Biblija (Tomislav Dretar)/Lamentacije
<s></s>

<s>Lamentacije</s>

<s>Jeruzalem, kao jedna napuštena udovica 	 	
			   
			   
(Alef)		   
			   
1 1		   
		Kako!</s><s>Ona stanuje po strani,	   
		Varoš koja brojiše jedan brojan narod!	   
		ona se nađe kao udovica.</s><s>Ona, koja važiše među narodima,	   
		princeza među pokrajinama,	   
		ona je dobra za kaznionicu.</s>

<s>(Bet)		   
			   
2		   
		Ona plače i plače u noći:	   
		obrazi puni suza;	   
		za nju nema tješitelja	   
		među svim njenim ljubavnicima.</s><s>Svi njeni drugovi izdali su ju:	   
		oni postaju neprijatelji njeni.	   
	(Gimel)		   
3		   
		Pod ponižavanjem, pod teretom	   
		robstva,	   
		Judeja ode u izgnanstvo;	   
		ona, ona stanuje među bezbožnicima,	   
		ona ne imade gdje se smjestiti.</s><s>Svi je njeni progonitelji priklješčuju 	   
	(Dalet)		   
			   
4		   
		Ceste *sionske su u žalosti,	   
		bez ikog ko bi došao na Sastanak;	   
		njena su vrata sva urušena,	   
		njeni svećenici jecaju.</s><s>Njene su mlade djevojke ožalošćene;	   
		koja gorčina za nju.	   
	(Hé)		   
			   
5		   
		Njeni se protivnici nalaze na 	   
		njeni su neprijatelji zadovoljni	   
		jer ALLAH ju ožalosti,	   
		zbog tereta njenih pobuna.</s><s>Njena djeca odlaze,	   
		zarobljena, ispred neprijatelja.	   
	(Waw)		   
			   
6		   
		Iz Ljepotice Siona pobježe sva 	   
		Njeni prinčevi, evo ih kao jelenovi	   
		koji ne nalaze nikakve paše:	   
		oni odlaze bez snage	   
		pred progoniteljima.	   
	(Zain)		   
			   
7		   
		Jeruzalem se podsjeća,	   
		u dane svojeg lutanja i ponižavanja	   
		svih svojih divota 	   
		koje postojaše u dane starih 	   
		vremena!</s><s>Kad njen narod pade u ruke 	   
		neprijatelju i kad joj niko ne dođe	   
		pomoći,	   
		protivnici ju vide:	   
		oni se smiju njenom uništenju.	   
	(Het)		   
			   
8		   
		Ona je počinila grješku, varoš 	   
		i evo je postalom smećem.</s><s>Svi oni koji su ju slavili sad ju 	   
		sramote,	   
		jer gledaju njenu goLutinju;	   
		sa svoje strane, ona uzdiše	   
		i okreće leđa.	   
	(Tet)		   
			   
9		   
		Njena je prljavština na njenoj suknji;	   
		ona ne misli na ono što slijedi.</s><s>Njeno svrgnuće je čudesno;	   
		nema tješitelja za nju.</s><s>»Gledaj, GOSPODE, moje	   
		poniženje;	   
		neprijatelj se u stvari uvećava. 	   
	(Jod)		   
			   
10      		Neprijatelj pruža ruku		   			   
		na sve njene čari.</s><s>Da, u svoje *svetište ona vidi  ulaziti	   
		neznabožce,	   
		kojima si ti zabranjivala da ne ulaze	   
		u sabor koji je tvoj.	   
	(Kaf)		   
			   
11      		Sav njen narod jeca:		   
		oni ištu kruha;	   
		oni daju svoje čari za hranu;	   
		da se povrate životu.</s><s>»Gledaj, GOSPODE, i vidi	   
		koliko se ja nalazim ponižena.«	   
	(Lamed)		   
			   
