Mogućnosti i ovlasti sudjelovanja Hrvatske gorske službe spašavanja u kriminalističkim procedurama traganja za nestalom osobom

7. SLOVENSKI DNEVI VARSTVOSLOVJA
© 2006 Fakulteta za policijsko-varnostne vede, Ljubljana
MOGUĆNOSTI I OVLASTI SUDJELOVANJA HRVATSKE GORSKE
SLUŽBE SPAŠAVANJA U KRIMINALISTIČKIM PROCEDURAMA
TRAGANJA ZA NESTALOM OSOBOM1
Marijan Šuperina
Krešimir Pogačić

Sigurnost je jedna od temeljnih potreba i uvjet normalnog života i razvoja, kako pojedinca, tako i
društvene zajednice u cjelini. Suvremene države uočavaju sve više važnost organiziranog i efikasnog sustava
traganja, zaštite i spašavanja, poglavito života i zdravlja ljudi i materijalnih dobara. Velika novčana
ulaganja u takve službe prati pravna regulativa s točno definiranim obvezama i nadležnostima svih subjekata
koji sudjeluju u traganju i spašavanju nečijeg života. Spasilačke službe u zapadnoeuropskim zemljama imaju
danas cijenjen status u društvu, primjeren opasnoj i odgovornoj ulozi koju obavljaju. Kada se govori o
učenju o policijskom traganju, posebno onom u svezi sa nestalom osobom, ističe se kako se ono temelji na
kazuistici, pa se stječe dojam kako se radi isključivo o iskustvenoj djelatnosti. Naš je cilj dati učenju o
policijskom traganju znanstveni sadržaj, izdignuti ga od pukog prepričavanja pojedinih uspješnih ili
neuspješnih akcija i njihovih epiloga. Kod toga koristimo opće prihvaćene znanstvene metode s ciljem da naš
doprinos učenju o policijskom traganju bude primjenjiv i provjerljiv u policijskoj praksi. Slijedom toga, ovaj
rad aktualizira odnos/suradnju policije i Hrvatske gorske službe spašavanja tijekom provođenja
kriminalističkih procedura traganja za nestalom osobom. Učinjena raščlamba općih i posebnih aktivnosti
Hrvatske GSS, kako na osposobljavanju njihovog članstva, tako i u izvođenju pojedinih vrsta akcija,
omogućilo nam je dati odgovore na postavljena pitanja: dostatnost pravom uređenih ovlasti traganja za
nestalom osobom u policijskom i kaznenom zakonodavstvu; otvorenost policijskog ustroja prema novim
sadržajima u ustaljenim podsustavima rukovođenja; spremnost policije da razvija nove partnerske odnose s
udrugama građana u rješavanju pitanja sigurnosti građana i imovine; konkretizacija procesnopravnog
položaja člana Hrvatske GSS u kriminalističkim procedurama traganja za nestalom osobom (stručna
osoba/pomagač, osoba koja ovlašteno pomaže); te kaznenopravna zaštita tijekom sudjelovanja u traganju za
nestalom osobom; kao i druge osnove uključivanja Hrvatske GSS u procedure traganja, zaštite i spašavanja.
Smatramo kako suvremena i moderna hrvatska policija treba razvijati suradnju s drugim organizacijama i
udrugama radi što bolje učinkovitosti i djelotvornosti glede ostvarivanja temeljnih policijskih poslova.
Razvijenost i značaj funkcije Hrvatske GSS u sustavu traganja, zaštite i spašavanja opravdani su argumenti
da se djelatnost te udruge zakonski regulira.

UVOD
Republika Hrvatska, kao jedinstveni spoj mora i planina, kraških fenomena, brojnih otoka i
očuvanih prirodnih lokaliteta, ima veliki potencijal za razvoj sportskog turizma (skijanje, ribolov,
planinarenje, nautika i sl.) i tzv. avanturističkog turizma (slobodno penjanje, rafting, planinski
biciklizam, parajedrenje, alpinizam, speleologija i sl.). Svake godine svjedoci smo stalnog razvoja i
porasta odlazaka ljudi u planine što je dijelom uvjetovano potrebom svrhovitog korištenjem slobodnog
vremena i odmora. Ali iz tih planina, spilja, krša, kanjona, u zadnje vrijeme sve češće, do nas dopiru
vijesti: "spašen ozlijeđeni američki alpinist na Biokovu", "za trojicom talijanskih planinara još se
uvijek traga", "zbrinuti poljski dječaci nakon neuspješnog penjanja po litici", "od trojice planinara
jedan je uspio preživjeti". Vidimo kako sve više i više dolazi do izražaja potreba za sigurnošću,
zaštitom života i zdravlja, i u onim situacijama kada se čovjek sam svjesno uputi u teško pristupačne
prostore. S druge strane, bilježi se stalan porast broja prijava nestanaka osoba, u čijem traganju je
potrebno provesti zahtjevna pretraživanja velikih i po konfiguraciji kompleksnih terena.
Kriminalističke procedure traganja u takvim slučajevima mobiliziraju veliki broj ljudi i materijalna
sredstva. No, često puta nije u pitanju njihova dostatnost, već kvaliteta; nedostatak potrebnih vještina,
umijeća, znanja kao i opreme posebne vrste i kakvoće. Upravo iz tih osnovnih razloga smatramo kako
127
H ³

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
će tijela državne uprave, poglavito policija, sve više biti orijentirana na suradnju sa udrugama
građana po pitanju ostvarivanja kolektivne i individualne sigurnosti građana i njihove imovine.
Jedna od takvih udruga građana je i Hrvatska gorska služba spašavanja. Zbog njene sve veće
važnosti u ostvarivanju zadaća zaštite života, zdravlja i imovine u specifičnim uvjetima, u kojima se
traže posebne vještine, znanja i umijeća uporabe zahtjevne opreme, smatrali smo potrebnim provesti
raščlambu aktivnosti Hrvatske GSS, poglavito u svezi sa sadržajima kriminalističkih procedura
traganja kod nestanka osoba. Posebna pozornost posvećena je analizi postojećih pravnih propisa koji
uređuju dužnosti i obveze glede potražnih aktivnosti za prijavljenim nestalim osobama, kao i onih koje
pravno uređuju odnose između policije i Hrvatske GSS. Njihovo nepoznavanje i (ne)razumijevanje
njihovog sadržaja može dovesti do zabuna, neučinkovitosti i neuspješnosti u rješavanju
kriminalističkih procedura traganja za nestalom osobom.
NASTANAK I RAZVOJ HRVATSKE GORSKE SLUŽBE SPAŠAVANJA2
Hrvatska gorska služba spašavanja nastala je 1950. u okviru Hrvatskog planinarskog saveza.
Neposredan povod za osnivanje gorske službe spašavanja u Hrvatskoj bile su dvije nesreće hrvatskih
alpinista. Prva se dogodila 1948. na penjačkom usponu zagrebačkih alpinista u stijeni na Čvrsnici u
Hercegovini prilikom kojeg se padom u stijeni ozlijedio jedan od alpinista. Druga nesreća dogodila se
1949. na alpinističkom tečaju "Planinarske družine Velebit" na Durmitoru (Crna Gora) prilikom kojeg
je padom s vertikale smrtno stradao voditelj tečaja. Nakon tih nesreća uvidjela se potreba za službom
koja bi se na organizirani način bavila spašavanjem i koja bi svojim postojanjem i radom pružila
sigurnost planinarima, alpinistima, speleolozima, skijašima i drugim osobama koje borave u prirodi
posebno na teško dostupnim područjima.
Prva sjednica Inicijativne komisije održana je 4. siječnja 1950. u Zagrebu, na kojoj je odlučeno o
početku djelovanja specijalizirane službe namijenjene spašavanju, usvojen je Pravilnik te je odlučeno
o nazivu službe - "Gorska služba spašavanja Planinarskog saveza Hrvatske" (GSS PSH). Taj  se
datum smatra danom osnutka i početkom organiziranog djelovanja Gorske službe spašavanja u
Hrvatskoj. Osnivačka skupština održana je 24. veljače 1950., na kojoj su utvrđeni glavni ciljevi i
planovi GSS PSH: sprječavanje i smanjenje broja nesreća, obuka članstva kroz zimski i ljetni tečaj za
primjenu tehničkih sredstava za spašavanje, održavanje stručnih predavanja u planinarskim
organizacijama, očuvanje gorske flore i faune te suradnja s drugim službama i državama.
Novoosnovana služba u svojim počecima djelovanja ostvarila je suradnju i dobila svesrdnu pomoć od
Gorske reševalne službe Sloveniji te se počelo s nabavkom nužne osobne opreme i opreme za
spašavanje.
GSS PSH postupno postaje služba s odsjecima (tzv. "momčadi GSS-a") unutar više planinarskih
društava diljem Hrvatske koja je pokrivala osim zagrebačkog područja i ostale dijelove Hrvatske
poput samoborskog i žumberačkog gorja, Velebit, Dinaru, Gorski Kotar. Daljnji korak u razvoju bilo
je osnivanje Stanica unutar društava (umjesto ekipa i odsjeka), što je prva učinila 1952. ekipa GSS
Planinarskog društva Zagreb osnivanjem Stanice GSS Planinarskog društva Zagreb. U to vrijeme GSS
PSH godišnje bilježi više desetaka uspješnih intervencija i spašavanja; organiziraju se redovita
dežurstva na planinarskim točkama, domovima i skijalištima; osiguravaju se različiti športski skupovi;
te postavljaju obavještajne točke na kojima je svaki planinar mogao pozvati službu u pomoć. Postupno
se stanice unutar planinarskih društava ujedinjuju u jedinstvene stanice s određenim područjem
nadležnosti tako da je do kraja 50-tih služba organizirana po teritorijalnoj osnovi. 1957. održan je po
prvi puta ispit za stjecanje naziva "Gorski spasitelj". Nastavlja se obuka članova, nabavljaju se
kompleti specijalizirane opreme, stiže financijska pomoć iz različitih izvora.
Iz tog vremena za GSS PSH posebno su, pored niza uspješnih akcija spašavanja i traganja,
značajne neke koje su pobudile interes javnosti percipirajući je kao važan segment sigurnosti u
planinama: Prilikom poplave Zagreba 1964. članovi GSS PSH interveniraju na najnepristupačnijim
mjestima pružajući pomoć stradalom stanovništvu. 1969. članovi Stanice Zagreb GSS PSH iskazuju se
u pružanju pomoći i spašavanju stanovništva Banja Luke koja je pogođena katastrofalnim potresom.
Hrvatska ekspedicija u Andama, Aconcague, 1975. spašava dvojicu japanskih alpinista oboljelih od
visinskog plućnog edema.
128

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

Pripadnici Hrvatske GSS od početka Domovinskog rata aktivno sudjeluju u obrani domovine, te
posebno treba istaknuti brojne uspješno izvedene akcije unutar i izvan ratom zahvaćenih prostora.
Tako su pod udarom topništva 1991. pružili pomoć i spašavanje protjeranom pučanstvu u zbjegu sa
područja Lovinca i Svetog Roka (Lika) koji se kretao preko Velebita.
U Windischgarstenu, Austrija, na 48. godišnjem kongresu IKAR - CISA3 održanom od 22.-24.
10. 1992. Gorska služba spašavanja Hrvatskog planinarskog saveza primljena je u ravnopravno
članstvo te međunarodne asocijacije. IKAR-CISA je međunarodna asocijacija sa članstvom 33 države
u kojoj je koncentrirano cjelokupno spasilačko iskustvo zemalja članica. U IKAR-CISA se analiziraju
i usklađuju sve najsigurnije tehnike, taktike i procedure za sve oblike spašavanja. Nastala je kao
rezultat potrebe za objedinjavanjem i usavršavanjem znanja i iskustava u spašavanju i traganju,
ujednačivanju tehnika, opreme te izbora najsigurnijih i najkvalitetnijih rješenja u spašavanju. 2001., od
3.-7. 10., održan je 53. kongres IKAR-CISA u Makarskoj, sa 250 sudionika iz 29 zemalja te s više vrlo
dojmljivih pokaznih vježbi spašavanja.
Vijeće stanica 2001. donosi novi statut GSS-a, temeljem kojega je, nakon potvrde Ministarstva
uprave i pravosuđa, Gorska služba spašavanja postala samostalna pravna osoba. Ustrojena je kao
zajednica udruga (Stanica GSS-a) pod registriranim službenim imenom "Gorska služba spašavanja
Hrvatskog planinarskog Saveza". Time se GSS HPS pravno odvojila od Hrvatskog planinarskog
saveza, no zbog povijesnih veza odlučeno je da se učlani u HPS kao punopravni član. Novim statutom
2003. služba dobiva naziv: "Hrvatska gorska služba spašavanja – Hrvatska GSS".
Hrvatska GSS nalazi se u razdoblju u kojemu je od tijela državne uprave i zakonodavca
prepoznata kao važan subjekt zaštite i spašavanja ljudskih života i imovine. Zakon o zaštiti i
spašavanju4 po prvi put izričito u jednom zakonskom tekstu spominje Hrvatsku GSS (čl. 12), a u
postupku je izrada prijedloga Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja.
ORGANIZACIJA HRVATSKE GORKE SLUŽBE SPAŠAVANJA
Hrvatska GSS je dragovoljna, samostalna, neprofitna, interesna i izvanstranačka planinarska
udruga Stanica GSS u Hrvatskoj i jedini savez udruga te djelatnosti na nacionalnoj razini koja je svoju
pravnu osobnost stekla upisom u Registar udruga Republike Hrvatske. Humanom djelatnošću i
stručnom osposobljenošću predstavlja službu javnog značaja za: spašavanje, preventivno djelovanje i
pružanje pomoći nastradalima u planinama, speleološkim objektima, prirodnim i elementarnim
nepogodama, nesrećama i drugim sličnim događajima.
Hrvatska GSS obvezno je udružena u Hrvatski planinarski savez (HPS) i Međunarodnu udrugu
gorskog spašavanja IKAR-CISA. Rad u Hrvatskoj GSS je dragovoljan društveni rad koji se obavlja u
skladu s načelima: javnosti, kolegijalnosti, odgovornosti, informiranosti, reizbornosti i demokratskog
odlučivanja.
Temelji ciljevi Hrvatske GSS su: spašavanje ljudi i materijalnih dobara u planinama, sa visokih
objekata u naseljenim mjestima, kod vremenskih i elementarnih nepogoda; njegovanje i promicanje
spasilačke i planinarske tehnike te tradicije. Hrvatska GSS svoje ciljeve ostvaruje, između ostalog,
kroz: spašavanje i pružanje prve pomoći unesrećenima, te sprječavanjem nesreća u planinama,
stijenama, speleološkim objektima, skijalištima, moru i rijekama; spašavanje i pružanje prve pomoći u
slučajevima kod kojih u spašavanju i pružanju prve pomoći na nepristupačnom terenu i
nepristupačnim građevinama, ruševinama, elementarnim nesrećama i sl. treba primijeniti posebno
stručno znanje i uporabiti tehničku opremu za spašavanje u planinama; osnivanjem obavještajnih
točaka na prikladnim mjestima; dežurstvima, vježbama, seminarima, tečajevima, predavanjima i
drugim načinima izobrazbe, sastancima članova i sjednicama tijela upravljanja; zaštitom planinarske
prirode, planinarskih objekata i ostalih objekata kojima se zajednički služe ljudi u planinama;
suradnjom sa udrugama, ustanovama, drugim pravnim osobama i državnim tijelima kao što su
Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo obrane, Državna uprava za zaštitu i spašavanje, u cilju
prevencije i spašavanja ljudi.
Tijela Hrvatske GSS su: Vijeće stanica; Izvršni odbor (pročelnik, dopročelnik, tajnik i
pročelnici stručnih Komisija - 13 članova); Nadzorni odbor i Sud časti.

129

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
a) Vijeće stanica, kao najviše tijelo upravljanja, održava se najmanje jednom godišnje. Čine ga
predstavnici svih Stanica Hrvatske GSS u Hrvatskoj, a predstavnici se biraju po ključu: na
deset gorskih spasitelja jedan predstavnik. Nadležnost Vijeća stanica ogleda se u ovlastima:
donošenja, mijenjanja i dopunjavanja Statuta; usvajanja godišnji program rada, izvješća
pročelnika i drugih tijela službe, godišnjih izvješća Stanica GSS; biranja i/ili opoziva drugih
tijela Hrvatske GSS; odlučivanja o prestanku rada same Hrvatske GSS ili rada Stanica GSS;
odlučivanja o udruživanju i razdruživanju Hrvatske GSS s drugim udrugama; te donošenja
drugih važnih odluka za rad Hrvatske GSS.
b) Izvršni odbor, izvršno je i operativno tijelo Hrvatske GSS koje rukovodi radom službe
između zasjedanja Vijeća stanica, a za svoj rad odgovara Vijeću Stanica. Sastaje se prema
potrebi, ali najmanje 5 puta godišnje. Skrbi o primjeni Statuta te drugih općih akata; utvrđuje i
donosi pravilnike o radu Komisija, usmjerava i koordinira rad Komisija kao svojih stručnih
tijela; upravlja imovinom, donosi prijedlog financijskog plana, zaključni račun i odlučuje o
korištenju sredstava; priprema prijedlog i skrbi o izvođenju godišnjeg plana rada; organizira i
koordinira djelovanje Stanica GSS; provodi odluke Vijeća Stanica; utvrđuje prijedloge za
priznanja; registrira i analizira nesreće i nezgode u kojima je intervenirala Hrvatska GSS te
objavljuje podatke o njima u planinarskom tisku; surađuje sa stranim GSS, speleološkim
službama spašavanja te Međunarodnom organizacijom za gorsko spašavanje IKAR-CISA;
raspisuje i organizira tečajeve te organizira ispite za gorske spasitelje i instruktore; organizira i
provodi stručna savjetovanja te instruktorske seminare; saziva i organizira Zbor gorskih
spasitelja; surađuje s ostalim udrugama i državnim institucijama te obavlja druge poslove u
interesu Hrvatske GSS.
c) Zbor gorskih spasitelja, nije tijelo upravljanja ili odlučivanja već stručan i savjetodavan skup
svih gorskih spasitelja na kojem se razmatraju stručna, obrazovna, odgojna i promidžbena
pitanja. Rad Zbora predstavlja način unaprjeđivanja stručnih, organizacijskih i tehničkih
obilježja Hrvatske GSS, a time i njene učinkovitosti. Tako su na Zboru održanom 11. i 12. 12.
2004. na Mosoru, između ostalog, raspravljane slijedeće zanimljive teme: raščlamba
helikopterskih nesreća u svijetu u 2003./04.; izvješća i raščlambe zajedničkih akcija
spašavanja na Velebitu i Paklenici; lociranje nestalih osoba pomoću mobitela; osiguranje FIS
utrke ženskog skijaškog kupa na Sljemenu i dr. (Prizmić, 2005: 42)
d) Unutar Hrvatske GSS djeluje više stručnih komisija. To su Komisije za: helikoptersko
spašavanje; speleološko spašavanje; medicinu spašavanja; opremu i veze; tehniku spašavanja i
školovanje kadrova; potrage i lavine; sigurnost na uređenim skijalištima; informiranje i
analitiku.
Teritorijalni ustroj - Stanice Hrvatske gorske službe spašavanja.  Trenutno Hrvatska GSS
ima 15 područnih Stanica kojima je pokriveno gotovo cjelokupno područje Republike Hrvatske:
Delnice, Dubrovnik, Gospić, Karlovac, Makarska, Ogulin, Pula, Požega, Rijeka, Samobor, Split,
Šibenik, Varaždin, Zadar i Zagreb.

130

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

Slika 1.: Stanice GSS raspoređene na prostoru R. Hrvatske

Financiranje i sredstva za rad Hrvatska GSS. Služba ostvaruje sredstva za rad od: članarina
Stanica Hrvatske GSS, donacija i dobrovoljnih priloga, sponzorstva, programa javnih potreba,
proračuna tijela državne uprave, naplate usluga za dežurstva na skijalištima, dežurstva u nacionalnim
parkovima i parkovima prirode,  osiguranja sportskih priredbi te imovine u vlasništvu i pod
upravljanjem Hrvatske GSS.

