Utjecaj Europske kohezijske politike na razvoj ICT infrastrukture u Republici Hrvatskoj

ALMA MATER EUROPAEA EVROPSKI CENTER, MARIBOR
Studijski program
EUROPSKI POSLOVNI STUDIJI

MAGISTARSKI RAD

Tea Taras

ALMA MATER EUROPAEA
Evropski center, Maribor

Magistarski rad
studijskog programa drugog bolonjskog stupnja
EUROPSKI POSLOVNI STUDIJI

UTJECAJ EUROPSKE KOHEZIJSKE
POLITIKE NA RAZVOJ ICT
INFRASTRUKTURE U REPUBLICI
HRVATSKOJ

Mentor:

Pristupnik:
Dr. Matej Požarnik
Tea Taras

Maribor, lipanj 2015

ZAHVALA
Zahvaljujem prije svega mentoru dr. Mateju Požarniku poradi iznimne
susretljivosti, nesebične pomoći i mnogo razumijevanja, uloženog truda i savjeta
koji su pridonijeli izradi ovog magistarskog rada. Također zahvaljujem svojoj
obitelji poradi razumijevanja i strpljenja.

SAŽETAK

Republika Hrvatska ušla je u članstvo Europske unije i tim činom prihvatila
između ostalog i nastojanja Europske unije za kohezijom cijelog europskog
prostora. Hrvatskoj su se otvorile i mnoge mogućnosti za razvoj svojeg područja,
posebice nerazvijenih krajeva kojih u Republici Hrvatskoj ima mnogo. Jedan od
načina poticanja razvoja jest i izgradnja infrastrukture širokopojasnog pristupa
internetu, kao zamašnjaka gospodarskog razvoja. Međutim, postoje područja na
kojima telekomunikacijski operateri ne vide financijski interes vlastitog ulaganja u
infrastrukturu te vrste, stoga Republika Hrvatska, da bi doprinijela europskoj
kohezijskoj politici u smislu dostizanja ciljeva Digitalne agende za Europu, mora
sama poduzeti određene korake ka razvoju širokopojasne infrastrukture na
nerazvijenim područjima, ne bi li se kroz njihov razvoj doprinijelo i uravnoteženom
razvoju Republike Hrvatske. Poradi doprinosa razvoja te infrastrukture europskoj
kohezijskoj politici i razvoju Europske unije u cjelini, aktivnosti takve vrste
Europska unija sufinancira i svojim financijskim instrumentima.

Ključne riječi: europska kohezijska politika, gospodarski razvoj, Digitalna agenda
za Europu, internet, širokopojasna infrastruktura.

POVZETEK

Republika Hrvaška je vstopila v Evropsko unijo in s tem, med drugim, sprejela
prizadevanja Evropske unije za zagotovitev kohezije v celotnem evropskem
prostoru. Hkrati so se ji odprle številne možnosti za razvoj, še posebej razvoj
prikrajšanih območjih, ki jih je na območju Republike Hrvaške veliko. Eden od
načinov za spodbujanje razvoja, kot gonilna sila gospodarskega razvoja, je tudi
gradnja širokopasovne infrastrukture. Vendar pa v Republiki Hrvaški obstajajo
območja, kjer telekomunikacijski operaterji ne vidijo finančnega interesa za
naložbe v te vrste infrastrukture. Da bi prispevala k evropski kohezijski politiki, v
smislu doseganja ciljev Digitalne agende za Evropo, mora Republika Hrvaška, za
razvoj širokopasovne infrastrukture na manj razvitih območjih, sprejeti določene
ukrepe, ki bodo vplivali na razvoj manj razvitih območij in hkrati prispevali k
uravnoteženemu
razvoju
Republike
Hrvaške.
Zaradi
doprinosa
razvoja
širokopasovne infrastrukture k ciljem evropske kohezijske politike ter razvoju
Evropske unije kot celote, so takšne vrste aktivnosti sofinancirane s strani
Evropske unije in njenih finančnih instrumentov.

Ključne besede: evropska kohezijska politika, gospodarski razvoj, Digitalna
agenda za Evropo, Internet, širokopasovna infrastruktura.
SUMMARY

The Republic of Croatia has entered the European Union and thereby accepted,
inter alia, the efforts of the European Union for the cohesion of the whole
European area. Many opportunities have opened up to Republic of Croatia for the
development of areas, particularly in disadvantaged areas which there are many.
One way of encouraging development is the construction of broadband
infrastructure, as the flywheel of economic development. However, there are
areas where telecom operators do not see the financial interest of their own
investments in the infrastructure of this kind, so the Republic of Croatia in order to
contribute to European cohesion policy in terms of achieving the objectives of the
Digital Agenda for Europe, must itself take certain steps towards the development
of broadband infrastructure in underdeveloped areas, as contribution to the
balanced development of the whole Republic of Croatia. Due to the contribution of
infrastructure development and European cohesion policy and the development of
the European Union as a whole, the activities of this kind are co-financed by the
European Union and its financial instruments.

Keywords: european cohesion policy, economic development, Digital Agenda for
Europe, internet, broadband infrastructure.

PREGLED SADRŽAJA:
1
UVOD................................................................................................................
1
1.1
Definicija problema i opredeljenje predmeta .....................................
2
1.2
Svrha i ciljevi istraživanja ....................................................................
5
1.3
Istraživačka pitanja / hipoteze .............................................................
5
1.4
Istraživačka metodologija
....................................................................
7
2
EUROPSKA KOHEZIJSKA POLITIKA
............................................................
7
2.1
Strategija Europa 2020
.........................................................................
7
3
EUROPSKA KOHEZIJSKA POLITIKA NA PODRUČJU IKT-a
.......................
9
3.1
IKT u okviru Europske kohezijske politike
.........................................
9
3.2
Digitalni plan za Europu (DAE)
..........................................................
10
3.3
Širokopojasna infrastruktura ............................................................
14
4
EUROPSKA KOHEZIJSKA POLITIKA NA PODRUČJU IKT-a U
REPUBLICI HRVATSKOJ S NAGLASKOM NA ŠIROKOPOJASNU
INFRASTRUKTURU
.......................................................................................
19
4.1
Operativni program "Konkurentnost i kohezija" .............................
20
4.2
Pravila financiranja širokopojasne infrastrukture iz državnih
potpora ................................................................................................
23
4.3
Investicijski modeli izgradnje širokopojasne infrastrukture ..........
29
4.3.1 Privatni DBO model ...................................................................
30
4.3.2 Javni DBO model .......................................................................
31
4.3.3 Kombinirani javno-privatni model (javno-privatno partnerstvo) ..
32
4.3.4 Model odozdo prema gore (bottom-up model)
...........................
33
4.3.5 Model vanjskih usluga (outsourcing)
..........................................
34
4.3.6 Model zajedničkog ulaganja (joint venture)
................................
35
5
ŠIROKOPOJASNA INFRASTRUKTURA U REPUBLICI HRVATSKOJ .......
36
5.1
Analiza stanja širokopojasne infrastrukture i ponude usluga
........
36

5.1.1 Dostupnost širokopojasnog pristupa internetu ...........................
36
5.1.2 Ponuda širokopojasnih usluga ...................................................
43
5.1.3 Upotreba širokopojasnih usluga
.................................................
45
5.1.4 Trendovi kretanja upotrebe širokopojasnih usluga
.....................
48
5.2
Koristi koje donosi izgradnja širokopojasne infrastrukture ...........
53
5.2.1 Europska dodana vrijednost ......................................................
54
5.2.2 Državna dodatna vrijednost .......................................................
56
5.2.3 Demografske i socijalne koristi na nivou županija u RH
.............
60
6
PRIJAVA
PROJEKATA
IZGRADNJE
ŠIROKOPOJASNE
INFRASTRUKTURE
NA
NERAZVIJENIM
PODRUČJIMA
ZA
SUFINANCIRANJE IZ EUROPSKIH FONDOVA ...........................................
64
6.1
Pripremne aktivnosti ..........................................................................
66
6.1.1 Studija izvodljivosti
.....................................................................
66
6.1.2 Plan razvoja širokopojasne infrastrukture (PRŠI)
.......................
68
6.1.3 Odabir investicijskog modela .....................................................
70
6.2
Javna rasprava i pokretanje projekta ...............................................
72
6.3
Zatvaranje financijske konstrukcije i prijava na europske
fondove ...............................................................................................
74
6.4
Provjera potpora, nadzor i izvještavanje ..........................................
76
6.5
Moguća rješenja pri realizaciji projekta
............................................
79
7
ZAKLJUČAK ..................................................................................................
82
8
LITERATURA .................................................................................................
84

POPIS TABELA:
Tabela 1:
Analiza razvoja tehnologija.
..............................................................
19
Tabela 2:
Minimalne karakteristike širokopojasnog pristupa u projektima s
obzirom na boje područja .................................................................
25
Tabela 3:
Popis obaveznih i opcionalnih veleprodajnih usluga ........................
27
Tabela 4:
Pokazatelj stanja širokopojasne infrastrukture .................................
37
Tabela 5:
Opremljenost kućanstava računalom i pristup internetu na razini
RH
....................................................................................................
48
Tabela 6:
Trendovi promjene širokopojasnog pristupa
.....................................
51
Tabela 7:
Promjena u stanovništvu 2001. - 2011. po županijama
....................
60
Tabela 8:
Kretanje BDP-a 2001. - 2011. po županijama ..................................
61
Tabela 9:
Indeksi razvijenosti županija
.............................................................
62
Tabela 10:
Kriteriji odabira investicijskog modela za tijela javne vlasti
...............
71
Tabela 11:
Shema preporučenih izvora podataka
..............................................
81

POPIS SLIKA:
Slika 1:
Ciklus digitalne ekonomije
................................................................
11
Slika 2:
Prikaz postupka verifikacije boja područja
........................................
26
Slika 3:
Pokrivenost širokopojasnim pristupom internetu brzine 2-
30 Mbit/s u RH .................................................................................
41
Slika 4:
Pokrivenost širokopojasnim pristupom internetu brzine 30-
100 Mbit/s u RH ...............................................................................
41
Slika 5:
Pokrivenost širokopojasnim pristupom internetu brzinama većim
od 100 Mbit/s u RH...........................................................................
42
Slika 6:
Prikaz korištenja brzina širokopojasnog pristupa na području RH
(1)
.....................................................................................................
45
Slika 7:
Prikaz korištenja brzina širokopojasnog pristupa na području RH
(2)
.....................................................................................................
46

Slika 8:
Europska dodana vrijednost širokopojasnog pristupa internetu .......
54
Slika 9:
Državna dodana vrijednost širokopojasnog pristupa internetu .........
57
Slika 10:
Faze projekta izgradnje širokopojasne infrastrukture u RH
..............
65
Slika 11:
Organigram
organizacije
projekata
izgradnje
infrastrukture
širokopojasnog pristupa ...................................................................
75
Slika 12:
Hodogram aktivnost kod naknadnog postupka provjere potpora .....
78

POPIS GRAFIKONA:
Grafikon 1:
Kućanstva sa dostupnim internetom 2014. godine
...........................
37
Grafikon 2:
Udio operatora pokretnih mreža s obzirom na broj korisnika ...........
38
Grafikon 3:
Populacijska pokrivenost osnovnim (lijevo) i NGA (desno)
širokopojasnim pristupom po županijama ........................................
39
Grafikon 4:
Broj širokopojasnih priključaka po županijama u RH
........................
40
Grafikon 5:
Gustoća priključaka širokopojasnog pristupa internetu po
županijama u RH
..............................................................................
40
Grafikon 6:
Priključci širokopojasnog pristupa putem nepokretnih mreža u
RH
....................................................................................................
43
Grafikon 7:
Korištenje brzina širokopojasnog pristupa po županijama (Q2
2015).
...............................................................................................
47
Grafikon 8:
Upotreba računala i pristup internetu po dobnim skupinama i
radnom statusu. ...............................................................................
48
Grafikon 9:
Broj priključaka širokopojasnog pristupa internetu ...........................
49
Grafikon 10: Trend porasta korisnika 2D i 3D paketa ...........................................
50
Grafikon 11: Udio priključaka prema tehnologijama s obzirom na ukupan broj
priključaka (Q4 2014) .......................................................................
50
Grafikon 12: Utjecaj 10 posto povećanja ulaganja na povećanje BDP .................
58
Grafikon 13: Broj gospodarskih subjekata u odnosu na broj stanovnika u
Primorsko-goranskoj i Virovitičko-podravskoj županiji
......................
63

POPIS SKRAĆENICA:
ADSL
Asymmetric Digital Subscriber Line
BDP
Bruto domaći proizvod
DAE
Digital Agenda for Europe
DGU
Državna geodetska uprava
DTK
Distributivna telekomunikacijska kanalizacija
DSLAM
Digital Subscriber Line Access Multiplexer
DZS
Državni zavod za statistiku
EU

Europska unija
FTTB
Fiber To The Block
FTTC
Fiber To The Curb/Cabinet
FTTH
Fiber To The Home
GPON
Gigabit Passive Optical Network
HAKOM
Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti
HGK
Hrvatska gospodarska komora
HOK
Hrvatska obrtnička komora
HZZ
Hrvatski zavod za zapošljavanje
ICT

Information and communication technology
IKT

Informacijska i komunikacijska tehnologija
JPP

Javno-privatno partnerstvo
LTE

Long Term Evolution
MUP
Ministarstvo unutarnji poslova
NGA
Next Generation Network Access
NOP
Nositelj okvirnog programa
NP

Nositelj projekta
ONP
Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog
pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni
interes za ulaganja
PDV
Porez na dodanu vrijednost
PRŠI
Plan razvoja širokopojasne infrastrukture
RH

Republika Hrvatska

SDPŠM
Smjernice za primjenu pravila državnih potpora koje se odnose na
brzi razvoj širokopojasnih mreža
SRPJ
Središnji registar prostornih jedinica
UMTS

