8. SLOVENSKI DNEVI VARSTVOSLOVJA
© 2007 Fakulteta za varnostne vede, Ljubljana

________________________________________________________  1  _______________________________________________________
Relacije između nekih motoričkih sposobnosti
učenika policije i efikasnosti upotrebe pištolja CZ 99
Dragan Arlov
Uzorak od 236 učenika, završne godine Srednje škole unutrašnjih poslova u Sremskoj Kamenici, podeljen je u 5
grupa po kriterijumu efikasnosti gadjanja iz pištolja CZ 99. Za sve ispitanike su utvrđene maksimalne mišićne sile
saopštene pri izolovanim pokretima aktuelnih delova tela (stisak šake nedominantne i dominantne ruke, stisak obe
šake u poziciji simuliranog hvata pištolja, pregibanja kažiprsta aktuelne ruke u pokretu simuliranog povlačenja
obarače, ledjno slabinske muskulature u pokušaju opružanja i opružača oba kolena). Realizacijom istraživanja su se
pokušali utvrditi doprinosi aktuelnih motoričkih sposobnosti efikasnosti gađanja iz pištolja CZ 99. Rezultati analiza
ukazuju na postojanje značajnih razlika izmedju grupa, formiranih po kriterijumu efikasnosti, u odnosu na praćene
motoričke sposobnosti ispitanika. Značajnosti razlikovanja grupa najviše doprinose obeležja maksimalne mišićne sile
saoštene pri stisku šake dominantne ruke i sile saopštene pri stisku obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja.
Definisanju karakteristika izdvojenih grupa, za prostor praćenih motroričkih sposobnosti, najviše doprinosi obeležje
maksimalne saopštene sile pri stisku obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja (37,04%), potom obeležje
maksimalno saopštene sile pri angažovanju leđno-slabinske muskulature (18,52%) a nakon toga podjednak doprinos
karakteristikama grupa za ovaj prostor, sila stiska šake nedominantne ruke i pregibanja kažiprsta dominantne ruke
(13,89%).
Ključne reči: policija, pištolj CZ 99, motoričke sposobnosti, efikasnost gadjanja
UVOD
U okviru raspoloživih ovlašćenja za ostvarenje svoje uloge, policijskim službenicima je data mogućnost i upotrebe
vatrenog oružja. Za kvalitetno zadovoljenje profila izvršioca poslova policajca, učenici u policijskoj školi imaju
obavezu, između ostalog, da usvoje uslove i način upotrebe vaternog oružja. Iskustva sa ovih prostora ukazuju na
neveliki broj upotreba vatrenog oružja što, svakako, ne mora biti prava slika mogućnosti (prava) i potreba (obaveza
policijskih službenika). Pripadnici MUP-a R Srbije su u periodu 2000-2006 imali 200 upotreba vatrenog oružja, kao i
62 pucanja u životinje i 358 radi davanja upozorenja ili traženja pomoći. Vatreno oružje je upotrebljeno u 56 slučajeva
radi sprečavanja bežanja kod izvršenja krivičnih dela, 27 puta radi sprečavanja bežanja lica lišenih slobode i 117 puta
radi odbijanja napada od sebe ili drugog lica. Prilikom upotreba vatrenog oružja u navedonom periodu, policijski
službenici ovog ministarstva su lišili života 10 lica. U istom periodu, pri obavljanju policijskih poslova, dva policijska
službenika su izgubila život a protiv 26 je podneta krivična prijava kao i 15 radnika je udaljeno iz ministarstva zbog
neopravdane ili nepravilne upotrebe sredstava prinude pa i vatrenog oružja. Istraživanja autora (prema Andersonu,
2000) sa drugih prostora (Parent i Verdun-Jones 1999) ukazuju na razloge upotrebe vatrenog oružja i to 47% radi
zaštite života partnera, 33% radi sopstvene zaštite i 27% radi zaštite nevinih prolaznika. Morrison i Vila (1998) su
ukazivali  na posedovanje ograničenih streljačkih veština a prema istom izvoru, Vila i Morrison (1994) ukazuju na
konstantnu nepreciznost policajaca naročito prilikom oružanih sukoba. Ranija istraživanja su ukazala da nedostatak
sile, a naročito sile stiska šake predstavlja limitirajuci factor u visokoj vestini koriscenja vatrenog oruzja, narocito kod
rastom manjih žena (Newberry, 1991; Atkins,1993). U svom radu, Gregory S. Anderson (i drugi-2000) su, na uzorku
od 54 muškarca i 11 žena regruta za policijski poziv, pokušali otkriti uticaj određenih motoričkih parametara (mišična
snaga, izdržljivost...) na predviđanje rezultata gađanja policijskih regruta. Rezultati istraživanja ovih autora ukazali su
na neopravdanost (uz ograničenje zaključivanja zbog veličine subuzoraka) korišćenja jačine zahvata pri selekciji
policijskih regruta. Istraživanja na ovim prostorima (Arlov 2005) na populaciji aktivnih policijskih službenika, osoba
ženskog pola su pokazala značajnu povezanost sile pregibanja kažiprsta i vremena opaljenja prvog metka kao i stiska
kombinovanog dvoručnog hvata i preciznosti gađanja iz pištolja CZ 99 angažovanjem duple akcije kao bitne tehničke
karakteristike kvalitenog službenog pištolja.
PROBLEM, PREDMET I CILJ ISTRAŽIVANJA
U radu se pokušalo utvrditi kakav je doprinos određenih motorički sposobnosti efikasnosti gađanja iz pištolja CZ
99. Za sigurne preduslove efikasnog delovanja iz pištolja neminovan je dobar stav, položaj gornjeg dela tela, korektan
dvoručni hvat samog pištolja, energično i kontinuirano povlačenje obarače. Navedeni elementi uz, svakako, i druge

___________________________________________
 varstvoslovno-kineziološka sekcija  __________________________________________

________________________________________________________  2  _______________________________________________________
koji čine osnovnu školu borbenog gadjanja iz pištolja bitno zavise od ispoljenih sila aktuelnih mišičnih grupa. Tako je
za siguran stav pri gadjanju uloga velikih grupa mišića oba natkolena veoma bitna i u radu se opredelilo za utvrđivanje
doprinosa ove sposobnosti efikaksnosti gađanja. Ledjno-slabinska i trbušna muskulatura stvara vezu izmedju donjih i
gornjih ekstremiteta. Sposobnost ispoljavanja značajne sile pri stisku dominantne i nedominantne šake i pregibanja
kažiprsta aktuelne dominantne šake stvaraju dobre preduslove za održavanje povoljnog položaja pištolja u odnosu na
cilj pre, u toku i nakon opaljenja. Cilj rada je bio da se utvrdi postojanje ili nepostojanje statistički značajnih razlika
izmedju različitih grupa ispitanika, formiranih po kriterijumu efikasnosti a u zavisnosti od ispoljenih sila aktuelnih
mišićnih grupa.
METODOLOGIJA ISTRAŽIVANJA
Uzorak u istraživanju činilo je 236 učenika Srednje škole unutrašnjih poslova u Sremskoj kamenici. Uzorak je
podeljen na pet subuzoraka a po kriterijumu postignutih rezultata na gadjanju iz pištolja CZ 99 na kružnu metu sa
distance od 10 metara sa raspoloživih osam metaka i bez ograničenja vremena gadjanja. Maksimalni broj krugova u
zadatku je bio 80. Subuzorci po kriterijumu efikasnosti gadjanja:

Grupa 1. -  učenici sa postignutih do 15 krugova,
Grupa 2. – učenici sa postignutih 16 – 30 krugova,
Grupa 3. – učenici sa postignutih 31 – 45 krugova,
Grupa 4. – učenici sa postignutih 46 – 61 krug i
Grupa 5. – učenici sa postignutih 62 – 80 krugova.
Za sve ispitanike subuzorak su utvrđene maksimalne mišićne sile aktuelnih mišićnih grupa:

maksimalna saopštena sila stiska šake nedominantne ruke (leva),

maksimalna saopštena sila stiska šake dominantne ruke (desna),

maksimalna saopštena sila stiska obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja (obe),

maksimalna saopštena sila pri pregibanju kažiprsta aktuelne ruke u pokretu simuliranog povlačenja obarače
(prst),

maksimalna saopštena sila pri angažovanju ledjno slabinske muskulature u pokušaju opružanja (ledja) i

maksimalna saopštena sila opružača oba kolena (noge).
Maksimalne mišićne sile aktuelnih mišićnih grupa  merene su primenom posebno razvijenog softvera i hardvera
na Policijskoj akademiji u Beogradu i prilagodjenih mehaničkih konstrukcija za izolovanje željenih pokreta (opružanje
kičmenog stuba u ledjno-slabinskom delu, opružanje oba donja ekstremiteta u zglobovima kolena i pregibanje
kažiprsta šake dominantne ruke)

 Fotografija 1 i 2. Mehanička konstrukcija i elektronski dinamometar za utvrđivanjemaksimalne mišidne sile
pri pregibanju kažiprsta dominantne ruke pri simuliranom povlačenju obarače

REZULTATI ISTRAŽIVANJA
U nastavku su u tabeli 1. prikazani samo osnovni statistici koji ukazuju na veličinu subuzoraka, srednjih vrednosti
za svako od praćenih obeležja saopštenih maksimalnih mišićnih sila, procentualne homogenosti grupa u odnosu na
dobijene rezultate i doprinosa pojedinačnih obeležja posmatranom prostoru dela motoričkih sposobnosti.

___________________________________________________  Dragan Arlov  __________________________________________________

________________________________________________________  3  _______________________________________________________
Tabela 1. Osnovni pokazatelji uzorka u istraživanju
grupe
1 (0-15)
2(16-30)
3(31-45)
4(46-61)
5(62-80)
ukupno
br. ispitanika
57
50
72
42
15
236
sile
srednje vrednosti
doprinos
prostoru
leva
49.86
46.70
47.96
49.53
50.65
13.89%
desna
51.75
48.97
50.11
53.17
53.87
2.78%
obe
60.44
58.19
60.04
65.40
67.29
37.04%
prst
12.61
12.11
11.88
13.26
12.59
13.89%
ledja
162.45
161.04
165.43
168.65
175.79
18.52%
noge
169.67
165.09
168.25
168.01
176.93
13.89%
homogenost
56.14%
62.00%
61.11%
61.90%
60.00%

Uvidom u rezultate multivarijantne analize varijanse (MANOVA) na ukupno praćenim obeležjima
sposobnosti saopštavanja maksimalnih sila, prikazane u tabeli 2. a s obzirom na p vrednost (.088) može se zaključiti
da postoje značajne razlike izmedju grupa učenika formiranih po kriterijumu efikasnosti gađanja a u odnosu na
saopštene maksimalen mišićne sile šest aktuelnih mišićnih grupa.

Tabela 2. Značajnost razlike između grupa  učenikau odnosu na stanje motoričke sposobnosti

n
F
p
MANOVA
6
1.425
.088

Rezultati razlikovanja grupa učenika po pojedinačnim obeležjima – maksimalnim saopštenim mišićnim
silama za određene mišićne grupe (tabela 3.), ukazuju na statistički značajno razlikovanje grupa učenika kod praćenog
obeležja maksimalne saopštene sile pri stisku dominantne šake na nivou p .032, i kod praćenog obeležja maksimalne
saopštene sile pri stisku obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja na nivou p .002. Kod ostalih praćenih obeležja
za prostor aktuelnih mišićnih sila nije utvrđeno statistički značajno razlikovanje izmedju grupa učenika formiranih
prema efikasnosti gadjanja.

Tabela 3. Značajnost razlike između grupa učenika u odnosu na saopštene mišidne sile
ANOVA
F
p
leva
1.745
.141
desn
2.697
.032
obe
4.348
.002
prst
1.399
.235
ledja
1.812
.127
noge
.748
.561

Tabela 4. Značajnost razlike između grupa učenika u odnosu na ukupan prostor

n
F
p
DISKRIMINATIVNA
6
1.427
.087

Rezultati i diskriminativne analize, prikazani u gornjoj tabeli, ukazuju na statistički značajno razlikovanje
šest sintetizovanih obeležja – praćenih mišićnih sila i potvrđuju postojanje značajnog razlikovanja i jasno definisanih
granica izmedju nekih grupa učenika u odnosu na praćene maksimalne mišićne sile kao deo motoričkog prostora.

Tabela 5. Koeficijent diskriminacije, između grupa učenika u odnosu na stanje motoričke sposobnosti
Obeležje - sile
koeficijent diskriminacije
obe
.040
ledja
.020
leva
.015
noge
.015
prst
.015
desna
.003

Koeficijenti diskriminacije, prikazani u tabeli 5. ukazuju da je najveći doprinos diskriminaciji između
različitih grupa učenika u odnosu na stanje saopštenih maksimalnih mišićnih sila kao dela motoričkih sposobnosti
(odnosno da je razlika najveća) kod, maksimalno saopštene mišićne sile pri stisku obe šake u simuliranom dvoručnom

___________________________________________
 varstvoslovno-kineziološka sekcija  __________________________________________

________________________________________________________  4  _______________________________________________________
hvatu pištolja (obe .040), potom maksimalna saopštena sila pri angažovanju ledjno slabinske muskulature u pokušaju
opružanja (ledja .20), dok su maksimalne saopštene sile stiska šake nedominantne ruke (leva), opružača oba kolena
(noge) i pri pregibanju kažiprsta aktuelne dominantne ruke u pokretu simuliranog povlačenja obarače (prst) jednakog
doprinosa (.015). Najmanji doprinos razlikovanju grupa učenika daje praćeno obeležje maksimalne mišićne sile stiska
dominantne šake (desna).

Tabela 6. Distanca (Mahalanobisova) između grupa učenika u odnosu na stanje motoričke sposobnosti

Grupa 1.
Grupa 2.
Grupa 3.
Grupa 4.
Grupa 5.
Grupa 1.
.00
.49
.47
.80
.94
Grupa 2.
.49
.00
.31
.77
.96
Grupa 3.
.47
.31
.00
.69
.73
Grupa 4.
.80
.77
.69
.00
.56
Grupa 5.
.94
.96
.73
.56
.00

Računanjem Mahalanobisove distance između grupa učenika prema saopštenim makismalnim mišićnim
silama aktuelnih mišićnih grupa dobija se još jedan pokazatelj međusobnih sličnosti ili razlika. Ovako računate
distance različitih prostora mogu se upoređivati. Rezultata iz tabele 6. ukazuju da je najmanje rastojanje za praćeni
prostor makismalnih mišićnih sila aktuelnih mišićnih grupa između 2. i 3. grupe učenika (.31) a da su po ovom osnovu
najudaljenije grupe 5. i 2. (.96).

Tabela 7. Grupisanje subuzoraka učenika u odnosu na saopštene makismalne mišidne sile
nivo
bliskost

Grupa 2.
Grupa 3.
.31
Grupa 1.
Grupa 2.
.52
Grupa 4.
Grupa 5.
.56
Grupa 1.
Grupa 4.
1.14

Na osnovu prikazanog dendrograma uočava se da su najbliže druga i treća grupa sa distancom .31, a da je
najveća razlika izmađu prve i četvrte grupe sa distancom 1.14.

Legenda: Grupa 1. (1); Grupa 2. (2); Grupa 3. (3); Grupa 4. (4) ;  Grupa 5. (5)

Na osnovu grafičkog prikaza elipsi (intervala poverenja) mogoće je uočiti međusobni položaj i karakteristiku
svake od 5 grupa učenika, u odnosu na dva najdiskriminativnija (obeležja)
1.
maksimalna saopštena sila stiska obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja (obe) (horizontalna osa) i
2.
maksimalna saopštena sila pri angažovanju ledjno slabinske muskulature u pokušaju opružanja (ledja)
(vertikalna osa).