Slika 2.: Službeni znak Hrvatske gorske službe spašavanja

Znak Hrvatske GSS, u obliku je kruga u kojem se na bijelom polju nalazi stiliziran znak
crvenog križa s runolistom u sredini, okružen plavim prstenom unutar kojeg je natpis ispisan zlatnim
slovima: Hrvatska gorska služba spašavanja.
131

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
DJELOVANJE I RAD HRVATSKE GORSKE SLUŽBE SPAŠAVANJA
Područja zaštite, spašavanja, traganja i pružanja pomoći Hrvatske GSS obuhvaćaju sva
nepristupačna mjesta koja zahtijevaju posebna znanja i opremu, a to su: planine, stijene, speleološki
objekti, vodene površine, nepristupačne građevine ili dijelovi takvih objekata, ruševine, loši vremenski
uvjeti i elementarne nepogode. Pritom, Hrvatska GSS je prihvatila osnovne principe zaštite i
spašavanja, koji uključuju predviđanje, planiranje, pripremanje, interveniranje, tj. spašavanje i rad na
otklanjanju posljedica.
Predviđanje uključuje: analizu područja, karakteristike terena; analizu i predviđanje potencijalnih
opasnosti; analizu dosadašnjih nesreća, akcidenata i opasnih situacija kao i predviđanje i procjenu
opasnosti i izazova u budućnosti.
Pripremanje obuhvaća: rad na školovanju, obuci i opremanju ljudi; kompletiranju opreme;
ostvarivanje odgovarajuće suradnje s drugim tijelima te postizanje što veće interventnosti i
raspoloživosti tijekom cijele godine od 0-24 sata. Osim tih velikih koraka, pripremanje obuhvaća:

•
izradu planova i procedura za spašavanje i evakuaciju sa svih potencijalnih lokacija i u
različitim vremenskim prilikama;
•
pripremu lokacija za pristup spasilačkih ekipa, evakuaciju ozlijeđenih, slijetanje
helikoptera (na improvizirane heliodrome);
•
uvježbavanje svih mogućih situacija spašavanja, brze evakuacije uporabom klasičnih
tehnika ili uz pomoć helikoptera iz/sa svih terena i objekata;
•
praćenje i evidentiranje mogućeg kadra za slučaj velikih elementarnih nesreća i
katastrofa;5
•
razvoj kvalitete i obučenosti kadrova, konstantno školovanje i usavršavanje te
uključivanje novih sposobnih, aktivnih i stručno osposobljenih ljudi;
•
utjecaj na stvaranje pravnog okvira, materijalne osnove i drugih preduvjeta koji će
osigurati kvalitetniju poziciju Hrvatske GSS (pravno definiranje spašavanja, suradnje s
drugim tijelima te uređivanje odnosa Hrvatske GSS zakonom);
•
osiguravanje i unaprjeđivanje suradnje s drugim institucijama koje mogu doprinijeti
učinkovitosti službe (sportski savezi, turističke zajednice, ministarstva i dr. državne
institucije, tijela lokalne i područne (regionalne) samouprave).
IZBOR I OBUKA ČLANOVA HRVATSKE GORSKE SLUŽBE SPAŠAVANJA
Hrvatska GSS, u cilju uspješnog obavljanja svih zadanih ciljeve i spremnosti da u svakom
trenutku može izvesti i najsloženije akcije spašavanja, novači najspremnije, najsposobnije i dokazane
kandidate iz redova Hrvatskog planinarskog saveza te iz drugih organizacija kada postoji potreba.
Članovi Hrvatske GSS su vrsni penjači, alpinisti, speleolozi, visokogorski skijaši, ronioci koji su još
dodatno školovani i specijalizirani za gorske spasitelje.
Prema Pravilniku o članstvu u Stanicama Hrvatske GSS članom Stanice može postati član
Hrvatskog planinarskog saveza upisom u Registar članova koji vodi tajnik Stanice. Članovi Stanice
dijele se na:

•
pridružene članove (suradnike),
•
pripravnike,
•
gorske spasitelje,
•
instruktore.

Pridruženi članovi (suradnici) su iskusni i sposobni planinari, speleolozi, alpinisti, ali i drugi
potrebni kadar poput: pilota, vodiča potražnih pasa, ronioca, liječnika, koji su izrazili spremnost na
suradnju te čiju je suradnju Stanica prihvatila. Djelokrug njihove aktivnosti ograničava se na
djelatnosti dostupne njihovom znanju i sposobnostima.
132

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

Uvjeti pod kojima pridruženi članovi mogu sudjelovati u radu Stanice su sljedeći: postojanje
potrebe za pripravnicima u Stanici; navršenih 18 godina i ne stariji od 30; nije pod kaznom u
planinarskoj udruzi; prijedlog za prijam u Stanicu od najmanje dva gorska spasitelja i potvrda ostalih
natpolovičnom većinom glasova; dragovoljno izražena želja za pristupanjem u Hrvatsku GSS, a na
poziv Stanice, kojoj o istom podnosi osobno potpisanu izjavu i kraću biografiju; isticanje u
planinarskim i drugim pozitivnim osobinama, koja sa predviđaju za članove Stanice; potvrdnica
liječničke komisije o tjelesnom zdravlju.
Pridruženi članovi koji se izuzetno ističu u ispunjavanju obveza i stručnim usavršavanjem
dostignu zadovoljavajuću razinu znanja, te su po ocjeni Stanice perspektivni za daljnja ulaganja u
njihovo osposobljavanje, mogu biti upućeni na tečaj za pripravnike Hrvatske GSS. Nakon pribavljanja
uspješne ocjene na jednom od tri temeljna tečaja, primaju se u sastav Stanice u svojstvu pripravnika
Hrvatske GSS.
Pridruženi član može postati pripravnikom ukoliko ispunjava postavljene uvjeta: navršenih 18
godina života; nije kažnjavan u planinarskoj organizaciji; najmanje tri godine aktivan planinar, alpinist
ili speleolog; vladanje općim znanjem i vještinama za kretanje u planini po svim vremenskim
prilikama i na svakom terenu; vladanje osnovnom skijaškom tehnikom; sa uspjehom završen jedan od
tečajeva Hrvatske GSS; potvrdnica liječničke komisije o tjelesnom zdravlju; prijedlog za prijam u
Stanicu od najmanje dva gorska spasitelja i potvrda ostalih natpolovičnom većinom glasova
1. Osnovna obuka. Osnovna obuka traje oko dvije godine i obuhvaća tri obavezna tečaja:

1.1. tečaj ljetne tehnike spašavanja
1.2. tečaj zimske tehnike spašavanja
1.3. tečaj speleološkog spašavanja

Gradivo i vještine usvajaju se na terenu, gdje se objašnjeno gradivo odmah praktično demonstrira
i uvježbava, po svim vremenskim prilikama, neovisno o dobu dana ili noći u obliku zamišljenih
simuliranih akcija spašavanja. Od pojedinca se očekuje smisao, kako za organizirani, timski rad, tako i
za samostalni i samoinicijativni rad. Pred polaznike tečaja se postavljaju organizacijski, stručno i
fizički zahtjevne zadaće te se ujedno provjeravaju i psihofizičke mogućnosti polaznika tečaja. U
simuliranim akcijama uvježbavaju se svi mogući scenariji, potrage za nestalim osobama, traganje u
lavinama, pružanje prve pomoći, nesreće u stijenama, u speleološkim objektima. U svakoj takovoj
akciji polaznici tečaja su u ulozi voditelja akcije, saniteta ili transporta tako da se uvježbava snalaženje
u ulozi osobe koja ima odgovornost nad cjelokupnom ili dijelu akcije spašavanja. Nastavni kadar na
tečajevima čine instruktori GSS, gorski spasitelji, liječnici te stručni djelatnici za pojedina područja
(piloti, meteorolozi i sl.). "Ljetni" i  "zimski" tečaj traju po tjedan dana, provode se na Mosoru,
Paklenici ili na Platku, dok se speleotečaj provodu u tri vikenda na području Like, Velebita i Gorskog
Kotara. Teorijski i praktično razrađuju se teme: organizacija i vođenje akcija, nesreće u planini,
oprema za spašavanje, tehnika spašavanja, signalizacija i uporaba radio veza, uporabe helikoptera u
akcijama spašavanja, aktivno se uvježbava pružanje prve pomoći. Ovisno o tečaju, razrađuju se
specifičnosti spašavanja i pružanja prve pomoći u pojedinim uvjetima. Tako se zimski tečaj usmjerava
na ozljede uzrokovane zimom, spašavanje po dubokom snijegu, traženje ljudi u lavinama. Ljetni tečaj
se usmjerava na  spašavanje iz stijene, pružanje prve pomoći penjačima te druge specijalističke
vještine. Tečaj speleospašavanja specifičan je po uvjetima u kojima se odvija, a to su horizontalni i
vertikalni speleološki objekti nerijetko dubine ili dužine od više stotina metara u kojima može biti
prisutna i voda. Polaznici tečaja ocjenjuju se ocjenama: "zadovoljio" ili "nije zadovoljio".
Gorskim spasiteljem postaje pripravnik ako ispunjava sljedeće uvjete: proveden pripravnički
staž, koji u pravilu nije kraći od dvije godine; aktivno učešće u radu Stanice tijekom pripravničkog
staža; uspješno završen zimski, ljetni i speleološki tečaj GSS; prijedlog Stanice za polaganje ispita;
položen ispit za gorskog spasitelja
Ispite za gorske spasitelje organizira Izvršni odbor Hrvatske GSS svake godine u proljeće i jesen.
Ispituje se cjelokupno gradivo obuhvaćeno programom obuke za gorske spasitelje, što podrazumijeva
znanje iz orijentacije, meteorologije, kretanja po planini u svim vremenskim uvjetima, ljeti i zimi,
ljetne i zimske alpinističke tehnike, speleološke tehnike, skijaške tehnike po svakom terenu, veliko
znanje iz pružanja prve pomoći. Kandidati teorijski i praktični dio ispita polažu individualno. Ispitno
133

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
povjerenstvo imenuje Komisija za tehniku spašavanja i školovanje kadrova Hrvatske GSS. Pripravnika
se ocjenjuje ocjenom: "zadovoljio" ili "nije zadovoljio". Kandidat koji nije zadovoljio na ispitu ima
pravo na još jedno polaganje cjelokupnog ili dijela ispita, nakon čega gubi pravo na ponovno
polaganje. Pripravnik koji je zadovoljio na ispitu stječe licencu gorskog spasitelja za samostalno
djelovanje, koja se svake godine produžuje. Također, dobiva odgovarajuću iskaznicu i značku
Hrvatske GSS sa rednim brojem koju je dužan nositi u planini na vidljivom mjestu.
2. Specijalistička obuka. Osim osnovne, unutar Hrvatske GSS postoji i specijalističko
osposobljavanje, u koje su uključeni:

2.1. tečaj helikopterskog spašavanja
2.2. tečaj za potrage
2.3. tečaj medicine spašavanja

2.1. Tečaj helikopterskog spašavanja. Na tečaju helikopterskog spašavanja pripravnici (nužno
gorski spasitelji) se osposobljavaju za sudjelovanje i vođenje najsloženijih akcija spašavanja u kojima
sudjeluje helikopter te za stjecanje zvanja letač spasitelj. Temeljni uvjeti  za pristupanje obuci za
letača spasitelja su položen ispit za gorskog spasitelja te trogodišnji aktivni staž u tom zvanju i
potpuno vladanje klasičnom tehnikom spašavanja, obavljen liječnički pregled i izjava da osoba želi
postati letač spasitelj.
Tečaj helikopterskog spašavanja je specijalistička nadogradnja, jer kroz osnovno školovanje
(zimski i ljetni tečaj) pripadnici su već osposobljeni za jednostavne akcije spašavanja u kojima
sudjeluje helikopter. Specijalističko školovanje provodi Hrvatska GSS u suradnji s MUP RH, MO RH
i helikopterskom kompanijom HIKO. Provodi se u vidu specijaliziranih tečajeva i vježbi na kojima se
spasitelji osposobljavaju za rad na svim dostupnim modelima helikoptera koji se koriste u spasilačkim
akcijama6 te za posebne tehnike spašavanje (short line, long line, uporaba vitla). Osposobljavanje se
provodi postupno, prvo teoretski dio, zatim u helikopteru na tlu, u letećem helikopteru, te na kraju u
realnim planinskim uvjetima.
Zbog posebnosti rada i spašavanja uz pomoć helikoptera, svakom letaču spasitelju se svake
godine produžuje licenca za bavljenje tom vrstom spašavanja. Vodi se godišnja evidencija pripadnika
Hrvatske GSS za koje se smatra da su za to spremni jer su ispunili sljedeće uvjete: sudjelovanje na
tečajevima (najmanje jednom u godini) i vježbama helikopterskog spašavanja; aktivnost u klasičnim i
helikopterskim akcijama spašavanja i vježbama u okviru matične Stanice. Svake tri godine letač
spasitelj obnavlja ispit za letača spasitelja i liječnički pregled.
2.2. Tečaj za potrage uključuje:

2.2.1. tečaj za vodiče pasa tragača
2.2.2. seminar za vođenje potražnih akcija (Search Manager)

Kroz specijalističko školovanje za potrage i lavine kandidati se obučavaju za tehnike korištenja i
rada sa psima za potrage, organiziranje i provođenje složenih potražnih akcija, korištenje GPS sustava
i računalnih kartografskih programa te za optimalnu uporabu dostupnih resursa za potragu.
Hrvatska GSS prepoznala je važnost i značaj pasa tragača te su oni postali nezamjenjiv resurs u
potragama za nestalim osobama.7 Vodiči pasa tragača sa svojim psima prolaze kontinuiranu obuku te
savladavaju vještine obuke i dresure pasa, od one opće do posebne obuke na planinskom terenu po
svim vremenskim uvjetima, privikavaju svoje pse tragače na različite uvjete rada na otvorenom
prostoru, teško prohodnom terenu, po ljeti i zimi, na prijevoz helikopterom, spuštanje psa užetom,
traganje za ljudima pod snježnom lavinom ili ruševinama te na druge specifične uvjete kojima su
izloženi psi tragači. Vodiči pasa tragača sa svojim psima prolaze godišnje licenciranje gdje
demonstriraju naučeno znanje rada sa psom.
Školovanje je predviđeno u vidu više tečaja: ljetni tečaj – obrađuju se teme motivacije i rada sa
psom u ovisnosti o položaju unesrećenog, izrada plana potrage, orijentacija i rad sa kartom,
kompasom, GPS sustavom, veterina psa; zimski tečaj – obrađuju se teme motivacije i rada s psom u
ovisnosti o položaju unesrećenog, sondiranje lavina, rad s elektronskim uređajima za traženje u
lavinama, veterina psa; potrage s psima tragačima za nestalim osobama – u šumama i drugim
134

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

specifičnim terenima i okolnostima; tečaj za štence. Godišnje se izvode najmanje dvije vježbe kako bi
se ponovila i unaprijedila stečena znanja.
Na seminaru za vođenje potražnih akcija (Search Manager) razrađuju se teme vezane za potražne
akcije i metodologija traganja. To obuhvaća prikupljanje informacija o nestaloj osobi, izradu profila
nestale osobe, određivanje područja pretrage, manjih zona unutar logičnog područja, prioriteta za
pretraživanje, orijentaciju, rad sa kartama, računalnim kartografskim programom i GPS sustavom,
organiziranje ljudstva, uporabu potražnih pasa i vodiča potražnih pasa, planiranje tijeka potrage ovisno
o pretraženim područjima, rezultatima i novim saznanjima te analiza dosadašnjih potražnih akcija,
analiza statistike potraga i druge teme vezane uz problematiku potraga.
2.3. Tečajevi medicine spašavanja. Cilj tečajeva medicine spašavanja je da se svi pripadnici
Hrvatske GSS obuče i dobiju naprednija znanja i vještine iz pružanja prve pomoći koja omogućavaju
samostalan rad i pružanje kvalitetne asistencije liječniku. Tečajevi medicine spašavanja dijele se:
osnovno osposobljavanje – posebni tečaj za sve pripravnike i spasitelja po Stanicama Hrvatske GSS;
dopunsko osposobljavanje – za pripadnike kojima je istekla licenca nakon 3 godine, na kojima se
provjerava znanje i usvajaju nova znanja i doktrine iz prve pomoći; specijalističko osposobljavanje –
za spasitelja asistenta liječniku, na kojima se usvajaju i savladavaju vještine iz područja poznavanja
osnovnih lijekova, medicinskih tehnika i opreme hitne medicine, monitoringa bolesnika, respiratorne
terapije, uporabe kisika; osposobljavanje instruktora prve pomoći; osposobljavanje i usavršavanje
liječnika pripadnika Hrvatske GSS iz područja zbrinjavanja ozlijeđene osobe.
Na osnovnim i dopunskim tečajevima se obrađuju teme pristupa unesrećenome, vlastita zaštita,
prvi brzi pregled unesrećenog, zbrinjavanje po život opasnih stanja, drugi detaljni pregled i
zbrinjavanje otkrivenih povreda s posebnim osvrtom na ozljede glave, vrata i kralježnice, priprema i
osiguranje hitnog, sigurnog i najkvalitetnijeg transporta ozlijeđenog, praćenje ozlijeđenog tijekom
transporta, dovoženje ozlijeđenog do vozila ili ustanove medicinske pomoći, osiguranje pravovaljane
i potpune medicinske dokumentacije.
Unutar tečajeva medicine spašavanja postoji posebno osposobljavanje liječnika pripadnika
Hrvatske GSS. Obuka se provodi na BTLS tečaju (BTLS - Basic Trauma Life Support) i ALS tečaju
(ALS - Advance Life Support) koji su prilagođeni specifičnim uvjetima rada Hrvatske GSS u trajanju
tri dana te praktična obuka na odjelima anestezije i intenzivnog liječenja. Tečajeve organizira i
provodi Medicinska komisija Hrvatske GSS i Udruženje za reanimaciju Hrvatskog liječničkog zbora.
Liječnici se osposobljavaju i usavršavaju znanja iz područja prehospitalnog zbrinjavanja ozlijeđenog,
oživljavanja akutno oboljelog, održavanja i uspostavljanja venskog puta, respiratorne terapije,
monitoringa ozlijeđenog, helikopterskog transporta (HEMS – Helicopter Emergency Medical System).
Zbog sve većeg zanimanja kako domaćih tako i stranih ronilaca za dubinsko tehničko ronjenje u
moru, osobito na olupinama i ronjenje u potopljenim speleološkim objektima i izvorima, Hrvatska
GSS pokrenula je osposobljavanje više timova za najsloženija tehnička ronjenja s NITROX i TRIMIX
mješavinama te speleoronjenja. Tako je Hrvatska GSS dobila školovan kadar za najsloženija ronjenja
na dubinama preko 70 metara i u speleološkim objektima prema međunarodno važećim standardima i
licencama.
3. Školovanje instruktora Hrvatske gorske službe spašavanja
Školovanje instruktorskog kadra provodi se u obliku instruktorskih seminara i ispita cjelokupne
tehnike spašavanja. Instruktorom može postati gorski spasitelj ako ispunjava sljedeće uvjete: prijedlog
Stanice za polaganje ispita; neprekidno praćenje napretka alpinizma, speleologije i tehnike spašavanja;
da je kvalificirani aktivni alpinist ili speleolog i aktivni terenski skijaš; da je nositelj naziva HPS:
alpinist, speleolog ili planinarski skijaš; položen ispit za instruktora pred ispitnom komisijom.
Ispit za instruktora službe sastoji se od teorijskog dijela koje obuhvaća cjelokupno gradivo
spašavanja te praktičnog dijela gdje se prezentiraju vještine i tehnike spašavanja. Kandidat mora
iskazati suvereno vladanje tehnikom spašavanja u svim situacijama i sposobnost prezentiranja i
prenošenja svojeg znanja drugima. Po uspješnom polaganju ispita kandidat dobiva zvanje instruktor
GSS. Licenca instruktora produžuje se svake godine uz uvjet aktivnog obavljanja instruktorskih zadaća
na tečajevima i pohađanje instruktorskih seminara.
Instruktori GSS, dodatnim školovanjem i obukom te ako zadovoljavaju uvijete mogu položiti
ispit za zvanje instruktor helikopterskog spašavanja. Školovanje instruktora helikopterskog spašavanja
provodi se kroz sudjelovanje na svim razinama letačke obuke, vježbama i organiziranjem vježbi kao
135

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
dopunskog osposobljavanja te u obliku polaganja instruktorskog ispita iz cjelokupne tehnike
spašavanja.
Održavanje znanja i sposobnosti. Radi održavanja stečenih sposobnosti ali i stjecanja novih
znanja iz tehnike spašavanja na razini Hrvatske GSS održavaju se svake godine najmanje dvije
višednevne (najčešće 2 ili 3 dana) vježbe spašavanja (tzv. državne vježbe) na kojima se uvježbavaju
tehnike spašavanja i usvajaju nova znanja. Naglasak se stavlja na tehnike stijenskog i speleospašavanja
i to na lokacijama na kojima se realno može očekivati nesreća (primjerice penjalište u Velikoj
Paklenici). Osim državnih vježbi, svaka Stanica GSS organizira najmanje dvije vježbe na kojima se
svi članovi Stanice uvježbavaju u primjeni različitih tehnika spašavanja i zajedničkom radu u akciji.
Osim tih temeljnih vježbi, Komisije organiziraju i posebne vježbe za pojedine specijalnosti,
primjerice: vježbe potrage sa psima u različitim uvjetima, vježbe helikopterskog spašavanja, vježbe
speleo-ronilačkog spašavanja.
Redovni i pričuvni sastav Stanica GSS. Članstvo u Stanicama dijeli se na redovni i pričuvni
sastav. Redovni sastav mora biti organizacijski, stručno i psihofizički spreman za ispunjavanje svih
zadaća te se u svakom trenutku odazvati na poziv za akciju spašavanja. Dužni su redovito sudjelovati
na vježbama kako matične Stanice tako i državnim vježbama Hrvatske GSS, unapređivati svoje znanje
te sudjelovati na akcijama spašavanja. Kada nastanu okolnosti koje redovnim članovima objektivno
onemogućavaju djelovanje u Stanici i ispunjenje obveza, članovi zadržavaju stečene nazive Hrvatske
GSS, ali prelaze na popis pričuvnog sastava.
UČESTALOST AKTIVNOSTI HRVATSKE GORSKE SLUŽBE SPAŠAVANJA
Nastavno, želimo dati samo elementarnu raščlambu, glede ograničenosti prostora, učestalosti
aktivnosti Hrvatske GSS. Podaci su analizirani pretežito u smislu raščlambe onih koji se odnose na
tzv. neskijaške akcije (NSA), a unutar njih, na one koji se odnose na potražne akcije (PA). Prezentirani
podaci odnose se na razdoblje od 2002.-2004., dok smo za 2005. koristili samo one podatke koji su
nam bili dostupni jer do okončanja pisanja ovoga rada Statističko izvješće aktivnosti Hrvatske GSS za
2005. nije bilo objavljeno.
Već prvim uvidom u prezentirane podatke (grafikon 1. i tablica 1.) vidimo kako se broj aktivnosti
Hrvatske GSS od 2000. značajno povećavalo svake naredne godine. Takav trend porasta članove
Hrvatske GSS ne iznenađuje jer je on prisutan gotovo kod svih gorskih službi spašavanja u svijetu. U
Hrvatskoj, taj porast je čak i u zakašnjenju, u odnosu na zapadnoeuropske zemlje, što se može
pretpostaviti i objasniti zbog situacije Domovinskog rata, a potom postupnog eliminiranja ili
ublažavanja negativnih čimbenika koji utječu na razvoj planinarskog turizma i standarda ljudi glede
korištenja slobodnog vremena kojeg sve češće provode na izletima i u planinama. Imajući u vidu
svjetska iskustva može se i u budućnosti očekivati značajan porast broja nesreća i potreba za stručnim
znanjem, umijećem i specifičnom opremom koju Hrvatska GSS posjeduje. (Dujmić, 2004: 3)

136

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

0
50
100
150
200
250
300
350
400
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
Grafikon 1.: UKUPNO - Ukupan broj akcija članova Hrvatske GSS u vremenskom razdoblju od
1990.-2005.