Universal Mobile Telecommunications System
WLAN

Wireless Local Area Network
1
1
UVOD
Širokopojasni pristup internetu je sredstvo za dohvat informacija. Njime se izravno
utječe na kvalitetu života stanovnika određenog područja poradi demografskog,
socijalnog i gospodarskog napretka koji širokopojasna infrastruktura pruža.
Svrha ovog magistarskog rada je davanje doprinosa ujednačenom razvoju RH
kroz analiziranje mogućnosti i modaliteta financiranja izgradnje širokopojasne
infrastrukture u nerazvijenim dijelovima RH od strane EU putem europskih
strukturnih fondova.
Nakon uvoda u kojem se definira problem koji se obrađuje u magistarskom radu, u
drugom poglavlju daje se detaljni opis europske kohezijske politike, te njenog
krovnog strateškog dokumenta, odnosno strategije Europa 2020. Opisuju se njeni
prioriteti i inicijative koje ih podržavaju te se navode ciljevi koji se planiraju ostvariti
do 2020. godine na razini EU.
U trećem poglavlju definiramo poziciju IKT-a u okviru europske kohezijske politike,
položaj IKT-a u strategiji Europa 2020, s naglaskom na jednu od inicijativa koja
podržava jedan od prioriteta Europe 2020, odnosno DAE.
Četvrto poglavlje bavi se provođenjem europske kohezijske politike na razini RH.
Opisuje se jedan od dokumenta koji formalizira pravila sufinanciranja projekata od
strane EU u financijskoj perspektivi 2014.-2020., odnosno Operativni program
"Konkurentnost i kohezija", a koji izravno regulira europsko sufinanciranje
širokopojasne infrastrukture. Nadalje, navode se i opisuju pravila financiranja
širokopojasne infrastrukture uz državne potpore, te se opisuje određeni broj u
svijetu
najčešće
korištenih
investicijskih
modela
izgradnje
predmetne
infrastrukture.
Istraživački dio započinje petim poglavljem, u kojem se na temelju prikupljenih
podataka analizira stanje širokopojasne infrastrukture u RH, odnosno istražuje
kakva je dostupnost širokopojasnih usluga, kakva je njihova ponuda, odnosno
kvaliteta, te u kakva je upotreba širokopojasnog pristupa internetu od strane
stanovništva, odnosno kućanstava u RH.
U šestom poglavlju se, na temelju istraživanja, predočuje proces prijave projekata
izgradnje širokopojasne infrastrukture na područjima gdje nedostaje komercijalni
2
interes operatora za istu izgradnju, počevši od pripremnih radnji. Ocjenjuju se
investicijskih modeli izgradnje i definiraju kriteriji za odabir, definira postupak i
koraci u provođenju javnih rasprava kojima projekti takve vrste podliježu, definiraju
koraci u provođenju zatvaranja financijske konstrukcije takvih projekata i prijavi za
sufinanciranje od strane europskih fondova, te se definiraju svi daljnji postupci koji
su obvezni za provođenje nakon izgradnje širokopojasne infrastrukture.
Magistarski rad završava sa zaključkom do kojeg se došlo temeljem opisanih
istraživanja.
1.1
DEFINICIJA PROBLEMA I OPREDELJENJE PREDMETA
EU, kao zajednica zemalja ima za cilj ujednačeni razvitak cjelokupnog prostora
EU, država članica unutar EU, te jačanje globalne konkurentnosti europskog
gospodarstva. U svrhu željenog cilja provodi se europska kohezijska politika
(Europe 2020, a strategy for smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010)
2020 final, 2010, 5).
Dokument koji definira provedbu europske kohezijske politike je desetogodišnja
strategija pametnog, održivog i uključivog rasta, odnosno strategija Europa 2020,
čiji ciljevi uključuju zapošljavanje, istraživanje i razvoj, klimatske promjene
(energiju), obrazovanje, socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva (Europe
2020, a strategy for smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010) 2020
final, 2010, 5).
Strategija Europa 2020 kao jedan od učinkovitih načina poticanja razvoja, ali i
povećanja socijalne uključenosti i konkurentnosti u EU naglašava IKT (Europe
2020, a strategy for smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010) 2020
final, 2010, 14), dok je smanjenje digitalnog jaza, s naglaskom na razvoj
infrastrukture širokopojasnog pristupa internetu kao zamašnjaka demografskog i
socijalno-gospodarskog razvoja, jedan od glavnih prioriteta koji promiče DAE (A
Digital Agenda for Europe. COM(2010) 245 final, 2010, 3).
Prioritetna područja DAE su:
 stvaranje jedinstvenoga digitalnog tržišta,
3
 poboljšanje interoperativnosti informacijskih i komunikacijskih proizvoda i
usluga,
 poticanje povjerenja i sigurnosti na internetu,
 osiguranje pružanja znatno bržeg pristupa internetu, poticanje ulaganja u
istraživanje i razvoj,
 poboljšanje digitalne pismenosti, znanja i e-uključivosti, te primjena
informacijskih i komunikacijskih tehnologija u rješavanju ključnih izazova
društva, kao što su klimatske promjene, povećanje troškova zdravstvene
skrbi i starenje stanovništva (A Digital Agenda for Europe. COM(2010)
245 final, 2010, 7-34).
Kako je 2013. godine RH postala članicom EU, također je prihvatila nastojanja EU
za pozitivnom kohezijom cjelokupnog europskog prostora (Ugovor o pristupanju
Republike Hrvatske Europskoj uniji, Članak 3.). Time su se RH otvorile mnoge
mogućnosti i za vlastiti razvoj.
RH u razvoju koji je tema ovog magistarskog rada, dakle širokopojasnom pristupu
i pokrivenosti pristupnom mrežom nove generacije (NGA), uvelike zaostaje za
prosjekom EU (Program razvoja Interneta i širokopojasnog pristupa Internetu na
područjima od posebne državne skrbi, brdsko-planinskim područjima i otocima,
2013, 4-5). Naime, samo nekoliko gusto naseljenih područja u RH ima
zadovoljavajuću pokrivenost pristupnom NGA mrežom, te veliki udio stanovništva
nije u mogućnosti pristupiti brzoj širokopojasnoj vezi i koristiti napredne IKT usluge
(Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 4). Ovdje se uglavnom radi
o područjima koja po demografskim i socijalno-gospodarskim pokazateljima
uvelike zaostaju za ostatkom države (Državni zavod za statistiku, 2015), ujedno i
EU, što je u suprotnosti sa ciljevima europske kohezijske politike, koja zagovara
ujednačenu razvijenosti svih regija europskog prostora (Europe 2020, a strategy
for smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010) 2020 final, 2010, 5).
Na tim nerazvijenim područjima u RH telekomunikacijski operateri ne vide
financijski interes vlastitog ulaganja u širokopojasnu infrastrukturu (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 44), stoga RH,
poradi dostizanja ciljeva DAE i doprinosa europskoj kohezijskoj politici, mora
4
poduzeti određene korake ka razvoju širokopojasne infrastrukture na tim
područjima, da bi se kroz njihov razvoj doprinijelo i uravnoteženom razvoju RH
(Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 5).
Poradi doprinosa razvoja širokopojasne infrastrukture razvoju RH, i razvoju EU u
cjelini, aktivnosti takve vrste EU sufinancira svojim financijskim instrumentima
putem europskih strukturnih fondova (Operativni program "Konkurentnost i
kohezija", 2014, 58).
Područja europskog financiranja definiraju se partnerskim sporazumima između
EU i zemalja članica, dok se prioriteti i modaliteti financiranja određuju operativnim
programima (Gelo, 2013, 197-198). Dana 12. prosinca 2014. godine, RH i
Europska komisija su temeljem Partnerskog sporazuma usvojile Operativni
program "Konkurentnost i kohezija", prema kojem je značajan udio financiranja od
strane EU predviđen i za širokopojasnu infrastrukturu, te u kojem se definira
dodatno proširivanje širokopojasnih mreža nove generacije i razvoj elektroničkih
javnih usluga (Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 32).
U interesu je i RH i EU, a posebice nerazvijenih područja RH, izgradnja, odnosno
razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa internetu, poradi demografskih,
socijalnih i gospodarskih koristi koje postojanje i korištenje te infrastrukture donosi
za stanovništvo tog područja (Czernich i drugi, 2011), RH i EU u cjelini (A Digital
Agenda for Europe. COM(2010) 245 final, 2010, 3).
Rezultati izgradnje širokopojasne infrastrukture izravno će doprinijeti postizanju
općih ciljeva DAE i nacionalnih ciljeva u pogledu pokrivenosti širokopojasnim
mrežama velikih brzina do 2020. godine (Okvirni nacionalni program za razvoj
infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan
komercijalni interes za ulaganja, 2014, 6).
Ujedno, doprinosi širokopojasne infrastrukture su veliki. Ona pozitivno utječe na
ekonomski rast, produktivnost i stvaranje novih radnih mjesta, efikasnost
gospodarskih subjekata, te kreira potrošački višak (Impact of broadband on the
economy, 2012, 4-17).
5
1.2
SVRHA I CILJEVI ISTRAŽIVANJA
Svrha istraživanja je analiziranje mogućnosti i modaliteta financiranja izgradnje
širokopojasne infrastrukture u nerazvijenim dijelovima RH od strane EU putem
europskih strukturnih fondova. Naime, u RH postoje područja koja po
demografskim i socijalno-gospodarskim karakteristikama u negativnom smislu
odudaraju od ostatka države pa razmjerno tome još i više od ostatka EU.
Istraživanje će ujedno biti i doprinos zaustavljanju demografskog i socijalno-
gospodarskog propadanja nerazvijenih područja RH i poticanju njihovog razvoja.
Da bi se ostvarila svrha magistarskog rada, pokušati ćemo dosegnuti slijedeće
ciljeve:
 Proučiti kohezijsku politiku EU, njezine prioritete, njezin utjecaj na RH, te
moguće izvore financiranja od strane EU.
 Ocijeniti stanje infrastrukture širokopojasnog pristupa internetu u RH.
 Istražiti korelaciju između dostupnosti širokopojasnog pristupa internetu i
demografskih i socijalno-gospodarskih pokazatelja, te kvalitete života
ljudi.
 Istražiti i ocijeniti investicijske modele i mogućnosti europskog
financiranja izgradnje širokopojasne infrastrukture na nerazvijenim
područjima.
1.3
ISTRAŽIVAČKA PITANJA / HIPOTEZE
Pisanjem ovog magistarskog rada pokušati ćemo odgovoriti na slijedeća pitanja:
1. Što je kohezijska politika EU i kako se ona provodi u RH?
2. Kakve su mogućnosti RH glede korištenja europskih financijskih sredstava
namijenjenih razvoju IKT-a?
3. Kakva je državna i europska dodana vrijednost razvoja širokopojasne
infrastrukture?
4. Kako dostupnost širokopojasnog pristupa internetu utječe na kvalitetu života
ljudi?
6
5. Kakve su mogućnosti i modeli financiranja izgradnje širokopojasne
infrastrukture na nerazvijenim područjima od strane EU?
6. Na kakve nesukladnosti i poteškoće se nailazi kod pripreme projekata takve
vrste?
RH ima mogućnosti korištenja financijskih sredstava EU za izgradnju
širokopojasne infrastrukture na nerazvijenim područjima. Stoga hipoteza koju
ćemo pokušati dokazati ovim magistarskim radom, glasi:
 Učinkovito korištenje financijskih sredstava EU kao izvora financiranja
razvoja širokopojasne infrastrukture u nerazvijenim područjima RH
zaustaviti će njihovo daljnje demografsko propadanje i biti zamašnjak
njihovog pozitivnog gospodarskog razvoja.
Navedenu hipotezu pokušati ćemo dokazati uz pretpostavke da će RH i nadalje
biti članica EU, da će RH ostati podijeljena na dvije manje razvijene NUTS 2 regije
čiji je BDP po glavi stanovnika manji od 75 % BDP-a EU, te da će Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja biti usvojen od strane
Europske komisije.
U istraživačkom dijelu ćemo pokušati dokazati navedenu hipotezu, međutim
možemo očekivati da ćemo naići i na neka ograničenja, kao što su npr. nedovoljna
mogućnost dostupa ili nesukladnost podataka o postojećoj širokopojasnoj
infrastrukturi na ciljanom području. Očekivani rezultati su slijedeći:
 Potvrda pozitivnog utjecaja dostupnosti širokopojasnog pristupa na
demografske i socijalno-gospodarske pokazatelje.
 Definicija
kriterija
odabira
investicijskih
modela
za
izgradnju
širokopojasne infrastrukture.
 Smjernice za prijavu projekta izgradnje širokopojasne infrastrukture za
sufinanciranje iz europskih fondova.
 Definicija neusklađenosti i poteškoća vezanih uz pripremne aktivnosti
projekata
izgradnje
širokopojasne
infrastrukture
i
prijavu
za
sufinanciranje iz europskih fondova.
7
1.4
ISTRAŽIVAČKA METODOLOGIJA
Istraživanjem izvora prikupili smo temu magistarskog rada sve relevantne
informacije, te smo deskriptivnom metodom opisati kohezijsku politiku EU,
strategiju Europa 2020, te DAE.
Nadalje, induktivnom smo metodom došli do općih zaključaka o stanju
infrastrukture širokopojasnog pristupa internetu u RH, odnosno ciljanom području.
Metodom sinteze informacija o stanju širokopojasne infrastrukture predstavili smo
to stanje i mogućnost financiranja razvoja širokopojasne infrastrukture od strane
EU, dok smo deduktivnom metodom došli do određenih zaključaka o utjecaju
širokopojasne infrastrukture na demografski i socijalno-gospodarski razvoj,
posebice nerazvijenih područja.
2
EUROPSKA KOHEZIJSKA POLITIKA
2.1
STRATEGIJA EUROPA 2020
Kako je EU postala suočena sa gubitkom konkurentnosti u odnosu na Sjedinjene
Američke Države i Kinu, a globalna kriza pokazala koje su strukturne slabosti,
kako u svim većim svjetskim ekonomijama, tako i u ekonomiji EU, Europska
komisija donijela je desetogodišnju strategiju od koje se očekuje da će reformirati
europsku ekonomiju (Grgurić, 2010, 119).
Europska Strategija Europa 2020 krovna je strategija EU, koja ima za cilj EU
pretvoriti u pametnu, održivu i uključivu ekonomsku silu koja će pružati visoko
zapošljavanje, produktivnost i socijalnu koheziju. Ostvarenje tog cilja, odnosno
promoviranje rasta za sve, zadatak je svih zemalja članica EU, s obzirom na
različitost njihovih potreba, situaciju i nacionalne posebnosti (Marlier, 2010, 18).
Kratkoročni prioritet strategije je uspješan izlazak iz trenutne krize, dok je
dugoročni cilj osigurati održivu budućnost sa više radnih mjesta i boljim uvjetima
za život. Stoga strategija definira tri dugoročna cilja (Europe 2020, a strategy for
smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010) 2020 final, 2010, 5):
 Pametan rast.
 Održivi rast.
8
 Uključivi rast.
Prioritet Pametan rast podrazumijeva ulaganje u obrazovanje, istraživanje i
inovacije, odnosno znanstveno-tehnološka istraživanja i razvoj, inovacije,
obrazovanje i digitalno društvo. Ovaj prioritet podupire slijedeće vodeće inicijative
(Europe 2020, a strategy for smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010)
2020 final, 2010, 5):
 DAE.
 Unija inovacija.
 Mladi u pokretu.
Prioritet Održivi rast znači poticanje konkurentnosti i proizvodnje koja se
efikasnije odnosi prema resursima. Prioritet je poduprijet sa dvije inicijative
(Europe 2020, a strategy for smart, sustainable and inclusive growth, COM(2010)
2020 final, 2010, 5):
 Učinkovito iskorištavanje resursa u Europi.
 Industrijska politika za doba globalizacije.
Pod prioritetom Uključivi rast podrazumijeva se povećanje konkurentnosti na
tržištu rada, borba protiv siromaštva, te socijalnu koheziju. Prioritet je poduprijet sa
dvije inicijative:
 Program za nove kvalifikacije i radna mjesta.
 Europska platforma za borbu protiv siromaštva.
Kako napredak ostvarenja strategije mora na neki način biti mjerljiv, EU postavila
je pet glavnih mjerljivih ciljeva koji bi trebali biti dosegnuti na razini EU do 2020.
godine (Europe 2020, a strategy for smart, sustainable and inclusive growth,
COM(2010) 2020 final, 2010, 5):
 75 % stanovništva u dobi od 20 do 64 godine je zaposleno.
 3 % BDP-a ulaže se u istraživanje i razvoj.
 20 ili u određenim uvjetima 30 % niže emisije stakleničkih plinova nego
što je to bilo 1990. godine, 20 % energije dobiva se iz obnovljivih izvora,
te 20 % viša energetska učinkovitost.
9
 10 % manje rano napuštanje školovanja, te 40 % stanovništva u dobi od
30 do 34 godine sa završenim visokim obrazovanjem.
 20 milijuna manje siromašnih ljudi ili onih koji su u opasnosti od
siromaštva i socijalne isključenosti.
Strategija predviđa i reforme koje prije svega imaju za cilj jačanje institucija EU,
poglavito
nadgledanje
fiskalne
politike
i
makroekonomskih
pokazatelja.
Predviđena je i reforma tržišta rada i veće ovlasti od strane Europske komisije.
Međutim, svakoj državi članici preporuča se da ciljeve strategije prevede u svoje
nacionalne ciljeve, ovisno o svojim nacionalnim prioritetima (Grgurić, 2010, 122).
Jedinstveno tržište još se ne definira, već samo jedinstveno digitalno tržište
(Erixon, 2010, 8). Strategija Europa 2020 ima intenciju kapitalizirati efekte rasta
inovacija i IKT-a putem inicijativa Unija inovacija i DAE (Veugelers, 2012, 2).
EU sada, za razliku od prijašnjih isključivo javnih izvora za istraživanje i razvoj, sve
više aktivnosti usmjerava ka razvoju okvirnih uvjeta za razvoj tržišta, kao npr.
dostupnost privatnog financiranja, jedinstveno tržište te stimuliranje partnerstva.
Industrijska politika naglašava izgradnju okvirnih uvjeta za rast EU kompetitivnosti,
poboljšava dostupnost izvora financiranja, pristup novim vještinama, tržištu te
jačanje partnerstva. Međutim podcjenjuje potencijal pružatelja IKT usluga u
povećanju vrijednosti u novim IKT sektorima. DAE s druge strane, usredotočen je
na jedinstveno digitalno tržište, interoperabilnost, te otvorenu širokopojasnu
infrastrukturu (Veugelers, 2012, 12).
3
EUROPSKA KOHEZIJSKA POLITIKA NA PODRUČJU IKT-A
3.1
IKT U OKVIRU EUROPSKE KOHEZIJSKE POLITIKE
U okviru strategije Europa 2020 EU je definirala ciljeve u područjima
zapošljavanja, inovacija, obrazovanja, socijalne uključivosti i klime, odnosno
energije, te već spomenute glavne inicijative (DAE, Unija inovacija, Mladi u
pokretu, Učinkovito iskorištavanje resursa u Europi, Industrijska politika za doba
globalizacije, Program za nove kvalifikacije i radna mjesta i Europska platforma za
borbu protiv siromaštva), koje će omogućiti postizanje navedenih ciljeva. Da IKT
podupire gotovo cijelu strategiju Europa 2020, pokazano je donošenjem pravnog
okvira od strane EU, koji podupire investicije u otvorenu i kompetitivnu
10
infrastrukturu, te u širokopojasni pristup koji će biti na raspolaganju svim
građanima EU ("Future Internet") (Huawei, 2013, 19).
Tržišna vrijednost sektora IKT-a 2010. godine u EU iznosila oko 600 milijardi EUR
godišnje. Sudjeluje u rastu opće produktivnosti poradi visoke dinamičnosti i
inovacija, a mijenja i načina poslovanja u ostalim sektorima. IKT je direktni razlog
5 % povećanja BDP-a EU. Sektor IKT-a ima također i veliki utjecaj i na društvo
kao takvo, poradi činjenice da više od 250 milijuna ljudi u Europi dnevno koriste
internet, dok gotovo svi Europljani posjeduju mobilni telefon, što je uvelike
uzrokovalo promjenu načina života (A Digital Agenda for Europe. COM(2010) 245
final, 2010, 4). IKT se pojavljuje kao integralna komponenta brojnih ugovora,
politika i programa EU, počevši od Lisabonskog ugovora koji je prethodnica
strategiji Europa 2020 pa sve do Okvirnih programa za istraživanje i tehnološki
razvoj koji podupiru europski razvoj putem IKT-a (Huawei, 2013, 19).
Sadašnji Okvirni program u kojem se IKT pojavljuje kao osnovni razvojni element
naziva se Obzor 2020 i obuhvaća trenutnu financijsku perspektivu EU, odnosno
traje od 2014.-2020. godine. Objedinjuje aktivnosti Sedmog okvirnog programa,
inovacijske aspekte Programa za konkurentnost i inovacije i europski doprinos
Europskom institutu za inovacije i tehnologiju, a proračun mu iznosi 78,6 milijardi
EUR. Program nudi rješenja i odgovore u vezi jačanja globalne pozicije EU,
gospodarske krize, investicija, opće, materijalne i ekološke sigurnosti građana EU
kroz doprinos ostvarivanja ciljeva strateških dokumenata EU koji su vezani uz
istraživanje, tehnološki napredak te inovacije, strategiju Europa 2020, Unije
inovacija i izgradnju Europskog istraživačkog centra (Research and Innovation to
boost growth and jobs in Europe - Issue 2, 2015).
3.2
DIGITALNI PLAN ZA EUROPU (DAE)
DAE je jedna od vodećih inicijativa strategije Europa 2020. Uspostavljena je da bi
definirala ključnu ulogu IKT-a u ostvarivanju ambicija strategije Europa 2020 do
2020. godine. Cilj DAE jest maksimizirati društveni i ekonomski potencijal
IKT-a, posebice interneta, kao najvažnijeg medija društvene i gospodarske
aktivnosti. Uspješno ispunjenje ciljeva DAE potaknuti će inovacije, gospodarski
rast, bolju zdravstvenu zaštitu, sigurnije i učinkovitije načine prijevoza, čišći okoliš,
nove medijske mogućnosti, olakšani pristup javnim servisima i kulturnim
11
sadržajima, što sve zajedno čini i poboljšanje kvalitete svakodnevnog života
građana EU (A Digital Agenda for Europe. COM(2010) 245 final, 2010, 3).

Slika 1:
Ciklus digitalne ekonomije

Izvor: DAE.

