavanje pranja novca iz 2012.
godine pod objašnjenjem postupanja Ureda stoji:

„Analitifkom obradom je utvrđeno da je klijentica banke izvršila prijevremeni raskid
orofenja u iznosu od 1,2 milijuna eura i ista transferirala na rafun supružnika koji je ta
sredstva orofio. Nakon nekoliko dana od strane FINA-e izvršena je blokada rafuna
klijentice banke temeljem sudske odluke. Nakon blokade rafuna klijentice, a ved
sljededeg dana njezin suprug je pokušao prijevremeno raskinuti tek ugovoreno
orofenje i sredstva transferirati na rafun u inozemstvu. Ured je sukladno zakonskim
ovlastima (fl. 60. Zakona), banci izdao nalog za privremeno zaustavljanje izvršenja
sumnjive transakcije u iznosu od 1,2 milijuna eura kako bi poduzeo hitne radnje radi
provjere podataka o sumnjivoj transakciji i osobama. Nalog Ureda za privremeno

53

zaustavljanje izvršenja sumnjive transakcije potvrđen je rješenjem nadležnog suda o
privremenoj obustavi izvršenja transakcije sukladno odredbama Zakona o kaznenom
postupku.“ (Ministarstvo financija RH; Ured za sprjefavanje pranja novca, 2013., str.79)

Ured je potom obavijestio nadležno Državno odvjetništvo Republike Hrvatske, radi
daljnjeg postupanja i procesuiranja postupka.

54

8
UTJECAJ KORUPCIJE NA TURIZAM

Korupcija je pojava koja je svakako postojala u tranzicijskim zemljama i prije nego je
proces tranzicije zapofet, međutim, tranzicijski uvjeti znafajno su pogodovali procvatu
korupcije i to zahvaljujudi trima fimbenicima, a to su promjene zakonske regulative,
znafajnom obujmu redistribucije imovine iz javnog u privatni sektor (proces
privatizacije) i nedostatku institucionalne kontrole nad korupcijom u državi
(Worldbank, 2014). Promjene politifke situacije imale su znafajan doprinos u kretanju
korupcijske stope u tranzicijskim zemljama. „Istraživanje institucionalnog naslijeđa
pokazuje da se korupcija u tranzicijskim zemljama ukorijenila zahvaljujudi
nedjelotvornosti javnih institucija kao i zbog politike koja je podrivala slobodnu
trgovinu i konkurenciju na slobodnom tržištu“ (Worldbank, 2014).

Dugogodišnjim pradenjem kretanja stope korupcije, pokazala se najviše razvijenom u
tranzicijskim zemljama u kojima je ekonomska i politifka mod tijekom tranzicije
dospjela u ruke malog broja modnika, odnosno politifke i ekonomske elite, dakle u
zemljama s visokim stupnjem koncentracije ekonomske i politifke vlasti. U situacijama
kada korupcija i ekonomski rast koegzistiraju, koruptivne aktivnosti stvaraju dodatne
transakcijske troškove te distorziju u funkcioniranju tržišta i države. U korumpiranim
sustavima gospodarski faktori kojima se upravlja bez poštivanja osnovnih moralnih
nafela i zakona imaju komparativnu prednost. Tom prilikom dolazi do osiromašenja
zemlje, te je upitan njezin bududi ekonomski rast i društvenoekonomski razvoj jer se u
slufaju visokog stupnja tolerancije na korupciju, pri femu ona predstavlja prihvatljiv
nafin djelovanja, obeshrabruju legitimne ekonomske aktivnosti (Worldbank, 2014).

Korupcija se festo pojavljuje u poslovima javne nabave i natjefaja, pri pladanju poreza,
carina i kazni, kod dodjeljivanja razlifitih prava, dozvola ili povlastica, pri zapošljavanju,
pružanju zdravstvenih usluga. Analizirajudi percepciju korupcije među hrvatskim
gospodarstvenicima dolazimo do zakljufaka da se kriteriji pri donošenju odluka o
mjerama gospodarske politike i dodjeli državnih ugovora pojedinim poduzedima, u
nemalo slufajeva, formiraju temeljem osobnih poznanstava s vladinim dužnosnicima

55

pri femu kod malih poduzeda, za razliku od velikih, dolazi do znatno vede zabrinutosti
zbog korupcije prilikom ugovaranja javnih investicija te zbog utjecaja korupcijskih
aktivnosti na zakone i mjere gospodarske politike. Po sektorima, korupcija je
najprisutnija u građevinarstvu, u djelatnostima pružanja usluga smještaja i pripremanja
i usluživanja hrane, potom u prerađivafkoj industriji, opskrbi vodom, elektrifnom
energijom i plinom, u prijevozu i skladištenju te u najmanjoj mjeri trgovini na veliko i
malo.

Razlike u prisutnosti korupcije među sektorima i nisu toliko velike da bi građevinski
sektor prikazale kao najkorumpiraniji, ved se unutar tog sektora najviše traže razne
dozvole i najviše su izložene neefikasnosti sustava. Prema statistikama, najviše
slufajeva podmidivanja javnih službenika od strane poslovnih subjekata odnosi se na
službenike ureda za katastar, opdinske, gradske i županijske te policijske službenike.
Nadležnim se tijelima korupcija prijavljuje u veoma malom postotku iz prostog razloga
što se korupcijom ostvaruje svojevrsna korist za poslovne subjekte (Mr. sc. Zoran
Malenica, mr. sc. Ranka Jeknid: Percepcija korupcije i borba protiv korupcije u RH;
Zbornik radova Pravnog fakulteta u Splitu, god. 47, 4/2010., str. 837.-859.). Korupcija je
treda po važnosti od 15 prepreka poslovanju, odmah iza nestabilne politike i niske
ufinkovitosti javne uprave kao što je prikazano i na idudem grafu.

56

Slika 10 Najproblematifniji faktori poslovanja prema percepciji gospodarstvenika za
2014.godinu

Vir: Izvješde o globalnoj konkurentnosti 2014.- 2015.: Pozicija Hrvatske - Svjetski gospodarski forum
0
2
4
6
8
10
12
14
16
18
20
inflacija
devizno zakonodavstvo
loše zdravlje
neadekvatno educirana radna snaga
niska ufinkovitost inovacija
neadekvatna infrastruktura
kriminal i prijevare
loša radna etika nacionalne radne snage
restriktivno radno zakonodavstvo
pristup financiranju
porezne stope
porezna regulativa
korupcija
nestabilna politika
niska ufinkovitost javne uprave

57

9
POKUŠAJI OBRAČUNA S KORUPCIJOM U HRVATSKOJ

U suzbijanju organiziranog kriminala, borbi protiv korupcije, otkrivanju kaznenih djela i
njihovih pofinitelja, te provođenju kriminalistifkih obrada, najvede ovlasti u Hrvatskoj
ima USKOK i kriminalistifka policija Ministarstva unutarnjih poslova. U svom radu
surađuju s kriminalistifkom policijom iz drugih zemalja, te s Interpolom (Europska
komisija; 2014.).

Bitna prijelomnica u borbi protiv korupcije u Republici Hrvatskoj dogodila se sredinom
2009. godine kada je dotadašnji predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnio ostavku i
povukao se iz politike. Nova predsjednica Vlade borbu protiv korupcije istaknula je kao
jedan od glavnih ciljeva njenog djelovanja. Nakon toga, a posebno od rujna 2009.
godine došlo je do hapšenja nekoliko skupina rukovodedih ljudi u javnim poduzedima i
ministarstvima koji su bili osumnjifeni za koruptivno djelovanje ili za zloupotrebu
položaja i ovlasti i slifna protuzakonita (ne)djela.

Najprije je pritvoreno nekoliko flanova Uprave prehrambene kompanije Podravka, u
kojoj je i država suvlasnik, zbog sumnje da su mimo znanja Nadzornog odbora, pokušali
postati vlasnicima dijela Podravkinih dionica. Petnaestog srpnja 2009. godine
pritvoreni su bivši direktor Hrvatskih željeznica (HŽ) koji je bio smIjenjen u veljafi iste
godine, bivša direktorica Agencije za integralni transport (AGIT) i komercijalni direktor
AGIT-a i osumnjifeni za kazneno djelo zloporabe položaja i ovlasti te udruživanja radi
pofinjenja kaznenog djela pranja novca. Ovo troje se tereti da su od 2003. do 2008.
godine na temelju fiktivnih faktura, zajedno s bivšim zaposlenikom Željeznica Srbije,
prebacili oko tri milijuna eura na rafune svojih off-shore kompanija. Krajem studenoga
iste godine uhapšena su fetiri flana uprave Hrvatskih auto-cesta (HAC) i vlasnik
građevinske firme Skladgradnja zbog sumnje da su sklopili ugovor o bojenju dvaju
tunela na autocesti Zagreb – Split po nerealno visokim cijenama zbog kojih je HAC
ošteden za oko 20 milijuna kuna. Osim toga, HAC su ved ranije imale sklopljen ugovor s
tvrtkama Viadukt, Strabag i Hidroelektra prema kojemu su, u sklopu opremanja druge

58

cijevi tunela Kapela i Sveti Rok, trebali obaviti i završno bojenje. (Mr. sc. Malenica, mr.
sc. Jeknid,2010., str. 837.-859.).
U Republici Hrvatskoj postoji razmjerno opsežan zakonodavni okvir za borbu protiv
korupcije. Osim nacionalnog zakonodavstva, one međunarodne konvencije i ugovori
koje je Republika Hrvatska potpisala i ratificirala također sadrže okvir za borbu protiv
korupcije u Republici Hrvatskoj zbog ustavne odredbe koja međunarodnim
konvencijama i ugovorima daje snagu iznad zakona. Ti međunarodni standardi, u
skladu s obvezama preuzetima potpisivanjem i ratificiranjem konvencija i ugovora,
moraju biti provedeni (ugrađeni) u pravni sustav i praksu Republike Hrvatske.