12      		» Ništa od toga za vas sve koji putem		   
		prolazite;	   
		pogledajte i vidite	   
		da li je bol kao što je moja bol,	   
		ona što mi toliko nanosi zlo,	   
		ona koju ALLAH dodijeli	   
		u dan svojeg žestokog gnjeva.	   
	(Mem)		   
			   
13	      	Odozgo, on je poslao vatru		   
		u moje kosti; on je Gospodar tome.</s><s>On je zategao jednu mrežu mojim 	   
		nogama;	   
		on me suzbio;	   
	        	on je od mene načinio jednu 	   
		uništenu ženu,	   
	(Zun-Nun)	sve vrijeme neraspoloženu.</s><s>14      		Evo ga svezanog, jaram načinjen od 		   
	        	mojih pobuna; u njegovoj ruci one su 		   
		se  zauzlale; one su razapete 	   
	        	na mom vratu;		   
		on uništava moju snagu.</s><s>ALLAH me izručio u takve ruke	   
		da se ne mogu držati uspravno.	   
	(Samek)		   
15      		ALLAH je izgnao sve srčane		   	   
		koji bijahu kod mene ;	   
	        	on je odredio jedan sastanak protiv 	   
		mene		   
		da skrši moje mlade ljude.</s><s>ALLAH je gazio u tijesku	   
		mladu djevojku, Ljepoticu Judeju.	   
	(Ain)		   
16      		To  ja oplakujem:		   
		moje se oči rastapaju;	   
		jer daleko od mene je utješitelj,	   
		onaj koji bi mi oživio	   
		moje sinove, evo ih uništenih,	   
		jer neprijatelj je bio jači.	   
	(Pé) 		   
17      		Sion pruža ruke;		   
		nema utješitelja za nju;	   
		ALLAH poziva protiv Jakuba	   
		njegove neprijatelje uokolo njega.</s><s>Jeruzalem, u sred njih,	   
		je postao   smeće .	   
	(Sade)		   
18      		» Pravedan je ALLAH,		   
	 	budući da sam ja bila 		   
	        	neposlušna njegovoj	   
	        	zapovijedi.</s><s>Slušajte dakle, narodi,	   
		i gledajte moju bol.</s><s>Moje mlade djevojke i moji	   
		mladi ljudi	   
		otišli su u zatočeništvo.	   
	(Kof)		   
19      		Ja sam pozivala svoje ljubavnike :		   
		oni, prHavarili su me;	   
		moji svećenici i moje *starješine	   
		izdahnuli su u Gradu	   
		dok su tražili hranu za sebe	   
		da ožive ponovo.	   
	(Reš)		   
20      		Gledaj, GOSPODE, što je za mene		   
		ta nevolja;	   
		moj je trbuh njome uznemiren;	   
		na dnu mene moje *srce je	   
		potreseno,	   
		jer za prekršiti, ja sam prekršila!</s><s>Napolju mač je lišavao potomstva,	   
		unutra bijaše kao kod Smrti.	   
	(Šin)		   
			   
21      		Oni su me slušali jecati:		   
		nema tješitelja za mene;	   
		svi su moji neprijatelji doznali za 	   
		moju nesreću,	   
		oni se raduju; u stvari ti si taj koji	   
		je djelovao:	   
		ti si doveo dan kojeg si utvrdio.</s><s>Nek' oni također budu kao ja!	   
	(Taw)		   
			   
22      		Nek' dođe pred tebe sva njihova		   
		zloba,	   
		i postupi s njima kao što si	   
		sa mnom postupio	   
		zbog svih mojih pobuna.</s><s>Jer brojni su moji jecaji,	   
		i sve biće moje bolesno je.«</s>

<s>ALLAH, jedan neprijatelj za Jeruzalem 		   
			   
			   
	(Alef )		   
			   
2 1		Kako!</s><s>ALLAH, u gnjevu svome,	   
		hoće pomračiti Ljepoticu *Sion!</s><s>On baca s neba na zemlju	   
		sjaj Izrailov.</s><s>On se ne sjeća klupice za svoja	   
		stopala u dan srdžbe.	   
	(Bet)		   
			   