Slika 1 prikazuje ciklus digitalne ekonomije, odnosno da je veliki potencijal IKT
moguće iskoristiti putem ciklusa djelovanja. Atraktivan sadržaj i usluge moraju biti
dostupne u interoperabilnom i bezgraničnom internet okruženju. To potiče
potražnju za većim brzinama i kapacitetima, što opet stvara potražnju za
ulaganjima u brže mreže. Brže mreže s druge strane otvaraju put inovativnim
uslugama iskorištavanju veće brzine.
Prema DAE, istovremeno se IKT sektor suočava i sa određenim preprekama:
 Fragmentirana digitalna tržišta.
 Manjak interoperabilnosti.
 Povećanje cyber-kriminala i rizik pomanjkanja povjerenja u mrežama.
12
 Pomanjkanje investiranja u mreže.
 Nedovoljni napori u glede istraživanja i inovacija.
 Pomanjkanje informatičke pismenosti i vještina.
 Propuštene prilike u vezi društvenih izazova.
DAE je definirala ključne aktivnosti ne bi li otklonila navedena problemska
područja. Ujedno predstavlja prikaz aktualnih i predvidivih problema i mogućnosti,
te će evoluirati s iskustvom i brzim promjenama u tehnologiji i društvu (A Digital
Agenda for Europe. COM(2010) 245 final, 2010, 6-7).
Ključna područja djelovanja definirana u DAE su slijedeće:
 Jedinstveno digitalno tržište - novo jedinstveno tržište sa svim
koristima digitalnog doba.
 Interoperabilnost i standardi - učinkovitija interoperabilnost između IT
proizvoda i usluga poradi izgradnje potpunog digitalnog društva.
 Povjerenje i sigurnost - Europljani ne bi trebali doživljavati tehnologiju
sa nepovjerenjem, jer digitalno doba ne znači doba "velikog brata" ili
"digitalni divlji zapad".
 Brzi i ultrabrzi pristup internetu - vrlo brzi internet poradi
gospodarskog rasta, stvaranja novih radnih mjesta i prosperiteta, te
osiguravanja dostupnosti internetskog sadržaja svim građanima.
 Istraživanje i inovacije - Europa mora više investirati i istraživanje i
razvoj, ne bi li osigurala da najbolje ideje imaju pristup na tržište.
 Povećanje informatičke pismenosti, vještina i uključivosti - digitalno
doba podrazumijeva ojačavanje i emancipaciju, dakle pozadina ili
vještine ne bi trebale biti prepreke u ostvarenju tog potencijala.
 Koristi IKT-a za europsko društvo - pametno korištenje tehnologije i
korištenje informacija pomoći će suočavanju društva sa izazovima kao
što su klimatske promjene i starenje stanovništva.
 Međunarodni aspekti DAE (A Digital Agenda for Europe. COM(2010)
245 final, 2010, 7-34).
13
DAE također definira i pokazatelje za praćenje, preuzete pretežno iz
benchmarking okvira 2011-2015 usvojenog od država članica 2009. godine (A
Digital Agenda for Europe. COM(2010) 245 final, 2010, 40).
U nastavku navodimo aktualne pokazatelje uspješnosti DAE grupirane po
područjima:
1. Širokopojasnost:
 Pokrivenost brzim širokopojasnim pristupom od 30 Mbit/s ili više za sve
građana EU do 2020. godine.
 Pretplata na ultra brzi širokopojasni pristup za 50 % kućanstava EU do
2020. godine.
2. Jedinstveno digitalno tržište:
 50 % stanovništva trebalo bi kupovati on-line do 2015. godine.
 20 % stanovništva trebalo bi kupovati on-line u inozemstvu do 2015.
godine.
 33 % malih i srednjih poduzeća trebalo bi obavljati on-line kupovinu
odnosno prodaju do 2015. godine u iznosu jednakom ili većem od 1 %
njihovih ukupnih prihoda, odnosno rashoda.
 Razlika između nacionalnih i roaming tarifa treba biti nula do 2015.
godine.
3. Digitalna uključivost:
 Povećanje redovnog korištenja interneta sa 60 % na 75 % do 2015.
godine, odnosno od 41 % do 60 % za ljude sa poteškoćama.
 Prepoloviti broj stanovnika koji nikada nisu koristili internet do 2015.
godine.
4. Javni servisi:
 50 % građana koristi usluge e-uprave, gdje više od polovice njih
ispunjava obrasce on-line.
 Dostupnost svih ključnih prekograničnih javnih servisa odobrenih od
strane zemalja članica do 2015. godine.
14
5. Istraživanje i inovacije:
 Udvostručenje javnih investicija u IKT (do 11 milijardi EUR).
6. Energija iz fosilnih goriva:
 Promoviranje nisko energetske rasvjete kroz barem 20 %-tno smanjenje
korištenja energije za rasvjetu.
Socijalno gospodarski razvoj baziran na ključnim indikatorima DAE, te provođenje
političkih aktivnosti redovno se prate od strane EU (A Digital Agenda for Europe.
COM(2010) 245 final, 2010, 40-41).
3.3
ŠIROKOPOJASNA INFRASTRUKTURA
U prošlom poglavlju spomenuli smo dostupnost širokopojasnog pristupa stoga
ćemo u ovom objasniti što znači pojam širokopojasnosti, odnosno koje su glavne
karakteristike širokopojasnog pristupa i širokopojasne infrastrukture.
Širokopojasna
infrastruktura
podrazumijeva
"odgovarajuću
elektroničku
komunikacijsku
infrastrukturu,
odnosno
mrežu,
koja
podržava
pružanje
širokopojasnih usluga. Širokopojasni priključci predstavljaju priključne točke mreže
putem kojih su korisnici spojeni na širokopojasnu mrežu" (Okvirni nacionalni
program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne
postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 13).
Poznajemo dvije vrste širokopojasnog pristupa:
 Osnovni širokopojasni pristup.
 NGA širokopojasni pristup.
Osnovni širokopojasni pristup podrazumijeva brzine pristupa internetu od 2
do 30 Mbit/s odnosno sva infrastrukturna i tehnološka rješenja koja omogućuju
širokopojasni pristup tih brzina, što se u RH uglavnom odnosi na xDSL tehnologije,
kabelske tehnologije do DOCSIS 2.0 standarda, UMTS/3G bežične mreže, WIMAX
mreže i satelitski pristup (Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture
širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni
interes za ulaganja, 2014, 13).
15
NGA širokopojasni pristup podrazumijeva brzi i ultrabrzi pristup, brzina
većih od 30 Mbit/s (za brzi), odnosno 100 Mbit/s (za ultrabrzi) (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 13). NGA
širokopojasna infrastruktura, podrazumijeva sva infrastrukturna i tehnološka
rješenja koja se djelomično ili u potpunosti temelje na svjetlovodnim
elementima i kojima je moguće pružiti širokopojasne usluge boljih karakteristika u
odnosu na postojeće osnovne širokopojasne mreže, odnosno osiguravaju brzi i
ultrabrzi pristup s brzinama većim od 30 Mbit/s (u smjeru prema korisniku, engl.
downstream) (Commission Recommendation on regulated access to Next
Generation Access Networks (NGA). 2010/572/EU, 2010, 40). NGA pristup
moguće je osigurati putem FTTx tehnologija (FTTH, FTTB, FTTC), te
kombinacijom istih s VDSL tehnologijom, odnosno kabelskom DOCSIS 3.0
tehnologijom (EU Guidelines for the application of State aid rules in relation to
rapid deployment of broadband networks. OJ 2013/C 25/01, 2013).
Pristupna širokopojasna mreža se sastoji od lokalnih petlji, za koje se ponekad
koristi i naziv pretplatničke linije (engl. subscriber lines), uz njima pridruženu
mrežnu opremu.
Širokopojasne mreže potrebno je izvesti uz odgovarajuću infrastrukturu i
infrastrukturne objekte za razvod i prihvat medija, te smještaj prateće aktivne
opreme (Commission Staff Working Document on the implementation of National
Broadband Plans. SWD(2012) 68 final/2, 2012, 12). U tom kontekstu razlikujemo:
 Kabelska kanalizacija (distributivna telekomunikacijska kanalizacija -
DTK) je podzemna mreža cijevi i bunara za razvod (svjetlovodnih niti,
koaksijalnih kablova, bakrenih parica).
 Nadzemna mreža je mreža stupova o koje su ovješeni kablovi
(svjetlovodnih niti, koaksijalnih kablova, bakrenih parica). Gradnja je
dozvoljena samo u ruralnim područjima. Nedostaci su: povećana
osjetljivost na atmosferske utjecaje (padaline, vjetar, elektrostatička
pražnjenja) i kraći životni vijek u odnosu na podzemnu mrežu.
 Kabineti (ulični i vanjski) služe kao lokacije pasivnog prospajanja
kablova u pristupnoj mreži. U njih se smještaju i pasivni razdjelnici kod
16
GPON tehnologija, te aktivna oprema u VDSL/FTTC i kabelskim
mrežama.
 Lokalni čvor je sučelje između pristupne i agregacijske mreže (fizički
prihvat pristupne mreže, te smještaj aktivne opreme za agregaciju
prometa iz pristupne mreže i usmjeravanje prometa prema agregacijskoj
mreži). Najčešće odgovara lokaciji lokalne telefonske centrale (funkcijska
lokacija).
 Antenski stup ima primopredajnu radiofrekvencijsku funkciju u
pristupnom dijelu bežičnih mreža. Bazna stanica (logičko mjesto s
nadzorom primopredajnih funkcija u pristupnom djelu bežičnih mreža)
uobičajeno se fizički nalazi uz lokaciju antenskog stupa.
 Distribucijski čvor označava točku koncentracije kablova između
završnog dijela pristupne mreže (svjetlovodna distribucijska mreža, engl.
drop) i dovoda pristupne mreže (spojna mreža, engl. feeder). Namješten
je u prostoru kabineta ili lokalnog čvora.
Pristupna mreža krajnjim korisnicima omogućava povezivanje s jezgrenom
mrežom preko koje pristupaju raznim uslugama. Lokalne petlje povezuju lokacije
krajnjih korisnika usluge s lokalnim centralama (Okvirni nacionalni program za
razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji
dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014).
Vezano uz navedenu pasivnu infrastrukturu vezan je i pojam "pravo puta". "Ako je
za gradnju elektroničke komunikacijske infrastrukture i druge povezane opreme na
općem dobru ili na nekretninama u vlasništvu RH, jedinica lokalne ili regionalne
samouprave u postupku izdavanja dozvola za građenje ili drugih odobrenja, u
skladu s posebnim zakonom kojim je uređeno prostorno uređenje i gradnja,
potrebno pribaviti suglasnost upravitelja općeg dobra ili vlasnika nekretnine,
nadležno tijelo upravitelja općeg dobra ili vlasnika nekretnine izdat će suglasnost u
roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva za izdavanje te suglasnosti"
(Perica, 2012, 577).
U nastavku ćemo opisati karakteristike, prednosti, nedostatke te infrastrukturne
zahtjeve postojećih tehnologija koje omogućuju širokopojasni pristup.
17
ADSL tehnologija: pristup putem ADSL tehnologije omogućen je putem bakrenih
parica, odnosno dva bakrena voda. Prednost ADSL tehnologije razvidna je iz
najveće zastupljenosti među tehnologijama širokopojasnog pristupa. Nedostaci su
joj: nemogućnost brzog i ultrabrzog pristupa internetu, smanjenje prosječnih
korisničkih brzina i stabilnosti veze s povećanjem broja ADSL korisnika, smetnje
preslušavanja, velika nesimetričnost brzina u dolaznom i odlaznom smjeru te
atmosferski utjecaji. Infrastrukturni zahtjevi potrebni za primjenu ADSL tehnologije
su: kabelska kanalizacija i/ili nadzemna mreža, te prostor lokalnog čvora.
VDSL tehnologija: pristup putem VDSL tehnologije omogućen je također putem
bakrene parice u završnom segmentu, odnosno pristupnoj mreži, te svjetlovodna
vlakna u dovodu. Prednost VDSL tehnologije je ta da omogućava veće brzine i
simetričnost brzina u oba smjera. Nedostatak se očituje u potrebi uvođenja većeg
broja novih pristupnih čvorova bliže korisnicima. Infrastrukturni zahtjevi potrebni za
primjenu VDSL tehnologije su: kabelska kanalizacija i/ili nadzemna mreža, ulični
kabineti, prostor lokalnog čvora (Eriksson i Odenhammar, 2006, 40).
GPON tehnologija: pristup putem GPON tehnologije omogućen je putem
svjetlovodnih vlakana u završnom segmentu, odnosno pristupnoj mreži, te
svjetlovodna vlakna u dovodu. Prednost GPON tehnologije je mogućnost jednog
dediciranog svjetlovodnog vlakna za krajnjeg korisnika, te manje svjetlovodnih
vlakana u dovodu. Nedostatak se očituje u dijeljenju kapaciteta u dovodu mreže
između korisnika, te polovična brzina u odlaznom smjeru. Infrastrukturni zahtjevi
potrebni za primjenu GPON tehnologije su: kabelska kanalizacija i/ili nadzemna
mreža, prostor distribucijskog čvora, prostor lokalnog čvora.
FTTH P2P tehnologija: pristup putem FTTH P2P tehnologije omogućen je
također putem svjetlovodnih vlakana (Sigurdsson, 2007, 127). Prednost FTTH
P2P tehnologije je ta da je svakom krajnjem korisniku dodijeljeno barem jedno
zasebno svjetlovodno vlakno, do 1 Gbit/s u oba smjera (simetrični prijenos).
Nedostatak se očituje u visokim troškovima implementacije. Infrastrukturni zahtjevi
potrebni za primjenu FTTH P2P tehnologije su: kabelska kanalizacija i/ili
nadzemna mreža, prostor distribucijskog čvora, prostor lokalnog čvora.
Kabelski pristup (DOCSIS, HFC tehnologija): kabelski pristup omogućen je
koaksijalnim kabelima i svjetlovodnim vlaknima. Prednost ove tehnologije jest ta
18
da omogućuje udruživanje više kanala. Nedostatak se očituje u zatvorenosti
mreže u vlasništvu kabelskih operatora, barem dvostruko manjim brzinama u
odlaznom smjeru i skupoj nadgradnji. Infrastrukturni zahtjevi potrebni za primjenu
kabelskog pristupa su: kabelska kanalizacija i/ili nadzemna mreža, prostor HFC
čvora.
UMTS/HSPA (3G) tehnologija: ova tehnologija je tehnologija bežičnog pristupa.
Pristup putem ove tehnologije omogućen je putem radiofrekvencijskog spektra.
Prednosti ove tehnologije su relativno niski troškovi ako postoji adekvatna
nepokretna infrastruktura, rješenje problema zadnjeg km na području otežane
gradnje fiksnih mreža. Nedostatak se očituje u padu brzina i kvalitete usluge s
povećanjem broja korisnika, te u malom radijusu pokrivanja bazne stanice.
Infrastrukturni zahtjevi potrebni za primjenu UMTS/HSPA (3G) tehnologije su
antenski stupovi.
LTE (4G) tehnologija: LTE (4G) tehnologija, kao i UMTS/HSPA (3G), tehnologija
je bežičnog pristupa. Pristup putem ove tehnologije omogućen je putem
radiofrekvencijskog spektra. Prednosti ove tehnologije su također relativno niski
troškovi ako postoji adekvatna nepokretna infrastruktura, rješenje problema
zadnjeg km na području otežane gradnje fiksnih mreža. Nedostatak je radijus
pokrivanja najveće vrijednosti od nekoliko kilometara (2 - 4 km), a tehnologija je
ekonomski održiva samo unutar urbanih područja s velikom koncentracijom
korisnika. Infrastrukturni zahtjevi potrebni za primjenu LTE (4G) tehnologije
također su antenski stupovi.
WIMAX tehnologija: WIMAX tehnologija također je tehnologija bežičnog pristupa.
Pristup putem ove tehnologije omogućen je također putem radiofrekvencijskog
spektra. Prednost ove tehnologije je mogućnost nadogradnje s LTE tehnologijom.
Nedostatak se očituje u slaboj tržišnoj zastupljenosti, te visokim troškovima
implementacije. Infrastrukturni zahtjevi potrebni za primjenu WIMAX tehnologije su
također antenski stupovi.
Satelitski
pristup:
satelitski
pristup
omogućen
je
također
putem
radiofrekvencijskog spektra, dakle i on spada u bežične tehnologije. Prednost ove
tehnologije je ta da kod nje nema potrebe za izgradnjom pristupne mreže unutar
ciljanih
područja,
a
prihvatljiva
u
slučajevima
uz
izrazitu
ekonomsku
19
neprihvatljivost. Nedostatak se očituje u značajno skupim uslugama na
maloprodajnoj razini. Infrastrukturni zahtjev potreban za primjenu satelitskog
pristupa jest korisnička antena.
Analiza razvoja tehnologija: svim tehnologijama zajamčen je budući razvoj
mrežne opreme i migracije prema novim verzijama standarda ili novim
generacijama tehnologije poradi podrške proizvođača. Tabela 1 okvirno prikazuje
jačinu podrške, zastupljenost tehnologije, te očekivanu zastupljenost u EU
slijedećih 5 godina.

Tabela 1: Analiza razvoja tehnologija.
Tehnologija
Podrška
proizvođača
Zastupljenost na
razini EU
Očekivana
zastupljenost u EU
slijedećih 5 godina
ADSL (DSL)
velika
izuzetno velika
opadajuća
VDSL (FTTC)
velika
u porastu
srednja
GPON (FTTH
P2MP)
velika
u porastu
srednja
FTTH P2P
velika
u porastu
srednja / velika
Kabelski pristup
(DOCSIS, HFC)
srednja
ograničena
ograničena
UMTS/HSPA
(3G)
velika
velika
opadajuća
LTE (4G)
velika
u porastu
porast / srednje
WIMAX
srednja
ograničena
ograničena
Satelitski pristup
ograničena
ograničena
ograničena
Izvor: Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa
u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014.
4
EUROPSKA KOHEZIJSKA POLITIKA NA PODRUČJU IKT-A
U
REPUBLICI
HRVATSKOJ
S
NAGLASKOM
NA
ŠIROKOPOJASNU INFRASTRUKTURU
RH ima provodi europsku kohezijsku politiku putem odobrenih operativnih
programa:
 Operativni program "Konkurentnost i kohezija".
 Operativni program "Ljudski potencijali".
20
Organ upravljanja u RH zadužen za Operativni program "Konkurentnost i kohezija"
jest Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova europske unije, dok je posredničko
tijelo za projekte razvoja širokopojasne infrastrukture Ministarstvo pomorstva,
prometa i infrastrukture.
RH je počela provoditi aktivnosti usmjerene ostvarivanju ciljeva DAE, te je u
Operativnom
programu
"Konkurentnost
i
kohezija"
razvoj
širokopojasne
infrastrukture jedan od prioriteta koji će se sufinancirati od strane europskih
strukturnih fondova.
IKT sektor, odnosno širokopojasna infrastruktura predstavlja vrlo učinkovit alat
provođenja europske kohezijske politike. Razvoj širokopojasne infrastrukture daje
veliki doprinos jednakomjernom razvoju cijelog europskog prostora, a taj je razvoj
jedan od važnih sastavnica DAE, koji je prva inicijativa strategije Europa 2020
(DAE). Na tragu DAE, RH je usvojila Strategiju razvoja širokopojasnog pristupa u
RH u razdoblju od 2012. do 2015. godine (Strategija razvoja širokopojasnog
pristupa u RH u razdoblju od 2012. do 2015. godine, 2011). Nacionalna strategija i
razvoj širokopojasne infrastrukture značajno poboljšavaju zaposlenost i ekonomski
rast. Širokopojasna infrastruktura predstavlja poticajni program koji je vrlo
potreban, da bi se poboljšali trenutna situacija, te stvorila čvrsta osnova za budući
rast (Katz i drugi, 2010, 3).
4.1
OPERATIVNI PROGRAM "KONKURENTNOST I KOHEZIJA"
Operativni program "Konkurentnost i kohezija" između ostalog definira
modalitete financiranja širokopojasne infrastrukture u RH, ali i uz nju vezane
probleme u RH:
"Jedan od glavnih identificiranih problema Hrvatske u sektoru IKT-a je
širokopojasni pristup i pokrivenost mrežom sljedeće generacije, od kojih
oba zaostaju za prosjekom Europske unije. U siječnju 2014., penetracija
fiksnog širokopojasnog pristupa iznosila je 21,7 % (prosjek Europske unije
2013. godine je 29,8 %). Tijekom 2013., 63,6 % kućanstava u Hrvatskoj
imalo je pristup internetu (prosjek Europske unije iznosio je 76 % za 2013.
godinu). Iako je Hrvatska već ostvarila dobru osnovnu širokopojasnu
pokrivenost (97 % stanovništva u 2013.), ukupna pokrivenost pristupnom
21
mrežom sljedeće generacije u Hrvatskoj iznosila je samo 33 % u 2013., što
je pozicioniralo Hrvatsku daleko iza prosječne pokrivenosti u EU pristupnom
mrežom sljedeće generacije od 62 % u istoj godini. Sadašnja razina
pokrivenosti pristupnom mrežom sljedeće generacije koncentrirana je na
nekoliko gusto naseljenih područja u Hrvatskoj. S obzirom na to, značajan
broj kućanstava, lokacija javne uprave, obrazovnih institucija i ustanova
zdravstvene skrbi, kao i malih i srednjih poduzeća, nisu u mogućnosti
pristupiti brzoj širokopojasnoj vezi i koristiti napredne IT usluge, čime se
koči
ujednačen
regionalni
razvoj
u
Hrvatskoj
i
eksploatiranje
socioekonomske koristi vezane uz raspoloživost širokopojasnih pristupnih
mreža sljedeće generacije" (Operativni program "Konkurentnost i kohezija",
2014, 4).
Nadalje, javne e-usluge koje su razvijene u RH u većoj mjeri omogućuju njihovo
korištenje od strane gospodarskih subjekata nego od strane građana, te se RH po
korištenju javnih e-usluga nalazi ispod prosjeka EU (Operativni program
"Konkurentnost i kohezija", 2014, 5). S druge strane, oprema i infrastruktura koja
omogućuje pružanje takvih usluga relativno je zastarjela, a e-usluge potrebno je
prilagoditi ne bi li bile bolje dostupne svim građanima RH, posebice osobama s
posebnim potrebama, onima u udaljenim krajevima, te otocima, jer "Primjena IKT-
a ključni je element za bolje ostvarivanje ciljeva politike u korist cjelokupnog
stanovništva" (Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 5).
Razvoj širokopojasne infrastrukture važan je prioritet u Operativnom programu
"Konkurentnost i kohezija", poradi prepoznavanja važnosti tog razvoja u svim
sferama i područjima života u RH.
U Operativnom programu "Konkurentnost i kohezija" navodi se da poradi
nedostatka komercijalnog interesa operatora za daljnji razvoj širokopojasne
infrastrukture na određenim područjima, većinom slabo naseljenima, barem 60 %
stanovništva ne bi bilo u mogućnosti obuhvata širokopojasnom infrastrukturom
slijedeće generacije. Stoga će se ulaganju u infrastrukturu na tim područjima
podupirati javnim sredstvima, kao dopuna privatnim ulaganjima. Operativni
program "Konkurentnost i kohezija" predviđa da će se time "doprinijeti širenju
širokopojasne pokrivenosti mrežom sljedeće generacije za barem dodatnih 20 %
22
hrvatskih kućanstava" (Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 5).
Stoga su kao glavni prioriteti financiranja u okviru Prioritetne osi 2 definirani:
 "rješavanje pitanja pokrivanja hrvatskog područja širokopojasnom
mrežom sljedeće generacije,
 poboljšanje načina upravljanja javnom IKT infrastrukturom;
 rješavanje pitanja nedostatka podataka i provođenje politika te pitanja
niske razine dostupnosti e-usluga" (Operativni program "Konkurentnost i
kohezija", 2014, 6).
Međutim, sam razvoj infrastrukture nije dovoljan. Potrebne su i mjere koje potiču
unapređenje digitalnih vještina kod građana, a koje su definirane u okviru
Operativnog programa "Učinkoviti ljudski potencijali" (Operativni program
"Konkurentnost i kohezija", 2014, 6).
Razvoj širokopojasne infrastrukture definiran je unutar Prioritetne osi 2
"Korištenje informacijskih i komunikacijskih tehnologija", Investicijski prioritet
2a "Daljnji razvoj širokopojasnog pristupa i iskorak prema mrežama velikih
brzina i podrška prihvaćanju novih tehnologija i mreža za digitalno
gospodarstvo".
"Pod Prioritetnom osi 2, 7,3 % EFRR-a u sklopu OPKK-a bit će alocirano
investicijskom prioritetu 2a tematskog cilja 2, gdje će potrošnja biti
usmjerena na unapređenje postojeće brizne širokopojasnoga pristupa,
povećanje broja točaka za povezivanje na agregacijsku mrežu sljedeće
generacije u ciljanim područjima te povećaniju broja kućanstava
pretplaćenim na širokopojasni pristup, na taj način izravno pridonoseći
ostvarenju ciljeva DAE za pokrivenost širokopojasnim pristupom velikih
brzina do 2020.; i investicijskom prioritetu 2c, pridonoseći ostvarenju cilja
Digitalne Agende za Europu i odražavajući preporuke Komisije o ulaganju u
IKT i e-vladu, kako bi se odgovorilo na gospodarske i društvene izazove,
poboljšalo inovaciju i modernizaciju državne uprave i pristup građana i
poduzeća uslugama" (Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014,
30).
23
Kao prvi specifični cilj definiran je:
 Daljnji razvoj širokopojasnog pristupa i iskorak prema mrežama
velikih brzina i podrška prihvaćanju novih tehnologija i mreža za
digitalno gospodarstvo.
"S obzirom na relevantna pravila za primjenu državnih potpora u sektoru
širokopojasnih mreža, ovaj specifični cilj općenito podržava ulaganja u
širokopojasnu infrastrukturu sljedeće generacije (eng. NGN - Next Generation
Networks) u područjima bez širokopojasne infrastrukture sljedeće generacije i bez
dovoljnog tržišnog interesa za ulaganja u takvu infrastrukturu od strane operatora
na tržištu elektroničkih komunikacija (tzv. bijela i siva područja mreža sljedeće
generacije)" (Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 54).
Aktivnosti koje će doprinijeti ostvarenju specifičnog cilja usmjerene su ka razvoju
agregacijskih mreža sljedeće generacije te ka razvoju pristupnih s brzinama od
najmanje 30 Mbit/s, odnosno 100 Mbit/s za kućanstva, poduzeća i javne ustanove
u područjima u kojima se javlja potpuni tržišni neuspjeh (Operativni program
"Konkurentnost i kohezija", 2014, 54).
Pristupne mreže, kojima se bavi ovaj magistarski rad, a čija izgradnja će iz
između ostalog financirati iz strukturnih fondova, dio su mreže koji se proteže
između krajnjih korisnika i prvog koncentracijskog čvora mreže, ciljne skupine su
građani i gospodarski subjekti, dok su korisnici potpore tijela lokalne i regionalne
samouprave, uz poticanje privatnih ulaganja u razvoj pristupne mreže sljedeće
generacije (Operativni program "Konkurentnost i kohezija", 2014, 56).
4.2
PRAVILA FINANCIRANJA ŠIROKOPOJASNE INFRASTRUKTURE IZ
DRŽAVNIH POTPORA
Poradi nenarušavanja konkurentnosti dodjeljivanjem državnih potpora za izgradnju
širokopojasne infrastrukture, odnosno financiranjem iste iz javnih izvora, definirana
su i određena pravila financiranja njezine izgradnje. Pravila financiranja i
provođenja projekata razvoja širokopojasne infrastrukture koji se financiraju iz
državnih potpora definirani su u dokumentu "Okvirni nacionalni program za
razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne
postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja", te "EU Guidelines for the
24
application of State aid rules in relation to rapid deployment of broadband
networks".
Projekti razvoja širokopojasne infrastrukture moraju biti tehnološki
neutralni, odnosno niti jedna tehnologija širokopojasnog pristupa ne smije biti
kriterij za odabir modela koji će se implementirati, već se mora "izabrati ponuđeno
rješenje koje je najprikladnije za izgradnju širokopojasne infrastrukture na području
lokalne zajednice, što uključuje i mogućnost izbora više od jednog ponuđenog
rješenja, sukladno praktičnim potrebama i prilikama u pojedinim dijelovima ciljanih
područja" (Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog
pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za
ulaganja, 2014, 94).
"Vezano na potrebu osiguranja veleprodajnog pristupa infrastrukturi i mrežama,
poželjno je da se u projektima odabiru tehnološka rješenja koja nude najveću
moguću razinu pristupa, odnosno da dostupne veleprodajne usluge maksimalno
odgovaraju onima za koje je izgledan interes od strane ostalih operatora na tržištu.
Takav pristup osigurat će postizanje maksimalne kompetitivnosti operatora,
odnosno dobrobiti za krajnje korisnike u pogledu mogućnosti izbora kvalitete i
cijena usluga. Naravno, pri tome treba uzeti u obzir i tržišnu situaciju na ciljanom
području provedbe projekta, odnosno suziti dostupnost veleprodajnih usluga na
skup onih čija podrška neće značajnije povećati ukupne troškove projekta,
odnosno na skup onih koji će biti stvarno zahtijevani od strane ostalih operatora"
(Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u
područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014,
96).
Projekti moraju dostići određene ciljne vrijednosti s obzirom na kvalitetu
širokopojasnog pristupa koje su postojale prije provođenja projekta. Prema
ONP-u, postoji pet skupina područja koja definiraju prethodno stanje
širokopojasnog pristupa, te sukladno tome i ciljanu kvalitetu usluga mreže
izgrađene u projektu, te infrastrukturne i veleprodajne uvjete, kao i investicijski
model provedbe projekta.
25
Skupine područja određene su prema kombinaciji boja područja s obzirom na
trenutnu
dostupnost
širokopojasnog
pristupa,
širokopojasnu
infrastrukturu
operatora, te njihove planove ulaganja u NGA mrežu u slijedeće tri godine.
Boje područja određuju minimalnu razinu karakteristika širokopojasnog pristupa
koja mora biti podržana u projektu, kako bi projekt rezultirao značajnim iskorakom
u odnosu na postojeće stanje infrastrukture, dostupnih usluga, te planirana
ulaganja operatora u slijedeće tri godine.
Sukladno kombinacijama boja osnovnog i NGA pristupa, da bi se postigao
značajni iskorak u odnosu na postojeće stanje infrastrukture i usluga na području
projekta, u projektu moraju biti ispunjene minimalne brzine širokopojasnog
pristupa u smjeru prema korisniku, infrastrukturni i veleprodajni uvjeti, te biti
primijenjen poslovni model, ovisno o skupini područja, kao što je to prikazano u
tablici 2.