Cijeli niz zakona barem djelomifno sadržava protukorupcijske okvire. Osim zakona,
postoje i mnogobrojni podzakonski propisi, npr. razni kodeksi. (Državni zavod za
statistiku RH; Mrfela, Novosel, Rogid-Hadžalid; 2012)

Zakon o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (NN, br. 88/01.,
12/02., 33/05., 48/05. 76/09. 116/10. i 57/11.) sadrži odredbe o osnivanju i postupanju
posebnoga državnog odvjetništva nadležnoga za sprefavanje, progon te suzbijanje
korupcije i organiziranog kriminaliteta. Zakon sadržava i posebne kaznenoprocesne
odredbe prilagođene borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta.

Zakon o kaznenom postupku (NN, br. 110/97., ispravak NN, br. 27/98., 58/99., 112/99.
i 58/02., ispravak NN, br. 143/02. i 115/06.) sadrži više odredaba koje omoguduju lakše
otkrivanje i dokazivanje koruptivnih kaznenih djela (npr. posebne izvidne mjere).
Posebno valja naglasiti da je donesen i novi Zakon o kaznenom postupku (NN, br.
152/08., 76/09. i 80/11.), koji donosi brojne novine i u odnosu na protukorupcijski
okvir. Odredbe novog Zakona o kaznenom postupku za kaznena djela iz nadležnosti
Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta stupile su na snagu 1. srpnja
2009.

Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela (NN, br. 151/03. i 110/07.) u nas
je uveo kaznenopravnu odgovornost pravnih osoba za kaznena djela. To je fak i više

59

nego što je obveza iz CLC-a, a zakonska rješenja u skladu su sa zahtjevima navedene
Konvencije.
Zakon o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i
prekršajem (NN, br. 145/10.) propisuje privremene mjere kojima se osigurava
oduzimanje imovinske koristi u prekršajnom i kaznenom postupku.

Zakon o zaštiti svjedoka (NN, br. 163/03. i 18/11.) uređuje mjere zaštite osoba koje
pružaju informacije i svjedofe o organiziranom kriminalitetu i drugim teškim i
koruptivnim kaznenim djelima. Program zaštite osigurava i tjelesnu zaštitu svjedoka.
Taj zakon ne odnosi se na osobe koje unutar svog mjesta zaposlenja prijavljuju
koruptivna ponašanja, tzv. zviždafi. Za njih je, u skladu CLC-om, također potrebno
ustanoviti zaštitu posebnim propisom, mogude zakonom koja u Republici Hrvatskoj još
ne postoji.

Zakon o pravu na pristup informacijama (NN, br.172/03. i 77/11.) omoguduje
ostvarivanje prava na pristup informacija o djelovanju tijela javne vlasti. To je riješeno
pravom ovlaštenika na traženje informacija i obvezu tijela javne vlasti da omogudi
pristup traženoj informaciji. Također postoji obveza objavljivanja informacije kada je to
previđeno zakonom ili drugim opdim propisom i ako ne postoji poseban zahtjev.

Zakon o sprjefavanju sukoba interesa (NN, br.26/11.) jest protukorupcijska mjera u
politici. Zakon rješava sukobe interesa u situacijama kada javni dužnosnici imaju
privatne interese koji utjefu ili bi mogli utjecati na pravilnost, nepristranost i zakonitost
u obnašanju javnih dužnosti. Zakon bi trebao sprijefiti nezakonito bogadenje javnih
službenika i rad državne uprave ufiniti javnim i prozirnim.

Zakon o međunarodnoj pravnoj pomodi u kaznenim stvarima (NN, br. 178/04.)
sadržava niz odredaba o međunarodnoj suradnji pravosudnih tijela koje mogu biti
korisne kao protukorupcijska mjera.

Zakon o sprjefavanju pranja novca i financiranju terorizma (NN, br. 87/08.) i Pravilnik o
provedbi Zakona o sprjefavanju pranja novca (NN, br.189/03.) i propisuju mjere i

60

radnje te nafine njihova poduzimanja u bankarskom, novfarskom i drugom poslovanju
radi otkrivanja sumnjivih transakcija kojima se prikriva pravi izvor novca i imovine ili
prava za koje postoji sumnja da su pribavljena na nezakonit nafin u zemlji ili
inozemstvu. Protukorupcijske mjere prema tom zakonu i pravilniku provodi Ured za
sprjefavanje pranja novca.

Konafno, Kazneni zakon (NN, br. 110/97., 27/98., 50/00., 129/00., 51/01., 105/04.,
84/05., 71/06., 110/07. i 152/08.) sadržava niz inkriminacija koruptivnih kaznenih djela.
Izmjenama iz 2006. povedane su kazne za neka koruptivna kaznena djela koje
predstavljaju usuglašavanje Kaznenog zakona s flankom 19. CLC-a, koji traži da kazne
budu ufinkovite, razmjerne i odvradajude.

61

10
ULOGA BANAKA U PROTUZAKONITIM PRETVORBENIM
AKTIVNOSTIMA

Od ustanovljenja Republike Hrvatske i opdeg kaosa koji je vladao pofetkom 90-ih
godina u sektoru hrvatskog gospodarstva, događale su se brojne protuzakonite
privatizacije i pretvorbe gospodarskih i turistifkih društvenih poduzeda. Velik broj
sumnjivih pretvorbi bez pravne osnove rezultirao je dolaskom novih ljudi koji su do
tada bili uglavnom nepoznati i kao kapitalisti i kao poduzetnici, a najfešde su izvršene
na dva najuobifajena nafina:
 Managerskim kreditima
 Otplatom dionica sredstvima poduzeda u pretvorbi (Petrifid D., 2000.)
Oba slufaja predviđena su u zakonima o pretvorbi i privatizaciji, stoga primjena
zakonskih odluka kod sankcioniranja zloupotreba ne bi trebala biti sporna.

Donošenju Zakona o pretvorbi društvenih poduzeda prethodilo je nekoliko skupova
domadih ekonomskih i pravnih strufnjaka.

U prvom donešenom Zakonu o pretvorbi društvenih poduzeda iz 1991. u flanku 8 (NN -
Klasa O11-O1/91-O1/26, Ur.br. 71-91-1) navodi se kako poduzede ne može kreditirati
kupnju dionica niti jamfiti za kredite koji se uzimaju u tu svrhu, a to se odnosi na dva
slufaja:
1. Kada je poduzede u pretvorbi bilo jamac samom sebi za kredite kojima se
stjecao vlasnifki udio.
2. Kada se poduzede u procesu pretvorbe koristilo kao jamac i opteredivalo
hipotekom kako bi njegov vlasnik kupovao druga poduzeda u pretvorbi.
Postavljamo pitanje, je li krivac za protuzakonite djelatnosti poduzetnik koj je davao u
zalog nešto što mu ne pripada ili banke koje su odobravale takve kredite?

U Zakonu o privatizaciji iz 1996. godine (NN 21-392/1996, Ur.br. 01-96-536/1)
managerskim kreditima posvedena su dva flanka. Članak broj 2 blokira kupnju dionica
sredstvima poduzeda jer se navodi kako se kupnja dionica ili udjela pravne osobe ne

62

može pladati, kreditirati niti jamfiti imovinom te pravne osobe. Članak 43. propisuje
kazne od 500.000 do 1.000.000 kuna za osobe koje kao kupac, flan uprave ili tijela
pravne osobe pladaju dionice sredstvima poduzeda u procesu privatizacije.

Primjenom ova tri flanka rješila bi se vedina sumnjivih transformacija, ali i otkrila
aktivna uloga banaka u protuzakonitim pretvorbenim aktivnostima.

10.1 Modeli preuzimanja poduzeda

10.1.1 Managerski krediti (I)

Poduzetnik traži kredit od banke za preuzimanje određenog društvenog poduzeda, a
njegovo odobrenje ovisi o „podobnosti“ preuzimatelja ili o politifkoj direktivi. Ukoliko
se svi potrebni elementi poklope, banka odobrava kredit poduzetniku koji u zalog daje
poduzede za koje mu je kredit odobren. Poduzetnik je fomalni vlasnik i upravlja svim
vlasnifkim pravima. Otplata takvog kredita vrši se direktno iz poslovanja poduzeda
(Petrifid D., 2000.).

Shema 2 - Managerski krediti (I)

1. Poduzetnik banci izražava želju za preuzimanjem poduzeda
2. Banka odobrava kredit uz sugestiju nadređenih
1
1
2
3
?

63

3. Pretvoreno poduzede vrada kredit iz poslovanja

10.1.2 Managerski krediti (II)

Kompleksnija verzija managerskog kredita koja pokazuje kako se na određenom
poduzedu može dvostruko zaraditi.

Banka kao i u prvom primjeru odobrava kredit za preuzimanje poduzeda pod jednakim
uvjetima, odnosno, poduzede je pod hipotekom do vradanja kredita. Nakon
preuzimanja, poduzede tijekom svog poslovanja ne plada dobavljafe, ne ispladuje plade
zaposlenicima, te ne plada doprinose. Poduzetnik sva sredstva zadržava za sebe ili ih
izvlafi preko svojih privatnih poduzeda, preko kojih posluje sa preuzetom tvrtkom.
Dobavljafi potom blokiraju isporuku dobara, poslovanje se prekida, a radnici
završavaju na burzi rada. Nakon podmirenja najosnovnijih obaveza, poduzetnik prodaje
poduzede, vrada banci kredit, a razliku zadržava. Upravo na taj nafin poduzetnik je
zaradio dvostruko, na izvlafenju novca iz poduzeda i na prodaji preuzete tvrtke.

ukoliko dođe do stefaja poduzeda, prvo se iz stefajne mase namiruje banka ako je
upisana hipoteka, a zatim i ostali vjerovnici.