Po podacima iz tablice 1., Hrvatska GSS imala je od 2002.-2005. ukupno 1.217 akcija u kojima
je na različite načine zbrinuto 1.407 ljudi. U prosjeku, statistički analizirano, svakog dana u proteklih
četiri godine zbrinuta je bila jedna osoba. S obzirom na temeljnu aktivnost i ciljeve zbog kojih je
osnovana Hrvatska GSS, njeni su članovi sudjelovali u 660 akcija na skijalištima (SA) (dakle, 54,23%
od ukupno akcija), gdje su zbrinuli 661 osobu (ili 46,98% od ukupno zbrinutih osoba); a u 557 ostalih
neskijaških akcija (ili 45,77%) zbrinuli su 746 osoba (ili 53,02% od ukupno zbrinutih). Već samo ovi
podaci, u apsolutnom iznosu, govore sami za sebe o značaju rada Hrvatske GSS glede funkcije zaštite
i spašavanja te sprječavanja ugroze ili negativnih čimbenika koji utječu na individualnu, ali i na
skupnu/grupnu i kolektivnu sigurnost.
Akcije koje nisu bile u svezi sa skijalištima,8 tzv. neskijaške akcije, dijele se na: spašavanje,
potrage, intervencije i spašavanje životinja. Akcija spašavanja odnosi se na onu situaciju gdje se već
od samog početka zna za potrebu provođenja radnji spašavanja,9 dok se za mjesto same nesreće
unaprijed može znati, ali ono i ne mora biti poznato, pa ova akcija u sebi može uključivati i elemente
potrage. Potražna akcija odnosi se na situaciju kada položaj i stanje nestale osobe nije poznato i
prvenstveni cilj same akcije je lociranje položaja nestale osobe u prirodi (prostoru).10 U interventnim
akcijama, koje su po svojim povodima zbog kojih se poduzimaju raznovrsne, osnovni je cilj
uklanjanje izravne ili neizravne opasnosti po ljude i materijalna dobra,11 uključujući pružanje
raznovrsnih pomoći na visokim objektima i na teško pristupačnim objektima (bunari, gradilišta, cijevi
i sl.).12 Spašavanje životinja također su akcije koje izvode članovi Hrvatske GSS, bez obzira radi li se
o domaćim životinjama (lovački psi,13 kućni ljubimci) ili o divljači. Podaci iz tablice 2. govore o
učestalosti pojedinih vrsta akcija u odnosu na ukupan broj akcija za razdoblje od 2002.-2005. U tom
razdoblju izvedeno je 148 potražnih akcija, što u relativnom iznosu znači da potrage čine 12,16% od
ukupnih akcija poduzetih u promatranom vremenu.
Introspekcijom podataka iz tablice 3. možemo zaključiti kako u frekvenciji neskijaških akcija,
glede mjeseca u godini, postoji relativna ujednačena raspodijeljenost akcija, sa neznatnim
odstupanjima glede njihovog porasta sredinom ljeta i njihovog pada krajem jeseni i početkom zime.
Isto takav zaključak možemo dati i za podatke iz tablice 4., kada promatramo frekvenciju neskijaških
akcija po danima u tjednu. Velika odstupanja nastaju kada iz tih podataka izdvojimo podatke u svezi
potraga. Tada vidimo da u dane vikenda (petak poslijepodne do nedjelje) je znatno povećana
frekvencija potražnih akcija što dovodimo, između ostalog, u korelaciju sa povećanim odlaskom ljudi
u planine. Povećanu frekvenciju potraga ponedjeljkom objašnjavamo činjenicom vremena saznanja za
nestanak osobe, a s time u svezi je i vrijeme prijavljivanja nestanka osobe.
Podatke iz tablice 3. i 4. treba promatrati i razumijevati na način da oni prikazuju vrijeme/ mjesec
i dane u kojima je započeto izvođenje pojedine vrste akcija. Svakako da najviše ljudskog potencijala i
137

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
materijalnih resursa zahtijevaju potražne akcije. Među dugotrajnim potragama je i ona organizirana za
nestalim planinarom 2004. na Mosoru, koji je, kako se kasnije ispostavilo, počinio samoubojstvo.
Potraga je trajala 44 dana, a gotovo svakog dana netko od članova Hrvatske GSS bio je na terenu,
pored policijskih službenika, vojnika, vatrogasaca, planinara, rodbine te helikoptera i potražnih pasa
koji su bili angažirani u pretraživanju prostora. Statistički gledano, u 2004., u prosjeku po skijaškoj
akciji sudjelovalo je 3,4 spasitelja; u akcijama spašavanja 5 spasitelja; a u potražnim akcijama bilo je
angažirano preko 10 spasitelja Hrvatske GSS po jednoj akciji traganja. (Dujmić, 2004: 3)

Tablica 1.: UKUPNO - Ukupan broj akcija poduzetih od članova Hrvatske GSS, učestalost
provođenja akcija na skijalištima i ostalih neskijaških akcija, te broj zbrinutih osoba u provedenim
akcijama u vremenskom razdoblju od 2002.-2005.
Akcija HGSS
Akcije na skijalištima14
Ostale akcije
Godi-
na
Ukupno
Zbrinuto
osoba
Ukupno
Zbrinuto
osoba
Ukupno
Zbrinuto
osoba
2002
256
358
160
160
96
19815
2003
279
327
162
162
117
165
2004
279
309
129
130
150
179
2005
403
413
209
209
194
204
Σ
1.217
1.407
660
661
557
746

Tablica 2.: UKUPNO - Učestalost poduzetih akcija članova Hrvatske GSS podijeljenih po
kategorijama u vremenskom razdoblju od 2002.-2005.
Kategorija akcije
2002
2003
2004
2005
Σ
Spašavanje
54
75
89
112
330
27,12%
Potražne akcije
21
24
46
57
148
12,16%
Intervencije
13
8
7
12
  40
3,29%
Životinje
2
5
8
13
  28
2,30%
Skijališta
160
162
12916
209
660
54,23%
nema podataka
6
5
-
-
  11
0,90%
Σ
256
279
279
403
1.217
100,0%

138

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

Tablica 3.: NESKIJAŠKE AKCIJE/POTRAŽNE AKCIJE - Usporedni prikaz učestalosti
poduzetih neskijaških i potražnih akcija po mjesecima u godini u vremenskom razdoblju od 2002.-
2004.
2002
2003
2004
Σ
Mjesec u godini
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
Siječanj (01)
9
1
15
5
23
6
47
12
Veljača (02)
2
1
8
1
8
4
18
6
Ožujak (03)
6
1
10
1
8
3
24
5
Travanj (04)
6
2
8
1
14
2
28
5
Svibanj (05)
10
3
17
4
9
-
36
7
Lipanj (06)
9
3
6
2
9
4
24
9
Srpanj (07)
10
1
7
2
14
8
31
11
Kolovoz (08)
12
2
11
2
17
5
40
9
Rujan (09)
10
5
6
-
14
4
30
9
Listopad (10)
5
-
10
3
14
3
29
6
Studeni (11)
7
2
5
1
14
5
26
8
Prosinac (12)
4
-
9
2
6
2
19
4
nema podataka
6
-
5
-
-
-
11
-
Σ
96
21
117
24
150
46
363
91

Tablica 4.: NESKIJAŠKE AKCIJE/POTRAŽNE AKCIJE - Usporedni prikaz učestalosti
poduzetih neskijaških i potražnih akcija po danima u tjednu u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
2002
2003
2004
Σ
Dan u tjednu17
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
Ponedjeljak
11
6
17
4
19
9
47
19
Utorak
6
1
9
2
13
7
28
10
Srijeda
8
-
7
1
11
3
26
4
Četvrtak
8
2
11
-
14
8
33
10
Petak
15
6
11
4
19
9
45
19
Subota
18
3
19
4
37
4
74
11
Nedjelja
24
3
38
9
37
6
99
18
nema podataka
6
-
5
-
-
-
11
-
Σ
96
21
117
24
150
46
363
91
139

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
Tablica 5.: NESKIJAŠKE AKCIJE/POTRAŽNE AKCIJE - Zbrinute osobe u neskijališnim i
potražnim akcijama promatranih po dobi u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
2002
2003
2004
Σ
Dob zbrinute
osobe
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
do 9
2
-
1
1
7
6
10
7
10-19
10
-
12
4
15
3
37
7
20-29
14
2
23
7
22
5
59
14
30-39
13
-
18
1
14
3
45
4
40-49
6
1
13
4
25
13
44
18
50-59
13
4
10
2
13
-
36
6
60-69
5
2
10
3
11
3
26
8
preko 70
8
6
7
4
17
9
32
19
nema podataka
127
11
7118
8
55
3519
253
54
Σ
198
26
165
34
179
77
542
137

Tablica 6.: NESKIJAŠKE AKCIJE/POTRAŽNE AKCIJE - Zbrinute osobe u neskijališnim i
potražnim akcijama promatranih po spolu u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
2002
2003
2004
Σ
Spol zbrinute
osobe
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
Muško
57
17
83
16
93
33
233
66
Žensko
27
9
42
16
53
16
122
41
nema podataka
114
-
40
2
33
28
187
30
Σ
198
26
165
34
179
77
542
137

Sadržaj tablice 5. pokazuje podatke o dobnoj strukturi zbrinutih osoba u neskijaškim akcijama i
posebno u potražnim akcijama u promatranom razdoblju od 2002.-2004. Analizom slučajeva potražnih
akcija dolazimo do zaključka kako su djeca i veći dio maloljetnika, koji su bili obuhvaćeni potragama,
evidentirani nestalima zajedno sa svojim roditeljima koji su ih poveli sa sobom u planine. U dobnoj
strukturi od 21.-50. godine starosti važan broj potraga odnosi se na mlađe osobe u raznim sportskim
i/ili gospodarskim aktivnostima, te na penjače koji su zbog različitih okolnosti, u kojima su bili
zatečeni u planinama (npr. dolazak mraka, nevremena, tempa hodanja glede postavljenog cilja i sl.)
skraćivali put u planini.20 U dobnoj strukturi od 60. i stariji (27 osoba) važan broj slučajeva odnosi se
na nestanak starijih osoba koje su: doživjele neku od nesreća prilikom penjanja ili planinarenja
(prijelomi, odsklizavanja, zatrpavanja, i sl.); ili su zalutale (npr. tijekom branja gljiva, puževa); ili su
odlutale (npr. zbog bolesti dezorijentirane osobe, staračka demencija); ili su bile zatečene posljedicom
svog zdravstvenog stanja (npr. infarkt); ili su napustile prebivalište u namjeri počinjenja
samoubojstva.21
Tablica 6. prikazuje podatke o distribuciji zbrinutih osoba po spolu, i ako na te podatke
primijenimo statistički postupak normaliziranja podataka, vidimo kako je od ukupnog broja zbrinutih
osoba u potragama njih 61,68% bilo muškog spola, a preostalih 38,32% ženskog spola.
U tablici 7. analiziramo državljanstvo, odnosno zemlju prebivališta zbrinute osobe u neskijaškim
akcijama. Izvor statističkih podataka nije nam omogućio detaljnu analizu za potražne akcije, ali
analizom slučajeva uočeno je kako rastom broja turista, posebno onog u svezi tzv. avanturističkog
turizma, sve više raste udio stranih državljana u neskijaškim akcijama Hrvatske GSS. Tako je udio
140

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

zbrinutih stranih državljana u 2003. bio 24,85% od ukupnog broja zbrinutih osoba u neskijaškim
akcijama, a 2004. taj broj se povećao na gotovo jednu trećinu od ukupnog broja zbrinutih osoba.

Tablica 7.: NESKIJAŠKE AKCIJE – Zbrinute osobe u neskijališnim akcijama po mjestu
prebivališta u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
Mjesto prebivališta
zbrinute osobe
2002
2003
2004
Σ
HRVATSKA
68
91
117
276
Austrija
2
-
1
3
Belgija
-
-
21
21
B i H
1
1
-
2
Češka
1
8
4
13
Danska
1
-
-
1
Francuska
3
1
-
4
Italija
1
2
5
8
Izrael
-
1
-
1
Japan
-
-
1
1
Mađarska
-
4
3
7
Nizozemska
-
-
6
6
Njemačka
4
2
6
12
Poljska
4
1
-
5
SAD
1
-
1
2
Slovačka
2
2
-
4
Slovenija
1
7
2
10
Španjolska
-
-
1
1
Švedska
-
-
1
1
Švicarska
-
1
-
1
Ukrajina
1
-
-
1
V. Britanija
-
11
-
11
dr. stranci
2
-
-
2
nema podataka
106
33
10
149
Σ
198
165
179
542
Σ Hrvatska
34,34%
55,15%
65,36%
50,92%
Σ stranci
12,13%
24,85%
29,05%
21,59%
Σ nema podataka
53,53%
20,00%
5,59%
27,49%

141

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja

Tablica 8.: NESKIJAŠKE AKCIJE – Vrsta ozljede zbrinute osobe u neskijališnim akcijama u
vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
Ozljeda osobe
2002
2003
2004
Σ
neozlijeđeni
134
84
63
281 (51,84%)
bolest
16
10
21
47 (8,67%)
Lakša ozljeda
6
23
23
52 (9,60%)
teža ozljeda
21
30
30
81 (14,95%)
Smrt
10
7
20
37 (6,83%)
Nema podataka
11
11
22
44 (8,11%)
Σ
198
165
179
542 (100%)

Tablica 9.: NESKIJAŠKE AKCIJE – Članstvo u planinarskim organizacijama zbrinute osobe u
neskijaškim akcijama u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
Članstvo u
planinarskim
organizacijama
2002
2003
2004
Σ
član DA
17
30
18
65
član NE
75
112
70
257
Nema podataka
106
23
91
220
Σ
198
165
179
542

Tablica 10.: NESKIJAŠKE AKCIJE – Učestalost angažiranja helikoptera u neskijaškim
akcijama u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
Helikopter
2002
2003
2004
Σ
angažiran
7
9
20
36
stavljen u pripremu
3
3
?
3
Σ
10
12
20
42

Podaci iz tablice 8., glede vrsta ozljeda zbrinutih osoba u neskijaškim akcijama, govori kako su
članovi Hrvatske GSS morali 24,55% osoba i liječnički zbrinuti zbog različitih, lakših ili težih,
ozljeda; te 8,67% osoba zbog bolesti; što ukupno čini 33,22% zbrinutih osoba kojima je trebala bilo
koja medicinska pomoć,22 od ukupnog broja zbrinutih osoba. Svakako da broj od 37 osoba (ili 6,83%)
koje su pronađene mrtve, zaslužuje posebnu pozornost i raščlambu, koju zbog prostora nećemo ovdje
učiniti, ali je ostavljamo drugom prilikom.23
Podaci tablice 9. govore nam kako je među zbrinutim osobama u neskijaškim akcijama bilo preko
80% onih koji nisu bili članovi bilo koje planinarske udruge. Taj podatak uvjetuje traženje dijela
uzroka vođenja i potražnih akcija i akcija spašavanja glede opće i posebne educiranosti zbrinutih
osoba u svezi sa ponašanjem u planinama. Svakako da član planinarske udruge, kroz aktivnosti te
udruge (edukativna predavanja, sastanci planinara, seminari, druženja, odlasci na planinarske izlete i
pohode i sl.) stječu opće planinarsko znanje; vještine kretanja u planini; psihičku i fizičku
142

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

pripremljenost; iskustvo npr. u određivanju brzine i načina hoda, primjerenom izboru cilja i puta
planinarenja; znanja o minimalnim standardima adekvatne kakvoće obuće, odjeće i opreme koja se
mora ponijeti sa sobom kada se odlazi u planine. Nepripremljenost, nepoštivanje planinarskih
obavijesti, upozorenja opasnosti, najave vremenskih (ne)prilika - svakako su rizici koji povećavaju
nesigurnost planinara i penjača. Kolika je ta potreba za sigurnošću u planinama nažalost najbolje znaju
oni koji su sami osjetili potrebu za njom.24 Stoga se s pravom pitaju slovenski gorski reševalci, imaju
li pravo tražiti izlaganje njihovog zdravlja i života tijekom spašavanja oni koji su se zbog vlastitog
neobuzdanog iživljavanja, nepoštivanja upozorenja ili traženja adrenalina doveli u opasnost i po život
pogibeljne situacije. Nitko ne osporava temeljno načelo humanosti, ali ideja je vrijedna pozornosti
glede naknade troškova u takvim situacijama, što je vjerujemo i još jedno pitanje za Prijedlog Zakona
o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. S druge strane, ove situacije otvaraju pitanje velikog područja
prevencije nesreća, pa i onih u planinama, gdje se nameće potreba pružanja planinarskog znanja i
odgoja i onima koji nisu članovi planinarskih organizacija/udruga. Koji će to oblici i načini djelovanja
biti, na planinarskim društvima i savezu te na Hrvatskoj GSS je da osmisli, s obzirom na
najkompetentnije znanje, iskustvo i umijeće koje oni posjeduju. Ovdje želimo upozoriti i na odredbe
članka 45. Zakona o zaštiti i spašavanju koji određuju oblike djelovanja na podizanju samozaštitne
svijesti i znanja kod građana.
Podaci iz tablice 11. posebno zaokupljaju našu pozornost, poglavito u svezi sa središnjom temom
našeg rada. Ti podaci ponukali su nas da upravo u nastavku rada obradimo slijedećih šest odabranih
pitanja pa se u daljnjoj elaboraciji prikazanih statističkih podataka nećemo više dulje zadržavati.
Tablice 12. i 13. pokazuju podatke o učestalosti angažiranja stanica GSS po svim akcijama i po
njihovim vrstama. U samoj analizi akcija Hrvatske GSS nema podataka o težini pojedine akcije. Neke
akcije su vremenski bile kratke i/ili po složenosti, zahtijevnosti jednostavnije. Ponekad se nakon
poziva na intervenciju i po dolasku na teren doznalo da je "unesrećeni" sam našao put i da pomoć nije
bila ni potrebna. Međutim, takve akcije su rijetke. Češće je bila potrebna više ili manje složena
intervencija. (Dujmić, 2003: 3)

Tablica 11.: POTRAŽNE AKCIJE - Ukupan broj traženih osoba, nenađenih i nađenih osoba
od strane članova Hrvatske GSS i drugih subjekata; stupanj ozlijeđenosti nađenih osoba; članstvo
traženih osoba u planinarskim organizacija; te posebna angažiranost pasa tragača, helikoptera, Stanica
Hrvatske GSS i rafting čamaca u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
POTRAŽNA AKCIJA
2002
2003
2004
Σ
Σ TRAŽENO OSOBA
26
34
77
137
Σ NIJE NAĐENO
4
6
15
25
Σ NAĐENO
22
28
62
112
HGSS
13
17
40
70
drugi
2
5
4
11
sam vratio
7
6
17
30
nema podatka
-
-
1
1

Σ OZLIJEĐENOST OSOBA
22
28
62
112
bez ozlijede
13
15
38
66
laka ozljeda
6
10
13
29
teška ozljeda
2
-
1
3
smrt
1
3
8
12
nema podatka
-
-
2
2

Σ ČLANSTVO U PLANINAR. ORGAN.
26
34
77
137
DA
2
5
10
17
NE
24
29
67
120

ANGAŽIRANO U PA
21
24
46
 Σ 91 PA
pas tragač
7
6
11
24
helikopter
2
5
7
14
dvije i više stanica
6
4
5
15
143

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
rafting čamci
-
-
2
2

Tablica 12.: UKUPNO/SKIJAŠKE AKCIJE - Učestalost angažiranja stanica Hrvatske GSS u
svim akcijama i posebno u skijaškim akcijama u vremenskom razdoblju od 2002.-2005.
2002
2003
2004
2005
Σ
Stanica HGSS
Σ
SA
Σ
SA
Σ
SA
Σ
SA
Σ
SA
DELNICE
4
3
11
4
15
7
13
3
43
17
DUBROVNIK

1
-
1
-
Gospić
1
-
4
-
3
1
11
2
19
3
Karlovac
8
-
9
-
15
1
13
-
45
1
Makarska
11
-
10
-
7
-
13
-
41
-
Ogulin
34
28
19
14
32
29
59
44
144
115
Požega
-
-
1
-
3
-
3
-
7
-
Pula
5
-
4
-
5
-
4
-
18
-
Rijeka
61
39
57
38
51
36
98
70
267
183
Samobor
3
-
5
-
10
1
9
1
27
2
Split
45
-
42
-
58
2
74
-
219
2
Šibenik

4
-
5
-
9
-
Varaždin
-
-
5
-
4
-
2
-
11
-
Zadar
7
-
9
-
12
2
25
3
53
5
Zagreb
101
90
133
106
91
56
151
91
476
343
Σ
280
160
309
162
310
135
481
214
1.380
671

Temeljem podataka iz tablice 14., i svih dosad prikazanih u ovoj statističkoj raščlambi i kraćoj
elaboraciji, može se zaključiti kako je broj akcija Hrvatske GSS u trendu stalnog porasta, to ne samo
kvantitativno već i kvalitativno - po njihovoj zahtijevnosti, složenosti, ozbiljnosti i opasnosti. Razlog
tome su, među inima: stalni razvoj i porast odlazaka u planine (turizam, potreba za sve svrhovitijim
korištenjem slobodnog vremena, odmora); sve veće zanimanje naših građana, ali i stranaca (turista), za
sve oblike aktivnosti na nepristupačnim (prirodnim) terenima, gdje je Hrvatska svojom prirodom
prepoznata kao vrlo zanimljiva i privlačna destinacija; povećanje broja tzv. "rekreativaca", posebno
među mladima, koje sve više privlači bavljenje tzv. "ekstremnim" ili manje "ekstremnim"
sportovima25 (npr. parajedrenje, brdski biciklizam, rafting, sportsko penjanje i sl.); kontinuirani stalni
razvoj Hrvatske GSS, stručno usavršavanje, specijalizacija članova Stanica GSS, češća prisutnost u
medijima, unutarnja organiziranost, teritorijalna rasprostranjenost, dostupnost i brzina odgovora na
poziv te neplaćanja troškova spašavanja - ima za posljedicu prepoznatljivost Hrvatske GSS i veću
upoznatost državnih službi zaduženih za zaštitu i spašavanje (policija, vatrogastvo, hitna pomoć,
Državni ured za zaštitu i spašavanje) koje potom sve češće uključuju Hrvatsku GSS u svoje aktivnosti.
Hrvatska GSS sve češće intervenira i kod nesreća koje nisu vezane uz planinarske aktivnosti (lovci,
gospodarska djelatnost, mještani, prometne nesreće i sl.).