Tabela 2: Minimalne karakteristike širokopojasnog pristupa u projektima s
obzirom na boje područja
Skupina
područja
Oznaka
područja
(NGA
pristup)
Oznaka
područja
(osnovni
pristup)
Minimalna brzina
širokopojasnog
pristupa
(download)
Ostali uvjeti
(infrastrukturni,
veleprodajni, poslovni
model)
I
Bnga
B1osn
10 Mbit/s
-
II
Bnga
B2osn, S1osn
30 Mbit/s
-
III
Bnga
S2osn, Cosn
30 Mbit/s
Pristup pasivnoj
infrastrukturi,
veleprodajni poslovni
model.
IV
S1nga
Nije bitno
30 Mbit/s
FTTH mreža, pristup
pasivnoj infrastrukturi,
veleprodajni poslovni
model.
V
S2nga,, Cnga
Nije bitno
100 Mbit/s
FTTH mreža, pristup
pasivnoj infrastrukturi,
veleprodajni poslovni
model.
Izvor: Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa
u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014.

26
Postupak određivanja boja područja provodi se sa ciljem definiranja područja u
kojima je opravdano provoditi projekte državnih potpora za razvoj širokopojasne
infrastrukture. Pravila određivanja boja područja definirana su putem ONP-a i
provode se odvojeno za osnovni i NGA pristup. Postupak određivanja boja
prikazuje slika 2.

Slika 2:
Prikaz postupka verifikacije boja područja

Izvor: Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa
u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014.

S obzirom na izgradnju širokopojasne mreže u područjima u kojima ne postoji
dostatan komercijalni interes za ulaganja graditi uz državnu potporu, u projektima
se
mora
osigurati
ravnopravni
veleprodajni
pristup
širokopojasnoj
infrastrukturi za sve operatore koji su prisutni na tržištu i koji zatraže takav
pristup. Isto tako, krajnjim korisnicima se mora omogućiti mogućnost izbora više
pružatelja širokopojasnih usluga. Veleprodajni uvjeti pristupa odnose se na
novoizgrađenu infrastrukturu u projektu, na postojeću infrastrukturu koja se koristi
u projektu, te na sve ostale dijelove mreže koji su povezani s novoizgrađenom ili
postojećom infrastrukturom u projektu, a koji su funkcionalno nužni za pružanje
zahtijevanih veleprodajnih usluga (Höffler, 2007, 6). Mreža mora biti neutralna, a
"mreža je neutralna ako se sav promet koji prolazi kroz nju tretira na
nediskriminirajući način pri čemu se prijenos paketa podataka preko mreže
prilagođava različitim karakteristikama prijenosa koje zahtijevaju različite usluge"
(Katulić i Bogović, 2014, 697).
27
Minimalni skup podržanih veleprodajnih usluga u projektu ovisi o skupini područja,
te o mogućem infrastrukturnom i tehnološkom rješenju. Tabela 3 prikazuje
obavezne i opcionalne veleprodajne usluge koje mora pružati operater u projektu.

Tabela 3: Popis obaveznih i opcionalnih veleprodajnih usluga
Tehnologija
Obvezne usluge
veleprodajnog pristupa
Ostale (opcionalne) usluge
veleprodajnog pristupa
Skupina područja I
ADSL
Bitstream (Ethernet razina).
Bitstream (regionalna
razina).
Bitstream (nacionalna
razina).
Izdvojeni pristup lokalnim
petljama.
VDSL/FTTC
Bitstream (Ethernet razina).
Bitstream (regionalna
razina).
Bitstream (nacionalna
razina).
Pristup kabelskoj kanalizaciji ili
nadzemnoj mreži.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama.
VULA.
UMTS/3G,
LTE, WIMAX
Bitstream (MVNO).
Pristup antenskim stupovima.
Pristup kabelskoj kanalizaciji /
nadzemnoj mreži.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Satelitski
pristup
Bitstream (resale).
-
Skupina područja II
VDSL/FTTC
Bitstream (Ethernet razina).
Bitstream (regionalna
razina).
Bitstream (nacionalna
razina).
Pristup kabelskoj kanalizaciji /
nadzemnoj mreži.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama.
VULA.
LTE WIMAX
Bitstream (MVNO).
Pristup antenskim stupovima.
Pristup kabelskoj kanalizaciji ili
nadzemnoj mreži.
Pristup neaktivnim vlaknima.
FTTH P2MP
Bitstream (Ethernet razina).
Bitstream (regionalna
razina).
Bitstream (nacionalna
razina).
Pristup kabelskoj kanalizaciji /
nadzemnoj mreži.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
petljama.
VULA.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama (na razini
28
Tehnologija
Obvezne usluge
veleprodajnog pristupa
Ostale (opcionalne) usluge
veleprodajnog pristupa
distribucijskog čvora, splitter
access).
FTTH P2P
Bitstream (Ethernet razina).
Bitstream (regionalna
razina).
Bitstream (nacionalna
razina).
Pristup kabelskoj kanalizaciji /
nadzemnoj mreži.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
petljama.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama (na razini
distribucijskog čvora).
Skupina područja III
VDSL/FTTC
Pristup kabelskoj kanalizaciji
pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama.
VULA.
Bitstream (Ethernet razina).
Sve ostale usluge propisane
od strane HAKOM-a za
VDSL/FTTC tehnologiju.
Bitstream (regionalna razina).
Bitstream (nacionalna razina).
Kabelski
pristup
Pristup kabelskoj
kanalizaciji.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Bitstream (resale).
Sve ostale usluge koje bi
eventualno bile propisane od
strane HAKOM-a za kabelski
pristup.
-
FTTH P2P
Pristup kabelskoj
kanalizaciji.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
petljama bitstream (Ethernet
razina).
Sve ostale usluge propisane
od strane HAKOM-a za
FTTH P2P tehnologiju.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama (na razini
distribucijskog čvora).
Bitstream (regionalna razina).
Bitstream (nacionalna razina).
Skupina područja IV
FTTH P2P
Pristup kabelskoj
kanalizaciji. Pristup
neaktivnim vlaknima..
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama (na razini
distribucijskog čvora).
Izdvojeni pristup lokalnim
petljama.
Bitstream (regionalna razina).
Bitstream (nacionalna razina).
29
Tehnologija
Obvezne usluge
veleprodajnog pristupa
Ostale (opcionalne) usluge
veleprodajnog pristupa
Bitstream (Ethernet razina).
Sve ostale usluge propisane
od strane HAKOM-a za
FTTH P2P tehnologiju.
Skupina područja V
FTTH P2P
Pristup kabelskoj
kanalizaciji.
Pristup neaktivnim vlaknima.
Izdvojeni pristup lokalnim
podpetljama (na razini
distribucijskog čvora).
Izdvojeni pristup lokalnim
petljama.
Sve ostale usluge propisane
od strane HAKOM-a za
FTTH P2P tehnologiju.
-
Izvor: Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa
u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014.

Sve obvezne veleprodajne usluge operator je dužan pružati na tržištu u
razdoblju od najmanje 7 godina od trenutka u kojem mreža izgrađena
potporama postane operativna. Nakon toga, razdoblja mjere veleprodajnog
pristupa moguće je zadržati ili modificirati. Obveza veleprodajnog pristupa pasivnoj
mrežnoj infrastrukturi izgrađenoj u projektu je trajna (Okvirni nacionalni program za
razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji
dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 130).
4.3
INVESTICIJSKI
MODELI
IZGRADNJE
ŠIROKOPOJASNE
INFRASTRUKTURE
Investicijski model "označava formalno-pravni oblik ulaganja i upravljanja u
projektima iz Okvirnog programa, s obzirom na operativne uloge i investicijske
udjele tijela javne vlasti ili s njima povezanih tvrtki u vlasništvu tijela javne vlasti, te
privatnih partnera koji su uključeni u projekte" (Okvirni nacionalni program za
razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji
dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 66).
30
Izgradnja širokopojasne infrastrukture u područjima na kojima ne postoji
komercijalni interes operatora moguće je realizirati putem više investicijskih
modela. Oni se međusobno razlikuju prema s obzirom na slijedeće:
 investicijski udjeli tijela javnih vlasti,
 odgovornost za projektiranje i izgradnju mreže, te kasniji operativni rad i
održavanje mreže,
 prava i obveze operatora i nositelja projekta (lokalna ili regionalna
samouprava), izvorima predfinanciranja, organizaciji projekta,
 vlasništvo nad novom izgrađenom širokopojasnom mrežom (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u
područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja,
2014, 89). U slijedećim poglavljima predstaviti ćemo najčešće korištene
investicijske modele izgradnje širokopojasne infrastrukture.
4.3.1 Privatni DBO model
Privatni DBO model jest investicijski model kod kojeg privatni operator preuzima
odgovornost za projektiranje, izgradnju i operativni rad. Kod ovog investicijskog
modela izgrađena širokopojasna pristupna mreža ostaje u vlasništvu privatnog
operatora (Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog
pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za
ulaganja, 2014, 115-116). Privatni operator je pri tome izložen dodatnom riziku, u
smislu
nužnosti
predfinanciranja
cijelog
projekta
od
njegove
strane
(PPP4Broadband basic private DBO model, 2013, 9).
Prednosti privatnog DBO-a su slijedeće:
 Državne potpore mogu se dati privatnom operatoru za implementaciju i
upravljanje mrežom.
 Javni sektor samo je djelomično opterećen jer nije uključen u upravljanje
mrežom, što rezultira bržom implementacijom razvoja širokopojasne
infrastrukture u odnosu na druge modele.
 Postoji prednosti i za privatnog operatore, pošto će se, dugoročno,
širokopojasna infrastruktura pokazati kao infrastruktura velike vrijednosti.
31
Nedostaci su, s druge strane, slijedeći:
 Dostupna sredstva državnih potpora moraju biti dovoljno velika da
privuku interes privatnih operatora, pošto su potrebna značajna sredstva
za isplativost implementacije posebice u ruralnim područjima.
 S obzirom na ograničenu kontrolu provedbe od strane javne vlasti, vrlo
važan čimbenik, odnosno društvene koristi mogle bi biti ograničene u
slučaju da ih privatni operator nema interesa pružiti, te se umjesto toga
fokusira na generiranje profita; takav moment se, međutim, može
spriječiti određenim uvjetima u ugovoru između javnog i privatnog
partnera (PPP4Broadband basic private DBO model, 2013, 8).
"Privatni DBO model prikladan je u slučajevima u kojima privatni operatori već
posjeduju temeljnu infrastrukturu (npr. parična pristupna mreža ili radijska
pristupna mreža), te je primjenom državnih potpora moguće unaprijediti istu
infrastrukturu u svrhu ostvarenja javnog interesa" (Odabir najpovoljnijih modela
financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u infrastrukturu širokopojasnog pristupa.
2012, 8).
4.3.2 Javni DBO model
Javni DBO model označava investicijski model u kojem nositelji projekta,
odnosno jedinice lokalne ili regionalne samouprave, dakle jedinice javne vlasti
preuzimaju odgovornost za projektiranje te izgradnju i upravljanje mrežom, dok
novoizgrađena širokopojasna pristupna mreža ostaje u trajnom javnom vlasništvu
(Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u
područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014,
116).
Prednosti javnog DBO-a su slijedeći:
 Javni DBO model omogućava nositelju projekta, odnosno javnoj vlasti
potpunu kontrolu nad mrežom (Basic Public DBO model, 2013, 5-6).
 Društveni ciljevi imaju visoki prioritet, te se izbjegava sukob interesa pri
dostizanju kompetitivnosti (Basic Public DBO model, 2013, 5-6).
32
 Model je prigodan i za situacije kada javna vlast nema povjerenja u
postojeće
zakonske
mehanizme
za
osiguravanje
učinkovite
kompetitivnosti (Basic Public DBO model, 2013, 5-6).
S druge strane, nedostaci su:
 Potpuno vlasništvo javne vlasti nad mrežom pojačava rizik od
neisplativosti investicije, odnosno nedovoljne penetracije nove mreže, što
bi izazvalo nepovjerenje javnosti čiji novac je investiran u projekt (The
Economics of Next Generation Access - Final Report, 2008, 57).
 Mreže koje su izgrađene u okviru ovog investicijskog modela ograničene
su veličinom i opsegom, ovisno o stručnosti javne vlasti (The Economics
of Next Generation Access - Final Report, 2008, 57).
 Model ne uključuje stručnost privatnog sektora, a koja bi mogla biti od
velike važnosti za učinkovitost implementacije i operativnosti mreže, te
ne uključuje aspekte ekonomije opsega koju omogućava privatni sektor
(The Economics of Next Generation Access - Final Report, 2008, 57).
4.3.3 Kombinirani javno-privatni model (javno-privatno partnerstvo)
Model javno-privatnog partnerstva (JPP) kombinira prednosti prethodno
navedenih investicijskih modela. Privatni partner u modelu JPP-a odgovoran je za
projektiranje, izgradnju, upravljanje i održavanje mreže, te dijelom i financira
izgradnju mreže, dok preostali dio financiranja mreže osigurava javni partner, u
cijelosti ili djelomično, kroz državne potpore. Izgrađena širokopojasna pristupna
mreža, nakon proteka razdoblja trajanja ugovora o JPP-u, odnosno najviše do 40
godina, prelazi u trajno vlasništvo lokalne ili regionalne samouprave (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 117).
Prednosti ovog modela su:
 Financiranje ulaganja u infrastrukturu vrši se na učinkovitiji način,
izbjegavajući situaciju premještanja sredstava iz drugih nacionalnih
prioriteta nacionalne potrošnje (npr potreba u obrazovanju ili zdravstvu).
33
 U projekt mogu biti uključene društvene koristi, kao što je kriterij kvalitete,
Važne socijalne koristi mogu biti uključeni u projekt. To može uključivati
kriterije kvalitete, kao što su kvaliteta usluga prema građanima,
sigurnosni uvjeti, ili druge specifične ciljeve koji odgovaraju lokalnoj
zajednici koja koristi mrežu, a koji se definiraju kroz ugovor o javno-
privatnom partnerstvu između javne vlasti i privatnog partnera (How to
use public-private partnerships for building Broadband networks in rural
areas?, 2013, 25).
Nedostaci su slijedeći:
 Spora priprema projekata.
 Nedovoljni kapaciteti javne vlasti u suradnji sa privatnim partnerom,
glede ugovornih prava i obveza te nadzora nad provođenjem projekta.
 JPP projekti daju prednost ekonomskim koristima projekta u odnosu na
društvene, okolišne i druge koristi.
 Negativni financijski utjecaj u slučaju raskida ugovora o JPP, te mogući
prijenos rizika sa privatnog partnera na javnu vlast (How to use public-
private partnerships for building Broadband networks in rural areas?,
2013, 27).
4.3.4 Model odozdo prema gore (bottom-up model)
Model odozdo prema gore (bottom-up model) predviđa inicijativu krajnjih
korisnika koji se samostalno organiziraju s ciljem izgradnje širokopojasne
infrastrukture. Pri tome korisnici ulažu svoja sredstva, rad, zemljište, itd., te mogu
pridobiti i eventualna javna sredstva. Takav model je primjenljiv za manja
geografska područja sa snažno povezanom lokalnom zajednicom. Uobičajeno je
da se za provedbu projekta odabire i telekomunikacijski operator koji posjeduje
potrebno tehničko znanje i iskustvo, a može nuditi usluge. Tijela javnih vlasti nisu
uključena u provedbu, stoga infrastruktura ostaje u vlasništvu krajnjih korisnika, a
model ima većinu karakteristika privatnog DBO modela (Odabir najpovoljnijih
modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u infrastrukturu širokopojasnog
pristupa. 2012, 64).
34
Prednosti ovog modela su slijedeće:
 Dugoročne društvene koristi za lokalnu zajednicu, poradi izgradnje
tehnološki naprednih mreža te se potražnja korisnika učinkovito
usmjeruje na jedinstvenu telekomunikacijsku mrežu (Odabir najpovoljnijih
modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u infrastrukturu
širokopojasnog pristupa, 2012, 64).
Nedostaci su slijedeći:
 Poradi organizacijske prirode, izgrađene mreže u pravilu su malog
zemljopisnog obuhvata, uz moguće povećane troškove projekta poradi
prepuštanja poslova planiranja, izgradnje i upravljanja odabranom
operatoru, a što također može rezultirati primjenom specifičnih i
nestandardiziranih rješenja, što ne doprinosi otvorenosti mreže prema
ostalim operatorima.
 Zbog nemogućnosti javnog financiranja, sav teret financiranja pada na
krajnje korisnike, što može biti ograničavajući čimbenik uspješnosti
projekata (Odabir najpovoljnijih modela financiranja i poticajnih mjera za
ulaganja u infrastrukturu širokopojasnog pristupa, 2012, 64-65).
4.3.5 Model vanjskih usluga (outsourcing)
Model vanjskih usluga (outsourcing) kao investicijski model predviđa sklapanje
ugovora između javnog tijela i operatora za planiranje, izgradnju i upravljanje
širokopojasnom infrastrukturom na određeno vremensko razdoblje, pri čemu
izgrađena infrastruktura ostaje u javnom vlasništvu. Model vanjskih usluga
posjeduje karakteristike ugovornog JPP, a isto tako se može kombinirati i u
kasnijim fazama javnog DBO modela (npr. nakon izgradnje se odabere pružatelj
usluga za održavanje mreže). Model je primjenjiv za projekte izgradnje
širokopojasne
infrastrukture
na
većim
zemljopisnim
područjima
(Odabir
najpovoljnijih modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u infrastrukturu
širokopojasnog pristupa, 2012, 66).
35
Prednosti modela outsourcing-a su:
 Omogućuje bolji nadzor nad privatnim operatorom i društvenim koristima
koje projekt mora osigurati zbog zadržavanja vlasništva na izgrađenom
mrežnom
infrastrukturom.
"Istovremeno,
uključivanjem
privatnog
operatora, javni sektor može osigurati potrebnu razinu tehničkog znanja i
iskustva
za
provođenje
projekta"
(Odabir
najpovoljnijih
modela
financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u infrastrukturu širokopojasnog
pristupa, 2012, 66).
Nedostaci su slijedeći:
 "Osnovni nedostaci modela vanjskih usluga proizlaze iz općenitih pravila
i prakse kod ugovaranja pružanja vanjskih usluga, a tiču se ograničenog
vremenskog razdoblja trajanja ugovora (koje, pogotovo kod NGA mreža,
može biti prekratko da privatni operatori ostvare pozitivne ekonomske
rezultate), te, u nekim slučajevima, nefleksibilnih odredbi u ugovoru
kojima se ne može adekvatno pratiti budući razvoj tržišta, što može
dovesti do ograničenja kasnijih ulaganja u infrastrukturu tijekom trajanja
ugovora" (Odabir najpovoljnijih modela financiranja i poticajnih mjera za
ulaganja u infrastrukturu širokopojasnog pristupa, 2012, 67).
4.3.6 Model zajedničkog ulaganja (joint venture)
Model zajedničkog ulaganja (joint venture) podrazumijeva da javni i privatni
partner dijele vlasništvo nad izgrađenom infrastrukturom i to u razmjeru sa
sredstvima koja su uložili u projekt, dok privatni partner preuzima odgovornost za
izgradnju i upravljanje. Model je primjenjiv u slučajevima u kojima su i privatni i
javni partner spremni zajednički snositi sve rizike projekta (Odabir najpovoljnijih
modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u infrastrukturu širokopojasnog
pristupa, 2012, 67).
Prednosti ovog modela su slijedeći:
 Mogućnost jednakomjernog interesa javnog i privatnog sektora kroz
zadržavanje djelomičnog vlasništva nad ciljanom infrastrukturom na
strani javne vlasti, te vezano uz to mogućnost nadzora ostvarenja ciljeva
projekta. "S druge strane, interes privatnih partnera prvenstveno je
36
ekonomske prirode i vezan je na ostvarenje financijske dobiti kroz
ulaganja. Pri tome, uz uobičajene privatne telekomunikacijske operatore
koji posjeduju potrebno stručno znanje i iskustvo za provođenje projekta,
u model zajedničkog ulaganja moguće je uključiti i institucionalne
investitore koji su isključivo vezani ekonomskim interesom za
ostvarenjem dobiti, ali koji mogu istovremeno osigurati značajna
investicijska sredstva potrebna za provođenje projekta" (Odabir
najpovoljnijih modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u
infrastrukturu širokopojasnog pristupa, 2012, 67).
Nedostaci modela zajedničkog ulaganja su:
 Mogući problemi sa učinkovitošću provođenja projekta poradi potrebe za
stalnom koordinacijom između svih partnera u projektu (Odabir
najpovoljnijih modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u
infrastrukturu širokopojasnog pristupa, 2012, 67).
5
ŠIROKOPOJASNA
INFRASTRUKTURA
U
REPUBLICI
HRVATSKOJ
5.1
ANALIZA STANJA ŠIROKOPOJASNE INFRASTRUKTURE I PONUDE
USLUGA
5.1.1 Dostupnost širokopojasnog pristupa internetu
Pristup internetu na području RH nema željenu konkurentnost u usporedbi sa
zemljama EU (Broadband lines in the EU: situation at 1. July 2013, 2014). Na
razini EU postotak kućanstava sa pristupom internetu iznosi 81 %, dok za RH taj
postotak iznosi samo 68 %, što prikazuje grafikon 1.

37
Grafikon 1: Kućanstva sa dostupnim internetom 2014. godine

Izvor: Eurostat, 2015.