Shema 3 - Managerski krediti (II)

1. Banka odobrava managerski kredit
2. Poduzetnik preuzima tvrtku
3. Za vrijeme poslovanja ne pladaju se obaveze. Tvrtka se zatvara, prodaje ili ju
preuzima banka.

1
2
3

64

11
PRIMJERI U PRAKSI – CASE STUDY

Prema Institutu za hrvatski jezik i jezikoslovlje, studija slufaja (eng. case study) je
kvalitativna metoda kojom se proufava određeni slufaj. Osnovni postupak u studiji
slufaja sastoji se u sagledavanju svih važnijih aspekata jedne pojave ili situacije,
uzimajudi kao jedinicu analize pojedinafni subjekt, obitelj, organizaciju, lokalnu
zajednicu ili fitavu kulturu. Svaka od tih jedinica analize smatra se zasebnom cjelinom
ili entitetom koja može ili ne mora biti u relaciji s drugim entitetima (Struna; 2005.).

Izrada studije slufaja, neophodna je u ovom radu kako bi se pojasnilo i prikazalo na koji
nafin i zašto dolazi do propusta u vladajudem sustavu koji na neizravan nafin potife
razvoj korupcije, te također, kako se isti bore protiv nje same.  Kako bi što kvalitetnije
predstavili studiju slufaja, koristili smo metodu diskripcije uz desk istraživanje, što
znafi da smo prikupljali i koristili podatke koji su javno dostupni i pomno zbirani, a za
kasniju analizu studije slufaja koristili smo se metodama komparacije, te metodom
analize i sinteze.
Predstavljena su tri slufaja koja de nam prikazati na koji nafin se korupcija aplicira u
gospodarskom sektoru turizma, a koja su imala izuzetan odjek u hrvatskoj javnosti, uz
negativne aspekte stranih gosti i ulagafa. Podatci koje smo pridobili o informiranju o
slufajevima javno su dostupni iz dnevnih i tjednih tiskovina koje se bave temama
politike, gospodarstva i ekonomije u državi, ali i aktualnim kaznenim ili kriminalnim
slufajevima vezanih uz iste. Slufajeve smo potkrijepili također, oslanjajudi se na jedro
zakona Republike Hrvatske koji su u tom vremenskom periodu bili aktualni.
Sva tri slufaja opservirali smo dijeledi ih na pet fimbenika, fokusirajudi se na finjenice
vezane uz malverzacije. Primijetili smo da se u sva tri slufaja pojavljuju jednake ili vrlo
slifne aktivnosti – osoba ili više njih sa utjecajnog položaja, banke, pravni propusti,
enormna dugovanja, te upitno vlasnifko stanje. Također, sva tri slufaja i danas imaju
neriješenih pravnih pitanja vezanih uz poslovanje.

65

11.1 Hotel Palace

Akt

Slufaj hotela Palace primjer je neuvažavanja prava vlasnika nad
nekretninama otuđenim nacionalizacijom, te snažnog hercegovafkog
lobija.
Od hotela koji je bio u neupitnom 100 postotnom privatnom vlasništvu,
stjecajem okolnosti kroz reustroj države, našao se u nepremostivim
problemima nepravomodnih presuda zbog nepoštivanja odluka
hrvatskog Ustavnog suda. Hotel Palace nacionalizacijom je preuzet od
strane novih „vlasnika“ koji su izuzetno neadekvatnim poslovanjem
oštetili pravu vlasnicu hotela, te državni prorafun RH koji je ostao
uskraden za pripadajudi porez na dobit.
Danas oštedeni vlasnici kroz nacionalizaciju, a sada i kroz
denacionalizaciju, nastavljaju pritisak uz pomod međunarodnih pravnih
i politifkih institucija.

Temeljno
vlasništvo

Prava vlasnica hotela postala je gospođa, fiji su roditelji bili 100
postotni vlasnici hotela, koji je nakon Drugog svjetskog rata
nacionaliziran. Status hotela nije mijenjan do 1993. kada je Agencija za
restrukturiranje i razvoj donijela rješenje o pretvorbi hotela u dionifko
društvo, fija je glavnica procijenjena na 12,67 milijuna DEM, od fega je
45,20% rezerviran za vlasnike, a ostatak je mogao u pretvorbu. u veljafi
1994. Fond provodi reviziju pretvorbe u kojoj utvrđuje kako je u
rezervaciji za vlasnike ostavljen preveliki iznos, pa se rezervacija
smanjuje na 30,80% od procijenjene vrijednosti Hotela. Odmah u
ožujku 1994. gđa. vlasnica podnosi Agenciji zahtjev za poništenjem
pretvorbe, jer smatra da su narušena njena vlasnifka prava. Iz Agencije
nije dobila odgovor na poništenje uz objašnjenje kako gospođa nije
stranka u postupku (Zakon o turistifkom i ostalom građevinskom

66

zamljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, NN
92/10).
Na kraju je Ustavni sud poništio pretvorbu (USRH; Odluka ustavnog
suda Republike Hrvatske broj U-III-1056/1994. od 22. ožujka 1995.;
Rješnje o pretvorbi hotela Palace).
Bez obzira na takvu odluku Ustavnog suda, u vlasnifkoj strukturi Hotela
ništa se nije promijenilo, a pogreške u pretvorbi ni nakon 5 godina nisu
ispravljene.

Malverzacije

Zagrebafka banka je temeljem odobrenog kredita novom, odnosno,
bududem vlasniku, od 5.studenog 1998. svoje novfano potraživanje
osigurala pravom vlasništva na dionice hotela u nominalnom iznosu od
6.336.900 DEM. Preuzimanjem dionica Zagrebafka banka trebala bi
postati suvlasnikom hotela. Istovremeno u tom procesu dogovaranja
kredita, obje su stranke znale za odluku Ustavnog i Vrhovnog suda o
faktifkom poništenju pretvorbe hotela Palace, na femu je inzistirala
njegova vlasnica međutim ta odluka je ignorirana.
U Narodnim Novinama s pofetka 1999., javni bilježnik na temelju
Ovršnog zakona (Ovršni zakon, prestao važiti, NN 57/96, 29/99, 42/00,
173/03, 194/03, 151/04, 88/05, 121/05, 67/08) objavljuje provedbu
javnobilježnifkog osiguranja prijenosom prava vlasništva na dionicama.
Predlagatelj osiguranja je Zagrebafka banka, dok je protivnik osiguranja
Hotel Esplanade, Palace Hotel Zagreb, novi Vlasnik i poduzede Domorad
iz Zagreba.
Poduzede Domorad i navedeni hoteli u formalnom su vlasništvu novog
vlasnika hotela. (ZSE – The Zagreb Stock Exchange; Skradeni prospekt
uvrštenja dionica Palace Hotela Zagreb d.d. u kotaciju javnih dionifkih
društava; veljafa 2007.)
Novi vlasnik je stavljajudi pod hipoteku hotel koji nije njegov, uzimao
kredite od Zagrebafke i Hypo banke bez obzira na nejasne vlasnifke

67

okolnosti, da bi nakon toga Zagrebafka banka postala vlasnikom
nacionalizirane imovine koja bi se prema Zakonu o denacionalizaciji
trebala vratiti stvarnim vlasnicima ili njihovim nasljednicima. (Slobodna
Dalmacija: Novcem "Slobodne Dalmacije" kupljeni su hoteli "Palace" i
"Solitudo"; 29. 08. 2001.)

Reakcije na
propuste

Mali dionifari ukazivali su nadležnim institucijama i odgovornim
osobama na propuste i kriminalne radnje vezane uz pretvorbu hotela
Palace, te upozoravali na svjesno devastiranje hotela, za što bi
odgovornost trebala snositi njegova Uprava koja se pojavila iz
pretvorbe. Tako je utvrđeno da Hotel ne plada rafune dobavljafa preko
godinu dana, a istovremeno se sva kunska i devizna sredstva prenose
na rafune hotela Esplanade i građevinskog poduzeda „Domorad“
(Državni Ured za Reviziju RH; izvješde o obavljenoj reviziji Pretvorbe i
privatizacije hotela Esplanade; Klasa: 041-03/01-01/873 Urbroj: 613-
01-02-03-11). U tijeku poslovanja zaposleni i mali dionifari primijetili su
kako je Hypo banka, pored kredita Zagrebafke banke, odobrila novi
kredit hotelu Palace u iznosu od 10 milijuna DEM za adaptaciju hotela,
ali ta sredstva nikada nisu upotrijebljena u hotelu. Upravo ovaj slufaj
predstavlja primjer nezakonitog djelovanja banke i izdavanje
managerskog kredita kojeg smo ved ranije objasnili.
Prema tvrdnjama blagajnika hotela, novi direktor uzima gotova
sredstva iz blagajne, što se može tretirati kao kriminalna radnja.

Posljedica
poslovanja

Uzimanjem kredita kod spomenutih banaka hotel Palace se zadužio
dvostruko u odnosu na njegovu procjenjenu vrijednost, a sredstva je
novi direktor iskoristio u svoje privatne poslove.