144

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

Tablica 13.: NESKIJAŠKE AKCIJE/POTRAŽNE AKCIJE - Učestalost angažiranja stanica
Hrvatske GSS u neskijaškim i potražnim akcijama u vremenskom razdoblju od 2002.-2004.
200226
200327
200428
Σ
Stanica HGSS
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
NSA
PA
DELNICE
1
-
7
3
8
4
16
7
DUBROVNIK

-
-
Gospić
1
-
4
1
2
2
7
3
Karlovac
8
-
9
4
14
4
31
8
Makarska
11
5
10
4
7
-
28
9
Ogulin
6
-
5
-
3
2
14
2
Požega
-
-
1
1
3
1
4
2
Pula
5
1
4
1
5
1
14
3
Rijeka
22
6
19
2
15
5
56
13
Samobor
3
1
5
2
9
2
17
5
Split
45
12
42
7
56
15
143
34
Šibenik

4
1
4
1
Varaždin
-
-
5
-
4
2
9
2
Zadar
7
2
9
1
10
6
26
9
Zagreb
11
1
27
6
35
11
73
18
Σ
120
28
147
32
175
56
442
116

Tablica 14.: NESKIJAŠKE AKCIJE - Aktivnosti koje su prethodile potrebi angažiranja
članova Hrvatske GSS u neskijaškim akcijama u vremenskom razdoblju od 2003.-2004.
Opis aktivnosti
2003
2004
Σ
PLANINARENJE, IZLETNIŠTVO,
GLJIVARENJE I SL
46
41
87
šetnja, penjanje, alpinizam
8
5
13
speleologija
1
-
1
skijanje, sanjkanje
8
9
17
boardanja
-
9
9
korištenje žičare
-
2
2
aktivnosti u zraku
3
2
5
aktivnosti u vodi
1
3
4
brdski biciklizam
4
5
9
pustolovna utrka
4
1
5
hod po nepristupačnom terenu
4
1
5
lov
-
5
5
gospodarska aktivnost
-
9
9
promet
5
2
7
samoubojstvo/ubojstvo
4
11
15
osoba nestala
6
15
21
dječja igra
2
1
3
životinje
5
8
13
intervencija
7
7
14
ostalo, nepoznato
9
14
23
Σ
117
150
267

Na kraju, ostalo je još veliko područje preventivnog djelovanja. Organizirani, stručno planirani i
vođeni planinarski izleti trebali bi postati sinonim za kvalitetno i sigurno planinarsko djelovanje i
uživanje. Ukoliko iz nesreća ništa ne naučimo, onda je to naša nesreća. Dug je poznavatelja nesreća i
onih koji organiziraju planinarstvo do unesrećenih da nas nauče o nesrećama. Tako ćemo doći,
"penjati se", prema većoj sigurnosti u planinama.
145

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
PITANJA U SVEZI ODNOSA POLICIJSKOG SLUŽBENIKA I ČLANA HRVATSKE
GORSKE SLUŽBE SPAŠAVANJA GLEDE KRIMINALISTIČKE PROCEDURE
TRAGANJA ZA NESTALOM OSOBOM
U našem razmatranju odabrane teme smatramo kako je nastavno potrebno ukazati na neka pitanja
iz: područja ovlasti policije, odnosa policijskog službenika i člana Hrvatske GSS tijekom traganja za
nestalom osobom, a poglavito na pitanja koja se odnose na uključivanje člana Hrvatske GSS u
kriminalističku proceduru traganja za nestalom osobom.
1.a) Prvo pitanje koje nam se nameće odnosi se na raščlambu pravnih izvora koja su u svezi s
postupcima i procedurom traganja. Opći pravni temelj za postupanje policijskog službenika u svezi sa
policijskim traganjem za nestalom osobom nalazimo u Zakonu o policiji.29 U čl. 2. st. 2. ZoP-a
propisuje se da policija pruža građanima zaštitu njihovih temeljnih ustavnih prava i sloboda i zaštitu
drugih Ustavom zaštićenih vrijednosti u skladu sa ZoP-om i drugim propisima. U čl. 3. st. 1. ZoP-a
propisani su poslovi policijskog službenika, između ostalog: zaštita života, prava, sigurnosti i
nepovredivosti osobe; zaštita imovine; sprječavanje i otkrivanje kaznenih djela i prekršaja; traganje za
počiniteljima i njihovo dovođenje nadležnim tijelima (...); te drugi poslovi određeni zakonom. U čl.
16. st. 1. ZoP-a pobrojane su ovlasti policijskog službenika kao svojevrsne punomoći, a one
obuhvaćaju prava i dužnosti policijskog službenika na poduzimanje određenih aktivnosti, a među
ostalim i traganje za osobama i predmetima. Radi se o općim normama za postupanje policije
(policijskog službenika) i u slučajevima nestanka osobe.
Člankom 36. ZoP-a propisana su ovlaštenja policije (policijskog službenika) u svezi provođenja
mjera traganja za osobama i predmetima. Policijske mjere traganja propisane ovim zakonom su:
potraga i objava. Potraga će se raspisati za nestalom osobom (čl. 36. st. 3. toč. 2. ZoP-a), dok će se
objava raspisati radi pronalaženja predmeta koji su u svezi sa kaznenim djelom ili prekršajem, radi
predmeta koji su pronađeni ili nestali (čl. 36. st. 4. toč. 3. ZoP-a). Prema osobi za kojom je raspisana
potraga može se primijeniti mjera dovođenja bez pisanog naloga (čl. 33. toč. 2. ZoP-a). U svezi čl. 32.
ZoP-a, osoba prema kojoj se primjenjuje dovođenje smije se dovesti "u prostorije Ministarstva (MUP-
a RH), drugog nadležnog tijela državne uprave ili do mjesta određeno u raspisu potrage", a po čl. 35.
ZoP-a policijski službenik dužan je osobu koju dovodi - prije dovođenja - upoznati: (1) s razlozima
dovođenja i (2) pravu na izvješćivanje obitelji ili drugih osoba. Upoznavanje s (3) pravom na
branitelja, u svezi sa policijskim traganjem za nestalom osobom, smatramo neprimijenjenim.
Policija prikuplja, obrađuje i koristi osobne podatke te vodi evidencije o osobnim i drugim
podacima na čije je prikupljanje ovlaštena, pa je čl. 72. toč. 5. ZoP-a policija ovlaštena voditi
evidencije traženih osoba ili predmeta, a osobni podaci uneseni u te evidencije čuvaju se do
pronalaska osobe ili utvrđenja da je daljnje traženje nepotrebno (čl. 77. toč. 5. ZoP-a).
U glavi 13. ZoP-a pod naslovom: Javno raspisivanje nagrade, člankom 52., propisana je ovlast
raspisivanja nagrade za danu obavijest radi pronalaženja nestale osobe. Raspisana nagrada objavljuje
se u sredstvima javnog priopćavanja ili na drugi prikladan način (čl. 52. st. 2. ZoP), a njena visina,
koja se objavljuje prigodom raspisivanja nagrade, može iznositi do 40.000,00 KN neto (čl. 77.
PoNPP30), gdje iznos visine nagrade u svakom pojedinom slučaju utvrđuje ravnatelj policije uz
suglasnost ministra unutarnjih poslova. Ravnatelj policije može također predložiti ministru unutarnjih
poslova raspisivanje nagrade u iznosu većem od 100.000,00 KN neto ako se do tada raspisanom
nagradom nije ostvarila svrha. Objavljivanje fotografije (javno objavljivanje fotorobota, crteža,
snimke ili opisa osobe) nestale osobe nije izrijekom u ZoP-u propisano, za razliku od rješenja iz čl. 27.
st. 4. ZoP-a kada je MUP RH ovlašten objaviti fotografiju osobe koja o sebi ne može dati podatke.
Slijedom toga, temeljem članka 129. st. 2. linea 6. ZoP-a, ministar unutarnjih poslova propisat će
način provedbe mjera traganja za osobama i predmetima, kao i izgled, sadržaj i način vođenja
evidencija traženih osoba i predmeta (članak 129. st. 2. linea 16. ZoP-a).
PoNPP u glavi V., u čl. 23.-26., propisuje načine provedbe mjera traganja za osobama i
predmetima. Rješenja koja su donesena ovim podzakonskim aktom, tablično prikazujemo.
146

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

a) načina postupanja policijskog službenika kod provođenja mjere traganja - potrage za
nestalom osobom:
•
prijava o nestanku osobe zaprima se na zapisnik (sadržaj zapisnika treba sadržavati podatke
koji se traže za evidencije traženih osoba i predmeta);
•
potrebne mjere u svrhu pronalaska nestale osobe policijski službenik dužan ih je odmah
poduzeti (načelo operativnosti);
•
u svezi sa nestalom osobom policijski službenik zatražit će od prijavitelja (ili druge osobe)
(što noviju) fotografiju nestale osobe, a u nemogućnosti pribavljanja fotografije izradit će
zajedno sa prijaviteljem ili kojom drugom osobom fotorobot nestale osobe;
•
policijski službenik dužan je napraviti plan traganja za nestalom osobom sa popisom radnji
koje je potrebno poduzeti (ovaj sadržaj unosi se u evidencije potraga i objava za osobama);
•
policijski službenik raspisat će potragu za nestalom osobom (objavu za nestalim
predmetom) na informacijskom sustavu MUP-a RH i objavit će je u registru potraga;
•
policijski službenik upoznaje se sa objavljenom potragom i objavom prilikom preuzimanja
službe, a prije upućivanja na izvršenje zadatka dat će mu se na uvid fotografija osobe za
kojom se traga;
•
o poduzetim radnjama traganja za nestalom osobom policijski službenik će obavijestiti
podnositelja prijave;
•
o poduzetim policijskim radnjama traganja za nestalom osobom policijski službenik sastavlja
službene zabilješke;
•
policijski službenik dužan je provjeravati postojanje razloga zbog kojih je raspisana potraga
za nestalom osobom (objava za nestalim predmetom), te objaviti obustavu raspisane potrage
(objave) ukoliko je pronađena osoba (predmet) ili je utvrđeno kako je daljnje traženje
nepotrebno.

b) propisani rokovi u svezi provođenja mjera traganja - potrage za nestalom osobom:
•
policijski službenik dužan je odmah poduzeti potrebne mjere u svrhu pronalaska nestale
osobe;
•
policijski službenik u roku od 30 dana obavijestit će podnositelja prijave o nestanku osobe o
poduzetim radnjama traganja za nestalom osobom;
•
svakih 6 mjeseci provjeravat će se od strane policijskog službenika opstojnost razloga zbog
kojih je raspisana potraga za nestalom osbom.

c) sadržaj u svezi evidencija traženih osoba i predmeta31
•
MUP RH, u sjedištu, ustrojava: (1) evidenciju potraga, (2) evidenciju objava za osobama i
(3) evidenciju objava za predmetima;
•
u evidenciju potraga i objava za osobama unose se sve važeće potrage, objave i tjeralice za
osobama prema abecednom redu (uputa prijelaznog značaja);
•
evidencija potraga i objava za osobama sadrži podatke: prezime (za žene i djevojačko
prezime) i ime osobe, fotografiju odnosno fotorobot, ime jednog od roditelja, datum rođenja,
broj akta i naziv tijela koje ga je izdalo te mjere koje je potrebno poduzeti;
•
evidencija objava za predmetima sadrži identifikacijske podatke o predmetima.

1.b) U slučajevima kada policijski službenik tijekom traganja za nestalom osobom procijeni
postojanje osnova sumnje kako je nestala osoba oštećenik/žrtva kojeg kaznenog djela ili tu procjenu
donese već tijekom zaprimanja prijave o nestanku osobe/u postupku prosudbe situacije nestale osobe,
bit će dužan postupati po odredbama članka 186., 188., 196., 197. i dr. ZKP-a.32 Slična situacija bit će
i kada policijski službenik procijeni postojanje osnova sumnje kako je nestala osoba u stvari počinitelj
kojeg kaznenog djela.
1.c) Glava XXXIV. ZKP-a: Postupak za izdavanje tjeralice i objave, odnosi se na okrivljenika
(čl. 505. ZKP-a) i predmete (čl. 506. ZKP-a) koji su u svezi sa kaznenim djelom. U čl. 506. st. 2. ZKP-
a propisano je kako redarstvene vlasti mogu objavljivati (pored ostalog) i fotografije (mrtvog) tijela i
147

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
nestalih osoba ako postoji osnova sumnje kako je do smrti, odnosno nestanka tih osoba, došlo zbog
kaznenog djela. Pored toga, u čl. 508. st. 2. ZKP-a propisano je kako se radi obavještavanja javnosti o
tjeralici ili objavi mogu koristiti  i sredstva javnog priopćavanja. Slijedom članka 506. st. 1. ZKP-a
mjera traganja, koja se raspisuje za nestalom osobom, do čijeg nestanka je došlo zbog kaznenog djela,
je objava. Objavu (i tjeralicu) raspisuje tijelo unutarnjih poslova, a ne općenito "redarstvena vlast",
nadležno prema onom mjestu državnog tijela pred kojim se vodi kazneni postupak, odnosno ustanove
iz koje je pobjegla osoba na izdržavanju kazne, odnosno pritvora ili zavodske mjere. Tijelo koje je
naredilo izdavanje objave (ili tjeralice), po čl. 507. ZKP-a, dužno ju je odmah povući: (1) kad se
pronađe tražena osoba (ili predmet), (2) kad nastupi zastara kaznenog progona ili izvršenja kazni, ili
(3) kad nastupe drugi razlozi zbog kojih objava (ili tjeralica) nije više potrebna.
1.d) Pored dužnosti policije (policijskog službenika) u svezi sa traganjem za nestalom osobom, u
praksi je prisutno i tzv. "privatno traganje za nestalom osobom", najčešće provođeno od strane
članova obitelji nestale osobe, koje se sastoji npr. u samom neposrednom traganju ili plaćanju oglasa
u javnim glasilima, poglavito u tisku (tjednim novinama) gdje objavljuju podatke i fotografiju nestale
osobe tražeći na taj način pomoć drugih građana u traganju za nestalom osobom.
Slijedom ove kratke raščlambe općih i posebnih pravnih temelja za postupanje policijskog
službenika u svezi traganja za nestalom osobom, ipak dijelom ostaju rješenja koja se nalaze u
pravilima postupanja temeljema na spoznajama kriminalističke znanosti.
2.) Kako bi objasnili djelokrug rada policije u provođenju mjera i radnji traganja za nestalom
osobom potrebno je na ovom mjestu elementarno nešto reći o organizaciji policije. Na to upućuje i
prof. D. Modly kada govori kako "između učenja o rukovođenju u policiji i učenja o policijskom
traganju postoji, ili bi trebala postojati, dobra unutarnja veza. Sadržaji učenja o rukovođenju policijom
moraju se izravno uključiti u učenje o policijskom traganju. Učenje o policijskom traganju važno je za
cjelokupni operativni i administrativni dio službe unutarnjih poslova. Učenje o policijskom traganju
orijentirano je na uspjeh ukoliko se poštuju važeći propisi pravnog poretka, što je i preduvjet
pravilnosti donesenih odluka. (...) Postulati učenja o policijskom traganju potiču odgovornost
policijskog službenika, da se pri donošenju odluke o traganju, ali ne samo njih, koristi najnovijim
načinima i metodama kada prosuđuje da bi to moglo uroditi pozitivnim rezultatom.". (Modly, 1996:
378)
U MUP-u RH utvrđena su slijedeća temeljna polazišta unutarnjeg ustroja: centralizirani,
teritorijalni, funkcionalni, rukovodno-linijski i autoritarni ustroj te raspoloživost i protočnost
informacija. Teritorijalni ustroj razumijeva nepodijeljenu odgovornost za ukupno stanje sigurnosti na
određenom teritoriju, a linijski ustroj razumijeva grupiranje istovrsnih i međusobno srodnih poslova u
jednu tehnološku cjelinu, ali istodobno omogućujući neposrednu međusobnu suradnju grupiranih
ciljeva. Rukovodno-linijski ustroj MUP-a RH izražen je kroz odnose između Ravnateljstva policije,
policijskih uprava i policijskih postaja. Za izravno obavljanje policijskih poslova pobrojanih u članku
3. ZoP-a osnivaju se policijske postaje u policijskoj upravi (čl. 15. st. 1. ZoP), a policijske uprave prate
i analiziraju stanje sigurnosti i pojave koje pogoduju nastanku i razvitku kriminaliteta; organiziraju,
usklađuju, usmjeravaju i nadziru rad policijskih postaja; te izravno sudjeluju u obavljanju složenih
poslova iz djelokruga rada policijske postaje (čl. 14. st. 1. toč. 1.-3. ZoP). Raspoloživost i protočnost
informacija, kao temeljno polazište unutarnjeg ustroja MUP-a RH, razumijeva dostupnost sigurnosnih
informacija u svakom trenutku i u svim ustrojbenim jedinicama mjerodavnoj osobi.
S obzirom na zadaće koje ima MUP RH, njegovo ustrojstvo i ulogu, vrste policijskih poslova
koje su policijski službenici dužni obavljati i objektivno moguću primjenu stilova, metoda i postupaka
u rukovođenju, možemo ustvrditi kako je sustav rukovođenja u MUP-u RH linijsko-kooperativni. To
znači da sukladno organizacijskoj strukturi, koja je mješovita, ali zasnovana na linijsko-stožernoj i
funkcionalnoj shemi, sustav rukovođenja ima pretežito linijska obilježja. (Jurina i dr., 1999: 254) Zbog
različitosti u stilu, metodama i postupcima rukovođenja u linijsko-kooperativnom sustavu postoje
razlike u pojedinim sektorima MUP-a RH. Stoga se u osnovnom modelu linijsko-kooperativnog
sustava rukovođenja prepoznaju određeni podsustavi: linijsko-funkcionalni, funkcionalno-timski,
linijsko-timski, matrični i stožerni podsustavi. U svezi sa našom temom posebnu pozornost
posvećujemo upravo stožernom podsustavu rukovođenja. Ono se uspostavlja u situacijama potrebe za
velikim, brzim i složenim policijskim akcijama (kao što su npr. potražne akcije, pretraživanje velikog
prostora i sl.) jer omogućuje brzo i visoko profesionalno reagiranje na sigurnosne i dr. događaje. Ti
događaji/kriminalne situacije (npr. talačka situacija) zahtijevaju dinamičnu aktivnost većeg broja
148

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

organizacijskih jedinica unutar MUP-a RH, a često puta i uključivanje drugih državnih tijela (MO RH,
profesionalne vatrogasne postrojbe, civilna zaštita, hitna pomoć) i drugih organizacija, udruga građana
ili samoorganiziranih građana (Hrvatska GSS, lovci, planinari, sumještani i sl.). Za rukovođenje
akcijom traganja za nestalom osobom, posebno ako se ono mora provesti na velikom i raznovrsnom
terenu, po teško pristupačnim i prohodnim mjestima, posebno je prikladan stožerni podsustav
rukovođenja jer već u sklopu prvih priprema i planiranja izvođenja akcije osigurava jedinstvo
rukovođenja akcijom, što dalje ima za posljedicu preciznu razradu te dogovorno i sinkronizirano
poduzimanje operativnih radnji i mjera, a po potrebi i hitnih istražnih radnji.33 U djelovanju MUP-a
RH postoji dosta iskustva i tradicije u takvom načinu rukovođenja velikim akcijama (pretrage terena,
elementarne nepogode i sl.). Stoga se za svaku vrstu i tip akcije razvija posebna metodika rada i
rukovođenja.