RH je na kraju ljestvice europskih zemalja (Mesarić i drugi, 2013, 7). Prema
podacima Eurostata pokrivenost hrvatskih kućanstava osnovnim nepokretnim
širokopojasnim pristupom iznosila je krajem 2013. 97,1 %, dakle ukupna
pokrivenost osnovnim širokopojasnim pristupom u RH je relativno dobra i
usporediva s prosjekom EU-a (97,2 %). Međutim, pokrivenost kućanstava sa NGA
širokopojasnim pristupom mnogo je niža od pokrivenosti kućanstava na razini EU i
iznosi tek 33,3 %, što je prikazano u tablici 4.

Tabela 4: Pokazatelj stanja širokopojasne infrastrukture
Pokazatelj
RH
Prosjek EU
Pokrivenost kućanstava s osnovnim nepokretnim
širokopojasnim pristupom
97,1 %
97,2 %
Pokrivenost kućanstava s NGA nepokretnim
širokopojasnim pristupom
33,3 %
61,8 %
Izvor: Eurostat, 2015.

38
Prosječni rezultati individualnih mjerenja najvećih brzina širokopojasnih priključaka
koje analizira američka tvrtka Ookla također mogu poslužiti kao pokazatelj udjela
NGA širokopojasnih priključaka. Mada je prosječna brzina download-a u RH
narasla od 7,45 Mbit/s u ožujku 2014. do 10,97 Mbit/s u ožujku 2015., ona je još
uvijek loša, jer je RH tek na 88. mjestu od 197 država praćenih po prosječnim
brzinama download-a (Ookla, 2015).
U RH, tri su važnija telekomunikacijska operatora koji pružaju usluge
širokopojasnog pristupa internetu:
 Hrvatski Telekom d.d.
 VIPnet.
 Tele2.
U pokretnim mrežama navedeni operatori bilježe porast broja priključaka, a koji su
od zadnjeg kvartala 2013. godine do zadnjeg kvartala 2014. godine porasli
4,44 %. U pokretnim mrežama, sa tržišnog stajališta, krajem 2014. godine najveći
tržišni udio imao je HT (46,80 %), zatim VIPnet (35,17 %) i Tele2 (18,03 %), što
prikazuje grafikon 2.

Grafikon 2: Udio operatora pokretnih mreža s obzirom na broj korisnika

Izvor: HAKOM, 2015.
39
Iz podataka Ministarstva pomorstva, prometa i infrastrukture o dostupnosti
osnovnog i NGA širokopojasnog pristupa, razvidno je da je 98,1 % stanovništva
RH pokriveno osnovnim nepokretnim pristupom, a 29,6 % stanovništva RH
pokriveno NGA nepokretnim pristupom, što se u obliku grafikona prikazuje na
grafikonu 3.

Grafikon 3: Populacijska pokrivenost osnovnim (lijevo) i NGA (desno)
širokopojasnim pristupom po županijama

Izvor: Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture, 2015.

Što se tiče broja širokopojasnih priključaka u nepokretnoj komunikacijskoj mreži,
na području RH postoji ih 952.182, odnosno njihova gustoća na razini RH je
22,22 %. Broj širokopojasnih priključaka u nepokretnoj komunikacijskoj mreži i
njihovu gustoću priključaka po županijama prikazuju grafikoni 4 i 5.

40
Grafikon 4: Broj širokopojasnih priključaka po županijama u RH

Izvor: HAKOM, 2015.

Grafikon 5: Gustoća priključaka širokopojasnog pristupa internetu po
županijama u RH

Izvor: HAKOM, 2015.

Putem HAKOM-a također smo dobili i slikovni prikaz pokrivenosti nepokretnim
širokopojasnim priključcima brzina 2-30 Mbit/s, 30-100 Mbit/s, te pokrivenost
brzinama većim od 100 Mbit/s u RH, što smo prikazali na slikama 3-5. Slike
41
potkrjepljuju prije navedene podatke o gustoći širokopojasnih priključaka po
županijama, te ih geografski opredjeljuju.

Slika 3:
Pokrivenost širokopojasnim pristupom internetu brzine 2-30 Mbit/s
u RH

Izvor: HAKOM, 2015.

Slika 4:
Pokrivenost širokopojasnim pristupom internetu brzine 30-
100 Mbit/s u RH

Izvor: HAKOM, 2015.
42
Slika 5:
Pokrivenost širokopojasnim pristupom internetu brzinama većim
od 100 Mbit/s u RH

Izvor: HAKOM, 2015.

Iz predočenih podataka, slika i geografskog prikaza razvidno je da Primorsko-
goranska županija ima najveći postotak pokrivenosti NGA širokopojasnim
priključcima, dok najslabije stanje pokrivenosti nalazimo u Virovitičko-
podravskoj županiji.
Prema podacima HAKOM-a o širokopojasnom pristupu za RH za Q4 2014
(grafikon 6), u udjelima priključaka širokopojasnog pristupa nepokretnih mreža
prema tehnologijama najveći udio zauzima xDSL tehnologija sa 82,97 %.
43
Grafikon 6: Priključci širokopojasnog pristupa putem nepokretnih mreža u
RH

Izvor: HAKOM, 2015.
5.1.2 Ponuda širokopojasnih usluga
Usluge maloprodaje širokopojasnog pristupa na području RH realizirane su putem
operatora koji ili imaju izgrađenu vlastitu infrastrukturu ili koriste veleprodajne
usluge ostalih operatora kako bi osigurali pristup do krajnjeg korisnika. Ovdje
ćemo navesti tri najčešća oblika pružanja širokopojasnih usluga:
 Usluge xDSL pristupa putem bakrenih parica: prema dostupnim
podacima usluga širokopojasnog pristupa na području RH ostvaruje se
xDSL pristupom putem bakrene parice, putem pokretnih mreža,
iznajmljenim vodovima te sustava besplatnog pristupa putem Wi-Fi
tehnologije na ključnim lokacijama (Wi-Fi Hot Spots). ADSL pristup
omogućava prijenos podataka prema korisniku većom brzinom (eng.
downstream) i manjom prema ponuditelju usluge (eng. upstream), pri
čemu prijenosna brzina ovisi o dužini i tipu parice. Skraćivanjem bakrene
parice, odnosno zamjenom za svjetlovodni kabel od razdjelnika do
sabirne točke (postavljanjem DSLAM-a), operator putem VDSL (VDSL2)
tehnologije omogućava krajnjim korisnicima brži prijenos podataka na
kraćim udaljenostima u odnosu na prijenos podataka putem ADSL
44
tehnologije. Usluge operatora za xDSL pristup na području RH za
privatne korisnike omogućavaju brzine pristupa od 2 do 30 Mbit/s a
cijene usluga (travanj 2015) kreću se između 80,00 i 500 kn mjesečno
(PDV uključen). Gospodarskim subjektima i javnim korisnicima operatori
također omogućavaju brzine pristupa od 2 do 30 Mbit/s a cijene usluga
kreću se također između 80,00 i 500,00 kn mjesečno (PDV uključen).
Cijena usluga se razlikuje prema sadržaju usluga u paketu, a svi
operatori uglavnom nude kao najpovoljnije pakete one koji u sebi sadrže
dvije (2D) ili tri (3D) usluge (internet, telefon, TV).
 Usluge pristupa putem pokretnih mreža: širokopojasni pristup putem
pokretnih mreža je nakon xDSL najzastupljeniji način pristupa, a temelji
se na 3G (UMTS, HSPA) i 4G (LTE) signalu, koji je krajnjem korisniku
dostupan upotrebom podatkovne kartice ili podatkovnog modema, a
kvaliteta usluge određena je karakteristikama pristupne tehnologije i
zemljopisnoj pokrivenosti signalom. Usluge pristupa internetu putem
pokretnih mreža, odnosno ponude paketa za mobilni internet za privatne
korisnike na području RH, uključuju količinu podataka između 512 MB i
25 GB, a cijene usluga (travanj 2015) kreću se između 25 i 215 kn
mjesečno (PDV uključen). Paketi za gospodarske subjekte i javne
korisnike uključuju količinu podataka između 512 MB i 50 GB, a cijene
usluga (travanj 2015) kreću se između 25 i 239 kn mjesečno (PDV
uključen). Osim mobilnog interneta, krajnji korisnici koriste internet i
putem mobilnih telefona, a cijene i uključeni promet ovisni su o mobilnim
tarifama operatera, te odabiru pojedinačnih ili grupnih tarifa.
 Usluge pristupa putem iznajmljenih vodova: usluga iznajmljenog voda
namijenjena je gospodarskim subjektima i javnim korisnicima, čija se
poslovna komunikacija temelji na potrebi stalne prisutnosti na internetu
kao i potrebi prijenosa podataka velikim brzinama. Prednosti su: velika
brzina, sigurnost, maksimalna pouzdanost, te istodobni pristup za veći
broj korisnika.
45
5.1.3 Upotreba širokopojasnih usluga
Putem HAKOM-a su dostupni podaci o udjelu stvarnih korisnika (kućanstava)
nepokretnog širokopojasnog pristupa, odnosno utilizaciji (engl. take-up rate), sa
ugovorenim brzinama 2 Mbit/s i više, što je za RH prikazano na slikama 6 i 7.

Slika 6:
Prikaz korištenja brzina širokopojasnog pristupa na području RH
(1)

Izvor: HAKOM, 2015.
46
Slika 7:
Prikaz korištenja brzina širokopojasnog pristupa na području RH
(2)

Izvor: HAKOM, 2015.

Iz slika 6 i 7 je razvidno da na razini RH u najvećem broju županija samo 30-45 %
kućanstava koristi nepokretni širokopojasni pristup brzine od 2 Mbit/s i više.
Grafikon 7 prikazuje da u velikoj većini županija kućanstva koriste nepokretni
širokopojasni pristup ugovorene brzine od 2 do 4 Mbit/s, brzine od 10 do 20 Mbit/s
i od 20 do 30 Mbit/s koriste se u manjem postotku, dok se brzine od 30 Mbit/s i
veće koriste u vrlo malom postotku, ovisno o županiji, s iznimkom Grada Zagreba.

47
Grafikon 7: Korištenje brzina širokopojasnog pristupa po županijama (Q2
2015).

Izvor: HAKOM, 2015.
48
5.1.4 Trendovi kretanja upotrebe širokopojasnih usluga
"Tržište elektroničkih komunikacija i s njim povezana tržišta sadržaja i usluga koje
se isporučuju elektroničkim putem izrazito je dinamično" (Katulić i Bogović, 2014,
695).
Jedan od pokazatelja upotrebe, odnosno penetracije širokopojasnog pristupa je i
udio kućanstava koja koriste pristup internetu i koja posjeduju računalo. Broj
kućanstava koja pristupaju internetu u RH se povećao za 3 postotna poena od
2013. do 2014. godine, što je prikazano u tablici 5.

Tabela 5: Opremljenost kućanstava računalom i pristup internetu na razini
RH
Pokazatelj
2013.
2014.
Kućanstva koja posjeduju računalo
66 %
65 %
Kućanstva koja pristupaju internetu
65 %
68 %
Izvor: Eurostat, 2015.

Grafikon 8 prikazuje upotrebu računala i pristup internetu po dobnim skupinama i
radnom statusu u RH 2014. godine, iz koje je razvidno da čak 95 % populacije
starosti od 16-34, te 99 % svih đaka i studenata upotrebljavaju računalo i pristup
internetu.

Grafikon 8: Upotreba računala i pristup internetu po dobnim skupinama i
radnom statusu.

Izvor: Državni zavod za statistiku, 2015.
49
Dostupni podaci govore o konstantnom trendu povećanja broja priključaka i
nepokretnog i pokretnog pristupa internetu. Tako grafikon 9 pokazuje trend rasta
broja priključaka širokopojasnog pristupa internetu u RH u razdoblju 2005. - 2013.
godine, s time da su u prosincu 2014. godine priključci već dosegli brojku od
1.340.180.

Grafikon 9: Broj priključaka širokopojasnog pristupa internetu

Izvor: HAKOM, 2015.

Konstantan je i porast korisnika 2D i 3D paketa u RH, gdje se vidi da se od
prosinca 2012. do prosinca 2014. godine broj korisnika 2D paketa povećao za
90,09 %, dok se broj korisnika 3D paketa u istom periodu povećao za čak
104,72 %, što je prikazano na grafikonu 10.
50
Grafikon 10: Trend porasta korisnika 2D i 3D paketa

Izvor: HAKOM, 2015.

Grafikon 11 prikazuje da već 26,32 % priključaka u RH otpada na IPTV tehnologiju
za koju je neophodna NGA infrastruktura širokopojasnog pristupa velikih brzina, a
taj trend je u porastu, te će udio IPTV tehnologije biti još i veći kada će
infrastruktura omogućavati veći doseg širokopojasnog pristupa velikih brzina.

Grafikon 11: Udio priključaka prema tehnologijama s obzirom na ukupan
broj priključaka (Q4 2014)
10,31%
26,32%
9,85%
50,31%
3,20%
KTV
IPTV
SAT TV
Digitalni zemaljski priključak
Zemaljska naplatna TV
Izvor: HAKOM, 2015.
51
Tabela 6 prikazuje trend rasta širokopojasnog pristupa u RH, kako u nepokretnim
tako i u pokretnim mrežama. Posebno je zanimljiv podatak porasta broja korisnika
paketa, što ukazuje i na trend povećavanja usluga paketa, koji bi mogao biti još i
veći ukoliko bi postojeće mreže dozvoljavale brzi i ultrabrzi pristup.

Tabela 6: Trendovi promjene širokopojasnog pristupa
Usluga širokopojasnog pristupa internetu
% promjena
Q4/Q3 2014
% promjena
Q4 2014/Q4 2013
Broj priključaka putem nepokretnih mreža
- ukupno
0,87
3,06
Broj xDSL priključaka
0,13
1,08
Broj xDSL priključaka putem vlastite
pristupne mreže
-1,58
-5,12
Broj xDSL priključaka putem izdvojenog
pristupa lokalnoj petlji
-0,91
2,58
Broj xDSL priključaka zajedničkog
pristupa lokalnoj petlji
-7,43
-25,00
Broj xDSL priključaka putem usluge
bitstream pristupa
11,48
41,62
Broj priključaka putem kabelskih mreža
4,84
15,13
Broj priključaka putem ostalih tehnologija
pristupa
4,22
11,18
Broj priključaka putem pokretnih mreža -
ukupno
-2,54
4,44
Broj priključaka putem podatkovnih
kartica
-10,84
-8,33
Broj priključaka putem mobilnih telefona
-1,14
6,71
Gustoća priključaka širokopojasnog
pristupa internetu
-2,84
-0,52
Broj korisnika paketa usluga
5,20
25,97
Ukupan promet po svim tehnologijama
-0,25
22,93
Izvor: HAKOM, 2015.

Jedan od elemenata povećanja potražnje za brzinama širokopojasnog pristupa je i
dostup e-usluga RH, kojima se želi osigurati pristup javnim informacijama i
informacijama o javnim uslugama na jednom mjestu, siguran pristup osobnim
podacima i elektronička komunikacija građana i javnog sektora. Za sve e-usluge
nužni su najmanje brzi NGA širokopojasni priključci (The European eGovernment
52
Action Plan 2011-2015 Harnessing ICT to promote smart, sustainable & innovative
Government. SEC(2010) 1539 final, 2010).
Usluge e-uprave na regionalnoj (županijskoj), a posebice na lokalnoj razini
(gradovi, općine), donose dodatan imperativ poticanja razvoja širokopojasne
infrastrukture i jačanja potražnje za pristupom širokopojasne infrastrukture.
Povećano korištenje usluge lokalne e-uprave, odnosno povećana utilizacija
izgrađene širokopojasne infrastrukture, poboljšava ekonomska očekivanja i
buduće rezultate operativnog rada širokopojasne mreže (Kalpić, 2011).
Širokopojasni pristup internetu preduvjet je i za osnovne komercijalne usluge i
aplikacije, te usluge isporuke televizijskih i video sadržaja putem IPTV usluge, što
je primarno usmjereno prema privatnim korisnicima (Höffler, 2007, 14).
Širokopojasni priključci, odnosno širokopojasne usluge za gospodarske subjekte
zahtijevaju veće kapacitete poradi povezivanja dislociranih ispostava u logički
jedinstvenu virtualnu mrežu (tzv. Virtual Private Network - VPN) i korištenja tzv.
usluge u oblaku (engl. cloud services). Cloud usluge u pravilu zahtijevaju veće
kapacitete prijenosa u oba smjera (downstream i upstream), te su upravo NGA
brzi i ultrabrzi širokopojasni priključci pogodni za njihovu primjenu.
Europska komisija daje naglasak na razvoju pametnih gradova (engl. Smart
cities), te gradove smatra kao pogon za inovacije u područjima zdravstva, okoliša,
uključivosti i poslovanja. Gradovi se mogu smatrati "pametnim gradovima", kada
investicije u ljudski i socijalni kapital, tradicionalnu i IKT infrastrukturu potiču održivi
ekonomski rast i visoku kvalitetu života (Komninos, 2013). Potiče se i pojam
"digitalni građani", odnosno sposobnost participiranja u digitalnom društvu
(Mossberger, 2008, 1). "Ključne prednosti digitalnog grada su optimiziran prijenos
informacija, smanjen digitalni jaz između grada i građana, potenciran gospodarski
razvoj i kvaliteta života u većim gradovima. Značajniji rast i masovnost
širokopojasnog pristupa predstavlja osnovu za razvoj tržišta naprednih
elektroničkih usluga i distribucije digitalnog sadržaja" (Popović, 2008, 26).
Dakle, s obzirom na europske i hrvatske trendove glede potražnje za uslugama
širokopojasnog pristupa, te sve veće i raznovrsnije ponude širokopojasnih usluga,
može se očekivati da će potražnja i dalje rasti, te da će na nekim područjima gdje
NGA širokopojasni pristup nije dostupan, pojaviti tržišni neuspjeh, odnosno
53
situacija u kojoj tržište ne daje učinkovite rezultate u pogledu ponude usluga bez
vanjskog upliva, a gdje se učinkovitost tržišta promatra kroz socijalnu učinkovitost,
odnosno kroz dobrobit koje se stvara za društvo u cjelini. Kod izgradnje
širokopojasne infrastrukture situacija tržišnog neuspjeha javlja se kada krajnji
korisnici nemaju mogućnost dostupa do NGA širokopojasnih priključaka i to u
pravilu zbog nepostojanja adekvatne širokopojasne infrastrukture, a kao posljedice
odluke operatora da ne ulažu u izgradnju adekvatne infrastrukture zbog
nepostojanja financijske isplativosti takvih ulaganja. Takva situacija ima negativan
ekonomski učinak na društvo u cjelini, te ona nije u javnom interesu (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 44).
5.2
KORISTI
KOJE
DONOSI
IZGRADNJA
ŠIROKOPOJASNE
INFRASTRUKTURE
Koncept sveobuhvatne širokopojasne infrastrukture na određenom području je
nezaobilazni faktor gospodarskog razvoja, razvoja znanosti, obrazovanja,
osiguranja
učinkovitijeg
zdravstva,
kulture,
turizma,
itd.
Širokopojasna
infrastruktura omogućava sveukupan gospodarski rast, posebice u informatički
intenzivnim sektorima, te samim time i veću zaposlenost. Razvoj širokopojasne
infrastrukture kao dio razvojne strategije revitalizirati će ruralna područja
pokretanjem spirale razvoja tih područja, te će rezultirati smanjenjem iseljavanja
mlade populacije, potaknuti povratak školovanih, čime će se povećati intelektualni
potencijal područja, drugi pozitivni doprinosi, itd. Osim toga, širokopojasna
infrastruktura je pretpostavka za značajno povećanje učinkovitosti zdravstva (e-
zdravstvo), obrazovanja (e-obrazovanje), gospodarstva i drugih aspekata života u
tim područjima (Atif i drugi, 2012, 13). Stoga je vrlo bitno da RH nastavi program
stimulacije uvođenja širokopojasnog pristupa. Sigurna i pouzdana širokopojasna
mreža omogućava korisnicima kvalitetno iskustvo, koje ih potiče daljnjoj upotrebi i
jača potražnju za novim uslugama i sadržajima, kao i za daljnjim razvojem
interneta. Time se otvaraju i nove mogućnosti za razvoj interaktivnih
multimedijskih aplikacija, usluga i sadržaja.
54
5.2.1 Europska dodana vrijednost
Sa širokopojasnom infrastrukturom povezane su značajne ekonomske i socijalne
koristi koje često ne mogu biti prikazane kvantitativno. Brzi i ultrabrzi širokopojasni
pristup ključni je čimbenik u razvijanju naprednih digitalnih usluga koje se oslanjaju
na dostupnost, brzinu, pouzdanost i elastičnost fizičkih mreža. Razvoj brzih i
ultrabrzih mreža otvara put pružanju sve inovativnijih usluga koje koriste sve veće
brzine.
Slika 8 prikazuje shemu europskih dodanih vrijednosti, koje su u nastavku
detaljnije definirane.