Iako je vlasnici priznato barem 30ak posto vlasništva cijelog hotela,

68

otkako je je hotel proveo pretvorbu, nije primila niti jedne kune
dividende.

11.2 ACI marine

Akt

Slufaj ACI marina samo je još jedan u nizu koji je stjecajem razlifitih
okolnosti, lošeg upravljanja nestrufnog kadra, politike, malverzacije i
korupcije postao nakaradnost hrvatskog pretvorbenog modela na uštrb
hrvatskog turizma i nautike u Hrvatskoj. Lanac pristaništa koji je u
pretvorbi brojio 19 marina sa više od 5000 vezova postao je žrtva u
kojem su svoj položaj iskoristili visoki državni dužnosnici, radedi
kontraproduktivno uz enormne gubitke i zaduženja.

Temeljno
vlasništvo

Idejni zafetnik izgradnje sistema marina duž Jadranske obale je
gospodin koji je bio poznavatelj nautifkog turizma koji je je prijateljstvo
s nekadašnjim jugoslavenskim premijerom iskoristio za izgradnju lanca
jadranskih marina, izgrađujudi svjetski poznato ime u svijetu nautike:
ACY – Adriatic Club Yugoslavia. Službeno je po prvi put promovirano u
Splitu 1.7.1983., a ved se do kraja godine krenulo sa izgradnjom
projekta. Nakon izgradnje prvih šest pristaništa planira se izgradnja i
drugih za što su trebala nova financijska sredstva, zbog fega ACY
potpisuje ugovor o zajednifkom ulaganju sa tvrtkom „Grasseto“ koja
ulaže 28.447.000 DEM. Do kraja 1990. Godine lanac broji 19 marina.
Prve promjene dogodile su se 1991. kada je Adriatic Club Yugoslavia
preimenovan u Adriatic Yacht Club kako bi se izbjeglo ime Jugoslavije, a
zadržala kratica ACY. Iste godine na mjesto direktora dolazi nova osoba
koja je imala za ulogu obnoviti kontakte sa kljufnim institucijama zbog
promjene ustroja države, a prvi vlasnik i idejni zafetnik projekta postaje

69

predsjednikom poslovnog odbora i iz sjene posao nastavlja dobro
funkcionirati. Zbog pada poslovanja i zarade s pofetka ratnih godina, te
visokih troškova za obnovu ratno oštedenih marina, ACY ulazi u
pretvorbu, a HFP izdaje rješenje. Adriatic Yacht Club postaje Adriatic
Croatia International Club d.d. Opatija.

Malverzacije

U pretvorbi je ACY procijenjen na 106 milijuna DEM, a među znafajnim
se dionifarima pojavljuju INA i HFP koji zadržavaju dionice vrijedne oko
2 milijuna DEM zbog neprovedene denacionalizacije, jer su neke
marine izgrađene na privatnim zemljištima. Mali dionifari i zaposlenici
držali su 11% dionica, a INA u pretvorbi stjefe pravo na dva paketa
dionica fime postaje vedinski vlasnik. Pored INE najvedi suvlasnik ACY-ja
bila je strana kompanija „Grasseto Nederland B.V.“ iz Amsterdama,
koja pristaje svoju investiciju iz 1988. pretvoriti u dionice ACI-ja d.d..
HFP je izdao rješenje o pretvorbi ACI-ja 30.12.1993., a samo dan ranije
INA i „Grasseto“ potpisuju pismo namjere. INU zastupa pomodnik
generalnog direktora, koji je inafe i brat vlasnika hotela iz prvog
slufaja, koji je na neobjašnjiv nafin postao vedinski vlasnik dvaju
najstarijih zagrebafkih hotela „Esplanade“ i „Palacea“. Iako se u pismu
namjere spominjala odredba da budude dionifko društvo nede
otpuštati zaposlene, prva žrtva sporazuma bio je sam idejni zafetnik i
prvi direktor ACY marina, koji je uklonjen s mjesta direktora, a nakon
toga je slifna sudbina zadesila i stotinjak drugih zaposlenika.
U travnju 1994. za ponovno je izabran novi direktor kojeg se povezuje
sa spornim poslovanjem pri kupnji farter flote koja je bila prepladena, a
navodno ostvarena zbog osuvremenjivanja flote. Nakon njega
iznenadno u jesen 1995. godine na felno mjesto dolazi Austrijanac
kojeg su mediji povezivali s prijateljstvom obitelji prvog hrvatskog
predsjednika. Kasnije je i utvrđeno kako je na to radno mjesto
postavljen ilegalno (u NO nije zadobio vedinu), ali ga je bez obzira na to
Trgovafki sud u Rijeci upisao u sudski registar tvrtke. Poslovanje ACI-ja

70

u nabavci robe i rezervnih dijelova usmjerava preko svojih privatnih
tvrtki. Prvi vedi financijski skandal bila je prodaja flote koju je
prethodno kupio bivši direktor, plativši 23 plovila oko 8 milijuna DEM.
Novi austrijski direktor je flotu prodao ved idude godine, bez natjefaja,
u pola cijene, preko slovenske brokerske tvrtke. ACI je takvom
prodajom ošteden za više od 3 milijuna DEM.
Za ACI je 1995. godina završila s ogromnim gubitkom od 317 milijuna
DEM, stoga INA sa svojim sredstvima ispladuje talijanskog vlasnika
„Grasseta“, te tako postaje apsolutni vlasnik. Hrvatski mediji izvještavali
su kako je INA lažnim ugovorima i fiktivnom dokapitalizacijom postala
vlasnikom ACI-ja koji je bio u vedinskom državnom vlasništvu.

Reakcije na
propuste

Za vrijeme dok je direktor bio Austijanac, za Hrvatsku turistifku
organizaciju i sve ljubitelje nautike na ovim prostorima razvoja nije bilo,
a nautifki turizam bio je u katastrofalnom padu. Na opde razofaranje
svih ACI se nije pojavljivao na hrvatskim i talijanskim nautifkim
sajmovima. Neprofesionalizam ACI-ja prepoznale su i brojne strane
yacht revije oštro napadajudi i kritizirajudi stanje u hrvatskim marinama
i odnos prema stranim nautifarima.

Trenutno
stanje

ACI se danas nalazi u vedinskom državnom vlasništvu (79%), "drži" oko
35% udjela na hrvatskom nautifkom tržištu koje na godišnjoj razini
prihoduje oko 650 milijuna kuna bez PDV-a, te uz odmorišni, poslovni,
zdravstveni, sportski i kulturni turizam fini šestu karijatidu hrvatskog
turistifkog proizvoda, a ujedno je i njegov najperspektivniji i
najprofitabilniji segment.
ACI u 21 marini od Umaga do Dubrovnika raspolaže sa 6.078 vezova od
fega 5. 227 u moru i zapošljava nešto manje od 400 ljudi. Bilanca stanja
tvrtke više je nego "uzorna", s obzirom da aktiva ACI-ja (568 milijuna

71

kuna), svega 22% svojih izvora ima u kreditnim obavezama društva.
ACI bi danas vrijedio svega 60-ak milijuna eura.
(Istarski.hr/Jutarnji list; Ivan Herak: Najvedi problem ACI-ja je njegova
vlasnifka struktura; 04.10.2014)

11.3 Stubičke toplice

Akt

Jedan
od
ambicioznijih
projekata
trebala
je
biti
izgradnja
megazabavišta Stubifkih toplica, kupališta koje bi kontinentalnu
turistifku sezonu produžilo na svih 12 mjeseci, kao odgovor uspješnim
slovenskim
susjedima.
Pretvorbu
Hotelsko-turistifkog
poduzeda
„Matija Gubec“ iz Stubifkih toplica HFP je odobrio njegovom idejnom
zafetniku. Projekt je zamišljen dugorofno, a zarada i povrat investicija
temeljila se na masovnosti. Plan je bio da se razvojem toplica posredno
razvija i samo mjesto u kojem bi se izgradili sekundarni sadržaji vezani
uz turistifku ponudu.

Temeljno
vlsništvo

Nosilac i autor ovog kupališnog projekta bio je povratnik iz inozemstva
iza kojeg su bili znafajni poslovni uspjesi, te dobre poslovne i
financijske veze sa bivšim partnerima, što je bilo neophodno za
uspješnu realizaciju ambicioznih planova. Ta osoba svu je svoju imovinu
i bogatstvo stekla prije pretvorbe. Investiciju su financijski uz njega kao
idejnog zafetnika trebale pratiti domade i inozemne banke s povoljnim
kreditima, a planiralo se u pet godina u Stubifke toplice uložiti preko
66milijuna kuna.