149

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja

Za uspješno stožerno rukovođenje, uz visoku profesionalnost svih sudionika, potrebno je
osigurati i slijedeće:

•
točno definirati status stožera kao oblika rukovođenja sigurnosnom akcijom u odnosu na
uobičajene svakodnevne hijerarhijske odnose i točke povezanosti;
•
osigurati odgovarajuću tehničku opremljenost prostora za zajednički rad stožera;
•
jasno definirati sustav odnosa i komunikacije s operativnim skupinama na terenu (točna
podjela rada i ovlaštenja, sustav veza, obrada informacija, odlučivanja, davanja naloga,
zapovijedi i dr.);
•
procijeniti i poboljšati treningom uigranost stožernih i operativnih skupina na osnovi
prijašnjeg iskustva;
•
do potankosti definirati informacijski sustav za vođenje akcije;
•
izdvajanje sustava veza;
•
mogućnost samostalnog visokog profesionalnog odlučivanja stožera. (Jurina i dr., 1999:
259)

Učinkovitost stožernog podsustava rukovođenja ovisi prvenstveno o osposobljenosti rukovodnih
kadrova na svim razinama i od primjene pojedinih, precizno određenih metoda i postupaka u
rukovođenju. Iz toga proizlaze i zahtjevi vezani za osobine rukovodećeg kadra, za mjerila, izbor i
napredovanja kao i za njihovo stalno usavršavanje, kako u sustavu školovanja tako i izvan njega.
Na grafikonu 2. prikazana je shema mogućeg stožernog vođenja policijske akcije traganja za
nestalom osobom na razini policijske uprave.
3.) Prikazana temeljna polazišta unutarnjeg ustroja te sustav i podsustavi rukovođenja u MUP-u
RH postavljeni su u cilju provođenja policijskih poslova. Njihovo provođenje najvećim dijelom
inicirano je iznenadnim, nepredvidljivim i po svom sadržaju unaprijed neodređenim sigurnosnim
događajima. Iako MUP RH svojom aktivnošću stvara uvjete za provođenje policijskih poslova (čl. 11.
ZoP), vidjeli smo kako u potražnim akcijama na teško pristupačnim mjestima ti uspostavljeni
potencijali i resursi nisu u cijelosti dostatni. Dopunjavanje tih potreba, u zavisnosti od konkretnih
akcija, ostvaruje se kroz suradnju sa drugim državnim tijelima, zajednicama, organizacijama,
udrugama građana, kao što smo već rekli. Pored tih oblika suradnje, u svezi sa konkretnim događajem,
potrebom, ZoP usmjerava policiju na suradnju s tijelima jedinica lokalne i područne (regionalne)
samouprave i jedinicama lokalne samouprave na poduzimanju mjera radi ostvarivanja sigurnosti
građana i imovine (čl. 9. st. 1. ZoP). Vidimo kako ZoP usmjerava policiju na posebne oblike
preventivnog i proaktivnog djelovanja policije u radu sa zajednicom. Mišljenja smo kako buduće
rješenje ZoP-a njegovom izmjenom, a svjesni nemogućnosti potpunog uređivanja rada u zajednici
normom na razini zakona, neće se samo zadržati na suradnji policije i s drugim tijelima,
organizacijama, zajednicama, nevladinim organizacijama, građanskim udrugama i samoorganiziranim
građanima radi razvijanja partnerstva u sprječavanju ili otkrivanju nedopuštenog ponašanja i
počinitelja (čl. 9. st. 2. ZoP). Iako se ovaj članak ističe kao važna novost po donošenju ZoP-a,
nevladine organizacije i udruge građana, tzv. civilni sektor društva, u obostranoj suradnji s policijom,
mogu dati veliki doprinos i u ostvarivanju sigurnosti građana i imovine općenito. Problemski i
partnerski usmjereno djelovanje policije i udruga građana, u obostranom uvažavajućem procesu
suradnje, za pretpostaviti je, pojačat će i intenzivirati njihovu međusobnu koheziju na području
individualne i kolektivne sigurnosti, i u vremenu pripremanja (npr. akcije u cilju podizanja višeg
stupnja samozaštite pojedinca), ali i u vremenu neposrednog potrebnog djelovanja kada se ta sigurnost
nađe u opasnosti ili bude ugrožena (npr. prijava nestanka planinara).
I upravo zbog te činjenice kako policija raspolaže sa znatnim potencijalom i resursima, ali ipak u
rješavanju određenih sigurnosnih potreba nedostatnim, ona je orijentirana na traženje pomoći, na
potrebu uključivanja i drugih potencijala i resursa u konkretnom sigurnosnom problemu. Ta pomoć
nalazi se i u Hrvatskoj GSS za različite situacije gdje njihovo osposobljeno članstvo posebnim
vještinama i umijećem te raspoloživim resursima mogu znatno doprinijeti dobro organiziranoj i dobro
vođenoj akciji traganja za nestalom osobom u posebnim uvjetima. I sam ZoP, iako ne direktno,
prepoznaje općenito tu potrebu za pomoći policijskom službeniku. Tako se u čl. 50. st. 2. ZoP-a nalazi
150

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

važna odredba u svezi osiguranja i pregleda mjesta događaja glede mogućnosti zadržavanja osobe do
okončanja pregleda, a najduže 6 sati, od strane policijskog službenika radi poduzimanja spasilačkih
aktivnosti, ako je vjerojatno da se ne bi mogla osigurati nazočnost osobe koja može poduzeti
spasilačke aktivnosti. ZoP očito i ovdje, posebice na nov, suvremen, restriktivni način predviđa
obvezu izlaganja opasnosti policijskog službenika. No, pored tog prisilnog zadržavanja osoba u
slučajevima potrebe za pomoći kod spašavanja, ZoP uvažava i svaku drugu pomoć pruženu
dragovoljno i/ili na poziv policijskom službeniku (Ministarstvu). To proizlazi iz čl. 99. st. 1. ZoP-a
kada se osobi koja pruži pomoć Ministarstvu i tim povodom bude ozlijeđena, razboli se ili je
spriječena za rad najmanje tri mjeseca, a nije osigurana po drugoj osnovi, a) za vrijeme liječenja jamče
prava iz zdravstvenog osiguranja, b) a za slučaj invalidnosti i tjelesnog oštećenja prouzročenog
ozljedom ili bolešću jamče prava iz mirovinskog osiguranja na teret Ministarstva, jednako kao i
policijskom službeniku.34 Obitelji osobe koja prilikom pružanja pomoći Ministarstvu izgubi život
pripadaju troškovi utvrđeni čl. 98. st. 2. ZoP-a (troškovi prijevoza posmrtnih ostataka do mjesta
pokopa; putni troškovi za dva pratitelja; troškovi grobnog mjesta, ako obitelj nema grobno mjesto;
ostali uobičajeni troškovi, visinu kojih određuje ministar), te jednokratna novčana pomoć u visini 12
prosječnih neto plaća svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u posljednja tri mjeseca. (čl. 99. st. 2.
ZoP) Okolnosti pod kojima je osoba koja je pružila pomoć Ministarstvu izgubila život, kao i okolnosti
pod kojima je osoba pružala pomoć Ministarstvu i posljedice koje su tim povodom nastale utvrđuje
povjerenstvo koje imenuje ministar unutarnjih poslova. (čl. 100. ZoP)
4.) Mjere traganja najčešće se poduzimaju temeljem podnesene prijave o nestanku osobe. Ta
prijava, u najvećem broju slučajeva, podnosi se neposredno od strane prijavitelja teritorijalno
nadležnoj policijskoj postaji, iako smo zabilježili u našem istraživanju i slučajeve posrednog
podnošenja prijave o nestanku osobe (npr. telefonom, slanjem SMS poruka mobitelom) i drugim
tijelima ili fizičkim osobama (npr. operativno-komunikacijskom središtu policijske uprave; Centru
112; na dežurni telefon Stanice GSS ili neposredno članu Hrvatske GSS;35 dežurnoj službi hitne
medicinske pomoći; a u jednom slučaju i policiji u inozemstvu/u Italiji, iako je nestala osoba u
Hrvatskoj). Samo zaprimanje prijave treba učiniti po kriminalističko taktičkim pravilima (vidi više o
tome: Šuperina i Gluščić, 2003: 156) jer upravo ona predstavlja polaznu osnovu za "prosudbu
situacije prijave nestanka osobe", ali i za stvaranje temeljne slike glede tzv. "personalne psihološke
slike strukture ličnosti nestale osobe" (svojevrsno profiliranje); kao i za "planiranje policijskog
traganja za nestalom osobom" i neposredno izvođenje planiranih mjera i radnji traganja. Postupanje
po prijavi o nestanku osobe zahtijeva poštivanje kriminalističkih načela: operativnosti i brzine,
taktičnosti, planiranja i metodičnosti, temeljitosti i potpunosti (upornosti), jedinstvenog rukovođenja
ali i ekonomičnosti.
ZoP u čl. 39., kada spominje mjere traganja, navodi kako se one trebaju provoditi
kriminalističko-taktičkim radnjama koje i posebno pobrojava: potjera, pregled određenih objekata i
prostora, zasjeda, racija i blokada prometnih i drugih površina, ne ostavljajući i mogućnost tzv.
generalne klauzule: "... i druge mjere i radnje."; kao što je to npr. učinio ZKP u svom članku 186. st. 2.
Ne želeći na ovom mjestu ulaziti u temeljitiju elaboraciju ovog nedostatka ZoP-a, ukazat ćemo kako
traganje za nestalom osobom, izvan onih situacija u svezi sa čl. 186. st. 1. ZKP, podrazumijeva
izrazito intenzivnu suradnju s građanima; posebno operativno-taktičko promatranje policijskih
službenika na terenu i poduzimanje mjera utvrđivanja identiteta; a posebno u situacijama kod
nestanaka djece i mobiliziranje javnosti pa i putem sredstava javnog priopćavanja. Ovdje treba također
uzeti u obzir činjenicu kako "vrijeme podnošenja prijave o nestanku osobe" nije i "vrijeme nestanka
osobe". Potrebno je razumijevati i uvažavati činjenicu postojanja "vremenskog razmaka od nestanka
osobe do podnošenja prijave o nestanku". Radi se o vremenskom intervalu od trenutka kada je
prijavitelj spoznao da je osoba nestala (kognitivni element) do trenutka podnošenja prijave. Stoga
vrijeme spoznaje kako je neka osoba nestala (sadržaj podložan subjektivnoj prosudbi prijavitelja) i
vrijeme (trenutak) njenog "nestajanja" (objektivni element kojeg je moguće spoznati retroaktivno) ne
moraju se uvijek poklapati.
Nakon zaprimljene prijave o nestanku osobe (te prvih poduzetih provjera) potrebno je napraviti
"plan traganja za nestalom osobom" koji će biti u budućnosti dinamičan, podložan promjenama, u
zavisnosti, između ostalog, i od korištenih svih raspoloživih relevantnih izvora informacija i dobivenih
obavijesti koje u stožeru akcije treba ažurno voditi, sakupljati, sređivati, proučavati i prosuđivati.
151

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
4.a) Jedna od važnih mjera koja se planira, priprema, rukovodi i izvodi, poglavito u situacijama
kada je u traganje uključena Hrvatska GSS je pregled (pretraživanje) prostora. Temeljna svrha
pretraživanja prostora je pronalaženje osobe, žive ili mrtve, te tragova i predmeta koji upućuju na
prisutnost nestale osobe na tom prostoru. Taktika izvođenja pretrage ovisit će o veličini prostora,
njegovoj konfiguraciji, dostupnosti, prohodnosti, raznovrsnosti posebno opasnih lokaliteta i objekata
(npr. kamenolomi, gradilišta, jezera, rijeke, planine, usijeci i kanjoni, spilje - pod vodom ili na kopnu i
sl.), ali i od raspoloživog uvježbanog i opremljenog potencijala angažiranog u pretraživanju prostora.
Svaki prostor (urbani, ruralni, planinski, ravničarski i dr.) svojim karakteristikama uvjetuje
specifičnost i posebnost rukovođenja i izvođenja pretraživanja prostora. Zadatak kriminalistike je da
praksi ponudi modele i pravila za pretraživanje prostora (vidi o tome: Modly, 1996:385), a
kriminalistička i policijska praksa će sama, u zavisnosti od konkretnih potreba, primijeniti određenu
adekvatnu i učinkovitu taktiku i model. Pretraživanje prostora ne trpi šablone, ali ni improvizacije.
Jedno od važnijih pitanja kod pretraživanja velikih prostora sa velikim brojem ljudi na terenu iz
različitih ustrojbenih jedinica, tijela, organizacija, udruga građana je osiguravanje jedinstva
rukovođenja pretraživanja prostora, kako se ne bi dogodilo da tzv. džepovi u pretraživanom prostoru
ostanu nepretraženi (vidi s tim u svezi točku 2.).36
Provođenje pretraživanja prostora u smislu čl. 39. ZoP-a predstavlja operativno-taktičku
djelatnost policije i ima neformalni karakter, jednako kao i pretraživanje "prirodnih,37 javnih ili
napuštenih prostora" u smislu čl. 225. st. 2. ZKP. Takva pravna situacija upućuje, u okolnostima
pronalaska relevantnih tragova ili predmeta, na primjenu pravila o očevidu. "Dijelovi prirode mogu
biti  ograđeni u koje je pristup moguć samo pod određenim uvjetima (ograđen vrt, vojna baza,
okućnica, park, cvjetnjak, rasadnik u ograđenom prostoru, škole, imanja, vojne ustanove, bolnice,
crkve itd.). Prema odluci Vrhovnog suda Republike Hrvatske I. Kž 1060/2004 od 26.01.2005. za
pregled dvorišta, okućnice i stabala u dvorištu kao prirodnih prostora, ne primjenjuju se pravila o
pretrazi. Tom stajalištu valja dodati da sama okolnost neprimjenjivanja pravila o pretrazi ne znači da je
ulaz u te prostore uvijek slobodan." (Pavišić, 2005: 289) Napušteni prostor uključuje sve objekte, pa
tako i prostorije (npr. ruševne zgrade, kuće, štale; napuštene kuće, gospodarske objekte i sl.) koje u
vrijeme kada se poduzima radnja nisu u ničijem držanju.
Temeljem učinjene raščlambe navedenih pravnih propisa vidimo kako člana Hrvatske GSS
policijski službenik može angažirati u pretraživanju prirodnih i napuštenih prostora. U određenim
situacijama to će biti i neophodno, posebno kada se radi o prostoru obraslom gustim raslinjem ili
makijom, bogatim raznim jamama ili drugim speleološkim objektima i sl.38 Tijekom izvođenja
pretraživanja prostora u slučajevima u svezi čl. 39. ZoP-a ili 186. ZKP-a,39 kada je pozvan od strane
policijskog službenika, član Hrvatske GSS, pravno, imat će status "osobe koja ovlašteno pomaže
policijskom službeniku", ali ne i status "stručne osobe koja pruža pomoć" sudovima ili drugim tijelima
koja sudjeluju u kaznenom postupku (u smislu čl. 178. ZKP) ili istražnom sucu tijekom provođenja
istrage (u smislu čl. 219. ZKP) jer je ono određeno isključivo za državna tijela, odnosno "redarstvenu
službu".
4.b) Procesni položaj članova Hrvatske GSS koji, na traženje tijela koji obavlja očevid (ili
rekonstrukciju), pruži traženu pomoć, bit će drugačiji. On će u tom slučaju biti "stručna osoba",
odnosno "stručni pomoćnik" u smislu čl. 262. st. 1. ZKP. Ta odredba izrijekom ne spominje člana
gorske službe spašavanja, već stručne osobe kriminalističko-tehničke i prometne struke; ali ostavlja i
mogućnost pozivanja drugih stručnih osoba drugih struka. U obzir uglavnom dolaze stručne osobe
vanpravne struke. Dakle, osobe bilo koje vrste koje mogu svojim stručnim znanjem i umijećem
pomoći tijelu koje obavlja očevid (ili rekonstrukciju) u provođenju očevida radi utvrđivanja ili
razjašnjavanja važnih, odlučnih činjenica za vođenje kaznenog postupka. Prof. V. Bayer smatra kako
se ne mora uvijek raditi o očevidu (i rekonstrukciji) kao istražnoj radnji u čijem izvođenju stručna
osoba pruža svoju pomoć. "Pomoć o kojoj je riječ može tijelo kaznenog postupka zatražiti u
obavljanju bilo koje druge radnje sakupljanja dokaza. Prilikom privremenog oduzimanja predmeta
koji mogu poslužiti za utvrđivanje činjenica istražni sudac može npr. zatražiti od stručnjaka za
računovodstvo i knjigovodstvo da mu pokaže koje predmete (knjige, dokumente) treba privremeno
oduzeti kako bi se mogle utvrditi činjenice na kojima se osniva kaznena odgovornost određene osobe."
(Bayer, 1997: 323)
Traženje pomoći stručne osobe od strane tijela očevida, upravo u svezi s tom (hitnom) istražnom
radnjom ima posebnog osnova. Smisao je u tome što se upravo očevidom najviše i uspješno otkrivaju
152

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

tragovi i drugi izvori materijalnih dokaza za razjašnjavanje ili utvrđivanje važnih činjenica primjenom
posebnog stručnog znanja i umijeća. Slijedeći razlog nalazimo u povećanoj potrebi tijela očevida za
stručno-tehničkom pomoći tijekom provođenja radnji očevida. Što se tiče odnosa između tijela koje je
tražilo pomoć i stručne osobe, ističe se odnos nadređenosti, subordinacije, tijela očevida nad stručnom
osobom. Svakako da će stručna osoba učiniti one radnje koje od nje zatraži tijelo očevida, ali u
izvođenju same zatražene radnje stručna osoba je i treba biti samostalna. Upravo ta samostalnost
doprinosi boljim rezultatima ove (hitne) istražne radnje. Dakle, vidimo kako se ipak radi o
konkretizaciji ideje o timskom radu tijekom provođenja očevida. To proizlazi i iz činjenice da pružena
pomoć ne predstavlja zamjenu za osobu koja je ovlaštena na obavljanje očevida. Pomoć se toj osobi
pruža iz razloga što ona nema potrebnog stručnog znanja ili umijeće određene (vanpravne) struke, ili
ga ima, ali nije u mogućnosti da sama obavi sve potrebne radnje. (Jemrić, 1987: 299)
Radnje koje stručna osoba tijekom pružanja pomoći tijelu očevida može poduzeti, pa tako i član
Hrvatske GSS su točno pobrojane u čl. 262. st. 1. ZKP:

a) pronalaženje tragova;
b) osiguravanje tragova;
c) opisivanje tragova;
d) obavljanje potrebnog mjerenja;
e) obavljanje potrebnog snimanja;
f) izrada skica;
g) prikupljanje drugih podataka.

Svakako da se sve ove radnje provode u smislu cilja, svrhe provođenja očevida na način kako je
to opisano u čl. 260. ZKP. Želimo napomenuti da se radnja prikupljanja drugih podataka može
odnositi npr. na podatak o temperaturi u jami, speleološkom objektu, u kojoj je pronađeno mrtvo
tijelo, na podatke o flori i fauni speleološkog objekta ako je to bitno za konkretan slučaj i sl.
Radnje koje provodi stručna osoba/pomoćnik tijekom pomaganja u obavljanju očevida moraju se
opisati u zapisniku o očevidu (čl. 74. st. 3. ZKP), a u zapisnik se unose i podaci koji su važni s
obzirom na značenje takve radnje ili radi utvrđivanja istovjetnosti pojedinih predmeta (opis, mjere i
veličina predmeta ili tragova, stavljanje oznake na predmet i dr.), a ako su napravljene skice, crteži,
planovi, fotografije ili druge tehničke snimke, to će se navesti u zapisniku (čl. 75. st. 3. ZKP). To je
ujedno jedan od razloga zbog kojeg savjetujemo i preporučujemo Komisiji za tehniku spašavanja i
školovanje kadrova Hrvatske GSS da određene sadržaje, u primjerenom opsegu, u svezi sa
kriminalističkim pravilima osiguranja mjesta (kriminalnog) događaja, provođenja očevida i
traseologije te postupanja prilikom izuzimanja predmeta i tragova ugrade u sadržaje svojih temeljnih
tečajeva za pripravnike i gorske spasitelje Hrvatske GSS.
Potrebno je također reći kako ta pomoć, premda se temelji na posebnom umijeću i stručnom
znanju, nikada ne rezultira u njegovom iskazu kao dokazu. Da bi se to dogodilo, sud ih mora odrediti
za vještake. (Krapac, 2003: 378) Dakle, vidimo kako iskaz stručne osobe ne predstavlja, u
kaznenopravnom smislu, dokazno sredstvo. Ali iskaz stručne osobe unosi se u zapisnik posredno,
zajedno s rezultatima njegove djelatnosti koje je poduzela tijekom izvođenja očevida (ili
rekonstrukcije). Postavlja se pitanje, može li se stručna osoba ispitati u svojstvu svjedoka.40 Pitanje
postaje posebno zanimljivo u situacijama kada stranke u kaznenom postupku posumnjaju u
vjerodostojnost rezultata djelovanja stručne osobe tijekom očevida. Također, taj rezultat rada stručne
osobe poslužit će kao predmet istraživanja vještaku, s tim da ne postoje procesne smetnja da ta stručna
osoba bude imenovana za vještaka tijekom kaznenog postupka. Procesne smetnje, ako su i postojale,
trebalo je ukloniti već kod imenovanja osobe za stručnu osobu.
Na kraju treba reći kako se stručna osoba ne imenuje i ne poziva nekim formalnim aktom tijela
postupka. Troškovi koji su učinjeni tijekom rada stručne osobe u pružanju pomoći tijelu očevida,
sukladno čl. 125. st. 1. ZKP, spadaju u troškove kaznenog postupka.
5.) Poradi cjelovitosti ukupnog prikaza pravnog odnosa člana Hrvatske GSS u kriminalističkim
procedurama traganja za nestalom osobom, potrebno je ukazati i opisati sadržaje njegove
kaznenopravne zaštite. Ta zaštita opisana je u zakonskim opisima tri kaznena djela u Kaznenom
zakonu.41 Nastavno dajemo kraća tumačenja njihovih sadržaja.
153