Slika 8:
Europska dodana vrijednost širokopojasnog pristupa internetu

Izvor: Obrada autora.
55
 Razvoj širokopojasne infrastrukture i digitalnih usluga doprinosi
smanjenju
emisije
stakleničkih
plinova,
kroz
omogućavanje
energetski učinkovitih rješenja u mnogim sektorima europske ekonomije,
te uz neka ograničenja, vezana uz gradnju mreža i upravljanje
infrastrukturom, doprinosi ostvarenju ciljeva EU (Impact assessment,
accompanying the document Proposal for a Regulation of the European
Parliament and of the Council on a series of guidelines for trans-
European telecommunications networks, 2011).
 Interoperabilnost širokopojasne infrastrukture i digitalnih komunikacija
vezanih
uz
energetske
mreže
omogućuje
konvergentnost
komunikacija ka razvoju pouzdanih, energetski i troškovno održivih
digitalnih mreža (Impact assessment, accompanying the document
Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council
on a series of guidelines for trans-European telecommunications
networks, 2011).
 Razvoj, implementacija i dugoročno osiguravanje interoperabilnih
prekograničnih
usluga
na
područjima
e-uprave
poboljšati
će
funkcioniranje
jedinstvenog
tržišta
EU
(Impact
assessment,
accompanying the document Proposal for a Regulation of the European
Parliament and of the Council on a series of guidelines for trans-
European telecommunications networks, 2011).
 Funkcioniranje zajedničke elektronske javne usluge primijenjene u
skladu s Odlukom 922/2009/EK Europskoga parlamenta i Vijeća teži
dostupnosti
zajedničkih
službi
kao
potpori
prekograničnoj
i
međusektorskoj interakciji između europskih javnih uprava, dok
Direktiva 2011/24/EU daje pravni okvir za prekogranično pružanje
zdravstvene zaštite, za primjenu prava pacijenata u prekograničnoj
zdravstvenoj skrbi, uključujući e-zdravlje uslugu u EU. Od navedene
implementacije se očekuje da će poboljšati kvalitetu zdravstvene zaštite i
sigurnosti pacijenata, smanjiti troškove liječenja, pridonijeti modernizaciji
nacionalnih zdravstvenih sustava i povećati njihovu učinkovitost, kako bi
postali bolje prilagođeni individualnim potrebama građana, bolesnika,
zdravstvenih djelatnika, te se suočili sa izazovima društva koje stari
56
(Impact assessment, accompanying the document Proposal for a
Regulation of the European Parliament and of the Council on a series of
guidelines for trans-European telecommunications networks, 2011).
 Povećanje i očuvanje pristupa bogatim i raznovrsnim kulturnim
sadržajima i podacima kojima raspolažu tijela javnog sektora širom EU,
te omogućavanje ponovnog korištenja istih, sa punim poštovanjem
autorskih i srodnih prava. Nesmetan pristup ponovno upotrebljivim
višejezičnim resursima biti će pomoć pri prevladavanju jezičnih barijera
koje otežavaju jedinstveno tržište e-usluga i ograničavaju pristup znanju
(Impact assessment, accompanying the document Proposal for a
Regulation of the European Parliament and of the Council on a series of
guidelines for trans-European telecommunications networks, 2011).
 U području sigurnosti, europska široka platforma za dijeljenje resursa,
informacijskih sustava i softverskih alata koji promiču online sigurnost,
doprinijeti će stvaranju sigurnijeg okruženja za djecu, te omogućiti
referentnim centrima učinkovito rukovanje stotinama tisuća zahtjeva i
upozorenja godišnje i djelovanje na području cijele EU. Infrastrukturom
kritičnih informacija unaprijediti će se sposobnost za pripravnost,
razmjenu informacija, koordinaciju i odgovaranje na cyber prijetnje
sigurnosti (Impact assessment, accompanying the document Proposal
for a Regulation of the European Parliament and of the Council on a
series of guidelines for trans-European telecommunications networks,
2011).
Sve u svemu, ulaganja u širokopojasnu infrastrukturu rezultira većom
konkurentnošću i inovativnošću gospodarstva, omogućava učinkovitiju i
efikasniju javnu službu, te doprinosi sveopćoj konkurentnosti i produktivnosti
gospodarstva (Qiang i drugi, 2009, 39).
5.2.2 Državna dodatna vrijednost
Na razini RH, projekti izgradnje širokopojasne infrastrukture donose koristi
prikazane na slici 9 te u nastavku definirane.
57
Slika 9:
Državna dodana vrijednost širokopojasnog pristupa internetu

Izvor: Obrada autora.

 Širokopojasni pristup internetu omogućava ravnomjerniji razvoj regija,
brži rast korištenja interneta i širokopojasnog pristupa internetu,
doprinosi
sveukupnom
razvoju
i
dinamiziranju
gospodarstva,
povećanju broja malih i srednjih poduzeća koja imaju veliki utjecaj na
gospodarstvu određenog područja (Murphy i Ledwith, 2007), povećava
bruto nacionalni dohodak, omogućava pristup internetu i obuku ruralnog
stanovništva u korištenju interneta, unapređuje sustav obrazovanja na
ciljanim područjima, unapređuje sustav zdravstva na ciljanim područjima,
potpora je razvoju poljoprivrede u ruralnim područjima kroz razvoj dodatnog
58
distribucijskog kanala, potpora je također i razvoju turizma u ruralnim
područjima (Kongaut i drugi, 2014).
 Širokopojasnost pokreće spiralu razvoja ruralnih i nerazvijenih krajeva
(Pociask, 2005, 33-36) jer kao posljedicu ima: prestanak iseljavanja mlade
populacije, povratak školovane populacije (Shim, 2013), povećanje
intelektualnog potencijala, povećanje učinkovitosti zdravstva (e-zdravstvo),
povećanje učinkovitosti obrazovanja (e-učenje), povećanje učinkovitosti
gospodarstva (Crandall i drugi, 2007, 5). Digitalne mreže i mrežna
infrastruktura snažno potiču stanovništvo ka međusobnom sudjelovanju
(Stern i drugi, 2011, 169).
 Prema analizi Svjetske banke, ulaganje od 1.000.000 kn u širokopojasni
pristup otvara 5 do 15 novih radnih mjesta, dok 10 % povećanja
ulaganja u širokopojasni pristup rezultira povećanjem bruto domaćeg
proizvoda od 1.21 % kod razvijenih zemalja, odnosno 1.38 % kod
zemalja u razvoju (Program razvoja Interneta i širokopojasnog pristupa
Internetu na područjima od posebne državne skrbi, brdsko-planinskim
područjima i otocima, 2013).

Grafikon 12: Utjecaj 10 posto povećanja ulaganja na povećanje BDP

Izvor: Program razvoja Interneta i širokopojasnog pristupa Internetu na područjima
od posebne državne skrbi, brdsko-planinskim područjima i otocima, 2013.

59
Pozitivan utjecaj dostupnosti širokopojasnog pristupa na lokalnim razinama
ogledava se i u slijedećem:
 digitalni standard življenja postaje isti kao u ostatku RH, što za
posljedicu ima sprečavanje smanjenja, odnosno iseljavanja stanovništva,
 stvara
se
potencijal
za
razvitak
samostalnih
gospodarskih
djelatnosti ili različitih aspekata udaljenog rada, odnosno rada od
kuće, što će doprinijeti zadržavanju i privlačenju mlađeg i radno
aktivnog stanovništva,
 smanjenje troškova zdravstvenih usluga (Bauer i drugi, 2002, 14),
prvenstveno za starije stanovništvo, poradi mogućnosti uvođenja usluga
e-zdravstva,
 povećanje dostupnosti obrazovnih usluga, posebice u kontekstu
cjeloživotnog učenja za stariji dio stanovništva, odnosno dio
stanovništva sa nezadovoljavajućim najvišim dosegnutim stupnjem
obrazovanja, putem usluga e-obrazovanja i učenja na daljinu,
 povećanje udjela populacije s najvišim dosegnutim stupnjem
obrazovanja u prosjeku za 4,5 %, kao dugoročna posljedica
dostupnosti naprednih širokopojasnih usluga povezanih s obrazovanjem
(Kramer i drugi, 2006).
RH mora biti e-spremna. "E-spremnost je sposobnost da se koriste informacione
i komunikacione tehnologije za razvoj ekonomije i poticanja blagostanja jedne
zemlje. Zemlja koja želi staviti informaciono komunikacione tehnologije u
učinkovito korištenje, neophodno je da bude "e-spremna" u smislu infrastrukture,
dostupnosti IKT stanovništvu u cjelini, i učinak pravnog i regulatornog okvira na
upotrebu IKT-a. Ukoliko se želi smanjiti digitalni jaz, sva ova pitanja moraju se
rješavati na koherentan i ostvariv način koji je prilagođen da zadovolji lokalne
potrebe pojedinih zemalja" (Osmanbegović i Rožajac, 2013, 2-3).
"Osim toga važna je i suradnja i uključivanje mnogobrojnih organizacija, kako na
nacionalnoj, tako i na regionalnoj razini. A prije svega, za učinkovito povlačenje
sredstava iz fondova EU potreban je kvalitetan projektni menadžment i dobro
napisani projekti" (Tolušić i drugi, 2013, 220).
60
5.2.3 Demografske i socijalne koristi na nivou županija u RH
RH se ne odlikuje jednolikom demografskom razvijenošću svih županija. Neke
županije karakterizirane su porastom, a neke padom stanovništva 2011. u odnosu
na 2001. godinu. Tabela 7 prikazuje promjene u broju stanovnika u periodu od
2001. do 2011. godine. Najlošije stanje pokazatelja nalazimo u Vukovarsko-
srijemskoj županiji, gdje je došlo do negativne promjene od čak 12,33 %. S druge
strane, Zadarska županija ima najveći porast stanovništva i to 4,92 %.

Tabela 7: Promjena u stanovništvu 2001. - 2011. po županijama
Županija
2001.
2011.
Promjena
Vukovarsko-srijemska županija
204.768
179.521
-12,33%
Brodsko-posavska županija
176.765
158.575
-10,29%
Bjelovarsko-bilogorska županija
133.084
119.764
-10,01%
Virovitičko-podravska županija
93.389
84.836
-9,16%
Karlovačka županija
141.787
128.899
-9,09%
Požeško-slavonska županija
85.831
78.034
-9,08%
Osječko-baranjska županija
330.506
305.032
-7,71%
Koprivničko-križevačka županija
124.467
115.584
-7,14%
Sisačko-moslavačka županija
185.387
172.439
-6,98%
Krapinsko-zagorska županija
142.432
132.892
-6,70%
Ličko-senjska županija
53.677
50.927
-5,12%
Varaždinska županija
184.769
175.951
-4,77%
Međimurska županija
118.426
113.804
-3,90%
Šibensko-kninska županija
112.891
109.375
-3,11%
Primorsko-goranska županija
305.505
296.195
-3,05%
Splitsko-dalmatinska županija
463.676
454.798
-1,91%
Dubrovačko-neretvanska županija
122.870
122.568
-0,25%
Istarska županija
206.344
208.055
0,83%
Grad Zagreb
779.145
790.017
1,40%
Zagrebačka županija
309.696
317.606
2,55%
Zadarska županija
162.045
170.017
4,92%
Izvor: DZS, 2015.
61
Međutim, iz tabele 7 je također razvidno da Virovitičko-podravska županija,
koja ima najslabiju dostupnost NGA pristupa, bilježi skoro trostruko veći
pad broja stanovnika od 2001. do 2011. u odnosu na Primorsko-goransku
županiju koja ima najbolju dostupnost NGA pristupa internetu. Promatrajući
gospodarsko stanje u pojedinim županijama, odnosno kretanje BDP-a u istom
vremenskom razdoblju, možemo primijetiti da se županije uvelike razlikuju. BDP
po glavi stanovnika Primorsko-goranske županija 99,21 % je veći od BDP-a
Virovitičko-podravske županije. Primorsko-goranska županija bilježi porast BDP-a
po glavi stanovnika od 2001. do 2011. godine od 77,15 %, dok je kod Virovitičko-
podravske taj porast mnogo niži, odnosno 40,49 %.

Tabela 8: Kretanje BDP-a 2001. - 2011. po županijama
Županije
Bruto domaći proizvod
po stanovniku u EUR
Promjena
2001.
2011.
Šibensko-kninska županija
4.148
7.929
91,15%
Grad Zagreb
10.193
18.910
85,52%
Dubrovačko-neretvanska županija
5.449
9.860
80,95%
Zagrebačka županija
4.381
7.900
80,32%
Osječko-baranjska županija
4.669
8.321
78,22%
Primorsko-goranska županija
7.117
12.608
77,15%
Ličko-senjska županija
4.557
8.067
77,02%
Zadarska županija
4.784
8.286
73,20%
Vukovarsko-srijemska županija
3.674
6.216
69,19%
Međimurska županija
5.008
8.449
68,71%
Sisačko-moslavačka županija
4.901
8.268
68,70%
Splitsko-dalmatinska županija
4.897
8.129
66,00%
Istarska županija
8.237
13.179
60,00%
Bjelovarsko-bilogorska županija
4.482
7.041
57,10%
Brodsko-posavska županija
3.865
5.899
52,63%
Karlovačka županija
5.146
7.745
50,51%
Varaždinska županija
5.576
8.334
49,46%
Požeško-slavonska županija
4.325
6.283
45,27%
Koprivničko-križevačka županija
6.604
9.342
41,46%
62
Virovitičko-podravska županija
4.505
6.329
40,49%
Krapinsko-zagorska županija
4.753
6.275
32,02%
Izvor: DZS, 2015.

Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU prati razvijenost županija prema
određenim kriterijima. Indeks razvijenosti izračunava se na temelju pet pokazatelja
(stope nezaposlenosti, dohotka po stanovniku, proračunskih prihoda jedinice
područne (regionalne) samouprave po stanovniku, općeg kretanja stanovništva i
stope obrazovanosti) koji u različitim omjerima utječu na njegovu vrijednost.
Stupanj razvijenosti izračunava se na temelju indeksa razvijenosti svake 3 godine
(Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova Europske unije, 2015). Dostupne
podatke objavljene 2014. godine za 2011. godinu prikazujemo u tabeli 9.

Tabela 9: Indeksi razvijenosti županija
Županija
Indeks razvijenosti i skupine
Indeks
razvijenosti
Skupine
Virovitičko-podravska
5,56%
<75%
I.
Brodsko-posavska
18,43%
<75%
I.
Vukovarsko-srijemska
18,73%
<75%
I.
Bjelovarsko-bilogorska
23,29%
<75%
I.
Požeško-slavonska
33,81%
<75%
I.
Sisačko-moslavačka
38,70%
<75%
I.
Osječko-baranjska
46,07%
<75%
I.
Karlovačka
56,34%
<75%
I.
Koprivničko-križevačka
59,19%
<75%
I.
Ličko-senjska
64,82%
<75%
I.
Međimurska
69,65%
<75%
I.
Krapinsko-zagorska
73,24%
<75%
I.
Šibensko-kninska
80,93%
75-100%
II.
Varaždinska
86,34%
75-100%
II.
Splitsko-dalmatinska
93,75%
75-100%
II.
Zadarska
106,39%
100-125%
III.
63
Dubrovačko-neretvanska
120,84%
100-125%
III.
Zagrebačka
124,23%
100-125%
III.
Primorsko-goranska
139,21%
>125%
IV.
Istarska
156,80%
>125%
IV.
Grad Zagreb
186,44%
>125%
IV.
Izvor: Ministarstvo regionalnog razvoje i fondova Europske unije, 2015.

Iz tabele 9 je razvidno da Virovitičko-podravska županija ima najmanji indeks
razvijenosti, odnosno najnerazvijenija je županija u RH, te se nalazi na zadnjem
mjestu prema utvrđenim kriterijima, a da se Primorsko-goranska županija nalazi
skoro pri samom vrhu; ispred nje su još samo Istarska županija i Grad Zagreb.
Državni zavod za statistiku redovno prati kretanje broja gospodarskih subjekata po
županijama. Prema zadnjim dostupnim podacima, na području Primorsko-
goranske županije aktivno je 13.515 gospodarskih subjekata (Državni zavod za
statistiku, 2015), dok u Virovitičko-podravskoj županiji taj broj iznosi 1.539. Zbog
objektivne usporedbe, odnosno razlike u veličini županija, taj pokazatelj u
grafikonu prikazujemo kao broj aktivnih gospodarskih subjekata u odnosu na broj
stanovnika, pri čemu manji broj stanovnika po gospodarskom subjektu označava
bolje stanje tog kriterija.

Grafikon 13: Broj gospodarskih subjekata u odnosu na broj stanovnika u
Primorsko-goranskoj i Virovitičko-podravskoj županiji

Izvor: Državni zavod za statistiku, 2015.
64
6
PRIJAVA
PROJEKATA
IZGRADNJE
ŠIROKOPOJASNE
INFRASTRUKTURE NA NERAZVIJENIM PODRUČJIMA ZA
SUFINANCIRANJE IZ EUROPSKIH FONDOVA
Kao što je u poglavlju 4.2 već navedeno, projekti izgradnje širokopojasne
infrastrukture na područjima na kojima ne postoji komercijalni interes operatora
provode se po određenim pravilima. Ta pravila uključuju i određene obavezne faze
koje treba izvršiti vezano uz uspješno provođenje određenog projekta. Realizacija
svake faze projekta ne prolazi bez određenih poteškoća, što sve prikazujemo na
slici 10, te opisujemo u slijedećim poglavljima.

65
Slika 10: Faze projekta izgradnje širokopojasne infrastrukture u RH

Izvor: Obrada autora.
66
6.1
PRIPREMNE AKTIVNOSTI
Projekt započinje pripremnim aktivnostima koje uključuju izradu studije izvodljivosti
za ciljano provođenje projekta, te izradu Plana razvoja širokopojasne infrastrukture
na ciljanom području.
6.1.1 Studija izvodljivosti
Studija izvodljivosti, odnosno, "okvirna analiza potreba i mogućnosti provedbe
projekta izgradnje širokopojasne infrastrukture na području jedinica lokalne
samouprave" (Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog
pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za
ulaganja, 2014, 9) predviđa da jedinice lokalne ili regionalne samouprave steknu
uvid u mogućnosti i moguće varijante provođenja projekata na svojem području,
odnosno, "definiraju osnovna polazišta, alternative i/ili opcije koje će omogućiti
detaljniju
specifikaciju
projekta"
(Okvirni
nacionalni
program
za
razvoj
infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan
komercijalni interes za ulaganja, 2014, 175). Studija izvodljivosti mora obuhvaćati
najmanje slijedeće cjeline:
 analiza demografskog, socijalnog i gospodarskog stanja na planiranom
području provođenja projekta,
 okvirna analiza stanja postojeće širokopojasne infrastrukture i mreža te
usluga koje nude operatori,
 korelacija lokalnih i regionalnih strateških ciljeva s koristima koje donosi
izgradnja odgovarajuće širokopojasne infrastrukture,
 analiza infrastrukturnih i tehnoloških opcija izgradnje širokopojasne
infrastrukture,
 analizu mogućnosti iskorištavanja postojeće infrastrukture,
 analiza financijskih aspekata implementacije pojedinih infrastrukturnih i
tehnoloških opcija,
 analiza mogućih investicijskih modela,
67
 analiza stanja relevantnih strateških razvojnih dokumenata i dokumenata
prostornog uređenja planiranog područja provođenja projekta (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u
područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja,
2014, 175).
Za izradu svake cjeline studije izvodljivosti koriste se najrecentniji dostupni podaci
raznih izvora, pri čemu nailazimo na određene poteškoće poradi njihove
nedostupnosti.
Analiza demografskog, socijalnog i gospodarskog stanja radi se na temelju
podataka o stanovništvu, gospodarskim subjektima, obrazovanju, indeksu
razvijenosti, tržištu rada te gospodarskim potencijalima ciljanog područja provedbe
projekta. Zadnji dostupni službeni podaci su podaci DZS, jedinice lokalne ili
regionalne samouprave, Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU, HGK,
HOK i HZZ. Podaci DZS datiraju iz Popisa stanovništva 2011. godine, tako da
nailazimo na vremenski odmak od četiri godine.
Nailazimo i na nevoljkost i nezainteresiranost za suradnju od strane Hrvatske
gospodarske komore i Hrvatske obrtničke komore pri pokušaju dohvata recentnih
podataka o broju gospodarskih subjekata. Baza podataka tih organizacija javno
je dostupna na njihovim internetskim stranicama, ali podatke iz baze nije moguće
dohvatiti u obliku pogodnom za daljnje elektroničke obrade. Pri pokušaju
pridobivanja podataka neposredno od tih organizacija, nailazimo na njihovu
nezainteresiranost i nemogućnost realizacije zahtjeva iz, s njihove strane, na
razne načine definiranih objašnjenja (npr. zaštita privatnosti).
Ocjena, odnosno indeks razvijenosti, također je dostupan s određenim
vremenskim odmakom, pošto je određen na temelju podataka od prije četiri
godine.
Tržište rada analizira se temeljem stope nezaposlenosti, koja se izračunava kao
udio broja registriranih nezaposlenih osoba u broju aktivnog stanovništva,
odnosno starijih od 15 godina. Pri tome također nailazimo na određene poteškoće
pri dohvatu usporedivih podataka, pošto se broj registriranih nezaposlenih osoba
po jedinicama lokalne i regionalne samouprave uredno redovno prati od strane
Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i uredno je dostupan na njihovim internetskim
68
stranicama, dok podatak o broju aktivnog stanovništva po jedinicama lokalne i
regionalne samouprave datira iz Popisa stanovništva 2011. godine, mada znamo
da je ta brojka dinamičnog karaktera. Poradi toga, stopu nezaposlenosti na nivou
županija moramo prihvatiti sa određenom rezervom.
Podaci o BDP-u po jedinicama lokalne samouprave nedostupni su, odnosno taj
podatak se javno ne objavljuje od strane niti jedne institucije RH, dok su jedini
dostupni službeni podaci oni Državnog zavoda za statistiku i to na razini županija i
koji također datiraju iz 2011. godine.
Na određene probleme i poteškoće nailazimo i pri analizi mogućnosti
iskorištavanja postojeće infrastrukture. U ONP-u je predviđeno da podaci o
postojećoj infrastrukturi pojedinih operatora na planiranom području provođenja
projekta budu dostupni putem geoinformacijske baze katastra vodova unutar
Nacionalne infrastrukture prostornih podataka, odnosno DGU. Međutim, ti podaci
nisu dostupni i javno objavljeni, te se moraju tražiti od samih operatora, kod kojih
također nailazimo na određenu nezainteresiranost za suradnju.
6.1.2 Plan razvoja širokopojasne infrastrukture (PRŠI)
PRŠI je formalni dokument koji detaljno specificira projekt, temeljem rezultata
izvodljivosti, unutar kojeg se odabire odgovarajuće rješenje za izvedbu projekta
izgradnje širokopojasne infrastruktura, a mora najmanje sadržavati slijedeće
cjeline:
 definirano tijelo javne uprave koje će biti nositelj projekta,
 definirani prostorni obuhvat projekta,
 analizu stanja postojeće širokopojasne infrastrukture te dostupnosti i
ponude usluga za pojedine kategorije krajnjih korisnika,
 rezultate inicijalnog postupka određivanja boja s obzirom na osnovni i
NGA pristup,
 definirana ciljana područja provedbe projekta, odnosno izgradnje
širokopojasne infrastrukture, razvrstana po skupinama područja s
obzirom na potrebu ostvarenja značajnog iskoraka,
 lokacije svih potencijalnih korisnika koji moraju biti obuhvaćeni mrežom,
69
 definirana lokacija jedne ili više demarkacijskih točaka prema
agregacijskoj mreži ,
 podaci o postojećoj infrastrukturi koja može biti iskorištena u projektu,
 analizu demografskih, socijalnih i gospodarskih koristi koje projekt donosi
unutar ciljanih područja provedbe projekta,
 odabrani investicijski model, zajedno s obrazloženjem odabira,  popraćen
odgovarajućom poslovnom analizom u slučajevima odabira modela
javnog DBO-a i javno privatnog partnerstva,
 analizu korisničkog potencijala na ciljanom području provedbe projekta,
 specifikaciju zahtijevane minimalne razine pruženih maloprodajnih
usluga, u pogledu kvalitete i cijena,
 specifikaciju minimalnog skupa podržanih veleprodajnih usluga te pravila
određivanja i nadzora veleprodajnih naknada i uvjeta pristupa izgrađenoj
mreži,
 specifikaciju postupka i kriterija javne nabave koji će se primjenjivati kod
odabira operatora privatnog partnera u projektu,
 prijedlog ugovora koji će biti sklopljen s odabranim operatorom,
 specifikaciju postupka provjere povrata potpora,
 analizu troškova implementacije pojedinih infrastrukturnih i tehnoloških
rješenja,
 okvirni financijski plan provedbe projekta,
 organizacijski plan provedbe projekta,
 okvirnu analizu rizika,
 okvirni vremenski plan provedbe projekta.
Pri izradi PRŠI-ja nailazimo na više problema i poteškoća nego pri izradi studije
izvodljivosti, pošto izrada PRŠI-ja zahtjeva detaljnije i više specifične podatke za
sve analize koje se unutar njega moraju predočiti.
70
Određivanje boja područja otežano je poradi neophodne potrebe za podacima
DGU, poradi potrebe mapiranja na adresnoj razini. Međutim na te podatke,
odnosno informacije u obliku pogodnom za daljnju obradu, najčešće se čeka više
od očekivanog, s obzirom na stanje digitalizacije katastra. Podaci koji su javno
dostupni u okviru ONP-a datiraju iz 2012. godine, odnosno zastarjeli su s obzirom
na dinamiku razvoja internetskog pristupa.
Na slične poteškoće nailazimo i pri definiranju lokacija svih potencijalnih
korisnika. Već prije spomenutim problemima sa dohvatom podataka o
gospodarskim i javnim subjektima, ovdje dodajemo i poteškoće lociranja privatnih
korisnika. Privatni korisnici su, prema ONP-u, sva privatna kućanstva, o kojima su
jedini službeno dostupni podaci oni iz Popisa stanovništva 2011. godine, a koji ne
sadrže informacije o adresama, odnosno lokaciji kućanstava. Ažurni podaci o
broju privatnih kućanstava u RH ne postoje, jer Ministarstvo unutarnjih poslova
bilježi samo broj prijavljenih osoba na određenoj adresi, a tek od 2013. godine
omogućava prvu prijavu osoba u sklopu određenog kućanstva.
Demarkacijske točke pristupa agregacijskoj mreži moguće je odrediti prema
postojećim telefonskim centralama operatora, pri čemu ponovo nailazimo na
određene probleme u suradnji, pošto lokacije svojih centrala operatori nevoljko
daju na uvid.
Kao i kod izrade studije izvodljivosti i ovdje nailazimo na problem dostupnosti
podataka o postojećoj infrastrukturi koja može biti iskorištena u projektu,
poradi već spomenutog nepostojanja geoinformacijske baze katastra vodova.
6.1.3 Odabir investicijskog modela
Kao što smo u poglavlju 4.3 već naveli i opisali, postoji mnogo različitih
investicijskih modela izgradnje širokopojasne infrastrukture na područjima gdje ne
postoji komercijalni interes operatora. Pri odabiru pogodnog investicijskog modela
za određeni projekt, moramo voditi brigu o više čimbenika. U obzir moramo uzeti
slijedeće:
 prostorni obuhvat projekta, skupine područja u koju spada područje
provedbe projekta,
71
 administrativne i stručne kapacitete nositelja projekta, odnosno javne
uprave, njihovu voljnost za angažmanom i preuzimanjem rizika projekta,
 predfinanciranje projekta, financijske mogućnosti tijela javne vlasti,
odnosno nositelja projekta,
 vlasništvo nad novoizgrađenom infrastrukturom,
 mogućnosti korištenja postojeće infrastrukture,
 brzinu provođenja projekta, očekivane društvene koristi od projekta, te
ostale definirane kriterije u određenom projektu.
Kriteriji odabira investicijskog modela za tijela javne vlasti: Odabrani kriteriji
stavljaju se u međusobni odnos, te se temeljem multikriterijske analize dolazi do
najpogodnijeg investicijskog modela za određeno područje i određenog nositelja
projekta, odnosno javnu vlast, te krajnje korisnike mreže, kao što je prikazano u
shemi u tabeli 10. Shema prikazuje koliko su s aspekta javne vlasti pozitivni i
negativni kriteriji jači ili slabiji.