Malverzacije

Temeljem ugovora o ulaganju i dokapitalizaciji iz 1996., kao
dokapitalizator, nosioc projekta postaje i predsjednik Uprave poduzeda.
Ugovorom je bilo predviđeno da postane vlasnik hotela proporcionalno

72

postotku njegovih ulaganja, do postizanja vedinskog vlasništva.
Zatefeno stanje u HTP-u Matija Gubec bilo je teško zbog dugovanja
prema varaždinskom „Coningu“, tvrtki utjecajnog hrvatskog politifara s
pofetka 90-ih koje je iznosilo oko 24 milijuna DEM, dok je za usporedbu
u to vrijeme temeljni kapital toplica iznosio oko 5,5 milijuna DEM. Dio
dugovanja hotela Coningu plada poduzede „HDD Domovina“ u vlasniku
sina prvog hrvatskog predsjednika, koje se temeljem toga upisuje kao
hipotekarni vjerovnik. HFP nakon toga odobrava velika sredstva
zafetniku projekta, za ulaganje u hotel koji je ionako optereden
hipotekama. Bez obzira na sve otežavajude okolnosti u poslovanju, on
je do 1998. uložio u poduzede više od 5 milijuna kuna, te su se planovi
razvijali u željenom smjeru.
Ugovor o dokapitalizaciji prvo krši Mirovinski fond, a potom HFP jer
svoj vedinski paket prodaje PIFu. Mirovinski fond paket dionica „HTP
Matija Gubec“ prodaje osobi kriminalne prošlosti, varaždinskom
poduzetniku i tajkunu, koji zapofinje akciju preuzimanja poduzeda, pa
je među ostalim donešena i nelegalna odluka o sazivanju Skupštine
društva, sazvane od strane neovlaštenih osoba, na kojoj nisu
prisustvovali ni flanovi Nadzornog niti Upravnog odbora, što je u
suprotnosti sa odredbama Zakona o trgovafkim društvima (Zakon o
trgovafkim društvima; profišdeni tekst zakona; NN 111/93, 34/99,
121/99, 52/00, 118/03, 107/07, 146/08, 137/09, 125/11, 152/11,
111/12, 68/13, 110/15). Na toj „skupštini“ autoru projekta se poništava
dokapitalizacija, a odluke koje je falsificirao javni bilježnik na „glavnoj
skupštini“ upudene su Trgovafkom sudu u Zagrebu, te se upisuju kao
pravovaljana uz upis novih flanova Uprave i flanova Nadzornog
odbora. Varaždinski poduzetnik tada izbacuje samog autora projekta iz
hotela na nasilan i agresivan nafin, zauzimajudi sve ulaze i izlaze iz
hotela, oduzimajudi mu kljufeve. Time mu je blokiran novac kojeg je
investirao u hotel, a vrijednost investicija na kraju je iznosila preko 6
milijuna kuna.

73

Nakon toga dolazi do nezaustavljive devastacije kupališnog kompleksa,
gdje život gubi petogodišnja djevojfica zbog nestrufnog izvršavanja
radova. Kod opskrbe hotela uvjetovana je kupnja prehrambenih
proizvoda iskljufivo iz njegove tvrtke „Varaždinke“, fime zaokružuje
svoje poslovanje. Roba koju narufuje od „Varaždinke“ hotel plada po
dvostruko skupljoj maloprodajnoj cijeni, fime se isisava novac iz
poduzeda.

Posljedice
Varaždinskog poduzetnika tereti se za zlouporabu povjerenja u
gospodarskom poslovanju, povredu obveze vođenja trgovafkih i
poslovnih knjiga i povredu dužnosti u slufaju gubitka, prezaduženosti ili
nesposobnosti za pladanje. Kao direktor „Varaždinke“, u prijavi poreza
na dodanu vrijednost za 2008. godinu nije ukljufio niti iskazao obvezu
poreza na dodanu vrijednost s osnova manjkova zaliha društva u visini
vedoj od 7 milijuna kuna. Time je društvo izbjegavanjem pladanja
poreza na dodanu vrijednost vedeg od 1,5 milijun kuna, nepripadno
okoristilo na štetu prorafuna Republike Hrvatske. (Za portal
evarazdin.hr piše Ivan Tomaškovid; „Zbog nepokretnosti I. H. odgođeno
pripremno rofište u slufaju Varaždinka“; 9.3.2016.) Također, tereti ga
se i za nepodmirene obaveze u iznosu vedim od 3,5 milijuna kuna.
U ožujku 2016. godine, varaždinski tajkun preminuo je u 83. godini
života, a rofište je odgođeno.

74

12
ANALIZA STUDIJE PRIMJERA

Iako su događaji i situacije iz navedenih primjera razlifiti, jedro koje ih povezuje upravo
je sama struktura na koju smo iste te primjere i rasflanili.

Podjela primjera iz prakse na pet jednostavnih međusobnih poveznica, prikazuje koje
elemente možemo povezati među njima, kakvi se problemi pojavljuju u svakom od
njih, kada je došlo do prvih reakcija na propuste, te posljedice koje su ishodile iz
događaja. Informacije o spomenutim slufajevima, dostupne su iz hrvatskih medija, te
dnevnih i tjednih tiskovina koje se bave temom politike, afera, korupcije, malverzacija i
slifno. Prije svega, sama poveznica među slufajevima su upravo afere koje su u
izravnoj vezi sa turistifkim objektom ili poduzedima koje se bave prodajom turistifkih
usluga. Turizam kao gospodarstvo koje uz sebe veže masovnost ljudi, predstavlja i
potencijal za velike zarade uz dobro promišljena ulaganja. Kako bi se novac u
potencijalno turistifko odredište uložio, važnu ulogu imaju banke koje su na razne
nafine odobravale kredite svojim klijentima, bez obzira što određeni potražioci nisu za
njega imali osnove.

Još jedna od izuzetno važnih finjenica koje se pojavljuju u navedenim slufajevima u
kojima je predstavljeno nepravilno upravljanje poduzedem, je vremensko razdoblje u
kojem se slufaj odvija. Naime, države u tranziciji poput Republike Hrvatske u
određenom periodu, podložne su porastu kaznenih djela zbog neusklađenosti zakona,
zastare, te dolazi do masovnih postupaka nacionalizacije, odnosno, privatizacije
pojedinih objekata, u našem slufaju turistifkih. Upravo te promjene uzrokuju zastoj u
razvitku gospodarstva uz nepovoljne društvene strukture, prespori dotok stranog
kapitala, što također za posljedicu ima i porast nezaposlenosti.

Karakteristike tranzicijskih zemalja, koje se pojavljuju i u slufajevima RH, pogodne su za
širenje mita i korupcije na svim podrufjima rada, pa tako i u turizmu, zbog nevladavine
prava i nepoštivanja vlasnifkih prava. Pokretaf korupcije, kao i potraživanje rente
uzrokovan je klijentelizmom, posljedicom desetljedima provedenih u planskoj

75

ekonomiji. Tranzicijsko razdoblje bilo je, također i plodno tlo za razvoj oligarhije, nakon
fega su brojni visoki državni dužnosnici bivše države, zapofeli posao bespravno
stefenim kapitalom.

Tako u prvom primjeru slufaja hotela Palace koji je nacionalizacijom preuzet u novo
vlasništvo, izuzetno neadekvatnim poslovanjem oštedena je ne samo prava vlasnica
hotela, ved i državni prorafun, koji je ostao uskreden za pripadajudi porez na dobit.
Veliku ulogu imala je jedna od banki koja je izdala kredit novom, odnosno bududem
vlasniku, uz potraživanje dionica hotela u izdanom nominalnom iznosu, bez obzira na
odluku Ustavnog i Vrhovnog suda o poništenju pretvorbe hotela Palace u korist
njegove prve sto postotne vlasnice. Na propuste su ukazivali mali dionifari, a
odgovornost je trebala snositi Uprava hotela. Utvrđeno je da Hotel ne plada rafune
dobavljafa preko godinu dana, a istovremeno se sva kunska i devizna sredstva prenose
na rafune drugog hotela, te poduzeda koje je od istog vlasnika kao i hotel Palace. U
tijeku poslovanja zaposleni i mali dionifari primijetili su kako je nova banka, pored
kredita prve banke, odobrila novi kredit hotelu Palace u iznosu od 10 milijuna DEM za
adaptaciju hotela, ali ta sredstva nikada nisu upotrijebljena u hotelu. Upravo ovaj
slufaj predstavlja primjer nezakonitog djelovanja banke i izdavanje managerskog
kredita kojeg smo ved ranije objasnili. Uzimanjem kredita kod spomenutih banaka
hotel Palace se zadužio dvostruko u odnosu na njegovu procjenjenu vrijednost, a
sredstva je novi direktor iskoristio u svoje privatne poslove.

Idudi slufaj korupcije u turistifkom poduzedu predstavljen je slufaj ACI marina koji je
stjecajem razlifitih okolnosti, lošeg upravljanja nestrufnog kadra, politike, malverzacije
i korupcije postao nakaradnost hrvatskog pretvorbenog modela na uštrb hrvatskog
turizma i nautike u Hrvatskoj. Lanac pristaništa ACI marina, u pretvorbi je brojio 19
marina sa više od 5000 vezova, a postao je žrtva u kojem su svoj položaj iskoristili
brojni visoki državni dužnosnici, radedi kontraproduktivno uz enormne gubitke i
zaduženja. Tvrtku su obilježile brojne promjene u strukturi Uprave, te ulaganje strane
kompanije iz Amsterdama koja je uz ostale dionifare postala jednim od najvedih
suvlasnika, izbacujudi iz ACI marina samog idejnog zafetnika i prvog direktora. Nakon
razdoblja nacionalizacije za Hrvatsku turistifku organizaciju i sve ljubitelje nautike na

76

ovim prostorima razvoja nije bilo, a nautifki turizam bio je u katastrofalnom padu. Na
opde razofaranje svih ACI se nije pojavljivao na hrvatskim i talijanskim nautifkim
sajmovima. Neprofesionalizam ACI-ja prepoznale su i brojne strane yacht revije oštro
napadajudi i kritizirajudi stanje u hrvatskim marinama i odnos prema stranim
nautifarima.