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
5.a) Kazneno djelo sprječavanje službene osobe u obavljanju službene dužnosti, opisano je u čl.
317. KZ. Inkriminacijom se želi osigurati kaznenopravna zaštita službenoj osobi42 u obavljanju
njezine službe odnosno nesmetano obavljanje službenih radnji. Zaštićuje se služba, ostvarivanje
službenih zadaća, a neizravno i sama službena osoba, odnosno osoba koja joj ovlašteno pomaže.
Inkriminacija je blanketne naravi, i može je počiniti svatko (delictum communium).
Radnja osnovnog kaznenog djela (iz st. 1. čl. 317. KZ) sastoji se u uporabi sile ili prijetnji
izravnom uporabom sile kojom se na taj način: a) spriječi službenu osobu u obavljanju službene radnje
koju je ona poduzela u okviru svojih ovlasti (tzv. kazneno djelo protustajanja ili suprotstavljanja) ili
b) prisili službenu osobu na obavljanje službene radnje. Granice intenziteta sile određene su onim što
je po st. 2. čl. 317. KZ kvalificirani slučaj ovog kaznenog djela. Pojam prijetnje valja shvatiti
restriktivno: o prijetnji će se raditi kada je ona upućena službenoj osobi na način da joj se predočava
izravna uporaba sile. Za ispravno razumijevanje radnje značajan je vremenski element. Da bi se radilo
o ovom kaznenom djelu, s obzirom na modalitet radnje koji se sastoji u sprječavanju, potrebno je da je
službena osoba počela obavljati određenu službenu radnju ili da poduzimanje službene radnje izravno
predstoji. Sama radnja sastoji se u aktivnom djelovanju, činjenju, zapravo napadu, stoga u pojam
radnje ne ulaze različiti oblici tzv. pasivnog otpora. Radnja službene osobe mora biti poduzeta u
okviru (granica) njezinih ovlasti, drugim riječima mora biti zakonita. To će biti slučaj onda kada je
određena službena osoba nadležna za njezino poduzimanje, odnosno pri tomu postupa sukladno
propisanim formalnim uvjetima. Ne traži se da je konkretna radnja u punom smislu zakonita; ne traži
se materijalna zakonitost radnje. Ako službena osoba djeluje u području svojih ovlasti, suprotstavljanje
toj službenoj osobi predstavljat će ovo kazneno djelo i kad je poduzeta radnja iregularna, bilo po svom
pravnom temelju, bilo po načinu izvršenja. Protupravnim, nezakonitim radnjama službena osoba ne
štiti javni poredak, već djeluje protiv njega. Dosljedno tomu, sprječavanje nekoga u protupravnome
ponašanju ne može imati značaj protupravnog djela. (Šuperina, 2001: 151)
Kvalificirani oblik kaznenog djela čini tko prigodom počinjenja temeljnog kaznenog djela (iz st.
1. čl. 317. KZ): a) zlostavi, b) tjelesno ozljedi službenu osobu ili c) joj prijeti uporabom oružja. Pod
"zlostavljanjem" valja razumjeti različite zahvate u tjelesni ili duševni integritet čovjeka u rasponu koji
je veći od realne uvrede, ali koji je manji od tjelesne ozljede. "Tjelesno ozlijeđivanje" tumači se u
smislu sadržaja čl. 98. KZ, a pojam "oružja" tumači se u smislu  Zakona o oružju, dok je "prijetnja
uporabom oružja" kvalificirani oblik prijetnje.
Sa "službenom osobom" (u st. 3. čl. 317. KZ) izjednačena je i bilo koja druga "osoba koja
ovlašteno pomaže43 službenoj osobi u obavljanju službene radnje".44 U svezi s kaznenim djelom iz čl.
317. st. 1. KZ, opseg službenih radnji policijskog službenika određen je ovlaštenjima i dužnostima
propisanim prije svega u Zakonu o policiji (čl. 3. i 16. ZoP), ali i Zakonom o kaznenom postupku (npr.
čl. 186., 188., 196., 197., 206. st. 4., 219., 262. i dr. ZKP).
Svi oblici ovog kaznenog djela mogu se počiniti samo namjerom. Posebno, počinitelj mora biti
svjestan da je objekt napada službena osoba, odnosno osoba koja ovlašteno pomaže službenoj osobi u
obavljanju službene radnje, i da silu odnosno prijetnju poduzima radi njenog sprječavanja odnosno
prisiljavanja na obavljanje koje službene radnje. Također, počinitelj mora biti svjestan da službena
osoba obavlja službenu radnju odnosno da se nalazi "u službi".
Posebnost u svezi kažnjavanja za ovo kazneno djelo (imajući u vidu aspekt protupravnosti),
propisano je (u st. 4. čl. 317. KZ) fakultativno oslobađanje od kazne kada je počinitelj kaznenog djela
bio izazvan protuzakonitim, bezobzirnim ili grubim postupanjem službene osobe ili osobe koja joj
ovlašteno pomaže.
5.b) Kazneno djelo protiv javnog reda, napad na službenu osobu, opisano je u članku 318. KZ.
Radi se općenito o kaznenom djelu kojim se štiti rad i autoritet službenih osoba, ali i njihov tjelesni
integritet. Počinitelj kaznenog djela može biti svatko (delictum communium). Zakonskim opisom
inkriminira se napad na službenu osobu (ili na osobu koja joj ovlašteno pomaže) izvan slučajeva
opisanih u kaznenom djelu sprječavanja službene osobe u obavljanju službene dužnosti (čl. 317. KZ) u
vrijeme dok ona obavlja poslove iz nadležnosti unutarnjih poslova, koji se odnose na: a) sprječavanje i
otkrivanje kaznenih djela; b) na hvatanje počinitelja kaznenog djela; te c) čuvanje javnog reda i mira
(st. 1. čl. 318. KZ), ali bez da se ide za tim da se spriječi obavljanje službene radnje. Inkriminacijom se
ne zaštićuje službena osoba u obavljanju svih poslova, već samo izričito navedenih. Poseban oblik
ovog kaznenog djela predstavlja napad na službenu osobu (ali ne i na osobu koja bi joj u tome
154

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

pomagala) kojoj je povjereno čuvanje osoba kojima je zakonitom odlukom ili na zakonit način
oduzeta sloboda (st. 2. čl. 318. KZ).
Radnja počinjenja ovog kaznenog djela u svojim bitnim elementima odgovara onoj koja je
istaknuta uz modalitete radnje kaznenog djela iz čl. 317. st. 1 KZ. Pod "napadom na službenu osobu"
podrazumijeva se svaka djelatnost koja dovodi do stvarne i konkretne opasnosti za tjelesni integritet
službene osobe ili osobe koja joj ovlašteno pomaže u obavljanju spomenutih poslova. Djelovanje je
usmjereno na tjelesni integritet službene osobe, bez da se dosegne intenzitet ozljeđivanja označen u
kvalificiranom obliku iz st. 3. tog kaznenog djela. To dakle mogu biti ponašanja koja su praćena
uporabom sile, ali isto tako i ponašanja u kojima sila još nije uporabljena iako ona iz okolnosti
neposredno predstoji. Pored napada, osnovni oblik ovog kaznenog djela može se ostvariti i "ozbiljnom
prijetnjom službenoj osobi da će biti izravno napadnuta", ukoliko to proizlazi iz načina predstavljanja
zla kojeg počinitelj stavlja u izgled, odnosno kojeg je spreman nanijeti službenoj osobi.
Napad ili ozbiljna prijetnja izravnim napadom u ostvarenju ovog kaznenog djela moraju uslijediti
istovremeno sa obavljanjem pojedinih poslova iz nadležnosti unutarnjih poslova. Ovaj zahtjev treba
smatrati ispunjenim i u slučaju kada se napad ili prijetnja izravnim napadom počini neposredno prije
započinjanja obavljanja pojedinih poslova. Dale, kada je izvjesno da neposredno predstoji provođenje,
odnosno obavljanje određenih službenih radnji, navedenih poslova iz nadležnosti unutarnjih poslova.
Za ostvarenje zakonskog opisa kaznenog djela nije od važnosti s kojom je namjerom počinitelj počinio
napad ili ozbiljnu prijetnju izravnim napadom, jer se u opisu kaznenog djela ne traži namjera
sprječavanja ili prisiljavanja na (ne)poduzimanje određene službene radnje.
Kvalificirani oblici kaznenog djela (st. 3. čl. 318. KZ) sastoje se u zlostavljanju, lakom tjelesnom
ozljeđivanju ili prijetnjom uporabe oružja službenoj osobi ili osobi koja joj ovlašteno pomaže. U st. 4.
čl. 318. KZ propisana je mogućnost fakultativnog oslobođenja počinitelja od kazne koji je bio izazvan
protuzakonitim, bezobzirnim ili grubim postupanjem službene osobe ili osobe koja joj ovlašteno
pomaže.
5.c) Kazneno djelo sudjelovanje u grupi koja sprječava ili napada službenu osobu, opisano je u
članku 319. KZ. Radnja temeljnog kaznenog djela (st. 1. čl. 319. KZ) sastoji se u samom sudjelovanju
počinitelja u grupi ljudi koja zajedničkim djelovanjem spriječi, prisili ili napadne službenu osobu u
obavljanju službene radnje (ili osobu koja joj ovlašteno pomaže). Pojam "sudjelovanja" načelno valja
razumjeti u smislu zakonske odredbe o supočiniteljstvu. Za ostvarenje zakonskog opisa kaznenog
djela traži se prisutnost počinitelja u grupi u vrijeme počinjenja kaznenog djela iz članka 317. ili 318.
KZ. Pri tomu nije bitno je li počinitelj izravno sudjelovao u samom sprječavanju ili prisili, odnosno u
napadu. Razumljivo, ne smatra se sudionikom u grupi onaj tko je bez svoje volje uvučen u grupu, tko
samo promatra ili joj se suprotstavlja. Nije počinitelj ovog kaznenog djela ni onaj tko je izašao iz
grupe prije nego što je došlo do počinjenja kaznenih djela iz čl. 317. i 318. KZ, kao ni onaj tko joj se
priključio nakon što je takvo kazneno djelo počinjeno.
Zakonski opis kaznenog djela ne određuje kakvim djelovanjem grupa sve može sprječavati
službenu osobu u obavljanju službene radnje ili je napasti, pa dolaze u obzir sve one radnje kojima je
moguće ostvariti ta kaznena djela. U teoriji i praksi još uvijek je dvojbeno hoće li sudionik grupe za
kojega se utvrdi da je počinitelj kaznenog djela sudjelovanja u grupi koja sprječava ili napad službenu
osobu odgovarati u stjecaju i za kazneno djelo sprječavanja službene osobe u obavljanju službene
dužnosti ili napada na službenu osobu, ili potonja kaznena djela obuhvaćaju (konsumpcija) kazneno
djelo sudjelovanja u grupi.
Za počinjenje kaznenog djela dolazi u obzir samo namjerni oblik krivnje kod koje svijest
počinitelja mora obuhvatiti činjenicu o sudjelovanju u grupi pored traženih elemenata glede članka
317. ili 318. KZ. Kvalificirani oblik ovog kaznenog djela čini onaj tko sudjelovanje u grupi ostvaruje
u ulozi organizatora ili vođe te grupe (st. 2. čl. 319. KZ). Organizatorom ili vođom grupe smatra se
onaj sudionik grupe koji predvodi grupu i koji svojim djelovanjem, utjecajem na ostale sudionike te
primjerom usmjerava djelovanje grupe i preuzima ulogu vođe. Pod vođom grupe smatra se osoba koja
se stavila ili koju su stavili članovi grupe na svoje čelo i koja vodi tu grupu, određujući njene ciljeve,
svrhu, namjere i načine njihovog ostvarenja. Vođa grupe može se u toj ulozi nametnuti grupi koja je
spontano nastala, usmjeravajući djelovanje grupe protiv službene osobe kako bi je spriječili u
obavljanju, odnosno poduzimanju službene radnje.
5.d) Na kraju treba reći kako se kaznenopravna zaštita iz čl. 91. toč. 7. KZ ne proteže i na osobu
koja bude usmrćena, a u vrijeme usmrćenja pomagala je službenoj osobi u vrijeme kada ova obavlja
155

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
poslove zaštite ustavnog ustrojstva, osiguranja osoba ili imovine, otkrivanja kaznenih djela,
privođenja, uhićenja ili sprječavanja bijega počinitelja kaznenog djela, čuvanja osoba kojima je
oduzeta sloboda i održavanja javnog reda i mira. Smatramo kako u takvim slučajevima sud treba uzeti
u obzir ovu činjenicu kao otegotnu okolnost i smislu čl. 56. st. 2. KZ (pobude iz kojih je kazneno djelo
počinjeno, okolnosti u kojima je kazneno djelo počinjeno, jačina ugrožavanja ili povrede kaznenim
djelom zaštićenog dobra), ukoliko se neće raditi o kaznenom djelu inkriminirano u čl. 91. toč. 5. KZ -
usmrćenje radi prikrivanja drugog kaznenog djela.
6.a) Zakonom o zaštiti i spašavanju (ZoZiS) uređuje se, pored ostalog: sustav zaštite i spašavanja
građana, materijalnih i drugih dobara u katastrofama i većim nesrećama; način upravljanja,
rukovođenja i koordiniranja u aktivnostima zaštite i spašavanja; prava, obveze, osposobljavanje i
usavršavanje sudionika zaštite i spašavanja; zadaće i ustroj tijela za rukovođenje i koordiniranje u
aktivnostima zaštite i spašavanja; kao i način uzbunjivanja, obavješćivanja i provođenje mobilizacije
za potrebe zaštite i spašavanja. Prema čl. 3. podst. 4. ZoZiS-a pod katastrofom se podrazumijeva svaki
prirodni ili tehničko-tehnološki događaj koji, na području Republike Hrvatske, opsegom ili
intenzitetom ili neočekivanošću ugrozi zdravlje ili ljudske živote ili imovinu veće vrijednosti ili okoliš,
a čiji nastanak nije moguće spriječiti ili posljedice otkloniti redovitim djelovanjem nadležnih tijela
državne uprave i postojećih operativnih snaga zaštite i spašavanja s područja jedinice lokalne i
područne (regionalne) samouprave na kojem je događaj nastao, neovisno o tome je li proglašena
elementarna nepogoda.45 Katastrofom, u smislu ZoZiS-a, smatraju se i posljedice nastale ratnim
razaranjem i terorizmom. Prema čl. 3. podst. 7. i 17. ZoZiS-a pod većom nesrećom razumijeva se
događaj koji je prouzročen iznenadnim djelovanjem prirodnih sila, tehničko-tehnoloških ili drugih
čimbenika te ugrožava zdravlje ili život ljudi i/ili životinja, odnosno uzrokuje štetu na materijalnim
i/ili drugim dobrima i/ili okolišu, koji svojim mogućim razvojem može poprimiti značajke katastrofe
jer zbog njihovog intenziteta i razvoja, tijela i službe koje se na području njezina nastanka bave
zaštitom i spašavanjem kao redovitom djelatnošću, ne mogu spriječiti njeno širenje ili pravodobno
otkloniti posljedice.
ZoZiS razlikuje operativne i institucionalne snage za reagiranje u katastrofama i većim
nesrećama. Operativne snage prema čl. 7. ZoZiS-a sastoje se od: a) službi i postrojbi pravnih osoba i
b) središnjih tijela državne uprave koje se zaštitom i spašavanjem bave u svojoj redovitoj djelatnosti,
c) vatrogasnih zapovjedništava i postrojbi, d) službi i postrojbi Državne uprave za zaštitu i
spašavanje,46 e) zapovjedništava zaštite i spašavanja, i f) službi, zapovjedništava i postrojbi civilne
zaštite. U aktivnostima zaštite i spašavanja, usklađeno s dijelovima operativnih snaga, sudjeluju i
Oružane snage Republike Hrvatske i policija.
Prema čl. 26. ZoZiS-a, Hrvatska gorska služba spašavanja; kao i Hrvatski Crveni križ, Hrvatska
vatrogasna zajednica, Hrvatska zajednica tehničke kulture, kinološke, speleološke i druge udruge i
pravne osobe, te ustanove koje osniva Vlada Republike Hrvatske s ciljem sudjelovanja u aktivnostima
zaštite i spašavanja; obvezna je sudjelovati u pripremi i provedbi aktivnosti mjera u zaštiti i
spašavanju, kada to zatraži Državna uprava za zaštitu i spašavanje. Sukladno čl. 24. ZoZiS-a, udruge
građana registrirane za obavljanje poslova u području zaštite okoliša, koje u okviru područja svoje
nadležnosti utvrde prijetnju za nastanak katastrofe i/ili veće nesreće, dužne su podatke o takvoj
prijetnji kojima raspolažu odmah dostaviti Državnoj upravi za zaštitu i spašavanje. Čl. 12 ZoZiS-a
određeno je kako će se način obavljanja redovite djelatnosti Hrvatske gorske službe spašavanja uredit
posebnim zakonom.
Člankom 37. ZoZiS-a uređuje se jedinstveni operativno-komunikacijski centar (Centar 112),
kojemu je obveza zaprimiti sve pozive vezane uz hitne situacije, nesreće i prijetnje od nastanka
katastrofe te putem sredstava veze, na temelju standardnih operativnih postupaka, žurno izvješćivati
sve nadležne službe i koordinirati djelovanje po pozivu. Centar 112 djeluje, kao jedinstveni
komunikacijski centar, za sve vrste hitnih situacija. Pod hitnom situacijom razumijeva se svaka
situacija u kojoj fizička ili pravna osoba ima neodgodivu potrebu za žurnom pomoći hitnih službi
(vatrogasaca, policije, hitne pomoći, medicinskog centra za krizna stanja i sl.). Temeljem čl. 39.
ZoZiS-a davatelji telekomunikacijskih usluga dužni su omogućiti korisnicima javne telefonske mreže
u Republici Hrvatskoj besplatno pozivanje telefonskih brojeva za hitne službe, kao i jedinstvenoga
europskog pozivnog broja 112 za hitne službe s bilo kojega telefonskog uređaja. Davatelji
telekomunikacijskih usluga dužni su Centru 112 dostaviti podatak o telefonskom broju s kojeg je
upućen poziv i o lokaciji s koje je poziv upućen. Ravnatelj Državne uprave za zaštitu i spašavanje, uz
156

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

suglasnost ministara nadležnih za poslove zdravstva, unutarnjih poslova, obrane, mora, prometa i veza,
propisat će standardne operativne postupke.
6.b) Donošenjem Nacionalnog plana traganja i spašavanja ljudskih života na moru47 Republika
Hrvatska ispunila je obvezu uspostavljanja Nacionalne službe traganja i spašavanja na moru,
utvrđenu Zakonom o potvrđivanju Međunarodne konvencije o traganju i spašavanju na moru48 koja je
donesena u Hamburgu 1979. Nacionalnim planom, pored utvrđenih načela ustroja i djelovanja, ovlasti
i dužnosti, definirane su mjere i djelatni postupci službenih osoba te način korištenja sredstava tijekom
pripravnosti, odnosno tijekom traganja i spašavanja na moru. Služba traganja i spašavanja ljudskih
života na moru sastoji se od: a) stožera službe traganja i spašavanja; b) Nacionalne središnjice za
usklađivanje traganja i spašavanja; c) pod-središnjica traganja i spašavanja na moru; d) obalnih
promatračkih jedinica; i e) jedinica traganja i spašavanja. Pod obalnom promatračkom jedinicom
razumijeva se pokretna ili nepokretna kopnena jedinica namijenjena obavljanju nadzora nad
sigurnošću brodova u obalnom području, a čine je sve ispostave svih lučkih kapetanija te čuvani
svjetionici i postaje obalnog motrenja HRM (čl. 1.3, 6.1 i 6.2 Nacionalnog plana). Pod spasilačkom
jedinicom/jedinicom traganja i spašavanja razumijeva se pomorska, zrakoplovna ili kopnena jedinica
s osposobljenim osobljem te opremljena opremom prikladnom za brzo provođenje operacije traganja i
spašavanja (čl. 1.3, 7.2, 7.2 i 7.11 Nacionalnog plana).
Za temu našeg rada važno je upozoriti kako se pod kopnenom jedinicom, u smislu čl. 7.12
Nacionalnog plana smatra i skupina ljudi koji obavljaju traganje i spašavanje ako su predvođeni ili
djeluju sukladno uputama djelatnika ministarstva, ako raspolažu prikladnom komunikacijskom vezom,
te ako djeluju u suradnji i pod vođenjem Nacionalne središnjice za usklađivanje traganja i spašavanja
ili nadležne pod-središnjice. Sukladno čl. 7.14 Nacionalnog plana, u traganju i spašavanju ljudi na
moru mogu, kao samostalne spasilačke jedinice ili kao osoblje pojedinih spasilačkih jedinica,
sudjelovati i pripadnici dobrovoljačkih jedinica. Takve jedinice smiju sudjelovati u traganju i
spašavanju samo pod nadzorom i vođenjem Nacionalne središnjice ili nadležne pod-središnjice ako su
prikladno opremljene i obrazovane, odnosno uvježbane. Nacionalna središnjica dužna je voditi popis
takvih dobrovoljačkih jedinica koji mora sadržavati najmanje: sjedište, područje djelovanja, razinu
opremljenosti, ime i prezime odgovorne osobe te način njihovog uključivanja u traganje i spašavanje.
Nacionalna središnjica i pod-središnjice dužne su započeti operaciju traganja i spašavanja bez
odlaganja: a) neposredno nakon prispijeća izvješća o postojanju opasnosti za ljude na moru, b)
neposredno nakon prispijeća izvješća ili obavijesti na temelju kojih je razvidna vjerojatnost da su ljudi
na moru u opasnosti, ili c) nakon stanovitog vremena od posljednjeg primljenog izvješća o stanju i
položaju ljudi na moru. Nacionalna središnjica, odnosno nadležna pod-središnjica dužna je, u slučaju
uključivanja u operacije traganja i spašavanja osoba koje nisu djelatnici ministarstva, uzeti u obzir
stručnost i osposobljenost osoba koje uključuje, te opremljenost jedinica u kojima mogu sudjelovati.
Nacionalna središnjica, odnosno nadležna pod-središnjica ne smije odobriti sudjelovanje takvih osoba
ako ono može dovesti u opasnost zdravlje ili život tih osoba, spašenih ljudi ili drugih osoba (čl. 8.5
Nacionalnog plana).
Nacionalna središnjica, u suradnji sa pojedinim pod-središnjicama, najmanje jedanput godišnje,
organizira i provodi vježbu provjere spremnosti, uspostavljanja veze i provjere usklađenosti
djelovanja s drugim pridruženim službama glede traganja i spašavanja (čl. 10.2 Nacionalnog plana).
Financijska sredstva kojima se osigurava provedba Nacionalnog plana osiguravaju se u proračunu
Republike Hrvatske, a financijska sredstva koja su potrebna za uspostavljanje i održavanje ugovornog
odnosa sa udruženjima građana planira ministarstvo nadležno za pomorstvo (čl. 11.1 i 11.4
Nacionalnog plana).
157