___________________________________________________  Dragan Arlov  __________________________________________________

________________________________________________________  5  _______________________________________________________
Legenda: Grupa 1. (1); Grupa 2. (2); Grupa 3. (3); Grupa 4. (4) ;  Grupa 5. (5)
ZAKLJUČAK
Na uzorku od 236 učenika, završne godine Srednje škole unutrašnjih poslova u Sremskoj Kamenici, pokušalo se
utvrditi kakav je doprinos, određenih motoričkih sposobnosti u prostoru saopštenih maksimalnih mišićnih sila
aktuelnih mišićnih grupa (stisak šake nedominantne i dominantne ruke, stisak obe šake u poziciji simuliranog hvata
pištolja, pregibanja kažiprsta aktuelne ruke u pokretu simuliranog povlačenja obarače, ledjno slabinske muskulature
u pokušaju opružanja i opružača oba kolena), na efikasnost gađanja iz pištolja CZ 99. Uzorak je po kriterijumu
efikasnosti gađanja, podeljen na 5 subuzoraka - grupa učenika.
Rezultati multivarijantne analize varijanse i diskriminativne analize (.088 i .087) kod stanja praćenih motoričkih
sposobnosti ukazuju na postojanje statistički značajnih razlika između grupa učenika. Realizovana univarijantna
analiza varijanse je pokazala da kod pojedinih (stisak šake  dominantne ruke .032 i stisak obe šake u poziciji
simuliranog hvata pištolja .002) obeležja iz prostora praćenih motoričikih sposobnosti postoji statistički značajna
razlika između grupa učenika formiranih prema kriterijumu efikasnosti gađanja iz pištolja CZ 99. Koeficijenti
diskriminacije ukazuju da 6 sintetizovanih praćenih obeležja značajno doprinose razlikovanju grupa. Najveća
diskriminacija je kod stiska obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja (.040) i sile ledjno slabinske muskulature
(.020). Utvrđena Mahalanobisova distanca između grupa učenika prema saopštenim maksimalnim mišićnim silama
aktuelnih mišićnih grupa ukazuje na najmanju distancu između 2. i 3. grupe učenika (.31), a najveću između 1. i 4.
grupe učenika (1.14). Činjenica da najmanja distanca između grupa za praćeni prostor nije između dve najmanje
efikasne grupe učenika (1. i 2.) kao i da najveća distanca nije između najmanje efikasne (1. grupa) i najefikasnije grupe
učenika (5. grupa) ukazuje da pored, utvrđenog doprinosa značajnom razlikovanju  između grupa, stiska šake
dominantne ruke i stiska obe šake u poziciji simuliranog hvata pištolja, efikasnosti gađanja iz pištolja CZ 99 dopinose i
neka druga obeležja istih ili drugih prostora koji nisu bili predmet ovog istraživanja a mogu biti predmet nekog
narednog.
LITERATURA

1.
Anderson, G.S, and Plecas D.B. (2000), Predicting shooting scores from physical performance data, Policing: An
International Journal of Police Strategies & Management, Vol. 23 No. 4, 2000, pp. 525-537.
2.
Arlov, D. (2007). Neke motoričke sposobnosti žena policajaca u funkciji kvaliteta gađanja iz revolvera, Treći
kongres crnogorske sportske akademije, Herceg Novi – Bijela.
3.
Arlov, D. (2000). Shooting Efficiency at Different Loading Procedures-Bringing the Bullet Into the Bearing of the
Barrel, Science-Security-Police, journal of Police Acacemy. –ISSN 0354-8872. God. 5, br. 2, str. 87-94. Beograd.
4.
Arlov, D. (2005). Relacije izmedju odredjenih motoričkih sposobnosti žena policajaca i efikasnosti gadjanja iz
pištolja, 13-ti Medjunarodni interdisciplinarni simpozijum »Sport, fizička aktivnost i zdravlje mladih«, Univerzitet
u Novom Sadu, Novosadski maraton.

___________________________________________
 varstvoslovno-kineziološka sekcija  __________________________________________

________________________________________________________  6  _______________________________________________________
5.
Morrison, G.B. and Vila, B.J. (1998), „Police handgun qualification: practical measureor aimless activity?“, Policing:
An International Journal of Police Strategies & Management, Vol. 21, pp. 510-33.
6.
Nemberry, A. (1991), „Firearms strearms strenght training“, FBI Memorandum, 6 October.
7.
Parent, R. And Verdun-Jones, S. (1999), „Shots fired: firearm discharges by municipal police in british Columbia“,
Gazette: Journal of the RCMP, February/March, pp. 2-9.
8.
Vučković, G., Dopsaj, M., Blagojević, M. (2001). The relationship between 10m distance pistol shooting eficiency and
indicators of muscle force regulation mehanisms at different muscle groups, Exercise & Society Journal of Sports
Science, supplement issue, 28:301-302.
9.
Vučković, G.; Dopsaj, M. (2007). Uticaj osnovne obuke u gađanju kod policajaca u funkciji pola, Treći kongres
crnogorske sportske akademije, Herceg Novi – Bijela.
O AUTORU
Dr Dragan Arlov, nastavnik je na Kriminalističko-policijskoj akademiji u Beogradu na predmetu Primena
sredstava prinude a u zvanju vanrednog profesora.