Tabela 10: Kriteriji odabira investicijskog modela za tijela javne vlasti
Kriteriji

Investicijski
modeli
Neutralnost mreže
Rizik
predfinanciranja
Vlasništvo nad
infrastrukturom
Stručni kapaciteti
Brzina provođenja
projekta
Korištenje postojeće
infrastrukture
Javne koristi
Angažiranost javnog
sektora
Privatni DBO
↑↓
↓
↓
↑
↑
↑
↑↓
↓
Javni DBO
↑
↑
↑
↓
↓
↓
↑
↑
Javno-privatno
partnerstvo
↑↓
↑↓
↑↓
↑
↑↓
↑↓
↑
↑↓
Bottom-up model
↑
↑
↑
↓
↓
↓
↑
↑
Outsourcing
↑↓
↑
↑
↓
↓
↓
↓
↑
Joint venture
↑↓
↑↓
↑↓
↑↓
↑↓
↑↓
↑
↑↓
Legenda jačine kriterija s pogleda javne vlasti: ↑ - jak, ↓ -slab, ↑↓ - neutralan.
Izvor: Obrada autora.
72
Međutim, kao što smo naveli u poglavlju 4.3, odabir investicijskih modela ovisan je
i o odvagivanju njihovih dobrih i loših strana, dakle interesima nositelja projekta,
odnosno javnoj vlasti.
Za područja provedbe projekta u RH (nositelji projekata jedinice lokalne i
regionalne samouprave), s obzirom na financijske mogućnosti nositelja projekata,
preuzimanje rizika, brzinu izgradnje mreže, potrebu predfinanciranja cijelog
projekta, stručne kapacitete jedinica lokalne i regionalne samouprave, te udio
privatnog kapitala u investicijskim troškovima projekta, procjenjujemo da je
najpogodniji model Privatni DBO. Provođenjem projekta po tom investicijskom
modelu, rizik projekta i cijelo predfinanciranje u potpunosti preuzima privatni
operator, koji ujedno u projekt ujedno ulaže i određeni udio vlastitih financijskih
sredstava. Privatni operator posjeduje dovoljna stručna znanja i kapacitete,
te iskustvo u projektima te vrste, a u njegovom se vlasništvu nalazi i
postojeća infrastruktura koja se može upotrijebiti kod izgradnje nove
pristupne širokopojasne mreže, bez dodatnih formalnih radnji. Nadalje,
unatoč tome da kod ovog modela sva izgrađena infrastruktura ostaje u vlasništvu
operatora, pravila provođenja projekata opisana u poglavlju 4.2 onemogućavaju
narušavanje kompetitivnosti drugih operatora, pošto postoji obveza da
novoizgrađena mreža bude potpuno otvorena prema drugim operatorima
temeljem propisanih veleprodajnih uvjeta, odobrenih od strane HAKOM-a.
Poradi bogatog iskustva operatora u provođenju sličnih projekata, pri
investicijskom modelu privatnog DBO-a, za očekivati je da će se nova pristupna
širokopojasna mreža izgraditi u mnogo bržem roku nego kod ostalih investicijskih
modela.
6.2
JAVNA RASPRAVA I POKRETANJE PROJEKTA
Dio pripremnih aktivnosti projekta jest i - kao što je već prije spomenuto - izrada
dokumenta PRŠI za područje provedbe projekta. Međukorak u ovoj fazi jest i
izrada nacrta PRŠI-ja, na temelju trenutno dostupnih podataka. Nacrt PRŠI-ja prije
javne rasprave mora se poslati na uvid NOP-u. NOP daje primjedbe i komentare
na nacrt PRŠI-ja, a koje se odnose na primjerenost važećim zakonodavnim
okvirima, te sukladnost strukturnim pravilima ONP-a, te se oni uvrštavaju u
73
dokument. Nacrt PRŠI se, prema pravilima provedbe projekata takve vrste, mora
javno objaviti te pokrenuti javnu raspravu.
Javna rasprava jest proces kojim dolazimo do relevantnih informacija, stručnih i
alternativnih mišljenja glede neke odluke, projekta ili zakonodavnog okvira koji ima
upliv na određenu zajednicu.
U slučaju izgradnje širokopojasne infrastrukture na područjima bez komercijalnog
interesa operatora koristimo ju poradi informiranja operatora i svekolike
zainteresirane javnosti, posebice krajnjih korisnika, o važnim odredbama projekta,
njegovim posljedicama, te koristima. Osnovna svrha javne rasprave u vezi
izgradnje širokopojasne infrastrukture jest da se pruže, pridobiju i razmijene
informacije između nositelja projekta, operatora i javnosti, sa krajnjim ishodom
formiranja konačnog Plana razvoja širokopojasne infrastrukture.
Tijekom javne rasprave:
 Operatore i svu zainteresiranu javnost obavještava se o pokretanju
projekta, a od operatora se zatraže podaci o postojećoj infrastrukturi u
njihovom vlasništvu na području provođenja projekta, a koja se može
iskoristiti pri izgradnji nove pristupne mreže, uslugama koje pružaju na
području provođenja projekta, te planovi operatora u vezi izgradnje NGA
mreža na ciljanom području u slijedeće tri godine.
 Zaprimaju se primjedbe i komentari zainteresiranih operatora i
javnosti na nacrt PRŠI-ja, te se sve primjedbe sa visokom dozom
objektivnosti i odgovornosti analiziraju te po potrebi, ili argumentirano
odbiju ili se, sukladno njima, promjene unesu u PRŠI. S druge strane,
jedan od glavnih ciljeva javne rasprave jest prikupiti podatke od
zainteresiranih operatora, te temeljem prikupljenih podataka od
operatora verificirati mapiranje boja područja, odnosno konačnu skupinu
u koju područje provedbe projekta pripada, te verificirati demarkacijske
točke pristupa agregacijskoj mreži.
 Javno se objavljuju sve primjedbe i komentari pridošli tijekom ove
faze projekta, uz argumentirane odgovore o njihovom prihvaćanju ili
odbijanju.
74
Nakon zaključenja javne rasprave izrađuje se konačna verzija PRŠI-ja koja se
ponovo daje na odobrenje NOP-u, koji u roku od najviše 30 dana daje svoje
eventualne primjedbe, te se po uvrštavanju eventualnih promjena u PRŠI
producira konačna verzija tog dokumenta. Slijedeći korak je odluka o pokretanju
projekta od strane nositelja projekta, a do kojeg trenutka ne smije proći više od 90
dana (odnosno 120 dana u slučaju model JPP, poradi potrebnog odobrenja
Agencije za javno privatno partnerstvo) od početka javne rasprave. U protivnom,
cijeli postupak javne rasprave mora se ponovo pokretati.
U ovoj fazi provedbe projekta, također se mogu očekivati određene poteškoće.
Naime, ONP kao glavni formalni dokument koji definira pravila provedbe
projekata ove vrste, u ovom trenutku (lipanj 2015) još uvijek nije konačno
odobren od strane Europske komisije. Odobravanje ONP-a preduvjet je za
formiranje ili određivanje određenog državnog tijela kao NOP-a.
6.3
ZATVARANJE
FINANCIJSKE
KONSTRUKCIJE
I
PRIJAVA
NA
EUROPSKE FONDOVE
Usporedno sa donošenjem odluke o pokretanju projekta, pokreće se i proces
javne nabave, odnosno odabira operatora kao privatnog partnera u projektu. Kako
se prema pravilima sufinanciranja projekata od strane EU financijska sredstva
isplaćuju tek po završetku projekta, u slučaju investicijskog modela privatnog
DBO-a, privatni operator odabran u postupku javne nabave, osigurava sva
potrebna operativna sredstva za pokrivanje svih troškova projekta do trenutka
isplate nepovratnih sredstava iz fondova EU-a, te tako zatvara financijsku
konstrukciju, odnosno osigurava potpuno predfinanciranje projekta. Za namjene
predfinanciranja europskih sredstava i nacionalnog dijela sufinanciranja,
pretpostavljamo da će privatni operator osigurati vlastita sredstva ili uzeti
kratkoročni premošćujući kredit.
Državne potpore, odnosno europski i nacionalni udio sufinanciranja projekta
određuju se definiranjem financijskog jaza na temelju analiza odabranog privatnog
operatora, a koji je potreban da bi projekt postao financijski isplativ, odnosno
financijski održiv. Dakle, financijski jaz odnosi se na razliku između predviđenih
prihoda projekta, odnosno prihoda operativnog rada mreže i investicijskih troškova
75
projekta. Sredstva državnih potpora, sukladno definiranom udjelu potpora u
projektu, po završetku projekta biti će naknadno refundirana operatoru.
Projekti izgradnje širokopojasnog pristupa na područjima bez komercijalnog
interesa operatora sufinancirati će se iz Europskog fonda za regionalni
razvoj, pri čemu je kao posredničko tijelo definirano Ministarstvo pomorstva,
prometa i infrastrukture RH.
Prema pravilima EU, mogućnost prijave za sufinanciranje projekata ove vrste
dopuštena je samo javnoj vlasti, odnosno jedinicama lokalne ili regionalne
samouprave, koji tada, po završetku izgradnje mreže, ugovoreni iznos refundiraju
privatnom operatoru, s iznimkom investicijskog modela javnog DBO-a.
Kao što je već spomenuto, preduvjet za raspisivanje natječaja za sufinanciranje
jest potvrda ONP-a od strane Europske komisije, te slijedno tome i definiranje
NOP-a.
Organigram predočujemo na slici 11.
Slika 11: Organigram
organizacije
projekata
izgradnje
infrastrukture
širokopojasnog pristupa

Izvor: Obrada autora.
76
6.4
PROVJERA POTPORA, NADZOR I IZVJEŠTAVANJE
"Procedure povrata potpora (engl. clawback) vezane su uz pravila državnih
potpora formalizirana kroz čl. 78i) SDPŠM-a. Budući da su financijska isplativost,
odnosno održivost širokopojasnih projekata, većinom vezani uz prethodne
poslovne planove koji nastaju prilikom pripreme projekata i planiranja potrebnih
iznosa potpora, te samim time uvijek sadrže određenu razinu nepouzdanosti,
relevantne financijske pokazatelje projekta i stvarno potrebne iznose potpora
potrebno je praktično provjeriti, prvo nakon završetka izgradnje mreže…" (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 170).
Završetkom izgradnje mreže, a prije njezinog operativnog rada, provodi se
početni postupak provjere potpora, odnosno provjera stvarnih investicijskih
troškova izgradnje mreže u odnosu na planirane. Ulogu nadzora pri tom postupku
preuzima nositelj projekta, koji će usporediti sve prijavljene troškove sa traženim
iznosom državnih potpora te planiranim vlastitim investicijskim sredstvima
operatora specificiranih tijekom provedbe postupka javne nabave (Okvirni
nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 171). U slučaju
da su prijavljeni investicijski troškovi manji od specificiranih u javnoj nabavi,
prihvatljivi iznos potpora ograničava se na upravo taj specificirani udjel državnih
potpora u prijavljenim investicijskim troškovima. Međutim, u slučaju da su
prijavljeni investicijski troškovi veći od inicijalno predviđenih, najveći prihvatljivi
iznos potpora ograničava se vrijednošću iznosa državnih potpora specificiranom u
postupku javne nabave.
Nositelj projekta, formalno prijavljuje nastale investicijske troškove prema
upravljačkim tijelima fondova EU zajedno sa svom dokumentacijom, pri čemu taj u
postupku provjere potpora prihvatljivi iznos predstavlja osnovu za izračun udjela
sufinanciranja iz sredstava fondova EU-a.
Ukoliko dodijeljeni iznos sredstava državnih potpora iznosi više od
10.000.000 EUR, tada se provodi i naknadni postupak provjere potpora.
"…usporedbom pokazatelja broja korisnika i prosječnih prihoda po korisniku
na mreži, prema istovrsnim referentnim pokazateljima iz okvirnog poslovnog
77
plana operatora koji je priložen unutar postupka javne nabave. Naknadni
postupak provjere potpora potrebno je provesti na kraju sedmogodišnjeg
razdoblja operativnog rada mreže. U slučaju da je broj korisnika na kraju
sedmogodišnjeg razdoblja operativnog rada mreže veći od 10 % od
referentnog inicijalno planiranog, te nije došlo do odgovarajućeg pada
maloprodajnih cijena, zbog kojeg bi takvo povećanje broja korisnika za više
od 10 %, financijski kompenziralo pad predviđenih prihoda, potrebno je
provesti analizu proračuna iznosa povrata prekomjerno dodijeljenih potpora.
Taj iznos treba odgovarati dijelu dobiti operatora koji je ostvaren za dio
korisničke baze iznad praga od 10 % veće vrijednosti broja korisnika u
odnosu na inicijalno planiran broj korisnika na kraju sedmogodišnjeg
razdoblja. Iz tako izračunatog dijela dobiti potrebno je, sukladno udjelu
potpora (aid intensity) koji je definiran prilikom provedbe javne nabave,
izdvojiti proporcionalni dio dobiti koji odgovara iznosu sredstava koje treba
vratiti. Iznos sredstava za povrat ne smije biti veći od apsolutnog iznosa
sredstava potpora koja su dodijeljena u projektu" (Okvirni nacionalni
program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014, 172).
Poradi lakšeg provođenja postupka naknadne provjere potpora, privatni operator
dužan je voditi odvojeno računovodstvo za sve poslovne procese vezane uz
projekt, te "barem jednom godišnje NP-ovima predati takva zasebna
računovodstvena izvješća, u kojima svakako trebaju biti navedeni podaci o broju
aktivnih korisnika na mreži, strukturi korisnika po kategorijama (privatni, poslovni,
javni), prosječnim prihodima po korisniku po kategorijama korisnika te financijski
pokazatelji neto dobiti, odnosno gubitka" (Okvirni nacionalni program za razvoj
infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan
komercijalni interes za ulaganja, 2014, 172).

78
Slika 12: Hodogram aktivnost kod naknadnog postupka provjere potpora

Izvor: Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa
u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja, 2014.