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
ZAKLJUČAK
Referatom smo nastojali pokazati kako učestalijim boravljenjem u prirodi raste i potreba za
osiguravanjem individualne sigurnosti, te kako okolnosti i uvjeti u prirodi nisu baš uvijek nježni prema
ljudima. Brojne su ugroze, rizici, na koje čovjek može utjecati; ali zbog neznanja, neiskustva,
lakovjernosti i dr. propušta to učiniti. To je i jedan od razloga, među brojnim, zbog kojih dolazi do
nestanaka osoba u prirodi, toj sveukupnoj biološkoj i krajobraznoj raznolikosti. Potražne akcije, koje
se tada poduzimaju, mobiliziraju značajan ljudski potencijal i materijalne resurse, nerijetko i u dužem
vremenskom periodu.
U Hrvatskoj se pripremaju značajne promjene kako kaznenog zakonodavstva, tako i policijskog,
a u postupku je i predlaganje Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. Smatramo kako smo
našom raščlambom ukazali na značajna mjesta u pravnim propisima glede potrage za nestalom
osobom koja bi trebala de lege ferenda poboljšati. Tu prije svega mislimo na čl. 39. ZoP-a, u svezi
njegove nesveobuhvatnosti i ograničenosti kada pobrojava mjere i radnje koje se poduzimaju tijekom
traganja, ali i na čl. 77. toč. 5. ZoP-a koja regulira rok čuvanja evidencije traženih osoba ili predmeta
do njihovog pronalaska ili do utvrđivanja kako je daljnje traženje osobe ili predmeta nepotrebno.
Tako usko određen rok protivan je kriminalističkoj praksi i potrebi, koja je upravo iz tih razloga
prinuđena u pojedinim slučajevima posezati za tzv. mrtvim kartotekama nestalih osoba. Kao argument
više, navodimo propise iz 389. PDV (njemački propisi postupanja policijske službe), od 1995., u
kojima se pod točkom 4.10 određuju rokovi čuvanja evidencije traženih nestalih osoba: riješeni
slučajevi maloljetnih nestalih osoba čuvaju se dvije godine, a odraslih nestalih osoba pet godina od
njihovog rješavanja; a neriješeni slučajevi najmanje 30 godina od podnošenja prijave. Evidencije o
identifikaciji pronađenog nestalog mrtvog tijela čuvaju se dvije godine od njegove identifikacije.
U nastavku učinjene raščlambe, također smatramo kako bi se i odredbe ZKP-a u svezi stručnih
osoba koje pružaju pomoć tijelu kaznenog postupka također trebale preispitati glede razvoja
forenzičnih znanosti, te organizacija i udruga koje mogu pomoći u pronalaženju i osiguravanju
budućih predmeta vještačenja u posebnim okolnostima. Tu prije svega mislimo na čl. 219. ZKP-a
kojim se predviđa pomoć istražnom sucu od strane redarstvenih službi ili drugih državnih tijela, ali ne
i od drugih stručnih osoba drugih (vanpravnih) struka. Također smatramo kako bi takva stručna
pomoć redarstvenoj vlasti u određenim situacijama bila od velike koristi i ne samo kod provođenja
očevida (čl. 262. st. 1. ZKP-a), već i kod pretraga u smislu hitne istražne radnje. Kolika bi bila
vrijednost takve pomoći, posebno u onim slučajevima organiziranog, transnacionalnog, računalnog i
drugog (ali i klasičnog) kriminaliteta, nadamo se da će pokazati i neko od budućih istraživanja.
Slijedom učinjene analize, također smo ukazali kako današnje suvremene policije, pa tako i
hrvatska policija, unatoč značajnim ulaganjima u svoje potencijale i resurse, u određenim sigurnosnim
situacijama, kao što je to primjer: nastanak osobe u prirodnim nepristupačnim prostorima i
lokalitetima, treba pomoć od drugih tijela, organizacija i udruga. To proizlazi i iz Programskih
smjernica MUP-a za razdoblje 2004.-2007. u kojima se ističe: "Svako krizno stanje treba poseban
scenarij kako bi se upravljalo i ovladalo krizom. Međutim, ni najbolji scenariji ne vrijede puno ako se
ne ovlada vještinama njegove realizacije. Također, niti jedan segment sustava društvene sigurnosti ne
može isključivo sam ovladati društvenom krizom. Koordinacija svih segmenata sigurnosnog sustava
neizbježna je ako se želi postići cilj. Za uspješnu koordinaciju u kriznim stanjima moraju postojati
timovi koji će "voditi igru". U njihovom sastavu trebaju biti najsposobniji pojedinci iz svih segmenata
sigurnosnog sustava. Ministarstvo će u slijedećem razdoblju posvetiti posebnu pažnju izradi programa
za moguća izvanredna stanja te odabiru, edukaciji i uvježbavanju posebnih timova. Također, prema
raspoloživim mogućnostima treba osigurati materijalna sredstva za krizne slučajeve. (...)
Problematikom javnog reda i sigurnosti, te kvalitetom života građana bavi se čitav niz ministarstava,
tijela i službi bez kvalitetne međusobne komunikacije i bez osmišljene koordinacije rada. To rezultira
fragmentarnim pristupom problemima koji bivaju polovično riješeni ili se uopće ne rješavaju.
Paralelno s tim, uz nedostatak međusobne komunikacije ministarstava, tijela i službi, izražen je i
nedostatak kvalitetne dvostrane komunikacije s građanima. Ako želi opravdati ulogu stožerne
sigurnosne službe, policija mora napraviti prvi korak u prevladavanju postojećeg načina rada i
158

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

potaknuti povezivanje svih društvenih subjekata koji su odgovorni za povećanje sigurnosti i kvalitete
života u lokalnoj zajednici."

Zaključno, smatramo kako smo čitatelju uspjeli prikazati sve one kvalitete, načine i postupke
stjecanja znanja i vještine te izvrsnu kompetentnost u spašavanju i traganju za nestalom osobom u
planinama, stijenama, speleološkim objektima, vodenim površinama, na nepristupačnim građevinama
ili dijelovima takvih objekata, ruševinama, u lošim vremenskim uvjetima i elementarnim nepogodama;
koje gorski spasitelji Hrvatske GSS posjeduju. Hrvatska GSS specifična je udruga građana kojoj je cilj
biti nacionalnim nositeljem gorskog spašavanja u Republici Hrvatskoj. Pored te univerzalnosti i
specijalnosti, Hrvatsku GSS odlikuje posebna ekskluzivnost jer su njeni članovi u mogućnosti izvesti
najzahtjevnija i najsloženija spašavanja i traganja koja provode i druge gorske službe spašavanja u
svijetu; kao i elitizam članova što jamče postupci i načini školovanja, uvježbavanja i relativno kratki
rokovi obnavljanja licenci. Opremljenost novijom tehnologijom i stalno praćenje najnovije tehnologije
i standarda postupanja u području spašavanja i traganja daljnja je njihova karakteristika. Posebno treba
istaknuti dostupnost i operativnost članova Stanica GSS, gdje se organiziraju stalna i/ili povremena
dežurstva, a stalnim provođenjem vježbi provjerava se spremnost i nastoji što više skratiti potrebno
vrijeme od dojave do intervencije, odnosno započinjanja izvođenja akcije. Važna značajka službe na
koju zaključno treba ukazati je njena teritorijalna rasprostranjenost (15 Stanica GSS) gdje Stanice
međusobno ne konkuriraju nego djeluju usklađeno, nerijetko više njih zajedno, što čini posebno
jedinstvo službe. Hrvatska GSS od 1992. je punopravna članica svjetske međunarodne organizacije
gorskog spašavanja IKAR - CISA. Sve ove karakteristike, kao ranije izrečena argumentacija i
statistička raščlamba učestalosti aktivnosti članova Hrvatske GSS, opravdavaju potrebu donošenja
Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja.

OPASKE

1 Provedeno istraživanje i ovaj članak kao njegov rezultat, inspirirani su sadržajima čl. A1. i B3
Deklaracije o policiji, usvojena Rezolucijom 690 (1979) Parlamentarne skupštine Vijeća Europe; čl.
B7. Primjedaba Ministarskog vijeća Vijeća Europe o Rezoluciji 690 (1979) Parlamentarne
skupštine Vijeća Europe: Deklaracija o policiji; čl. 1. Kodeksa Ujedinjenih naroda o ponašanju
službenika koji provode pravo, usvojeno 12. prosinca 1979. Rezolucijom Opće skupštine OUN-a
broj 34/169; te čl. 64. Europskog kodeksa policijske etike, usvojenog Preporukom Rec (2001)10
Odbora ministara država članica Vijeća Europe od 19. rujna 2001. i sadržajima Etičkog kodeksa
policije Republike Hrvatske.
Rad smatramo doprinosom provođenju Programskih smjernica Ministarstva unutarnjih poslova za
razdoblje 2004.-2007., poglavito ciljeva na planu unapređivanja organizacije policije (razvijanje
partnerskih odnosa s društvenom zajednicom; reforma sustava obrazovanja policijskog službenika;
institucionalizacija znanstvenog-istraživačkog rada na području policijskih znanosti i izgradnja
sustava upravljanja kadrovima prema standardima Europske unije),
2 Opsežniji prikaz povijesti Hrvatske GSS prikazan je u tekstovima Dražena Zupanca i Borislava
Aleraja u knjizi: Poljak, Ž. (2004). Zlatna knjiga hrvatskog planinarstva. Zagreb: Hrvatski
planinarski savez., te u knjizi: Smerke, Z. (1989). Planinarstvo i alpinizam. Čakovec: Zrinski., iz
kojih donosimo skraćene dijelove teksta.
3 Internationale Komission für Alpines Rettungswesen – Comission Internationale de Sauvetage Alpin
– International Comission for Alpine Rescue: IKAR – CISA, osnovana je 1948. i danas okuplja 33
država, koje imaju razvijene spasilačke službe, poput alpskih država: Njemačke, Austrije, Italije,
Francuske, Švicarske, Slovenije ali i SAD-a i Kanade.
4 Narodne novine (NN) 174/2004
5 To su liste suradnika koje predstavljaju osnovicu za široku mobilizaciju u slučajevima većih
elementarnih nepogoda, katastrofa te za sve situacije u kojima treba angažirati veliki broj ljudi koji
su sposobni djelovati na nepristupačnim terenima i u nepovoljnim vremenskim uvjetima.
159

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja

6 Helikopteri na raspolaganju za obuku su MI 8 MTV, Bell 206, Bell 212 te Eurocopter EC145 i
Eurocopter BK 117 C1.
7 Hrvatska GSS prvi put uvodi u svoj sastav pse tragače sa vodičima 1998. u Stanici GSS Split.
8 Na ovom mjestu potrebno je upozoriti na sadržaj Pravilnika o sigurnosti na uređenim skijalištima
(NN 68/91) kojim se, među ostalim, uređuje kako uprava skijališta mora za vrijeme rada skijališta
osigurati službu spašavanja, te opremu i sredstva koja su potrebna za uspješno spašavanje i pružanje
prve pomoći (čl. 59), kao i to da svako skijalište mora osigurati prostor za službu spašavanja i
pružanja prve pomoći, kao prateći prostor (čl. 19.) U čl. 20. Pravilnika propisani su minimalni uvjeti
koje prostor za službu spašavanja, zbrinjavanja unesrećenih i pružanja prve pomoći mora zadovoljiti.
U čl. 30. Pravilnika izrijekom se zabranjuje rad skijališta ili dijela skijališta ukoliko nije osigurana
služba za spašavanje i pružanje prve pomoći.
9 16.10.2005., češka turistkinja pala je niz provaliju u Dubcima kraj Makarske, sa odmorišta kraj ceste
približivši se rubu, te se otkotrljala 50 metara niže i zadobila teške tjelesne ozljede. Djelatnicima
hitne medicinske pomoći, na mjestu događaja, stradala turistkinja nije bila dostupna zbog strmine
terena, pa su u pomoć pozvani članovi Stanice GSS Makarske. Spasitelji Hrvatske GSS, već nakon
20 minuta od dojave, došli su do ozlijeđene, medicinski je zbrinuli i uz pomoć specijalne nosiljke i
užeta izvukli je do ceste te predali djelatnicima hitne medicinske pomoći. Akcija spašavanja, od
dojave do završetka, trajala je nešto više od sat vremena. (www.gss.hr; 21.03.2006.)
10 19.08.2002., planinar se sam zaputio na Velebit gdje je, između ostalog, odlučio posjetiti i jednu
spilju. Ruksak je ostavio u skloništu, relativno daleko od spilje u koju je ušao ne samo bez ruksaka
već i s neadekvatnom rasvjetom. Kada je nestalo rasvjete (u uvjetima hladnoće kakva vlada u
spiljama baterije se puno brže troše) više nije mogao pronaći izlaz. Kako je bio sam, a o svom
kretanju nikoga nije obavijestio, pokrenuta je široka potražna akcija u kojoj je sudjelovao
helikopter i psi tragači. Dan poslije nestanka spasitelji su pronašli ruksak, a slijedeći dan i
unesrećenog. Avantura je ovaj puta završila sretno. Osim iscrpljenosti, nestali planinar bio je živ i
neozlijeđen. Ta dva dana pretražen je veliki broj potencijalnih planinarskih ciljeva, a unesrećeni
planinar pronađen je zahvaljujući tome što spasitelji izuzetno dobro poznaju teren i moguće ciljeve.
(Dujmić, 2002: 4)
11 22.02.2006. pozivom Centra 112, a zbog sumnje i opasnosti od zaraze i ekološkog onečišćenja,
članovi Hrvatske GSS obavili su izvid i zajedno sa HRZ izvukli su helikopterom strvinu krave koja
se nalazila u kanjonu rijeke Cetine, dubokom 150 metara, svega desetak metara dalje od toka rijeke.
Intervencija članova Hrvatske GSS i HRZ nije bila jednostavna zbog konfiguracije terena, a
helikopter je trebalo spustiti u sam kanjon. Izvučena strvina krave predana je na obradu nadležnoj
sanitarnoj inspekciji. Ovom intervencijom Hrvatska GSS je pridonijela zaštiti hrvatske, ali i
europske, prirode i sliva rijeke Cetine, koja predstavlja izvor pitke vode za mnoge stanovnike toga
kraja. (www.gss.hr; 21.03.2006.)
12 Zaštita prirode, posebno na najnepristupačnijim dijelovima Hrvatske, je uz zaštitu života i imovine
ljudi, jedna od temeljnih zadaća Hrvatske GSS. To se potvrdilo i 04.-05.07.2005. uključivanjem
članova Stanica GSS Gospića, Zadra i Splita u akciju čišćenja kanjona Zrmanje koju su inicirali
časopis Auto Blic i Park prirode Velebit. Tijekom akcije čišćenja skupljane su olupine automobila i
drugi krupni otpad u tom biseru i ljepotici našeg krša - rijeci Zrmanji. Hrvatska GSS i HRZ izvlačili
su teret iz 300 metara dubokog kanjona i još jednom potvrdili zavidno umijeće uporabe helikoptera.
(www.gss.hr; 21.03.2006)
13 27.12.2005., oko 16.00 sati, spasitelje Stanice GSS Šibenik zamolio je lovac za pomoć u izvlačenju
njegovog lovačkog psa koji je pao u jamu u okolici sela Vrpolja. Spasitelji Hrvatske GSS pomogli
su lovcu, ali i psu, kojeg su izvukli iz deset metara duboke jame u kojoj je proveo dva dana. Lovci
iz okolice Pakovog sela, 09.01.2006., također su zatražili pomoć u spašavanju dva lovačka psa koji
su utrčali u jazbinu u potjeri za jazavcem i više nisu mogli izaći van. Unatoč pokušajima lovaca da
bagerom prošire uski kanal, spašavanje pasa, koje je trajalo pet dana, bilo je bezuspješno.
Neizvjesnost lovačkih pasa riješili su članovi Hrvatske GSS koji su iskoristili pričuvni izlaz jazavca
kroz malu špiljicu u blizini jame, u kojoj su se psi nalazili, proširivši kanal kopajući u duljinu 5
160

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

metara. Nedugo potom, zbunjeni psi ponovno su se našli kod svojih gospodara. (www.gss.hr;
21.03.2006.)
14 Podaci o akcijama na skijalištima odnose se na skijališnu sezonu (npr.: 2001/2002), a ne na
kalendarski promatranu godinu (npr.: 2002.).
15 U podatke je uključeno 100-tinjak gostiju hotela na prijevoju Vaganj koji su zahvaljujući Hrvatskoj
GSS i Zimskoj službi deblokirani iz snijegom zametenog hotela. Među zametenim gostima bilo je i
bolesnika koji nisu mogli biti duže vrijeme bez medicinske skrbi, njege i lijekova (npr. dijabetičari).
16 Manji broj akcija na uređenim skijalištima objašnjava se kraćim trajanjem skijališne sezone u tom
razdoblju.
17 Kod akcija koje su trajale dva ili više dana (čak i 44 dana) statistički je evidentiran prvi dan u tjednu
u kojem je započeta akcija.
18 Nedostatak podataka za relativno veliki broj osoba glede njihove dobi posljedica je činjenice da u
jednom broju akcija, poglavito onim u kojima je zbrinut veliki broj ljudi, iz objektivnog razloga
nisu prikupljeni svi relevantni podaci.
19 U dvije potražne akcije zbrinuto je oko 20-tak osoba stranaca od kojih članovi Hrvatske GSS nisu
uzeli detaljnije podatke iz objektivnih razloga (npr. 20 pronađenih državljana Belgije).
20 Skratiti put u planini gotovo u pravilu znači kretati se po teško pristupačnom terenu, uz velike
orijentacijske teškoće i brojna neugodna iznenađenja. Stoga je skraćivanje puta i općenito kretanje
po nemarkiranom terenu rezervirano isključivo za iskusne planinare i alpiniste. Čak i u tom slučaju,
kretanje po nemarkiranom terenu treba dobro isplanirati - prije odlaska na teren. Neke od najtežih
akcija i nesreća s najtežim posljedicama za pojedinca (uključujući i smrtne slučajeve) su
skraćivanje puta. Na Sv. Iliji na Pelješcu (2004.) zabilježeno je smrtno stradavanje planinarke
(sama, najvjerojatnije je pokušala skratiti put). Stoga nije na odmet još jednom apelirati da se
izbjegava samostalno kretanje po planinama. Posebno treba biti oprezan kod planinarenja
dalmatinskim planinama u ljetnim uvjetima. Dehidracija, sunčanica i brzo iscrpljivanje kao
posljedica visokih temperatura vrlo brzo mogu onesposobiti čovjeka. (Dujmić, 2004: 4)
21 Svake godine Hrvatska GSS sudjeluje u potrazi ili u izvlačenju smrtno stradalih osoba. U 2004. bilo
je 20 smrtno stradalih, što je iznimno puno (dvostruko više nego prijašnjih godina). Polovica svih
smrtno stradalih osoba odnosi se na samoubojstvo.
22 21.12.2005., oko 01.20 sati, Stanica GSS Split zaprimila je dojavu o nestanku 76-godišnjeg
muškarca koji je tijekom popodneva otišao od kuće, posljednji put viđenog u 15.30 na nekom
puteljku u okolici Tugara. Zbog hitnosti potražne akcije, unatoč noći i niskim temperaturama, na
teren su izišli: 12 spasitelja Hrvatske GSS i pas tragač, koji su sa još desetak mještana i
vatrogascima cijelu noć pretraživali sve pravce za koje se moglo pretpostaviti da se nestali mogao
kretati. Potraga je nastavljena i sutradan, kroz jutro, sa desetak spasitelja Hrvatske GSS, pet
policijskih službenika, te desetak mještana. Tijekom jutra u potragu je uključen helikopter HRZ sa
6 članova GSS. Oko 12.25 nestalog su pronašli spasitelji GSS, bez vidljivih ozljeda, ali
pothlađenog, zbog izloženosti niskim temperaturama tijekom noći. (www.gss.hr; 21.03.2006.)
23 Spasitelji Hrvatske GSS, nažalost, sudjeluju i u potražnim akcijama gdje se ne može ništa više
učiniti nego pronaći tijela nestalih osoba, koje su prethodno smrtno stradale, izvući ih iz
nepristupačnog okruženja, predati ih članovima obitelji i time razriješiti neizvjesnost o njihovoj
sudbini.
Primjer tome je i događaj u svezi nestalog Čeha, 28.07.2005., čije je tijelo tijekom drugog dana
traganja lociran od strane spasitelja Stanica GSS Makarske i Splita na dnu jezera pod vrlo moćnim
slapom Gubavica rijeke Cetine na 15 metara dubine, na jednoj podvodnoj polici (dubina jezera je
30 metara). Za ronjenje na tom mjestu trebalo je spustiti ronilačku i drugu opremu u 200 metara
duboki kanjon, a nakon pronalaska tijela unesrećenog, izvući ga iz kanjona metodom improvizirane
žičare.
31.07.2005., nakon dvodnevne akcije, spasitelji Stanica GSS Makarske i Splita, izvukli su mrtvo
tijelo 12-godišnje djevojčice koju je rijeka Cetina povukla i usisala pod jednim slapom u njenim
moćnim brzacima. Djevojčica je na rijeci bila na kupanju s roditeljima i većim društvom. Tragedija
je umalo mogla biti veća, jer se s nastradalom djevojčicom kupalo još dvoje djece. Uspjeli su se
161