8. SLOVENSKI DNEVI VARSTVOSLOVJA
© 2007 Fakulteta za varnostne vede, Ljubljana

________________________________________________________  1  _______________________________________________________
Neki pokazatelji generiranja metaboličkog
sindroma policijskih službenika
Davorin-Josip Rubeša
Davor Zidar
Znatna dinamička i statička opterećenja te psihička napetost policijskih službenika gotovo su svakodnevno
prisutna u njihovom radu i životu. S vremenom uzrokuju čitav niz negativnih posljedica, koje se na početku mogu
prepoznati u disfunkciji pojedinih sustava organizma, pa do narušenosti općeg psihosomatskog statusa. Razumjeti ove
procese znači aktivno se suprotstaviti njihovom bržem nastajanju. Na koji način? Svakako, između ostalog i provedbom
različitih kinezioloških programa za koje je nizom znanstveno -istraživačkih i stručnih radova iz opće i policijske
kineziologije potvrđeno da imaju izuzetno povoljan prevencijski utjecaj.
Postavlja se pitanje: da li dosadašnje sudjelovanje policijskih službenika u kineziološkim programima ostavlja
dovoljan kineziološki trag kako bi isti bio zaštita generiranja metaboličkog sindroma?
Naime, metabolički sindrom je skup poremećaja koji uključuje poremećaj regulacije masti u tijelu, neosjetljivost na
inzulin, povišen krvni tlak i trbušni tip debljine. Osobe kod kojih je sindrom prisutan imaju povećan rizik za obolijevanje
od bolesti srca i krvnih žila te dijabetesa tip II. Znanstvenici raspolažu dokazima o uzrocima ovog sindroma, a to su:
prekomjerna tjelesna masa, tjelesna neaktivnost i visok udio ugljikohidrata u prehrani (vise od 60%).
Konačno,  ima li nekih pokazatelja koji upućuju na pojavu metaboličkog sindroma kod policijskih službenika? Što
učiniti ukoliko se utvrdi da je isti već prisutan? Medikamentozna kurativa ili pojačana prevencija?
Na uzorku od 120 policijskih službenika, uposlenih u Policijskoj upravi sisačko-moslavačka, prišlo se prikupljanju
podataka o ovoj pojavi. Iako se pojavnost metaboličkog sindroma utvrđivala izborom manjeg broja varijabli, utvrđeno
je da je isti prisutan kod policijskih službenika. U cilju sprečavanja razvoja sindroma do prepoznatljivih bolesti,
neophodna je urgentna provedba kontroliranog kineziološkog procesa.
Ključne riječi: metaboločki sindrom policijski službenici
UVOD
Znatna dinamička i statička opterećenja te psihička napetost policijskih službenika gotovo su svakodnevno
prisutna u njihovom radu i životu. S vremenom uzrokuju čitav niz negativnih posljedica, koje se na početku mogu
prepoznati u disfunkciji pojedinih sustava organizma, pa do narušenosti općeg psihosomatskog statusa. Razumjeti ove
procese znači aktivno se suprotstaviti njihovom bržem nastajanju. Na koji način? Svakako, između ostalog i
provedbom različitih kinezioloških programa za koje je nizom znanstveno -istraživačkih i stručnih radova iz opće i
policijske kineziologije potvrđeno da imaju izuzetno povoljan prevencijski utjecaj.
Nadalje, unazad dvanaestak godina znanstveno - istraživačkog i stručnog rada iz područja policijske kineziologije
(gr.kinesis = kretanje, aktivnost, gibanje; logos = učenje, spoznaja) strukturirana je opća kineziološka slika sadržaja,
aktivnosti i programa za policijske službenike MUP-a. Isti su podijeljeni u dvije skupine.
Prvi pripadaju temeljnim kineziološkim programima (program opće tjelesne pripreme, program borilačkih znanja
i vještina, program vježbovnog i ocjenskog ciljanja, a drugi - kompenzacijskim kineziološkim programima, za koje je
poznato da su utemeljeni potrebom nadoknade svega onog što policijski službenik gubi načinom rada ili života
(boravak u prirodi zbog dužeg zadržavanja u zatvorenim radnim i drugim prostorima te urbaniziranoj sredini,
provedba aktivnog odmora zbog pojave različitih znakova umora, provedba zajedničkih obiteljskih kinezioloških
programa zbog češćeg izostanka iz obitelji i td.). Postavlja se pitanje: da li dosadašnje sudjelovanje policijskih
službenika u kineziološkim programima ostavlja dovoljan kineziološki trag kako bi isti bio zaštita generiranja
metaboličkog sindroma? Što je metabolički sindrom?
Naime, metabolički sindrom je skup poremećaja koji uključuje poremećaj regulacije masti u tijelu, neosjetljivost na
inzulin, povišen krvni tlak i trbušni tip debljine. Osobe kod kojih je prisutan sindrom imaju povećan rizik za
obolijevanje od bolesti srca i krvnih žila te dijabetesa tip II. Znanstvenici raspolažu dokazima o uzrocima ovog
sindroma, a to su: prekomjerna tjelesna masa, tjelesna neaktivnost i visok udio ugljikohidrata u prehrani (vise od
60%). Svakako, ovome treba pridodati i stres, budući isti remeti hormonsku ravnotežu i povećava sklonost
nakupljanju masnog tkiva u predjelu trbuha te s tim povezanih bolesti. Istovremeno je potrebno napomenuti da je
pretilost karakteristična za ovaj sindrom. Radi se o karakterističnoj, tzv. centralnoj pretilosti gdje se masno tkivo
nakuplja uglavnom oko struka, i gdje slojevi masnog tkiva djeluju na veće izlučivanje masnih kiselina u jetrenu

__________________________________________  varstvoslovno -  kineziološka sekcija  _________________________________________

________________________________________________________  2  _______________________________________________________
cirkulaciju i porast koncentracije masnoća u krvi. Svaki od navedenih zdravstvenih problema povećava opasnost
pojave bolesti poput dijabetesa i bolesti srca. Budući da spomenuti problemi imaju tendenciju pojavljivanja u
kombinaciji, smatra se da zajednički tvore ovaj sindrom.

Svakako, nameću se pitanja: ima li nekih pokazatelja koji upućuju na pojavu metaboličkog sindroma kod
policijskih službenika? Što učiniti ukoliko se utvrdi da je isti već prisutan? Medikamentozna kurativa ili pojačana
prevencija?
PRIKUPLJANJE I OBRADA PODATAKA
Populacija ispitanika za potrebe ovog istraživanja definirana je kao populacija policijskih djelatnika sa statusom
ovlaštenih službenih osoba, uposlenih u jednoj policijskoj upravi MUP-a. Slučajnim izborom izabrana je Policijska
uprava sisačko-moslavačka. Određenim kriterijima je utvrđen stvarni uzorak ispitanika iz navedene uprave. U
postupcima prikupljanja podataka (skreće se pažnja da isti čine dio ukupnih podataka iz projekta autora Rubeša, D.J.,
Zidar, D. (2003.): Struktura mjernih instrumenata za godišnju ocjenu somatskog statusa policijskih službenika) nisu
obuhvaćene one osobe koje su imale status: zapovjednog kadra, RVI, spol (ž), školovanja, bolovanja ili angažiranost na
određenim poslovima izvan policijske uprave. Temeljem navedenih kriterija te tablicom slučajnih brojeva, izabran je
uzorak od 120 ispitanika. Prikupljanje podataka izvršeno je tijekom svibnja 2003. godine, a za mjerenje su angažirane
visokostručne osobe iz područja medicine i kineziologije, pri čemu je korištena uobičajena metodologija istraživačkog
rada iz tzv. humanih istraživanja. Zapis podataka je izvršen u posebno pripremljenim listama, u kojima su se
ispitanicima objasnili ciljevi ispitivanja te zamolila njihova suradnja u realizaciji projekta.
Obrada podataka izvršena je primjenom osnovnih statističko-matematičkih postupaka, prije svega grupiranjem
podataka u stratumske tablice (mlađi, stariji ispitanici) te izračunom postotaka analiziranih pojava. U obradi podataka
korištena metoda odstupanja dobivenih vrijednosti od standardnih, čime je bilo moguće utvrditi strukturu ponašanja
rezultata u varijablama.
REZULTATI I DISKUSIJA
U skladu s načinom obrade dobivenih podataka, iskazuje se, prije svega pregledna tablica pokazatelja odstupanja
rezultata od standardnih vrijednosti.

ISPITNICI

CP
RR
GUK
ITM
stratum

da
ne
da
ne
da
ne
da
ne
mlađi
od 35 god.
f
56
32
53
35
8
80
52
36
%
63.64
36.36
60.23
39.77
9.09
90.90
59.09
40.90
stariji
35 i više god.
f
12
12
4
20
2
22
11
13
%
50.0
50.0
16.67
83.33
8.33
91.66
45.83
54.16
UKUPNO
f
68
44
57
55
10
102
63
49
%
60.71
39.28
50.89
49.10
8.93
91.07
56.25
43.75

Oznake: CP = frekvencija pulsa, RR = srčani tlak, GUK = šećer u krvi, ITM = indeks tjelesne mase ispitanika, da =
odstupanje rezultata od standardnih vrijednosti, ne = vrijednosti ne odstupaju, f = frekvencija ispitanika, % = postotak
od f

Prema dobivenim podacima, prije svega je moguće zapaziti da rezultati ispitanika u svim varijablama pokazuju
odstupanja od standardnih vrijednosti. S obzirom na specifičnu problematiku, autori rada je u nekim elementima
izlažu opširnije.
Da bi se razumio pojam arterijske hipertenzije, potrebno je pojasniti što u stvari znači arterijski krvni tlak. Naime,
srce poput mišićne crpke istiskuje krv preko aortnog zaliska u aortu, a potom krv struji iz aorte, raspodjeljujući se u
sve njezine ogranke do najmanjih arterija - arteriola i kapilara. Pri mjerenju krvnog tlaka određuju se vrijednosti
sistoličkog i dijastoličkog arterijskog tlaka. Za vrijeme sistole (srčanog stiska, kontrakcije) krvni tlak je bitno viši nego
tijekom dijastole (razdoblje punjenja klijetki krvlju iz pretklijetki). Tlak se može izražavati i kao srednji arterijski tlak
koji se računa iz vrijednosti sistoličkog i dijastoličkog tlaka. Vrijednosti krvnog tlaka nisu stalne, nego se mijenjaju
ovisno o tjelesnoj aktivnosti, stupnju psihičkog stresa, dobu dana (ujutro su u pravilu više nego navečer), itd.
Hipertenzija (grčki: hyper - prijeko, više, nad i tenio - napinjem, težim prema gore, širim se), točnije arterijska
hipertenzija, jest bolest povišenog krvnog tlaka. Opetovano izmjerene vrijednosti krvnog tlaka koji prelazi graničnu
vrijednost od 140/90 mm Hg dostatne su za dijagnozu arterijske hipertenzije. Neliječena bolest povišenog arterijskog
tlaka povećava rizik razvoja bolesti miokarda, odnosno sindroma popuštanja srca, koronarne bolesti - infarkta
miokarda i angine pektoris, zatim moždanog udara, oštećenja bubrega, sljepoće, generalizirane ateroskleroze i sl.
Arterijska hipertenzija je u više od 90% slučajeva nepoznata uzroka, tzv. esencijalna, a u manje od 10%
sekundarna, dakle s poznatim uzrokom, pri čemu se liječenjem njezina uzroka neizravno može izliječiti i hipertenzija.
Obrnuto, esencijalna hipertenzija liječi se isključivo lijekovima te, ne manje važnim, usvajanjem zdravih životnih
navika (nepušenje, kretanje, izbjegavanje psihičkog stresa, manje slana hrana itd.).