U posljednjem slufaju predstavljene su malverzacije u izvedbi projekta Stubifkih
toplica koje su trebale produžiti kontinentalnu turistifku sezonu na cijelu godinu.
Ugovorom je bilo predviđeno da nosioc projekta postane vlasnik hotela proporcionalno
postotku njegovih ulaganja, do postizanja vedinskog vlasništva, međutim zatefeno
stanje bilo je teško zbog velikih dugovanja, te je dio dugova platilo poduzede sina prvog
hrvatskog predsjednika, koje se temeljem  toga upisuje kao hipotekarni vjerovnik.
Hrvatski fond za privatizaciju nakon toga odobrava velika sredstva zafetniku projekta,
za ulaganje u hotel koji je ionako optereden hipotekama. Nakon toga dolazi do kršenja
ugovora gdje se paket dionica prodaje poduzetniku kriminalne prošlosti, te se zpofinje
proces preuzimanja poduzeda. Kao posljedica brojnih malverzacija, dolazi do oštedenja
prorafuna Republike Hrvatske.

Unatof raznolikosti među slufajevima, može se uofiti kako je jedan od najvedih
fimbenika koji su utjecali na razvoj događaja upravo vremenski period kojeg smo  ved
ranije spomenuli. Bilo kakve promjene u državnom ustroju i politifke odluke, stvaraju
potencijalne prilike za malverzacije, nova kaznena ili fak i kriminalna djela. Zbog
vremenskog perioda izmjenu zakona fije se pomanjkljivosti festo naglašuju, plodno su
tlo za razvoj korupcije u zemlji.

77

13
ZAKLJUČAK

Na ljestvici najstarijih profesija na svijetu na prvom mjestu je, naravno, prostitucija, na
drugom špijuniranje, dok literatura na trede mjesto stavlja bavljenje korupcijom,
zarađivanje za život pomodu korupcije. Ta je aktivnost stara koliko i ljudski rod, bolje
refeno, koliko i politifka i ekonomska organizacija društva. Korupcija znafi razlifite
stvari razlifitim ljudima, međutim za mnoge, ona je poput sablasti fija se štetna
prisutnost može osjetiti, ali joj je sastav neopipljiv i neodređen.

S druge strane, jedna od najjafih gospodarskih grana koja pridonosi ekonomskoj
stabilnosti turistifkog odredišta. Turizam potife razvoje u svim segmentima na
prostoru u kojem djeluje. Potife zapošljavanja, ulaganja u infrastrukturu, ulaganja u
logistiku, razvoj sadržaja za sve dobne skupine, razvoj kompletnog lokalnog podrufja u
kojem djeluje, potifudi suradnju s lokalnim stanovništvom. Ukratko, zahtijeva
razmišljanja izvan okvira. Kreativno razmišljanje kvalificiranih i sposobnih strufnjaka
dovodi do razvoja kvalitetnih strategija koje u konafnici, jafaju ekonomiju i
gospodarstvo zemlje.

Upravo je korupcija taj snažni faktor koji negativno utjefe ne samo na gospodarstvo i
ekonomiju, ved kompletni demokratski i pravni sustav države, crpedi i iskorištavajudi
povjerenje njenih građana, te njihov novac. Korupcija stoga, utjefe na povedanje
dohodovne nejednakosti što uzrokuje porast siromaštva u zemlji, povedanje sive
ekonomije, te smanjenju prorafunskih prihoda zbog fega dolazi do manjka sredstava
za prorafunsko financiranje, te fiskalni deficit. Brojni potencijalni projekti koji bi
osnažili pojedinu destinaciju, tako ostanu dovršeni, a novac koji mu je bio namijenjen,
bespravno podignut iz državne blagajne. Banka daje kredite, ali novac se ne ulaže, ved
se bilježi povedan transfer novca na inozemne rafune.

Zlouporaba se događa na redovitoj bazi tijekom obavljanju dužnosti i zadataka javnih
službenika u Hrvatskoj, ali fini se da su neki sektori podložniji praksama podmidivanja
od drugih. To dakako ovisi o samoj prirodi pruženih usluga, ali izgleda da su određene

78

prakse ustaljenije u određenim sektorima. Pitanje koje izazva zabrinutost je vrlo mali
dio davatelja mita koji prijave slufaj nadležnim tijelima. Opdenito gledano, hrvatski
građani ne prihvadaju korupciju, te su izrazili veliku zabrinutost zbog nje u anketi,
međutim fini se da se podmidivanje tolerira kao alat kojim se postižu stvari ili osigurava
bolji tretman. Mogla bi se razmotriti mogudnost daljnjeg proufavanja osviještenosti
javnosti o korupciji i razvijanja inicijativa s ciljem boljeg informiranja onih koji ne
smatraju da je podmidivanje na istoj razini kao „prava“ kriminalna djela, kao i
povedanja razumijevanja o štetnim ufincima davanja i primanja mita na pravilnu
isporuku javnih usluga.

Iako ne postoji konkretno rješenje sa kojim bi se korupcije u potpunosti iskorijenila u
hrvatskoj ili opdenito u svijetu, svakako se može radti na podizanju svijesti svih
građana, a prije svega na nafin da se poboljša dotok informacija koje moraju biti
istovjetne i istinite. Također, jedan od kljufnih elemenata održivog razvoja je i jafanje
integriteta institucija. Ljudi shvadaju znafaj uvođenja etifnosti i upravljanja
integritetom.
On javnim službama omoguduje da one zaiste i služe društvu, te budu oslonac
pouzdanosti i zakonitosti. Vlada RH odlufna je u svojim nastojanjima da iskorijeni
korupciju iz društva. Sprjefavanje korupcije na svim razinama kljuf je uspješne
antikorupcijske politike, ali i obveza RH koja proizlazi iz Konvencije UN-a protiv
korupcije, te relevantnih dokumenata Vijeda Europe i Europske unije. U procesu
gospodarskog preustroja bivših socijalistifkih država, koje su razvijale gospodarski
sustav utemeljen na neufinkovitoj planskoj privredi i državnom. tj društvenom
vlasništvu, jedna je od kljufnih reformskih zadada rješavanje pitanja vlasnifke strukture
kroz postupke pretvorbe društvenog vlasništva i privatizacije. Upravo se u tim
procesima pokazala sva pogubnost "uvezanosti" politike i gospodarstva, i to tako da je
ekonomsku logiku poslovanja zamijenila "logika politifke modi" (Kregar, 2010:12), što
je bilo vidljivo i u ufestaloj praksi politifkih imenovanja u upravne i nadzorne odbore
javnih poduzeda od strateške važnosti.

Nije dovoljno izdavati zakone da bi ljudi postali pošteni. Hrvatska je izgradila
zadovoljavajuüi zakonski okvir, te društvenu svijest o potrebi suzbijanja korupcije, ali u

79

borbi protiv korupcije nedostaje ufinkovitija implementacija mjera antikorupcijske
politike. U tu borbu treba udi energifnije i tako dati do znanja da nulta tolerancija na
korupciju nije tek fraza, nego odluþan stav cijelog društva.

80

14
IZVORI

24sata (2015.). Merdanovid, H.:
Misterioznu poduzetnicu terete da je pronevjerila milijune eura; dostupno na:
http://www.24sata.hr/news/misterioznu-poduzetnicu-terete-da-je-pronevjerila-
milijune-eura-441043
Ackerman, S. (2002.). Korupcija i vlada. Zagreb
Brioschi, C. A. (2007). Kratka povijest korupcije. Zagreb, Mate.
Centro Universitario Europeo per i Beni Culturali - Europski Sveučilišni studijski centar
za kulturnu baštinu; Ravello, Italija.
Council of Europe. (1999.). Civil Law Convention On Corruption; Strasbourg,ETS 174.
Čaldarovid, O. (2006.). Konceptualizacija prirode kao vrijednosti javnog dobra i aspekti
njezine valorizacije. Izvorni znanstveni rad. Filozofski fakultet u Zagrebu.
Derenfinovid, D. (2001.). Mit(o) korupciji, NOCCI, Zagreb, str. 42.
Belak, S. (2005.). Uvod u znanosti; Visoka škola za turistieki menađment u Šibeniku;
Šibenik.
Novosel, D. (2005.). Nove ovlasti Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog
kriminaliteta, Aktualna pitanja kaznenog zakonodavstva. DORH.
Državni Ured za Reviziju RH. (2003.). Izvješde o obavljenoj reviziji pretvorbe i
privatizacije hotela Esplanade; Klasa: 041-03/01-01/873; Urbroj: 613-01-02-03-
11.
Državni zavod za statistiku RH. (2012.). Korupcija: pravni okvir i pojavni oblici 2008.-
2010.; studije i analize 110; autori: Marin Mrfela, Dragan Novosel, Dubravka
Rogid-Hadžalid.
Europska komisija. (2014.). Prilog o Hrvatskoj – Izvješde o suzbijanju korupcije;
Bruxelles
Annex
11,
COM(2014)
38
final
dobiveno
na:
ec.europa.eu/index_hr.htm.
Galifid, V., & Laškarin, M. (2016.). Principi i praksa turizma i hotelijerstva; Fakultet za
menadžment u turizmu i ugostiteljstvu. Opatija.
eVarazdin.hr. (2016.). Zbog nepokretnosti Ivana Hudoletnjaka odgođeno pripremno
ročište u slučaju Varaždinka, piše: Tomaškovid, I. dobljeno na:

81

http://evarazdin.hr/crna-kronika/zbog-nepokretnosti-ivana-hudoletnjaka-odgodeno-
pripremno-rociste-u-slucaju-varazdinka-354513/, 03.04.2016.
Express – 24sata. (2015.). Ekskluzivna lista 255 uglednih s najvedim minusima na
računu; piše: A. Mlafak, I. Pandžid, V. Cvok, I. Madunid.
Goldstein, I., & Anid, V.,& Brozovid, D. (2004.). Hrvatski enciklopedijski rječnik. Zagreb.
Naklada EPH d.d. i Novi Liber d.o.o. str. 317.
Giljanovid, Ž. (2011.). Tajkun. roman. izdaje Profil. Zagreb.
Index.hr. (2016.). Propala tvrtka Slavena Čolaka optuženog u aferi bankomat; piše:
Hina; dostupno na:  http://www.index.hr/vijesti/clanak/propala-tvrtka-slavena-
colaka-optuzenog-u-aferi-bankomat-a-druga-mu-je-u-predstecajnoj-
nagodbi/866694.aspx, 07.01.2016.
Institut za turizam Zagreb. (2016.). Javna statistika.dobiveno na: http://www.iztzg.hr/,
05.01.2016.
Jutarnji list. (2014.). Ivan Herak: Najvedi problem ACI-ja je njegova vlasnička struktura.
dobiveno na: http://www.istarski.hr/node/15305, 04.05.2016.
Jutarnji list. (2013.). Prvi na popisu dužnika u hrvatskoj. piše: Željko Huljev, Tomislav
Novak. dostupno na: http://www.jutarnji.hr/vijesti/hrvatska/prvi-na-popisu-
duznika-u-hrvatskoj-ovaj-covjek-ne-moze-bankama-vratiti-169-milijuna-
kuna/845734/, 31.01.2016.
Jutarnji list. (2016.). Kako je rekorder s liste dužnika oštetio Rivijeru i državu za čak 60
milijuna Otkrivene nevjerojatne malverzacije dobitnika Zlatne kune. piše: Ante
Talijaš;
dobiveno
na:
http://www.jutarnji.hr/vijesti/crna-kronika/kako-je-
rekorder-s-liste-duznika-ostetio-rivijeru-i-drzavu-za-cak-60-milijuna-otkrivene-
nevjerojatne-malverzacije-dobitnika-zlatne-kune/33277/, 17.03.2016.
Jutarnji list. (2013.). Tajanstvena menadžerica osumnjičena za pronevjeru 1,2 milijuna
eura;
piše:
Vanja
Nezirovid;
dostupno
na:
http://www.jutarnji.hr/vijesti/hrvatska/ekskluzivno-tajanstvena-menadzerica-
osumnjicena-za-pronevjeru-12-milijuna-eura/1064495/, 31.01.2016.
Kazneni zakon 2013, Profišdeni tekst zakona, NN 125/11, 144/12, Pridobljeno
8.5.2015. na http://www.zakon.hr/download.htm?id=98
L. Cohen, L. Manion, K. Morrison. (2007.). Metode istraživanja u obrazovanju. Naklada
Slap. Zagreb.

82

Ministarstvo Unutarnjih poslova RH. (2002.). Nacionalni program borbe protiv
korupcije.
dostupno
na:
https://vlada.gov.hr/vijesti/nacionalni-program-
suzbijanja-korupcije-2006-2008/6048, 12.03.2016.
Ministarstvo financija RH. (2013.). Godišnje izvješde o radu ureda za 2012. godinu; Ured
za sprjefavanje pranja novca. str.79.
Mr. sc. Malenica, Z., mr. sc. Jeknid, R. (2010.). Percepcija korupcije i borba protiv
korupcije u RH; Zbornik radova Pravnog fakulteta u Splitu, god. 47, 4/2010., str.
837.-859.
Open Info Trend – Informatifki konzalting. (2008.). eTurizam u svijetu i hrvatskoj.
Dobiveno
na:
http://www.infotrend.hr/clanak/2008/5/eturizam-u-svijetu-i-
hrvatskoj,12,288.html, 04.03.2016.
Ovršni zakon, prestao važiti, NN 57/96, 29/99, 42/00, 173/03, 194/03, 151/04, 88/05,
121/05, 67/08, Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/623/zzz-
Ovr%C5%A1ni-zakon-2008-2012
Petrifid, D. (2009.).  Hrvatska u mreži mafije, kriminala i korupcij. Argus media.Zagreb.
Petrifid, D. (2000.).  Kriminal u hrvatskoj pretvorbi. Argus media. Zagreb.
Portal Croatialink – Novosti iz turizma. (2016.). Principi i praksa turizma i hotelijerstva.
Galifid, Laškarin. Dobiveno na: http://www.fthm.uniri.hr/files/Knjiznica/e-
izdanja/Principi_i_praksa_turizma_i_hotelijerstva.pdf, 04.03.2016.
Poslovni dnevik. (2010.). Hudoletnjak ne vrada državi poticaje; piše: Biserka Ranogajec.
Dobiveno na: http://www.poslovni.hr/domace-kompanije/hudoletnjak-ne-vraca-
drzavi-poticaje-157771, 04.03.2016.
Poslovni dnevnik. (2013.). I posljednji radnici hotela koji je zatvoren od travnja dali
otkaz. Sve tri Hudoletnjakove tvrtke imaju blokirane račune; piše: Biserka
Ranogajec. Dostupno na: http://www.poslovni.hr/hrvatska/ma-kakav-stecaj-
imamo-toliko-novca-da-mozemo-kupiti-jos-jedne-toplice-256390, 11.03.2016.
Primorac, D., & Filipovid, I., & Peronja, I. (2012.). Kazneno djelo zlouporabe
ovlasti/povjerenja u gospodarskom poslovanju (u športu) te uloga sudskih
vještaka knjigovodstvenofinancijske struke u tim kaznenim postupcima. Zbornik
radova Pravnog fakulteta u Splitu, god. 49, 4/2012., str. 769.-785.
Slobodna Dalmacija. (2001.). Novcem "Slobodne Dalmacije" kupljeni su hoteli "Palace" i
"Solitudo" Arhiv. 29. 08. 2001.

83

Šibenik
In.
(2015.).
Malverzacije
dobitnika
Zlatne
kune.
Dobiveno
na:
http://sibenskiportal.rtl.hr/2015/10/28/foto-dodjela-zlatne-kune-evo-koje-su-
sibenske-tvrtke-proglasene-najboljima-u-2014/, 07.04.2016.
Šimac, N. (2004.). Razgovori o korupciji i njezinu suzbijanju. Zagreb. str.2.
Ujedinjeni narodi. (2006.). The United Nations Convention aggainst corruption and its
impact on international companies; Antonio Argandona; IESE Business School,
University of Navarra.
Transparency International Hrvatska. (2015.). Deklaracije protiv korupcije -
Parlamentarni izbori 2015.Dobiveno na: http://www.transparency.hr/hr/sto-
radimo/deklaracija-protiv-korupcije-parlamentarni-izbori-2015/133, 07.04.2016.
Ustavni sud Republike Hrvatske. (1995.). Odluka ustavnog suda republike hrvatske broj
U-III-1056/1994. od 22. ožujka 1995.; Rješnje o pretvorbi hotela Palace. Narodne
Novine. Zagreb.
Vlada Republike Hrvatske. (2013.). Strategija razvoja turizma republike hrvatske do
2020. godine. Dobiveno na: http://www.mint.hr/UserDocsImages/Strategija-
turizam-2020-editfinal.pdf, 29.12.2015.
Vukovid, & Hrvatin. (1998.). Ekonomska misao i praksa. Sveufilište u Dubrovniku.
Dubrovnik. str. 136.
Vukovid, I. (2006.). Suvremeni trendovi u razvoju turizma u Europskoj uniji i implikacije
na Hrvatsku. Sveufilište u Rijeci. Faculty of Tourism and Hospitality Management
in Opatija. Opatija.
ZSE – The Zagreb Stock Exchange. (2007.). Skradeni prospekt uvrštenja dionica Palace
Hotela Zagreb d.d. u kotaciju javnih dioničkih društava. Dobiveno na:
www.zse.hr, 11.4.2016.
Zakona o državnoj reviziji (Narodne novine 49/03 - profišdeni tekst)
Zakon o pretvorbi društvenih poduzeda (Narodne novine 19/91, 45/92, 83/92, 16/93,
94/93, 2/94, 9/95)
Zakon o gradnji, NN 153/13, na snazi od 01.01.2014., Pridobljeno 8.5.2014. na
http://www.zakon.hr/z/690/Zakon-o-gradnji
Zakon o kaznenom postupku, profišdeni tekst zakona koji je bio na snazi do
15.12.2013., NN 152/08, 76/09, 80/11, 121/11, 91/12, 143/12, 56/13,

84

Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/714/zzz-Zakon-o-kaznenom-
postupku-2008-2013
Zakon o odgovornosti pravnih osoba za kaznena djela, profišdeni tekst zakona, NN
151/03, 110/07, 45/11, 143/12, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/110/Zakon-o-odgovornosti-pravnih-osoba-za-kaznena-
djela
Zakon o porezu na promet nekretnina, prestao važiti 31.12.2014., NN 69/97, 26/00,
127/00, 153/02, 22/11, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/753/zzz-Zakon-o-porezu-na-promet-nekretnina-2011-
2014
Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama, profišdeni tekst zakona, NN
86/12, 143/13, Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/486/Zakon-o-
postupanju-s-nezakonito-izgra%C4%91enim-zgradama
Zakon o postupanju i uvjetima gradnje radi poticanja ulaganja, profišdeni tekst zakona,
NN 69/09, 128/10, 136/12, 76/13, 153/13, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/184/Zakon-o-postupanju-i-uvjetima-gradnje-radi-
poticanja-ulaganja
Zakon o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom i
prekršajem, NN 145/10, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/435/Zakon-o-postupku-oduzimanja-imovinske-koristi-
ostvarene-kaznenim-djelom-i-prekr%C5%A1ajem
Zakon o pravu na pristup informacijama, NN 25/13, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/126/Zakon-o-pravu-na-pristup-informacijama
Zakon o provedbi ovrhe na novfanim sredstvima, profišdeni tekst zakona, NN 91/10,
112/12, Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/346/Zakon-o-provedbi-
ovrhe-na-nov%C4%8Danim-sredstvima
Zakon o pružanju usluga u turizmu, profišdeni tekst zakona, NN 68/07, 88/10, 30/14,
89/14, 152/14, na snazi od 30.12.2014., Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/343/Zakon-o-pru%C5%BEanju-usluga-u-turizmu
Zakon o radu, NN 93/14, na snazi od 07.08.2014., Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/307/Zakon-o-radu
Zakona o reviziji pretvorbe i privatizacije (Narodne novine 44/01 i 143/02)