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja

othrvati jakoj matici držeći se za granje. Radilo se o zahtjevnoj zadaći na vodenim tokovima u
kojima zbog mjehurića zraka praktički nema vidljivosti, gdje voda svojom silinom onemogućuje
ronjenje i pristup mjestu nesreće. Osim što trga masku za ronjenje sa lica, boce i drugu opremu;
brza vodena masa predstavlja opasnost i za spasitelje, jer i sami mogu biti povučeni u neki od
podvodnih procijepa ili tunela pod velikim vodenim pritiskom. Zato je Cetina bila premrežena
sigurnosnim užadima, a dio vodotoka je smanjen zatvaranjem brane HE Kraljevac, ali i skretanjem
dijela vode u drugi rukavac. Tek kada se smanji pritisak vode donekle je moguće pretraživanje tih
procijepa, tunela i podvodnih džepova.
Prije pet godina, na gotovo istom mjestu, tijekom raftinga, stradao je 24-godišnji član Speleološkog
društva "Špiljar". Ovakve akcije najtužnije su za spasitelje Hrvatske GSS, jer unatoč velikim
naporima i vrhunskoj stručnosti prilikom provođenja akcija, ishod je u konačnici tragičan. (Večernji
list, 31.07.2005.: 20)
24 11.10.2005., u 10.35 sati, Stanici GSS Split dojavljuje policija kako je na stijenama s južne strane
otoka Hvara, iznad Svete Nedilje (predio vrha sv. Nikola), zapeo slovenski penjač iz Škofije Loke,
te da ne može ni naprijed ni nazad. Do dolaska spasitelja Hrvatske GSS, koji su iz Firula krenuli sa
zakašnjenjem od 45 minuta zbog zauzetosti helikoptera drugim zadaćama, iscrpljenog penjača
navezala su druga dva slovenska penjača. Po dolasku, spasitelji Hrvatske GSS izvukli su svu trojicu
iz stijene. Zaglavljeni penjač nije bio ozlijeđen, osim što je prošao vlastitu dramu držeći se za
stijenu i strahujući od pada. (www.gss.hr; 21.03.2006.)
25 11.07.2005., tijekom kanjoninga, atraktivne športsko-turističke aktivnosti, na predjelu slapa
Gubavica kraj Zadvarja, najužem mjestu kanjona rijeke Cetine, na kojem je rijeka doslovno sa svih
strana okružena 200 metara visokim liticama ili neprohodnim slapovima, jedan od sudionika slomio
je nogu. Akciju spašavanja izveli su spasitelji Stanica GSS Makarske i Splita. Zahvaljujući
Hrvatskoj GSS, pružanje kvalitetne medicinske pomoći moguće je na nepristupačnim lokacijama i
u nepovoljnim okolnostima. (www.gss.hr; 21.03.2006.)
26 2002: U 20 neskijaških akcija sudjelovale su 2 ili više Stanica Hrvatske GSS pa je ukupan broj
angažiranih Stanica 120 u provedenih 96 neskijaških akcija, dok je u 8 potražnih akcija sudjelovalo
2 ili više Stanica Hrvatske GSS pa je ukupan broj angažiranih Stanica 28 u provedenih 21 potražnoj
akciji.
27 2003: U 27 neskijaških akcija sudjelovale su 2 ili više Stanica Hrvatske GSS pa je ukupan broj
angažiranih Stanica 147 u provedenih 117 neskijaških akcija, dok je u 7 potražnih akcija
sudjelovalo 2 ili više Stanica Hrvatske GSS pa je ukupan broj angažiranih Stanica 32 u provedenih
24 potražnih akcija.
28 2004: U 17 neskijaških akcija sudjelovale su 2 ili više Stanica Hrvatske GSS pa je ukupan broj
angažiranih Stanica 175 u provedenih 150 neskijaških akcija, dok je u 5 potražnih akcija
sudjelovalo 2 ili više Stanica Hrvatske GSS pa je ukupan broj angažiranih Stanica 56 u provedenih
46 potražnih akcija.
29 Zakonu o policiji, ZoP, NN 129/2000.
30 Pravilnik o načinu policijskog postupanja, PoNPP, NN 81/03.
31 PoNPP uređuje i ovo pitanje iako se u preambuli nije pozvalo i na lineu 16. st. 2. čl. 129. ZoP-a.
32 Zakon o kaznenom postupku, ZKP, NN 62/03.
33 12.08.2005., oko 23.40 sati, preko Županijskog centra Državne uprave za zašitu i spašavanje
upućena je obavijest Stanici GSS Karlovac o nestanku mađarskog sportskog lakog zrakoplova "zlin
140" s dvoje mađarskih državljana na području Plitvičkih jezera. Toga dana skupina od osam
zrakoplova uputila se iz Mađarske (Kapošvar) na Jadransko more/Brač. Kod Slunja uletjeli su u
olujni oblak te su se razdvojili iz formacije u kojoj su letjeli. Pet zrakoplova sletjelo je u Zadarsku
zračnu luku Zemunik; šesti je prisilno sletio na livadu nedaleko od Pokrovnika kraj Drniša i
Šibenika; dok se sedmi zrakoplov srušio u okolici brda Velika Lisina, u blizini GSM antene uslijed
čega je dvoje putnika smrtno stradalo. Osmi zrakoplov je nestao.
Nakon poziva Stanici GSS Karlovac, nekoliko članova je obaviješteno i stavljeno u pripravnost za
potragu sutradan. 13.08. potraga je započela upućivanjem vozila sa ekipom spasitelja u Korenicu.
Sa helikopterima MUP-a i MORH-a krenulo se u pretraživanje iz zraka. Unatoč cjelodnevnoj
162

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

potrazi zrakoplov "zlin 140" nije pronađen. Istodobno, s odvijanjem potrage helikopterima, preko
GSM signala mobitela jednog od putnika nestalog zrakoplova određena je uža zona na kojoj bi se
zrakoplov trebao nalaziti, ali zbog noći i opasnosti od miniranog prostora potraga je privremeno
prekinuta.
U ranim jutarnjim satima 14.08. pokrenuta je velika potražna akcija koja je uključivala Stanice
GSS: Karlovac, Gospić, Ogulin i Zagreb (više od 30 članova Hrvatske GSS), policiju i djelatnike
Nacionalnog parka Plitvička jezera. Putem lociranog signala mobitela područje potrage bitno je
suženo te je zrakoplov pronađen već oko 11.00 sati, a osiguranje mjesta događaja sa olupinom i dva
tijela preuzela je policija. Tijekom popodnevnih sati ekipa za očevid obavila je očevid. Zbog
nepristupačnog i strmog terena članovi Hrvatske GSS preuzeli su prijenos tijela do lovačke kuće do
koje se moglo pristupiti vozilima. Cijela akcija završila je oko 21.00 sat.
Kako se radilo o teško prohodnom i strmom terenu, članovi Hrvatske GSS uz pomoć helikoptera
MORH-a izveli su, nekoliko dana kasnije, izvlačenje ostataka oba zrakoplova koja su pala kako bi
se mogla provesti potrebna vještačenja i utvrditi točan uzrok pada. (Večernji list, 14.8.2005.: 4-5)
34 Vidi s tim u svezi i čl. 54. st. 3. i 4. Zakona o zaštiti i spašavanju.
35 U časopisu "Hrvatski planinar", publikaciji Hrvatskog planinarskog saveza, broju 2 od 2005., na
stranicama 46 i 47 čitamo članak Božidara Drdera pod naslovom: "Jedna nezgoda i iskustvo s
Kleka". U njemu opisuje izlet planinara PD Vrbovec i PD Prpa koji će im ostati u sjećanju "kao
neželjena avantura koja ih je grubo upozorila da divna priroda nije baš uvijek nježna prema svojim
obožavateljima." Na povratku s planinarskog izleta na  planinski dom Klek, negdje ispod Klečica,
"žurba" poradi što bržeg povratka do automobila "uzela je svoj danak; jedna planinarka okliznula se
na mokri korijen, pala i uganula nogu. Uzbuđeno telefoniranje pokrenulo je niz reakcija policije i
službe za obavješćivanje, ali nažalost, nijedna od njih nije uključivala poziv gorskoj službi
spašavanja." Nakon nekoliko sati planinare je obradovao dolazak "ogulinske ekipe Hrvatske GSS",
kojoj je trebalo samo 90 minuta od obavješćivanja do dolaska u dom. Ozlijeđena planinarka,
vještinom gorskih spasitelja, spuštena je do njihovih automobila, kojima su je odvezli do bolnice u
Ogulinu. U hodnicima bolnice spasitelji su zajedno sa planinarima čekali rezultate medicinske
obrade zbrinute planinarke. Na kraju svog članka Božidar Drdera zaključuje: "Premda je za njih to
tek jedna od uobičajenih akcija, pokazali su se pouzdani, brzi i spretni. Upravo je upečatljivost te
spoznaje razlog što mogu ovaj članak, nakon gorčine izazvane nedostatkom koordinacije i
snalažljivosti ostalih nadležnih službi, završiti optimistički. Svaka čast GSS-ovcima, njihovu ćemo
pomoć uvijek pamtiti i cijeniti. Još jednom sve pohvale hrabrim Ogulincima! Veliko im hvala!"
36 U utorak, 21.03.2006. policiji je prijavljen nestanak 71-godišnjeg Šoltanina nakon što je s nećakom i
geodetom obilazio imanje. No, na povratku u selo zalutao je u neprohodnoj makiji. U traganje za
nestalim, pored policijskih službenika i članova Hrvatske GSS sa psima tragačima, uključili su se
vatrogasci, sumještani, te članovi obitelji. Brodom je pretražen i dio obale, ali zbog mraka toga
dana potraga i pretraživanje prostora je prekinuto u 23.00 sata. Idućeg dana potraga je nastavljena
rano ujutro i u 8.30 pothlađenog i iscrpljenog nestalog Šoltanina pronašla je njegova susjeda u uvali
Donja Kruškica, udaljenoj tri kilometra od mjesta nestanka. U ovoj potrazi članovi Hrvatske GSS
koristili su elektroničko praćenje pretraženog prostora na digitalnoj karti, čime su eliminirali
nepretražene "džepove". Slučaj je također još jedan primjer koji upozorava na opasnost od guste
makije koja je na pretraženom prostoru narasla i preko metar i pol visine. "Makija je zapravo
strašna klopka. Kad čovjek uđe, više ne izlazi. Nekoliko stranih turista tako je smrtno stradalo." -
upozorava pročelnik Hrvatske GSS, Vinko Prizmić. (Večernji list, 23.3.2006.: 6)
37 Pod pojmom "priroda" u smislu čl. 1. st. 2. Zakona o zaštiti prirode (NN 70/2005) razumijeva se
sveukupna biološka i krajobrazna raznolikost. "Biološka raznolikost" je sveukupnost svih živih
organizama koji su sastavni dijelovi ekoloških sustava, a uključuje raznolikost unutar vrsta, između
vrsta, životnih zajednica, te raznolikost između ekoloških sustava (čl. 7. toč. 1.). Krajobrazi se
prema svojim značajnim i karakterističnim obilježjima razvrstavaju u krajobrazne tipove koji
izražavaju raznolikost prirodne i kulturne baštine. Pod značajnim i karakterističnim obilježjima
krajobraza razumijevaju se dijelovi prirode karakteristični za određene krajobrazne tipove ili
umjetne sastavnice krajobraza koje imaju prirodnu, povijesnu, kulturnu, znanstvenu ili estetsku
vrijednost. Krajobrazne tipove i osobito vrijedne krajobraze kao zaštićene prirodne vrijednosti
163

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja

utvrđuje Ministarstvo na prijedlog Zavoda, uz sudjelovanje javnosti, nadležnog ureda državne
uprave u županiji i Gradu Zagrebu, jedinica lokalne odnosno područne (regionalne) samouprave i
drugih pravnih i fizičkih osoba koje imaju interes u utvrđivanju vrijednosti krajobraza. (čl. 84.)
38 31.07.2004., subota, u popodnevnim satima, u policijskoj postaji otac prijavljuje nestanak svog 17-
godišnjeg sina, pastira koji čuva ovce na Vrdovu, na Dinari. Nakon što je prijavio nestanak, zajedno
sa tamošnjim lovcima, mještanima i članovima obitelji krenuo je u potragu i pretraživanje prostora
na Dinari. U pomoć su također bili pozvani članovi Hrvatske GSS, koji su ga tražili od nedjelje do
ponedjeljka 02.08., i danju i noću, kada su ga pronašli u jami dubokoj 20 metara, promrzlog,
slomljene ruke, ali ipak živog. U jamu su se spustili gorski spasitelji: Stipe Božić, Grgo Bujas i
Domagoj Laušić koji su ga izvukli iz jame u pojasu momčadskim potegom. Silazak i izvlačenje je
trajalo oko sat vremena. Veći je problem bio pronaći ga u toj pustoši jame.
Nestali pastir proveo je u jami, na temperaturi od 5-100C, oko 40-tak dugih i zastrašujućih sati.
Dno jame bilo je prekriveno snijegom; klizavi kameni zidovi nisu mu dopuštali penjanje i izlazak iz
jame; a on je na sebi imao ljetnu majicu kratkih rukava, kratke hlače i tenisice. U noćnim satima iz
vana dopirali su zvukovi zavijanja vukova, a njega je hvatala jeza. Članovi Hrvatske GSS pronašli
su ga 1.500 metara dalje od mjesta na kojem je čuvao stado ovaca, na području Ublih, u Bosni i
Hercegovini.
Dinara, s obzirom na geološki sastav, prepuna je jama, odnosno spilja, koje itekako privlače
znatiželjnike, turiste i planinare speleologe. No, takve avanture, ako izletnici nisu primjereno
opremljeni i ne znaju mnogo o spiljama, mogu završiti tragično. Ovaj slučaj je članovima Hrvatske
GSS bio 15. slučaj traganja za nestalom osobom u jamama. Prva takva akcija uspješno je obavljena
1967. kod Novih Sela, gdje su iz jame duboke 38 metara izvukli djevojčicu gotovo neozlijeđenu i
to nakon tri dana boravka u podzemlju. (Večernji list, 3.8.2004:18; 4.8.2004.:23)
39 U srpnju 2004. djelatnici Policijske uprave međimurske, zbog osnovane sumnje kako je žrtva
ubojstva, intenzivno su provodili mjere traganja za prijavljenom muškom nestalom osobom.
Temeljem prikupljenih obavijesti tijekom kriminalističke obrade, došlo se do potrebe pretraživanja
prirodnog prostora - šume i drugog mješovitog terena, u blizini jednog stambenog objekta, veličine
cca 2 km2. U pomoć su pozvani članovi Stanice GSS Karlovac koji su se pozivu odazvali i u
dogovoreno vrijeme došli na određeno mjesto. U pretraživanju, pored policijskih službenika,
sudjelovali su članovi Stanice GSS Karlovac i dva psa tragača. Nakon pet sati pretraživanja
raznovrsnog prirodnog prostora, naišlo se na sumnjiva područja iako se prijavljena nestala osoba
nije uspjela naći. (Arhiva Stanice GSS Karlovac)
40 Vidi čl. 242.-244. ZKP-a u svezi osoba koje se mogu ispitati u svojstvu svjedoka.
41 Kazneni zakon, KZ, NN 110/97, 27/98, 129/00, 51/01 i 105/04.
42 Pojam "službene osobe" definiran je u čl. 89. st. 3. KZ.
43 Situacije i okolnosti koje građaninu osiguravaju poštivanje traženog atributa: "ovlašteno", detaljnije
vidi kod: Šuperina, 2001: 147 i dalje.
44 Izjednačena kaznenopravna zaštita službenih osoba i pomagatelja službenoj osobi u svezi st. 1. i 2.
čl. 317. KZ u suglasju je s jednakom izloženošću opasnosti koja proizlazi iz čl. 317. st. 1. KZ,
odnosno s povećanom izloženosti kaznenog djela sadržanog u čl. 317. st. 2. KZ, kojom su izložene
podjednako ove osobe, dok se nalaze u obavljanju ili u pomaganju obavljanja službene radnje.
45 Vidi: čl. 2. i 6. Zakona o zaštiti od elementarnih nepogoda, NN 73/97.
46 Vidi: čl. 3. Uredbe o unutarnjem ustroju Državne uprave za zaštitu i spašavanje, NN 20/2005.
47 Nacionalni plan traganja i spašavanja ljudskih života na moru, Nacionalni plan, NN 164/98.
48 Zakon o potvrđivanju Međunarodne konvencije o traganju i spašavanju na moru, NN-MU 14/96.

164

Marijan Šuperina, Krešimir Pogačić

LITERATURA
1. Bayer, V. (1997). Kazneno procesno pravo - odabrana poglavlja. Knjiga I. Uvod u teoriju
kaznenog procesnog prava. Priredio prof. dr. sc. D. Krapac. II. neizmijenjeno izdanje. Zagreb:
MUP RH.
2. Brinker, H. (1986). Vermisstensachen mit verborgener Leiche: Kriminalistische und
kriminologische Aspekte für Praxis und Forschung. Arhiv für Kriminologie, 117 (1-2), 1-8.
3. Clages, H., Schlieper, K. D. (1995). Polizeiliche Bearbeitung von Vermißtenfällen - Ein Leitfaden.
Heidelberg: Kriminalistik Verlag.
4. Dujmić, H. (2003). Analiza nesreća i spasilačkog dijela aktivnosti Hrvatske GSS u 2002. Zagreb:
Hrvatska gorska služba spašavanja.
5. Dujmić, H. (2004). Analiza nesreća i spasilačkog dijela aktivnosti Hrvatske GSS u 2003. Zagreb:
Hrvatska gorska služba spašavanja.
6. Guth, R. (2000). Checklisten für den Ersten Angriff. Berlin: Richard Boorberg Verlag.
7. Jurina, M., Jurković, S., Pušeljić, M. (1999). Elementi organizacije policije. Zagreb: MUP RH.
8. Krapac, D. (2003). Zakon o kaznenom postupku i drugi izvori hrvatskoga kaznenog postupovnog
prava. V. izmijenjeno i dopunjeno izdanje. Zagreb: Narodne novine.
9. Marković, T. (1977). Suvremena tehnika istraživanja kaznenih djela - Kriminalistika. Zagreb:
Narodne novine.
10.
Maver, D. (1994). Kriminalistični spoznavni proces. Ljubljana: Uradni list Republike Slovenije.
11.
Modly, D. (1996). Traganje za nestalim osobama. Policija i sigurnost, 5 (4-5), 376-393.
12.
Palmiotto, M. J. (1994). Criminal Investigation. Chicago: Nelson Hall Publishers.
13.
Pavišić, B. (2005). Komentar Zakona o kaznenom postupku. Rijeka: Žagar.
14.
Poljak, Ž. (2004). Zlatna knjiga hrvatskog planinarstva. Zagreb: Hrvatski planinarski savez.
15.
Pravilnik o članstvu u Stanicama Hrvatske gorske službe spašavanja (2004)
16.
Pravilnik o znakovlju, službenim odorama i oznakama na službenim vozilima Hrvatske gorske
službe spašavanja (2003)
17.
Prizmić, V. (2005). Program obuke pripadnika gorske službe spašavanja. Neobjavljen rukopis.
18.
Prizmić, V. (2005). Učinjeni veliki koraci za Hrvatsku GSS. Osvrt na Zbor spašavatelja na Mosoru
11. i 12. prosinca 2004. Hrvatski planinar, 97 (2), 42-45.
19.
Smerke, Z. (1989). Planinarstvo i alpinizam. Čakovec: Zrinski.
20.
Statut Hrvatske gorske službe spašavanja (2003)
21.
Statut Hrvatskog planinarskog saveza (2003)
22.
Šuperina, M. (2001). Kaznenopravni položaj policijskih službenika tijela unutarnjih poslova u
hrvatskom materijalnom kaznenom pravu. Zagreb: Hrvatsko udruženje za kaznene znanosti i
praksu - MUP RH - Policijska akademija.
23.
Šuperina, M., Gluščić, S. (2003). Učestalost prijave nestanka osobe u Republici Hrvatskoj i
postupanje policijskog službenika u traganju za nestalom osobom: Aktualizacija problema. Pravni
vjesnik, 19 (3-4), 151-187.
24.
Vršec, M. (1990). Organiziranje i rukovođenje u organima unutrašnjih poslova. Zagreb: MUP RH
25.
Walder, H. (2002). Kriminalistisches Denken. Heidelberg: Kriminalistik Verlag.
26.
www.gss.hr

O AUTORIMA
mr. sc. Marijan Šuperina; znanstveni asistent i viši predavač na Katedri kriminalistike Visoke
policijske škole u Zagrebu; nositelj kolegija: Rad na mjestu događaja i Kriminalistički praktikum;
sudjeluje u izvođenju nastave na kolegijima: Uvod u kriminalistiku, Kriminalistička taktika i Studije
nasilničkog ponašanja; član Akademije pravnih znanosti Hrvatske, Hrvatskog udruženja za kazneno
pravo i praksu, Hrvatskog međunarodnog udruženja za kazneno pravo i praksu, Strukovne udruge
kriminalista. Područje proučavanja i istraživanja unutar kriminalističke znanosti su kriminalističko
taktika postupanja na mjestu (kriminalnog) događaja, pored praćenja sudske prakse u svezi
postupanjem policijskog službenika i njegove kaznenopravne zaštite. (Visoka policijska škola, Av. G.
165

sekcija: kineziološke študije in njihov vpliv na varnostna vprašanja
Šuška 1, 10000 Zagreb, R. Hrvatska, tel. ++385 1 23 91 365; fax. ++ 385 1 23 91 415; E-mail:
msuperina@net.hr)

Krešimir Pogačić; kriminalist i diplomant na stručnom studiju diplomirani kriminalist Visoke
policijske škole u Zagrebu; sudjeluje u razvojnim istraživanjima na Katedri kriminalistike: "Vodič i
policijski pas provođenjem dužnosti u podizanju standarda postupanja policijskog službenika" i
"Oblici postupanja policijskog službenika u traganju za nestalom osobom". Član Planinarskog društva
Dubovac od 1999.; član Hrvatske gorske službe spašavanja - Stanica Karlovac od 2005.
166