___________________________________________ Davorin-Josip Rubeša, Davor Zidar
__________________________________________

________________________________________________________  3  _______________________________________________________
Neovisno o primarnom poremećaju, arterijska hipertenzija najčešće traje godinama bez bitnih simptoma pa je
zbog toga zovu i "tihi ubojica". Upravo zato ponovo treba naglasiti važnost redovitih kontrola krvnog tlaka.
Arterijska hipertenzija je nesumnjivo jedan od glavnih rizika za nastanak koronarne bolesti (angina pektoris i
infarkt miokarda), moždane kapi, srčanog zatajenja i kronične bubrežne bolesti. Drugim riječima, bolesnici s visokim
vrijednostima krvnog tlaka imaju više od 6 puta veći rizik obolijevanja od koronarne bolesti i više od 19 puta veći rizik
od cerebrovaskularne smrti. Najveći dio ukupnog populacijskog rizika vezan je, zbog brojnosti populacije, upravo uz
skupinu s granično povišenim (130-139/85-89 mm Hg) i blago povišenim arterijskim tlakom. Danas je dobro poznato
da nema crte koja dijeli normalne vrijednosti od patoloških. Granica je arbitrarna i postavljena je na temelju iskustva i
praćenja, a zadnjih se desetljeća postupno spuštala prema nižim vrijednostima.
Nadalje, šećer (glukoza) je najznačajniji izvor energije i pokretač svih aktivnosti u tijelu. U prirodi se nalazi više
vrsta različitih šećera, a u tijelu od izuzetne važnosti je glukoza. Zbog toga tijelo mora imati na raspolaganju dovoljne
količine glukoze koja unutar stanice služi kao osnovni izvor energije.
Glukoza ulazi u krv iz probavnih organa razgradnjom hrane ili iz jetre koja pretvara razne osnovne sastojke hrane
(šećere, masti, bjelančevine) jedne u druge, ovisno o potrebama tijela. Dok je pregradnja tvari u tijelu stabilna, glukoza
krvlju putuje do svih stanica tijela. Po dolasku do većine stanica, glukoza uz pomoć inzulina mora savladati otpor
površine stanice ("otključati vrata") i ući u nju. Tamo glukozu prihvaćaju enzimi koji za potrebe stvaranja energije
cijepaju dio po dio molekule glukoze. Na taj način stvorena energija daje stanici snagu za njeno djelovanje (npr.
mišićnoj stanici za pokretanje ili crijevnoj stanici za probavu hrane).
Inzulin se stvara u gušterači, žlijezdi smještenoj iza želuca uz dvanaesnik (početni dio tankog crijeva), koja je ime
dobila zbog sličnosti s gušterom. U gušterači se nalaze nepravilno raspoređeni otočići tzv. beta stanica koje izlučuju
inzulin - "ključ" koji otvara vrata stanica i omogućuje glukozi ulazak u stanicu. Najjači podražaj za izlučivanje inzulina
je povišenje razine glukoze u krvi. Ako nema dovoljno inzulina (ključa) koji bi savladao otpor površine stanice
(otvorio vrata) za ulazak glukoze iz krvi, nastaje šećerna bolest. Posljedično dolazi do osiromašenja svih tjelesnih
stanica energijom i snagom, a time i do slabosti cijelog organizma. Na signal iz osiromašenih stanica reagira jetra koja
prerađuje osnovne sastojke u povećanu količinu glukoze i otpušta je u krv. Ukoliko se ne uspostavi ravnoteža između
potrebne količine inzulina i otpora površine stanica za ulazak glukoze iz krvi nastaju prvi znaci šećerne bolesti - žeđ,
obilno mokrenje, umor, a ako je stanje teže i smanjenje tjelesne težine. Naime, svaki put kada razina glukoze u krvi
naraste iznad 10 mmol/L, višak glukoze počinje se "lijepiti" na stjenke malih, ali i velikih krvnih žila te ih oštećuje.
Oštećenja koja se događaju godinama, iako nisu bolna, mogu ozbiljno narušiti rad organa u kojima se krvne žile nalaze.
Jednom nastala oštećenja se, na žalost, ne mogu uspješno izliječiti. Najčešće pogođeni organi, odnosno dijelovi tijela su
oči, bubrezi, živčane stanice, srce, ali i noge te probavni sustav. Te se promjene nazivaju kroničnim komplikacijama
šećerne bolesti. Kako se ne mogu uspješno liječiti, svrha liječenja šećerne bolesti jest njihovo sprečavanje.
Dok je količina inzulina u krvi dovoljna za svladavanje otpora prolaza glukoze kroz površinu stanice, u tijelu
postoji ravnoteža i nema šećerne bolesti. Glukoza se uredno koristi tj. razgrađuje se u stanicama dajući im energiju i
snagu. Ukoliko dođe do povećanja otpora površine stanica za ulaz glukoze (inzulinska rezistencija), a beta stanice
gušterače ne mogu stvoriti odgovarajuću količinu inzulina za svladavanje tog otpora, glukoza se nakuplja u krvi te se
razvijaju simptomi šećerne bolesti.
Iako postoji veći broj uzroka povećanja otpora ulasku glukoze u stanice, zbog jednostavnosti i razumijevanja se
najčešće spominje prekomjerna tjelesna težina. Usporedno s porastom tjelesne težine i povećanjem broja masnih
stanica povećava se i ukupni otpor ulaska glukoze u stanice pa je potrebna i veća količina inzulina koja će omogućiti
ulazak glukoze u te stanice. Prema tome, tip 2 šećerne bolesti prvenstveno nastaje zbog povećanja otpora na prolaz
inzulina kroz površinu stanice, a ne zbog apsolutnog nedostatka inzulina. Drugim riječima, usporedo s porastom
otpora tj. s porastom tjelesne težine, povećava se i razina inzulina u krvi, ali šećerna bolest se pojavljuje tek onda kada
beta stanice gušterače nisu više u mogućnosti stvoriti dovoljno inzulina koji bi nadvladao taj otpor.
Konačno, indeks tjelesne mase (ITM) jedno je od najčešće korištenih mjerila za određivanje debljine prema
medicinskim kriterijima. Pojam debljine često se neprecizno određuje, dok je ITM točan pokazatelj prekomjerne
tjelesne težine ili debljine. Procjenjuje težinu u odnosu na visinu i može poslužiti kao pokazatelj rizika obolijevanja i
smrti zbog prekomjerne težine. Prema njegovim vrijednostima težina odraslih osoba klasificira se kao normalna,
prekomjerna ili debljina. ITM koji osobu svrstava u kategoriju pretilih može ukazivati na povećani rizik obolijevanja
od teških bolesti kao što su šećerna bolest, srčane bolesti, povišeni krvni tlak pa čak i prerana smrt. Debljina nije samo
problem težine nego je i zdravstveni problem koji treba pravodobno dijagnosticirati i primjereno liječiti.
Važno je da osobe koje se smatraju "punijima" izračunaju svoj ITM kako bi utvrdile nisu li zapravo već pretile.
Naime, poput krvnog tlaka i razine kolesterola, ITM je važan pokazatelj pri procjeni općeg zdravstvenog stanja jer
ugroženu osobu upozorava da poduzme potrebne mjere i tako spriječi buduće zdravstvene probleme.
ZAKLJUČAK
Jedinstveno je moguće zaključiti da su kod većine ispitanika utvrđena odstupanja standardnih vrijednosti u
ispitivanim varijablama. Ukoliko se ovi pokazatelji promatraju iz aspekta nedovoljne količine kinezioloških stimulusa
koje bi policijski službenici trebali imati (što je dodatnim analizama utvrđeno), moguće je očekivati da će kod većine
ispitanika (s vremenom) metabolički sindrom  predstavljati izraziti problem. To iz razloga što je proces stabilizacije
zahtjevan, posebno ukoliko se organizam dovede u stanje kurativnih medicinskih procedura. Sve to na štetu svakom
policijskom službeniku i policije u cijelosti.