Pretpostavljamo da će, poradi predviđenih optimalnih obuhvata projekata u RH,
tek mali dio projekata izgradnje pristupne širokopojasne mreže biti podložan
naknadnoj provjeri državnih potpora.
Nadzor nad svim aktivnostima vezanima uz izgradnju mreže obaveza je
nositelja projekata, posebice glede izrade izvedbenog projekta, financijskog
plana, potrebnih dozvola i suglasnosti, prijave sufinanciranja prema upravljačkim
tijelima fondova EU, zatvaranja financijske konstrukcije, izgradnje mreže,
inicijalnog postupka provjere potpora, konačne isplate sredstava iz fondova EU,
inicijalnog postupka odobrenja veleprodajnih uvjeta i naknada, naknadne provjere
potpora, te praćenja osnovnih pokazatelja operativnog rada mreže.
Nositelji projekata imaju obvezu redovito izvještavati NOP o svim pripremnim i
provedbenim aktivnostima na projektu, poradi skupnog praćenja provedbe cijelog
Okvirnog programa i redovito izvještavati Europsku komisiju o svim potrebnim
pojedinostima u pogledu Okvirnog programa.
Nositelji projekata također imaju obvezu osigurati dostupnost svih ključnih
podataka o izgrađenoj mreži svim zainteresiranim operatorima, odnosno
potencijalnim veleprodajnim korisnicima, te HAKOM-u i tijelima državne uprave
poradi uključivanja projekta u bazu podataka o izgrađenoj elektroničkoj
komunikacijskoj infrastrukturi (Okvirni nacionalni program za razvoj infrastrukture
širokopojasnog pristupa u područjima u kojima ne postoji dostatan komercijalni
interes za ulaganja, 2014, 187).
79
6.5
MOGUĆA RJEŠENJA PRI REALIZACIJI PROJEKTA
Problemi i poteškoće na koje nailazimo kod realizacije pojedinih aktivnosti u
provođenju projekta uglavnom su vezani uz dostupnost neophodnih podataka za
uspješnu i ispravnu izradu studije izvodljivosti i PRŠI-ja, kao i za uspješno
provođenje obavezne javne rasprave. Međutim, navedeni problemi mogu se
pokušati otkloniti, dok se neke kritične točke u provođenju projekta mogu riješiti na
praktični način, što predočujemo u nastavku.
Definiranje tijela javne uprave koje će biti nositelj projekta - tijelo javne uprave
koje će biti nositelj projekta, iz administrativno-organizacijskih razloga trebale bi
biti županije ili općine odnosno gradovi (jedinice regionalne ili lokalne
samouprave), poradi povoljnih administrativnih i stručnih kapaciteta, dobrih
organizacijskih mogućnosti i centraliziranosti prikupljanja potrebnih podataka i
informacija neophodnih za završetak pripremnih aktivnosti projekta.
Definiranje prostornog obuhvata projekta - optimalni prostorni obuhvat projekta
je, poradi zajedničkih lokalnih ciljeva te sličnih demografskih, socijalnih i
gospodarskih kretanja, nekoliko susjednih jedinica lokalne samouprave sa
ukupnim brojem od oko 10.000-12.000 kućanstava.
Dostupnost demografskih podataka - u pripremi studije izvodljivosti,
demografske podatke treba pribaviti iz Popisa stanovništva 2011. godine, pošto su
ti podaci jedini službeni demografski podaci u RH.
Dostupnost podataka o privatnim kućanstvima - MUP RH posjeduje podatke o
broju prijavljenih osoba na svim adresama u RH. Odlučimo li se koristiti njihove
podatke, tada broj stanovnika na određenom području treba podijeliti sa
prosječnim brojem osoba po kućanstvu tog područja iz Popisa stanovništva 2011.
godine. Ukoliko se broj kućanstava dobiven na taj način uvelike razlikuje od broja
kućanstava iz Popisa stanovništva 2011. godine, tada treba procijeniti koji od ta
dva podatka i iz kojeg razloga (ovisno o određenom području i njegovim
karakteristikama) najbolje upotrijebiti, odnosno po kakvom algoritmu ih treba
stavljati u međusobni odnos, ne bi li dobili najtočnije rezultate.
Dostupnost podataka o gospodarskim i javnim subjektima - podatke o
gospodarskim i javnim subjektima najpraktičnije je tražiti od nositelja projekata,
jedinica regionalne i lokalne samouprave, odnosno županija, općina i gradova, koji
80
imaju mogućnost potraživanja predmetnih podataka od HKG, HOK, FINA-e i
ostalih javnih izvora. Ujedno i oni sami posjeduju podatke te vrste u sklopu vlastitih
registara statističke prirode.
Dostupnost podataka o tržištu rada - poradi neobjavljivanja redovnih službenih
podataka o aktivnom stanovništvu, te različitim iznosom stopa iz pojedinih izvora,
stopu nezaposlenosti treba izračunati temeljem udjela svako mjesečno redovno
objavljenog broja nezaposlenih osoba u aktivnom stanovništvu iz Popisa
stanovništva 2011. godine.
Dostupnost podataka o BDP-u po županijama - jedini službeni podatak o BDP-
u po županijama dostupan je u Državnom zavodu za statistiku, te stoga u
analizama gospodarskog stanja pojedine županije treba upotrijebiti upravo te
podatke, unatoč vremenskom odmaku.
Dostupnost podataka o postojećoj infrastrukturi i mrežama operatora -
putem HAKOM-a je dostupan preglednik dostupnosti širokopojasnog pristupa, iz
kojeg se definiranim algoritmima procjenjuje postojeća širokopojasna infrastruktura
i mreže operatora na području provođenja projekta.
Dostupnost podataka o mogućnosti korištenja postojeće infrastrukture - kao
što je već spomenuto, geoinformacijska baza katastra vodova unutar Nacionalne
infrastrukture prostornih podataka još ne postoji. Stoga za tu namjenu treba
upotrijebiti podatke o infrastrukturi u vlasništvu jedinica lokalne i regionalne
samouprave, odnosno nositelja projekta, dok se podaci o infrastrukturi u vlasništvu
zainteresiranih operatora moraju zatražiti tijekom javne rasprave.
Mapiranje područja - mapiranje područja trebalo bi izvršiti na adresnoj razini.
Poradi toga su neophodni podaci DGU, odnosno podaci iz SRPJ unutar kojeg se
nalaze GIS lokacije svih ulica i kućnih brojeva na određenom području. Da bi
područje bilo ispravno mapirano, treba kombinirati te podatke sa dostupnim
podacima iz HAKOM-ovog preglednika dostupnosti širokopojasnog pristupa. S
druge strane, tijekom javne rasprave, o kojoj će biti govora u jednom od slijedećih
podpoglavlja, od svih zainteresiranih operatora moraju biti zatraženi dotični podaci.
Uz to, treba djelovati na što bržem pridobivanju podataka DGU poradi dostatnog
vremena za potrebne GIS analize.
81
Lokacije potencijalnih korisnika - kao i kod poteškoća sa mapiranjem područja, i
za ovu cjelinu PRŠI-ja također je neophodan Središnji registar prostornih jedinica,
kako bi se u GIS aplikaciji locirali svi korisnici registrirani u bazi DGU. Stoga treba
poduzeti sve mjere ubrzanja pridobivanja tih podataka, ne bi li se na vrijeme
izvršile sve geodetske analize lokacija.
Provođenje postupka javne rasprave - Preduvjet pokretanja postupka javne
rasprave jest odobrenje nacrta PRŠI-ja od strane NOP-a. Preduvjet formiranja ili
definiranja NOP-a od strane Vlade RH jest odobrenje ONP-a od strane Europske
komisije. S obzirom da ti preduvjeti još uvijek nisu ispunjeni, u ovom trenutku nije
moguće pokretati postupke javne rasprave pripremljenih projekata. S druge
strane, u okviru Operativnog programa "Konkurentnost i kohezija" ONP je
definiran i usvojen kao važeći okvirni program za sve projekte izgradnje
infrastrukture širokopojasnog pristupa u dijelu pristupnih mreža, te je iz praktičnih
razloga i optimalne brzine završetka projekata, postupak javne rasprave temeljem
odredbi Operativnog programa ipak moguće provesti.
Neusklađenosti i poteškoće pri provođenju projekata izgradnje infrastrukture
širokopojasnog pristupa, te smjernice za rješenja istih prikazani su sažeto u tabeli
11.

Tabela 11: Shema preporučenih izvora podataka
Poteškoća
Izvor/preporuka
Optimalni obuhvat projekta
10.000 - 12.000 kućanstava
Demografski podaci
DZS
Privatni korisnici
Izračun: MUP + DZS
Gospodarski i javni korisnici
HGK, HOK, nositelj projekta
Tržište rada
Izračun: HZZ + DZS
BDP županija
DZS
Postojeća infrastruktura
Operatori + nositelj projekta
Mapiranje područja
DGU SRPJ + Operatori
Lokacije korisnika
DGU SRPJ
Izvor: Obrada autora.
82
7
ZAKLJUČAK
Istraživanjima provedenim u sklopu ovog magistarskog rada pokušali smo
dokazati hipotezu da će učinkovito korištenje financijskih sredstava EU kao izvora
financiranja razvoja širokopojasne infrastrukture u nerazvijenim područjima RH
zaustaviti njihovo daljnje demografsko propadanje i biti zamašnjak njihovog
pozitivnog gospodarskog razvoja.
Rezultatima iz poglavlja 5 dokazali smo činjenicu da je bolja dostupnost
širokopojasnog pristupa jedan od glavnih čimbenika demografskog,
socijalnog i gospodarskog razvoja na određenom prostoru. Primorsko-
goranska županija ima najbolju dostupnost širokopojasnog NGA pristupa u RH, te
istovremeno se po indeksu razvijenosti nalazi pri samom vrhu ljestvice. S druge
strane, Virovitičko-podravska županija ima najlošiju dostupnost, te se nalazi,
prema objektivnim kriterijima, na samom dnu ljestvice kao najnerazvijenija
županija. Istraživanjem koristi dostupnosti NGA širokopojasnog pristupa došli smo
do zaključka da ta dostupnost doprinosi višestrukim demografskim, socijalnim i
gospodarskim koristima na određenom prostoru, od kojih je najvažnije poboljšanje
kvalitete života, kao neposrednog rezultata poboljšanja gospodarskog stanja.
Temeljem istraživanja u sklopu poglavlja 6 dolazimo do zaključka da unatoč
relativno dobroj pripremi dokumenata koji reguliraju provođenje projekata
izgradnje širokopojasne infrastrukture na područjima na kojima ne postoji
komercijalni interes operatora, još uvijek postoje određene nesukladnosti i
problemi pri realizaciji projekata. Međutim, pri provođenju projekata te vrste
treba biti pragmatičan, te tijekom pripremnih aktivnosti (studija izvodljivosti i PRŠI)
na što praktičniji način dohvatiti potrebne podatke i informacije. Unatoč tome što
ONP još uvijek nije potvrđen od strane Europske komisije i slijedom toga ne
postoji formalno državno tijelo kao NOP, projekte treba aktivno pripremati,
posebice poradi toga što je Okvirni program definiran kao temeljni dokument koji
propisuje način provođenja sufinanciranih projekata izgradnje pristupnih NGA
širokopojasnih mreža u RH.
Kao najpogodniji investicijski model na optimalnim područjima projekata u
RH ocijenili smo model privatnog DBO-a, jer odabirom tog modela privatni
operator kao privatni partner u projektu preuzima sav rizik predfinanciranja,
83
zainteresiranosti
krajnjih
korisnika
za
uslugama
mreže,
odnosno
rizik
prihodovanja, te posjeduje dovoljne stručne kapacitete za provođenje projekta u
optimalnom vremenskom roku.
Jedinice lokalne i regionalne samouprave u RH trebale bi što prije ući u
aktivnosti vezane uz projekte takve vrste te provesti pripremne aktivnosti,
odnosno realizirati vlastiti PRŠI, kao temeljni dokument prijave na predmetni
natječaj određenog državnog tijela, a za koji pretpostavljamo da će biti
formiran čim se definira i formira institucija NOP-a, odnosno ONP bude
formalno potvrđen od strane Europske komisije.
84
8
LITERATURA
1.
Atif, Syed Muhammad, Endres James and Macdonald James Edward. 2012.
Broadband Infrastructure and Economic Growth: A Panel Data Analysis of
OECD Countries. Dostupno na: http://ssrn.com/abstract=2166167 (13.
siječnja 2015).
2.
Bauer, Johannes M., et al. 2002. Broadband: Benefits and policy challenges.
A Quello Center Report. East Lansing, MI: Michigan State University.
Dostupno na:
http://citeseerx.ist.psu.edu/viewdoc/download?doi=10.1.1.110.4171&rep=rep
1&type=pdf (13. siječnja 2015).
3.
Qiang, Christine Zhen-Wei, Carlo M. Rossotto, i Kaoru Kimura. 2009.
Economic impacts of broadband. Information and Communications for
Development 2009: Extending Reach and Increasing Impact. 35-50.
Dostupno
na:
https://books.google.si/books?hl=hr&lr=&id=_5DL8RXJUbgC&oi=fnd&pg=PA
35&dq=broadband+benefits&ots=KC0d1rYU2O&sig=QGqojaR9LLKxH9VEIj1
ECulFVk8&redir_esc=y#v=onepage&q=broadband%20benefits&f=false (10.
travanj 2015).
4.
Crandall, Robert W, Lehr William i Litan Robert E.. 2007. The effects of
broadband deployment on output and employment: a cross-sectional
analysis of US data. Brookings Institution.
5.
Czernich, Nina, Falck Oliver, Kretschmer Tobias i Woessmann Ludger. 2011.
Broadband Infrastructure and Economic Growth. The Economic Journal 121
(552): 505-532.
6.
Državni zavod za statistiku. 2015. Dostupno na: www.dzs.hr (10. svibnja
2015).
7.
Državni zavod za statistiku. Priopćenja i statistička izvješća. Dostupno na:
http://www.dzs.hr/ (15. siječnja 2015).
8.
Erixon, Fredrik. 2010. The Europe 2020 Strategy: time for Europe to think
again. European View 9 (1): 8.
85
9.
Europska komisija. 2010. A Digital Agenda for Europe. COM(2010) 245 final.
Dostupno na:
http://eur-lex.europa.eu/legal-
content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52010DC0245R(01)&from=EN
(15.
siječnja 2015).
10. Europska komisija. 2013. Broadband lines in the EU: situation at 1. July
2013. Dostupno na: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/broadband-
access-eu-situation-1-july-2013 (03. siječnja 2015).
11. Europska komisija. 2010. Commission Recommendation on regulated
access to Next Generation Access Networks (NGA). 2010/572/EU. Dostupno
na: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=CELEX:32010H0572
(17 siječnja 2015).
12. Europska komisija. 2012. Commission Staff Working Document on the
implementation of National Broadband Plans. SWD(2012) 68 final/2.
Dostupno na: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/commission-staff-
working-document-implementation-national-broadband-plans
(05.
siječnja
2015).
13. Europska komisija. 2013. EU Guidelines for the application of State aid rules
in relation to rapid deployment of broadband networks. OJ 2013/C 25/01.
Dostupno na:
http://eur-
lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2013:025:0001:0026:EN:
PDF (29 prosinca 2014).
14. Europska komisija. Europe 2020, a strategy for smart, sustainable and
inclusive
growth.
COM(2010)
2020
final.
Dostupno
na:
http://eur-
lex.europa.eu/legal-
content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52010DC2020&from=EN
(10.
prosinca
2014).
15. Europska komisija. 2015. Research and Innovation to boost growth and jobs
in Europe -Issue 2. Dostupno na:
http://ec.europa.eu/newsroom/horizon2020/document.cfm?doc_id=9481.
86
16. Europska komisija. 2011. Impact assessment, accompanying the document
Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on
a series of guidelines for trans-European telecommunications networks.
COM(2011)
657,
SEC(2011)
1230.
Dostupno
na:
http://register.consilium.europa.eu/doc/srv?l=EN&f=ST%2016006%202011%
20ADD%202 (07. prosinca 2014).
17. Europska komisija. 2010. The European eGovernment Action Plan 2011-
2015 Harnessing ICT to promote smart, sustainable & innovative
Government.
SEC(2010)
1539
final.
Dostupno
na:
http://eur-
lex.europa.eu/legal-
content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52010SC1539&from=EN
(15.
prosinca
2014).
18. Europska komisija, 2013, PPP4Broadband basic private DBO model.
19. Europska komisija, 2013, Basic public DBO model.
20. Europska komisija, 2013, How to use public-private partnerships for building
Broadband networks in rural areas? PP4Broadband Project.
21. Gelo, R. 2014. Proces pristupanja Hrvatske Europskoj uniji i pristup
strukturnim i Kohezijskom fondu. Civitas Crisiensis Radovi Zavoda za
znanstvenoistraživački i umjetnički rad Koprivničko-križevačke županije u
Križevcima, 1 (1): 177-205.
22. Grgurić, I. 2010. Europe 2020 - europska strategija za pametan, održiv i
uključiv razvoj. Revija za socijalnu politiku, 18 (1): 119-124.
23. HAKOM. 2013. Program razvoja Interneta i širokopojasnog pristupa Internetu
na područjima od posebne državne skrbi, brdsko-planinskim područjima i
otocima. Dostupno na:
http://www.HAKOM.hr/UserDocsImages/2012/studije/Studija-
Program%20razvoja%20BB.pdf (14. prosinac 2014).
24. HAKOM. 2015. Dostupno na: www.hakom.hr (10. svibnja 2015).
25. Höffler, Felix. 2007. Cost and benefits from infrastructure competition.
Estimating
welfare
effects
from
broadband
access
competition.
Telecommunications Policy 31 (6): 401-418.
87
26. Holt, Lynne, i Mark Jamison. 2009. Broadband and contributions to economic
growth: Lessons from the US experience. Telecommunications Policy 33
(10): 575-581.
27. Hrvatski zavod za zapošljavanje. Statistički podaci registra nezaposlenih.
Dostupno na: http://statistika.hzz.hr/Statistika.aspx (20 siječnja 2015).
28. International Telecommunications Union. 2012. Impact of broadband on the
economy. Dostupno na: https://www.itu.int/ITU-D/treg/broadband/ITU-BB-
Reports_Impact-of-Broadband-on-the-Economy.pdf (15. veljače 2015).
29. Kalpić, Damir. 2011. Neki aspekti elektroničkog poslovanja u Hrvatskoj. IV
Međunarodna konferencija "ICT infrastruktura i industrija u funkciji bržeg
ekonomskog razvoja" 2011.
30. Katulić, Tihomir i Bogović, Nenad. 2014. Development of legal protection of
network neutrality in electronic communication law with emphasis on the
principle of transparency. Zbornik Pravnog fakulteta Sveučilišta u Rijeci 35
(2): 693-717.
31. Katz, Raul L., Vaterlaus Stephan, Zenhäusern Patrick i Suter Stephan. 2010.
The impact of broadband on jobs and the German economy. Intereconomics
45 (1): 26-34.
32. Komninos, Nicos, Pallot Marc i Schaffers Hans. 2013. Special issue on smart
cities and the future internet in Europe. Journal of the Knowledge Economy 4
(2): 119-134.
33. Kongaut, Chatchai, Rohman Ibrahim Kholilul i Bohlin Erik. 2014. The
economic impact of broadband speed: Comparing between higher and lower
income countries. Dostupno na:
http://institute.eib.org/wp-content/uploads/2014/04/EIB_broadband-
speed_120914.pdf (13. siječnja 2015).
34. Kramer, R. D. J., A. Lopez i A. M. J. Koonen. 2006. Municipal broadband
access networks in the Netherlands-three successful cases, and how New
Europe may benefit. Proceedings of the 1st international conference on
Access networks. ACM.
88
35. Marlier, Eric i Natali, David. ur. 2010. Europe 2020: towards a more social
EU?. Vol. 69. Peter Lang.
36. Mesarić, Dalibor, Franjo Ambroš, i Milan Ivanović. 2013. Razvoj mreže
širokopojasnog pristupa internetu na području Slavonije i Baranje. Dostupno
na: http://www.panon.eu/tekst/hr/91/44%20MRE%C5%BDA%20rad.pdf (5.
ožujka 2015).
37. Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture. 2014. Okvirni nacionalni
program za razvoj infrastrukture širokopojasnog pristupa u područjima u
kojima ne postoji dostatan komercijalni interes za ulaganja. Dostupno na:
http://www.mppi.hr/UserDocsImages/MPPI_Okvirni_program_NGA_BB%202
0-3_14%20FINAL.pdf (22. prosinca 2014).
38. Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova Europske unije. 2015. Vrijednosti
indeksa razvijenosti i pokazatelja za izračun indeksa razvijenosti na
županijskoj razini. Dostupno na:
http://www.mrrfeu.hr/UserDocsImages/Regionalni%20razvoj/Vrijednosti%20i
ndeksa%20razvijenosti%20i%20pokazatelja%20za%20izra%C4%8Dun%20i
ndeksa%20razvijenosti%20na%20%C5%BEupanijskoj%20razini%202013..p
df (12 travanj 2015).
39. Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova Europske unije. 2014. Operativni
program
"Konkurentnost
i
kohezija".
Dostupno
na:
http://www.mrrfeu.hr/UserDocsImages/01%20OPKK%202014-
2020%20hrv%2027112014.docx (10. siječnja 2015).
40. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta. Informacijska infrastruktura:
usluge e-Obrazovanje, Informacijski resursi, Informacijski sustavi i aplikacije.
Dostupno na: http://public.mzos.hr/Default.aspx?sec=1961 (5. siječnja 2015).
41. Mossberger, Karen, Tolbert Caroline J. i McNeal Ramona S.. 2008. Digital
citizenship. The internet, society, and participation: 1.
42. Murphy, Alan i Ledwith, Ann. 2007. Project management tools and
techniques in high-technology SMEs. Management Research News 30 (2):
153-166.
89
43. Odabir najpovoljnijih modela financiranja i poticajnih mjera za ulaganja u
infrastrukturu širokopojasnog pristupa. 2012. Lator.
44. Osmanbegović, Edin i Rožajac, Azra. 2013. E-spremnost kao mjera
razvijenosti informacionog društva-pokazatelji e-spremnosti u zemljama
zapadnog Balkana. Tranzicija 15 (31): 40-55.
45. Eriksson, Per-Erik i Odenhammar, Björn. 2006. VDSL2: Next important
broadband technology. Ericsson Review (1): 36-47.
46. Perica, Hrvoje. 2012. Elektronička komunikacijska infrastruktura i pravo puta.
Hrvatska i komparativna javna uprava 12 (2): 573-589.
47. Pociask, Stephen B. 2005. Broadband use by rural small businesses.
Washington, DC: Small Business Administration, Office of Advocacy.
48. Popović, Željko. 2008. Izgradnja digitalnih gradova. Revija Ericsson Nikola
Tesla. Dostupno na:
http://www.ericsson.com/hr/etk/revija/Br_1_2008/digitalni_grad.pdf
(16.
prosinca 2014).
49. Prikaz područja dostupnosti širokopojasnog pristupa. Dostupno na:
http://bbzone.HAKOM.hr/ (02. siječnja 2015).
50. Shim, KyuJin. 2013. After Broadband Infrastructure Saturation: The Impact of
Public Investment on Rural Social Capital. International Journal of
Communication 7 (22): 26-47.

51. Sigurdsson, Halldor Matthias. 2007. Techno-economics of residential
broadband
deployment.
DTU
Informatics.
Dostupno
na:
http://www2.imm.dtu.dk/pubdb/views/publication_details.php?id=5443
(12.
veljače 2015).
52. Stern, Michael J., Adams Alison E. i Boase Jeffrey. 2011. Rural community
participation, social networks, and broadband use: Examples from localized
and national survey data. Agricultural and Resource Economics Review 40
(2): 158.
90
53. Tolušić, Marija, Koporčić Nikolina i Tolušić Zdravko. 2013. Uloga i važnost
EU fondova za Republiku Hrvatsku. Ekonomski Vjesnik/Econviews: Review
of contemporary business, entrepreneurship and economic issues 26 (1):
215-221.
54. Ugovor o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. NN Međunarodni
ugovori 6/2012. Dostupno na:
http://narodne-novine.nn.hr/clanci/medunarodni/2012_03_2_25.html
(20.
siječnja 2015) .
55. Upgrading Europe’s ICT sector. 2013. Huawei.
56. Veugelers, R. 2012. New ICT sectors: Platforms for European growth? (No.
2012/14). Bruegel Policy Contribution.
57. Vlada Republike Hrvatske.2013. Odluka o donošenju smjernica politike
državnih potpora za razdoblje 2014.-2016. NN 130/2013. Dostupno na:
http://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/2013_10_130_2832.html
(21.
prosinca 2014).
58. Vlada Republike Hrvatske. 2013. Odluka o pokretanju projekta e-Građani.
NN 52/2013. Dostupno na:
http://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/2013_05_52_1058.html
(21.
prosinca 2014).
59. Vlada Republike Hrvatske. 2011. Strategija razvoja širokopojasnog pristupa u
Republici Hrvatskoj u razdoblju od 2012. do 2015. godine, NN 144/2011.
Dostupno na:
http://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/2011_12_144_2888.html
(21.
prosinca 2014).
60. Zakon o elektroničkim komunikacijama. NN 73/2008, NN 90/2011, NN
133/2012. Dostupno na:
http://narodne-novine.nn.hr/clanci/sluzbeni/2008_06_73_2420.html
(21.
prosinca 2014).
91
61. WIK-Consult. 2008. The Economics of Next Generation Access - Final
Report, studija. Dostupno na:
http://wik.org/uploads/media/ECTA_NGA_masterfile_2008_09_15_V1.pdf
(18. prosinca 2014).