85

Zakon o sprjefavanju pranja novca i financiranja terorizma, profišdeni tekst zakona, NN
87/08, 25/12, Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/117/Zakon-o-
sprje%C4%8Davanju-pranja-novca-i-financiranju-terorizma
Zakon o tajnosti podataka, profišdeni tekst zakona, NN 79/07, 86/12, na snazi od
07.08.2007., Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/217/Zakon-o-
tajnosti-podataka
Zakon o trgovafkim društvima; profišdeni tekst zakona; NN 111/93, 34/99, 121/99,
52/00, 118/03, 107/07, 146/08, 137/09, 125/11, 152/11, 111/12, 68/13, 110/15
Zakon o tržištu kapitala, profišdeni tekst zakona, NN 88/08, 146/08, 74/09, 54/13,
159/13, 18/15, na snazi od 26.02.2015., Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/171/Zakon-o-tr%C5%BEi%C5%A1tu-kapitala
Zakon o turistifkim zajednicama i promicanju hrvatskog turizma, NN 152/08,
Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/342/Zakon-o-
turisti%C4%8Dkim-zajednicama-i-promicanju-hrvatskog-turizma
Zakon o turistifkoj inspekciji, NN 19/14, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/711/Zakon-o-turisti%C4%8Dkoj-inspekciji
Zakon o turistifkom i ostalom građevinskom zamljištu neprocijenjenom u postupku
pretvorbe i privatizacije, NN 92/10, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/350/Zakon-o-turisti%C4%8Dkom-i-ostalom-
gra%C4%91evinskom-zemlji%C5%A1tu-neprocijenjenom-u-postupku-pretvorbe-
i-privatizacije
Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, profišdeni tekst zakona, NN 91/96,
68/98, 137/99, 22/00, 73/00, 129/00, 114/01, 79/06, 141/06, 146/08, 38/09,
153/09, 143/12, 152/14, Pridobljeno 8.5.2015. na
http://www.zakon.hr/z/241/Zakon-o-vlasni%C5%A1tvu-i-drugim-stvarnim-
pravima
Zakon o zaštiti osobnih podataka, profišdeni tekst zakona, NN 103/03, 118/06, 41/08,
130/11, 106/12, Pridobljeno 8.5.2015. na http://www.zakon.hr/z/220/Zakon-o-
za%C5%A1titi-osobnih-podataka

86

POVZETEK DIPLOME V SLOVENSKEM JEZIKU

Turizem, kot najbolj donosna industrija na svetu - ter najhitreje rastofa gospodarska
panoga, omogofa hitri razvoj ekonomske destinacije. Lahko je rešitev za veliko
razlifnih problemov v svetu, kot so razlike med bogatimi in revnimi državami, ker vpliva
na povefanje prihodkov in razvoj destinacije, tako v infrastrukturi kot tudi
izobraževanju in ostalih sektorjih. Glede na komplekstnost odnosov in pojavov v
turizmu, pojavljavljajo se tudi negativni aspekti, ki so bili dolgo fasa zanemarjeni, kot
so dolofeni socialnopatološki pojavi, ekološke grožnje, pomorski prekrški, lastninski
problemi, varnost turistov ali pa zaposlenih v tem sektorju. Da bi kaznivo dejanje
postalo del turizma ga je potrebno narediti v škodo turista, turistifne destinacije,
turistifne organizacije ali turistifnega delavca.

Tranzicija proti tržnem gospodarstvu in proti novim, demokratifnim inštitucijam, ter
lastninjenje družbenega lastništva so pripravile novo, plodno podlago za korupcijo.
Problem korupcije predstavlja devijacijo temeljnih družbenih nafel, boj s korupcijo pa
osnovni predpogoj za razvoj odprte in demokratifne družbe. Korupcija unifuje
zaupanje v oblast in politiko, ter možnost za poštene medsebojne poslovne odnose.
Ruši vse osnove demokracije, kot so zaupanje ljudi v izbrane predstavnike.
Prepotrebno zaupanje v medsebojnem poslovanju pa je resno ogroženo, ker vsakdo, ki
želi vlagati in poslovati v državi, kjer se ne spoštujejo zakoni in pravila poštenega
poslovanja hitro odneha. Ob vsem tem, korupcija je danes ena od glavnih gonilnih sil
„organiziranega kriminala“, to je razlifnih mafijskih skupin, nacionalnih ali
transnacionalnih.

V tej diplomski nalogi raziskujemo medsebojne odvisnosti korupcije in turizma v
Republiki Hrvaški, predvsem z definicijami, ter spremljanjem pojava korupcije v
rezlifnih druženih slojih. Z raziskovanjem med državljani smo analizirali na kakšen nafin
se korupcija pojavlja in na kakšen nafin se asimilira na podrofju turizma, kdo pri tem
sodeluje in kako se kaznujejo ugotovljeni prekrški. Posvetili smo se preventivi in

87

nafinom uporabe preventivnih postopkov na podrofju turistifnega kriminala,
konkretno preventivi korupcije v svetu in Hrvaški.

Nismo spregledali niti bistvene vloge bank v korupcijskih aferah in smo pojasnili na
kakšen nafin so banke izdajale kredite in na kakšen nafin so prihajali do nelegalnih
finanfnih sredstev. Tako smo tudi naredili sheme, ki prikazujejo modele prevzemanja
podjetij in pridobivanja menagerskih kreditov iz bank. Vlogo v teh malverzacijah so v
nekaterih primerih imele tudi tuje banke z nakazili na rafune v tujini.

Da bi jasno in konkretno prikazali kaj je pravzaprav korupcija v turizmu in na kakšen
nafin se odraža v gospodarstvu ter s kakšnimi posledicami, smo vzeli za primer nekaj
slufajev, katere smo detaljno razflenili na dejanje, temeljno lastništvo, malverzacije in
posledice. Vsi podatki so javno dostopni v dnevnih ali tednih fasopisih, ki so izhajali na
Hrvaškem, v primerih so navedeni tudi takratni zakoni po katerih so sprejete
posamezne odlofitve.

Iz številnih afer izhajajo tudi tajkuni, podjetniki iz razlifnih gospodarskih panog,
gradbinci, nepremifninski mešetarji, brokerji, lastniki propadlih podjetij, ljudje s
kazenskimi ovadbami za gospodarki kriminal, hotelirji, bankirji in še veliko vef jih je. Po
obsežni raziskavi na temo tajkuni smo ugotovili, da ne glede na dejavnost s katero se
ukvarjajo, imajo skupne tri stvari – to pa so enormni dolgovi do države, blokirani
transakcijski rafuni, ter predstavljanje v javnosti kot uspešni podjetniki. Z odkritjem
podatka o višini njihovih dolgov do države ugotavljamo, da se vpliv visokopizicioniranih
posameznikov odraža tudi na hrvaško gospodarstvo, stanje posameznih sektorjev in
prikazuje vlogo RH v borbi proti korupciji.

Bistvena prelomnica v boju proti korupciji v Republiki Hrvaški se je zgodila v letu 2009,
ko je dotedanji predsednik hvaške vlade odstopil in se umaknil iz politike. Nova
predsednica vlade pa je povdarila, da je boj proti korupciji eden od glavnih ciljev
njenega delovanja. Kasneje istega leta, še posebej od septembra 2009 se je zgodilo vef
aretacij vodilnih ljudi v državnih podjetjih in funkcijonarjev v  ministrstvih, ki so bili
obtoženi za korupcijo, zlorabo položaja in pooblastil, ter podobna nezakonita dejanja.

88

V Republiki Hrvaški obstaja relativno obsežen zakonodajni okvir za boj proti korupciji.
Razen nacionalne zakonodaje, mednarodne konvencije in pogodbe katere je Hrvaška
podpisala in ratificirala, tudi vsebujejo  okvir za boj proti korupciji, zaradi ustavne
odredbe, katera mednarodnim konvencijam in pogodbam daje mof nad zakonom. Te
mednarodni standardi, v skladu z obvezami prevzetimi s podpisom in ratifikacijo
konvencij in pogodb morajo biti sprovedeni (vgrajeni) v pravni sistem in prakso
Republike Hrvaške.

Prebivalci ne sprejemajo korupcije in so zaradi tega zelo zaskrbljeni, kot se to izraža v
anketi, ampak zdi se, da se podkupovanje tolerira kot nafin na kateri se lahko doseže
dolofen cilj ali pa zagotavlja boljši tretman. Smotrno bi bilo proufiti možnosti
nadaljnega raziskovanja ozavešfenosti javnosti o korupciji in razviti inicijativo s ciljem
boljšega informiranja tistih, ki ne smatrajo, da je podkupovanje na enakem nivoju kot
„pravo“ kriminalno dejanje, tako kot povefanje razumevanja o škodljivih ufinkih
ponujanja in sprejemanja podkupnine za pravilno opravljanje javne storitve.