__________________________________________  varstvoslovno -  kineziološka sekcija  _________________________________________

________________________________________________________  4  _______________________________________________________
LITERATURA
1.
Rubeša, D.J., Zidar, D. (1997.) Doživljavanje rada i pojava umora kod djelatnika temeljne policije MUP-a RH te
potreba njegovog uklanjanja provedbom različitih kinezioloških programa, Zagreb: Policija i sigurnost
2.
Rubeša, D.J., Zidar, D., Vukosav, J. (1999.) Provjera vrijednosti jednog hipotetičkog modela kineziološkog
tretmana ovlaštenih službenih osoba, Zagreb: Policija i sigurnost
3.
Rubeša, D.J., Zidar, D., Vukosav, J. (1999.) Utjecaj različite tjedne učestalosti trčanja na promjenu funkcionalnih
sposobnosti policajaca, Zagreb: Policija i sigurnost
4.
Rubeša, D.J., Zidar,D., Ribičić, G. (2001.) Profesionalni trening policijskih službenika temeljne policije, Zagreb:
Policijska akademija, Odjel za usavršavanje i specijalizaciju
5.
Rubeša, D.J., Zidar, D. (2005.) Pasivni način provedbe godišnjeg odmora policijskih službenika temeljne policije –
paradigma ili paradoks, Bled: Fakulteta za policijsko-varnostne vede
6.
Rubeša, D.J., Zidar,D. (2006.) Policijska kineziologija - zbornik radova 1995. – 2005., Zagreb: MUP RH
7.
Ostali izvori:

www. pliva.hr; www. medicina.hr; www. kardio.hr


Ekstremni sportovi u policijsko-kineziološkoj praksi

8. SLOVENSKI DNEVI VARSTVOSLOVJA
© 2007 Fakulteta za varnostne vede, Ljubljana

________________________________________________________  1  _______________________________________________________
Ekstremni sportovi u policijsko—kineziološkoj
praksi
Davor Zidar
Danijel Samardjić
U policijsko-kineziološkoj praksi se pripremaju i provode brojni kineziološki programi. Isti su prilagođeni
potrebama struke, ali i posebnim potrebama policijskih službenika. Osim temeljnih kinezioloških programa (vježbanje
u cilju održavanja tjelesnih sposobnosti, usavršavanja borilačkih znanja i vještina te vježbovnih i ocjenskih gađanja),
strukturirani su i u ostale programske skupine kao: programi aktivnog odmora, planinarske aktivnosti, obiteljski
kineziološki programi, promocijsko-propagandni kineziološki sadržaji u policijskim postajama i drugi. No, u posljednje
vrijeme sve su prisutniji upiti mlađih policijskih službenika o mogućnosti provedbe ekstremnih sportova.
Kako bi se utvrdila mogućnost njihove pripreme, prišlo se provedbi interwiev-a sa 30 policijskih službenika iz PU
sisačko-moslavačka o ovoj problematici. Rezultati pokazuju izrazitu želju svih sudionika razgovora za provedbu takvih
programa, pri čemu sudionici interwiev-a iskazuju jednaku zainteresiranost kako za individualne tako i kolektivne
sportove.
Ključne riječi: mlađi policijski službenici, policijska praksa, ekstremni sportovi
UVOD
U policijsko-kineziološkoj praksi se pripremaju i provode brojni kineziološki programi. Isti su prilagođeni
potrebama struke, ali i posebnim potrebama policijskih službenika. Osim temeljnih kinezioloških programa (vježbanje
u cilju održavanja tjelesnih sposobnosti, usavršavanja borilačkih znanja i vještina te vježbovnih i ocjenskih gađanja),
strukturirani su i u ostale programske skupine kao: programi aktivnog odmora, planinarske aktivnosti, obiteljski
kineziološki programi, promocijsko-propagandni kineziološki sadržaji u policijskim postajama i drugi. No, u
posljednje vrijeme sve su prisutniji upiti mlađih policijskih službenika o mogućnosti provedbe individualnih i
kolektivnih ekstremnih sportova. Kako bi se utvrdila mogućnost njihove pripreme, prišlo se provedbi interwiev-a sa
30 policijskih službenika iz PU sisačko-moslavačka o ovoj problematici.
Interwiev (usmenog tipa) proveden je unutar slijedećih pitanja: da li prepoznajete ekstremni sport i njihove
značajke, imate li ikakva iskustva u provođenju nekih oblika ekstremnog sporta, da li posjedujete dovoljnu razinu
motoričkih i funkcionalnih sposobnosti potrebnih za provođenje takvih aktivnosti, što želite postići provedbom
aktivnosti, želite li uključiti u njihovu provedbu i članove obitelji, prijatelje isl. Interwiev je provođen u višesatnom
razgovoru i sa svim prisutnim sudionicima. Posebnost ovog interwiev-a je bila vizualna prezentacija nekih oblika
aktivnosti koje su sudionici razgovora slobodno komentirali.

Rezultati pokazuju izrazitu želju svih sudionika razgovora za provedbu takvih programa, pri čemu su sudionici
interwiev-a iskazali jednaku zainteresiranost kako za individualne tako i kolektivne sportove. Posebno interesantna
razmišljanja bila su ona koja su se odnosila na procjenu doprinosa ekstremnih sportova. Njihova procjena se odnosila
na slijedeće tvrdnje, i to da ekstremni sportovi: stvaraju osjećaj slobode, potiskuju depresivna stanja, povećavaju
samopouzdanje, jačaju timski rad, povećavaju razinu tolerancije na stresna stanja te povećavaju razinu hrabrosti i
odlučnosti
Temeljem tako iskazanog interesa, autori su u daljnjem tekstu odlučili prikazati neke specifičnosti onih sportova
koji su bili predmetom najvećeg interesa sudionika interwiev-a.
DEFINICIJA I NEKE SPECIFIČNOSTI U PROVOĐENJU EKSTREMNIH SPORTOVA
Ekstremni sport (također poznat kao pustolovni sport, akcijski sport) je bilo koji sport koji ima značajke
opasnosti, brzine, visine, visoke razine psihičkog napora, visoko specijalizirane opreme ili spektakularnih akrobacija.
Značajka ekstremnih sportova je i ta da u većini slučajeva mogu proizvesti tzv. navalu adrenalina (povećanje razine
dopamina, endorfina i serotonina) kod sudionika. Druga značajka je da su ekstremni sportovi u većini slučajeva
označeni kao individualni sportovi, a treća ekstremni sportovi mogu imati kako natjecateljski tako i nenatjecateljski
karakter.

__________________________________________  varstvoslovno – kineziološka sekcija  _________________________________________

________________________________________________________  2  _______________________________________________________
 Individualni sportovi
Planinarenje
Termin planinarstvo je širi pojam za brojne aktivnosti i sportske discipline unutar kojeg se mogu prepoznati
sadržaji kao: alpinizam, speleologija, orijentacijsko kretanje, skijanje, alpinizam, sportsko i slobodno penjanje,
paragliding, zmajarenje, brdski biciklizam i drugi.

Alpinizam predstavlja najveće dostignuće u planinarstvu. Bavljenje alpinizmom zahtijeva stalnu, odličnu
fizičku kondiciju, psihičku stabilnost kao i veliko iskustvo, poznavanje različitih tehnika penjanja s težim elementima u
suhoj stijeni i ledu te niz drugih čimbenika neophodnih za uspješno izvođenje penjačkog uspona. Penjanje se ubraja u
sportove s najvećim faktorom rizika i po svojoj prirodi je potencijalno opasna aktivnost. Suština penjačkog iskustva
svodi se u donošenju odluka: koje osiguranje upotrijebiti, koje smjerove penjanja odabrati, postoji li mogućnost
odrona, kakve su ozljede u penjanju isl.
Sportsko penjanje

Sportsko penjanje je nastalo u svrhu promjene cilja penjanja. Umjesto osvajanja planinskih vrhova cilj sportskog
penjanja je uspeti se uz što teže detalje u prirodnim ili umjetnim stjenama. Uspon se svladava  isključivo vještinom i
snagom vlastitoga tijela uz korištenje samo udubljenja i izbočina na stijenama kao oslonca. Uže, kojim je penjač
privezan, napetim održava partner na tlu i ono služi samo za osiguranje.
Ice climbing

Ice climbing je penjanje po zaleđenim stijenama i slapovima koje je moguće u većini planinskih područja. Nužna je
alpinistička oprema i tehnička pomagala. Za one pustolovna duha, osobe ovisne o adrenalinu, penjanje ledenim

_____________________________________________
 Davor Zidar, Danijel Smardjić  ____________________________________________

________________________________________________________  3  _______________________________________________________
sigama i zamrznutim slapovima zimi je pravi izazov. Ice climbing se uz još neke sportove ubraja u opasnu varijantu
zimske avanture u koju će se upustiti samo najhrabriji penjači.
Biciklizam (brdski biciklizam)
Povijest brdskog biciklizma počinje sredinom 70-tih godina prošlog stoljeća u vrijeme kad se biciklizam kao sport
naglo razvija. U to vrijeme nekoliko zaljubljenika u vožnje biciklom u saveznoj državi Kaliforniji svojim su hobijem
pokrenuli svjetski trend iz kojeg je danas nastalo nekoliko disciplina brdskoga biciklizma. Brdski biciklizam se odnosi
na sport kojim se vozi bicikl koji je specijalno napravljen za vožnju po brdima tzv.mountain bike. Moguće je razlikovati
slijedeće discipline:
Cross country
Cross Country je najpopularnija brdsko-biciklistička disciplina koja se odvija na kružnoj stazi na kojoj je omjer
spuštanja i penjanja jednak. U seniorskoj kategoriji duljina staze iznosi oko 40 km i vozi se u trajanju oko dva sata
Cross Country, kao disciplina, zbog svoje popularnosti, 1996. godine uvršten je i predstavljen kao olimpijski sport
na Olimpijadi u Atlanti kao revolucionarni pomak u svijetu sporta.
              DOWNHILL

Jednostavni prijevod downhill-a bio bi niz brdo tj. spuštanje niz brdo. Downhill je jedna od najatraktivnijih
disciplina koja privlači gledatelje svojom atraktivnošću na strmim skijaškim stazama, šumskim makadamima te uskim
planinskim putovima. Natjecatelji startaju u razmaku od dvije minute na pojedinačno vrijeme, voze se dvije vožnje, a
za rezultat se gleda najbolje vrijeme. Ova disciplina traži od natjecatelja visoku prisebnost i koncentraciju pri brzim i
tehničkim dijelovima te maksimalnu snagu i izdržljivost na cijeloj dionici staze koja iznosi 3-5 km duljine. Natjecatelji
u ovoj disciplini dostižu  briznu i do 85 km/h.
 Uphill
Dok je downhill spuštanje niz brdo uphill bi bio uspon uz brdo. To je disciplina u kojoj natjecatelji startaju
pojedinačno svake minute. U ovoj disciplini natjecatelji pokazuju svoje umijeće u svladavanju jakih i dugih uspona koji
zahtijevaju snagu i kondicijsku izdržljivost. Njihova sposobnost dolazi kao posljedica dugotrajnih i napornih treninga.
Utrka traje oko 30-45 min i natjecatelji svladavaju visinske razlike od oko 400-500 metara.
Freestyle
Slobodni stil disciplina u kojoj natjecatelji startaju pojedinačno i voze po vrlo tehnički zahtjevnoj stazi u krugu od
otprilike 500 metara. Teren u freestyle-u prepun je neravnina i hubsera i visinskih prepreka postavljenih od strane
organizatora takvog natjecanja. Trajanje ovog natjecanja traje svega nekoliko minuta kad je potrebno pokazati svu
svoju vještinu tehničkog karaktera.
Dualslalom
Disciplina u kojoj natjecatelji startaju paralelno i voze po skijaškoj stazi dužine oko 150-200 metara kroz jednako
postavljena vrata u dvije staze. Natjecanje se vozi na ispadanje tako da svaki vozač osvoji dvije od tri paralelne utrke,
sve do finala.
Triatlon
Triatlon je natjecanje koje u sebi objedinjuje tri različite discipline: plivanje, biciklizam i trčanje. Natjecatelj mora
tijekom utrke prijeći unaprijed zadane dionice plivajući, vozeći bicikl te trčeći prema unaprijed zadanom rasporedu.
Dionice koje natjecatelj mora proći ovise o vrsti triatlona kao: sprint triatlon: 750 m plivanje, 20000 m vožnja bicikla,
5000 m trčanje; olimpijski triatlon: 1500 m plivanje, 40000 m vožnja bicikla, 10000 m trčanje; halfironman: 2.000 m

__________________________________________  varstvoslovno – kineziološka sekcija  _________________________________________

________________________________________________________  4  _______________________________________________________
plivanje, 80000 m vožnja bicikla, 21000 m trčanje; ironman: 3800 m plivanje, 180000 m vožnja bicikla, 42195 m
trčanje (maraton);
Paragliding

Paragliding (paraglajding) jedan je od sportova za koji se može reći da ispunjava pradavne ljudske želje da se vinu
u visine poput ptice, a to je osjećaj što paragliding pruža. Od svih zrakoplovnih disciplina jedino slobodno letenje daje
istinski doživljaj ptičje perspektive. Paragliding ili parajedriličarstvo nastaje početkom osamdesetih godina prošlog
stoljeća kao oblik slobodnoga letenja u kojem se letjelica u zraku ne održava pomoću pogona već slobodno leti.
Padobranstvo
Padobranstvo je posebna disciplina skakanja padobranom iz aviona u letu. Padobranstvo je visokorizična
aktivnost koja može uzrokovati ozbiljne ozljede ili čak smrt, stoga se prije samoga skoka mora proći nekoliko faza
pripreme. Prije svega, potrebno je obaviti specijalizirani liječnički pregled, nakon čega slijedi teorijska obuka koja
uključuje osnovne tehnike i osnove teorije skoka, osnove meteorologije, pakiranje padobrana, upoznavanje aviona iz
kojeg će se iskakati i najvažnije prinudne postupke. Iako najčešće nema potrebe za njima, bilo bi nepromišljeno ne biti
spreman na njih. Tek nakon prolaska svih faza obuke pristupa se izvršenju skoka.
U padobranstvu postoji nekoliko vrsta disciplina u kojima se padobranci natječu pa se tu ubraja:
KITESURFUNG

Kitesurfing je sport nastao spajanjem nekoliko različitih sportova kao što su: surfing, paragliding i
wakeboarding. Kitesurfing je kombinacija letenja zmajem i surfanja.

Kitesurfer stoji na maloj dasci, nogama u vezovima i koristi snagu velikoga zmaja koji je visoko u zraku i vezan za
kitesurfera, za kretanje (vuču) po površini vode. Iako se na prvi pogled čini jednostavno, u stvarnosti je jako
zahtjevno. Tijelo je jedina spona između zmaja u zraku i daske, a svi elementi moraju se istovremeno kontrolirati:
pilotirati zmajem i upravljati daskom po vodenoj površini. Osim što se može kretati po vodenoj površini, kite-om
(zmajem) se može vinuti i u zrak i zadržati se nekoliko trenutaka u zraku. Natjecatelji u kitesurfingu natječu se u dvije
discipline:
HANG TIME – suci mjere vrijeme od kada natjecatelj skoči u zrak do trenutka kada ponovno ne dotakne površinu
vode.
FREESTYLE – ocjenjivanje akrobacija u zraku, ocjenjuje se visina, kompliciranost, dojam, doskok.
Kajak i kanu na divljim vodama
Kajak i kanu na divljim vodama vodeni su sportovi u kojima se natjecatelji natječu veslajući u čamcima na
određenim dionicama. Postoje dvije glavne izvedbe čamaca za ovaj sport, a to su kajak i kanu. Razlika je u tome što
kod kajaka veslač koristi veslo s dvije lopatice, a kod kanua se koristi veslo s jednom lopaticom. Kajak i kanu na divljim
vodama uključuju dvije osnovne discipline: slalom i spust.

_____________________________________________
 Davor Zidar, Danijel Smardjić  ____________________________________________

________________________________________________________  5  _______________________________________________________
Big mountain ride

U prijevodu s engleskoga jezika, big mountain ride je vožnja niz velike planine. Big mountain ride jedan je od
najizazovnijih oblika skijanja. Kao što i sama riječ kaže, skija se po planinama gdje se ne može tako lako kročiti i
skijati. Hrabrost skijaša, znanje i kondicija neophodni su za svladavanje prepreka koje se nalaze na terenu pri
spuštanju.

Kolektivni ekstremni sportovi
Airsoft

Airsoft je sličan paintball-u, s nekoliko različitih pojedinosti posebno što se tiče opreme koja se koristi.
Airsoft oružja su vjerne replike realnih oružja, jednakih po dimenzijama, detaljima i skoro su iste težine. Bit samog
mehanizma je da malom količinom zraka izbacuje plastičnu kuglicu. Maksimalna snaga airsoft oružja je od 0.08 J pa do
1 J. Jedna od karakteristika koja razlikuje oružja airsofta od puške za paintball je i ta što airsoft puške mogu ispaljivati
metke rafalnom paljbom. Airsoft je kao aktivnost najprepoznatljiviji zbog realnih izvedbi replika oružja, te je razlog
zašto ga koriste vojske i policije mnogih zemalja svijeta pri svojim treninzima i usavršavanju. Postoje dvije osnovne
podjele po vrsti borbe:
MILITARY SIMULATION naglasak stavlja na realnost borbe. Često s više igrača i na većim terenima gdje do izražaja
dolazi uvježbanost ekipe i individualaca.
ARKADNI STIL naglasak stavlja na samo pucanje. Većinom s manje igrača i na manjim terenima, po mogućnosti u
građevinama ili napuštenim zgradama.
 Paintball

Zadatak u paintballu može biti različit. Cilj svakog scenarija je eliminirati protivnika tako da se pogodi (označi)
kuglicom boje koja se pri pogotku rasprsne. Vrste scenarija mogu biti različite:
OSVOJI ZASTAVU – tim igrača mora doći do protivničke zastave, koja se nalazi u protivničkoj bazi, uzeti je i odnijeti
u svoju bazu, a isti cilj ima i protivnički tim igrača. Vrlo popularan scenarij je PREDSJEDNIK – u kojemu je jedan igrač
bez markera i glumi predsjednika, a igrači iz njegovoga tima moraju ga dovesti do određene zadane točke.
Interesantan je i scenarij OSVOJI TVRĐAVU – u kojoj jedan tim brani tvrđavu, dok je drugi napada i pokušava osvojiti.
U posljednje vrijeme sve više ljudi prakticira igrati i igru pod nazivom SPEEDBALL – igra se na relativno malom
poligonu gdje se protivnika ne traži, već se kombinacijom taktike, vještine i preciznosti nastoji protivnika izbaciti iz
igre. Igra je završena kad jedan od timova ostane bez igrača.

__________________________________________  varstvoslovno – kineziološka sekcija  _________________________________________

________________________________________________________  6  _______________________________________________________
Pustolovne utrke

Pustolovne utrke su kombinacija dviju ili više disciplina, među kojima se najčešće susreće orijentacija i
navigacija u prirodi, trčanje, vožnja brdskog bicikla, veslanje te svladavanje prepreka. Utrke mogu trajati od nekoliko
sati (tzv. sprint utrke), pa sve do desetak dana. Pravila nalažu da timovi moraju biti sastavljeni od četiri osobe od kojih
minimalno jedna osoba mora biti pripadnica ili pripadnik suprotnog spola. Timovi u zadanom vremenu moraju proći
zajedno kroz sve discipline i kontrolne točke ucrtane na zemljovidima, noseći sa sobom hranu i svu propisanu opremu
nužnu za preživljavanje. Na cilj se mora stići kao tim, a ako netko od članova odustane ili nije sposoban nastaviti utrku,
čitav se tim diskvalificira. Kako bi utrka bila što neizvjesnija, opis terena i staze, te raspored disciplina i kontrolnih
točaka natjecateljima su dostupni tek uoči same utrke. Tijekom same utrke dopušteno je nekoliko puta zamijeniti
opremu i nadopuniti hranu na predviđenim mjestima. Preduvjeti koje osoba treba posjedovati kako bi se bavila
pustolovnim utrkama su: fizička sprema, sposobnost preživljavanja u divljini, planiranje vrste opreme, hrane i
odmora, orijentacija na raznim terenima i vremenskim uvjetima i najvažnije od svega – timski rad.
Rafting

Rafting na divljim vodama je aktivnost ili sport u kojoj se natječu timovi u profesionalnim natjecateljskim
čamcima sa četiri do šest članova, i koji se natječu u tri discipline: slalom, spust i sprint. Natjecanja se odvijaju na
rijekama treće kategorije (po međunarodnoj klasifikaciji), uz obveznu opremu: gumeni čamac s veslima,  prsluk za
spašavanje, kacige, anorak (šuškavac), mokro i suho odijelo.

ZAKLJUČAK

Po provedenom interwiev- u o željama policijskih službenika da se u kineziološko- policijskoj praksi pripremaju i
provode ekstremni sportovi, moguće je zaključiti da postoji stvarna želja policijskih službenika za njihovom
pripremom i u policijsko kineziološkoj praksi PU sisačko-moslavačke. Ipak, da bi se otvorio proces i u drugim
upravama, bilo bi neophodno provesti cjelovito ispitivanje o ovim mogućnostima, ali prema metodologiji
istraživačkog rada u području kineziologije. Rezultati bi tada bila realna polazišta za stvarnu pripremu i provedbu
programa za policijske službenika u policijskim upravama. To bi svakako bio još jedan kineziološki doprinos
učinkovitosti policijskih službenika, a na dobrobit policije u cijelosti.

LITERATURA
1.
Čaplar, A. (1998.) Osnove planinarstva. Zagreb: PSH
2.
Findak, V. (1992.) Metodika tjelesne i zdravstvene kulture. Zagreb: Školska knjiga.
3.
Rubeša, D.J. (1997.) Policijska kineziologija. Zagreb: Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske.

_____________________________________________
 Davor Zidar, Danijel Smardjić  ____________________________________________

________________________________________________________  7  _______________________________________________________
4.
Rubeša, D.J. (1989.) Metodika sportske rekreacije izvan mjesta stanovanja. Zagreb: MD.
5.
Smreke, Z. (1995.) Planinarstvo i alpinizam. Monografija. Varaždin: SMAND
Ostali izvori

www.extreme-sport.com

www.iglusport.hr

www.mountainbike.com

www.adventure-sport.net
O AUTORIMA
Davor Zidar nastavnik na Policijskoj akademiji - Visokoj policijskoj školi u Zagrebu.
Danijel Samardjić kriminalist.