2		ALLAH guta bez milosti	   
		sve prerije Jakubove ;	   
		on uništava u svojoj neobuzdanosti	   
		utvrde Ljepotice Judeje:	   
		on daje dotaknuti zemlju,	   
		on oskvrnjuje kraljevstvo i njegove	   
		prinčeve.	   
	(Gimel)		   
3		U žestini svojeg gnjeva on uništava 	   
		svu moć Izrailovu;	   
		on ne održava svoju desnicu	   
		pred neprijateljem.</s><s>On pali u Jakubu kao	   
		žeravnik koji proždire uokolo.	   
	(Dalet)		   
			   
4		On zateže svoj luk kao jedan 	   
		neprijatelj,	   
		desnica na položaju poput	   
		neprijatelja,	   
		Na šator Ljepotice Sion on sasipa	   
		kao vatru gnjev svoj.	   
	(Hé)		   
			   
5		ALLAH se odnosi kao neprijatelj;	   
		on guta Izrail;	   
		on guta sve njegove kule;	   
		on uništava njegove utvrde.</s><s>On umnaža za Ljepoticu Judeju	   
		žalbe i tužbe.	   
	(Waw)		   
			   
6		On pustoši Vrt, i njegovu Kućicu;	   
		on razara svoje mjesto Sastanka.</s><s>ALLAH čini da se zabravi u Sionu 	   
		Sastanak i *Šabat;	   
		on osuđuje, u svojoj žestokoj srdžbi	   
		kralja i svećenika.	   
	(Zain)		   
			   
7		ALLAH odbacuje svoj *oltar;	   
		on se gnuša svog *svetišta;	   
		on izručuje u ruke neprijatelju	   
		bedeme gradskih kula.</s><s>On se oglašava u Kući 	   
		ALLAHOVOJ	
		kao u dan Sastanka.	   
	(Het)		   
			   
8		ALLAH smišlja uništiti bedem	   
		Ljepotice Sion;	   
		on će izravnati;	   
		on ne prinosi svoju ruku prije no što	   
		je progutao.	   
		on ožalošćuje obkope i bedeme:	   
		zajedno oni se urušavaju.	   
	(Tet)		   
			   
9		Vrata Siona potonuše u zemlju;	   
		on uništi i pokida njene zasune.</s><s>Njen kralj i njeni prinčevi su među	   
		neznabošcima;	   
		nema više Zakona;	   
		čak ni njegovi proroci ne nalaze 	   
		više viđenja koja dolaze od 	   
		ALLAHA.	   
	(Jod)		   
			   
10     		Posjedali na zemlju, mučaljivi,		   
		*starješine Ljepotice Sion	   
		stavljaju sebi prašinu na glavu ;	   
		oni se stežu u *kostrijet.</s><s>One puštaju pasti svoje glave	   
		sve do zemlje,	   
		mlade djevojke Jeruzalemove. 	   
	(Kaf)		   
			   
11      		Moje su oči izjedene suzama;		   
		moj je trbuh uzbunjen;	   
		iščezla je snaga iz mene, ona je	   
		na zemlji,	   
		jer moj narod, ta ljepotica,	   
		skršen je	   
		kad klonu djeca i dojenčad 	   
		po trgovima Mjesta.	   
	(Lamed)		   
			   
12      		Njihovim majkama oni govore:		   			   
		» Gdje su pšenica i vino?«	   
		Kad klonu kao ranjenici	      
		na trgovima Grada,	   
		kad njihov život iščili	   
	 	u krilima njihovih majki.	   
	(Mem)		   
13      		Koje svjedočenje ti ponoviti?</s><s>Što ću usporediti tebi,	   
		Ljepotice Jeruzaleme?</s><s>Što ću izjednačiti tebi da te	   
		utješim,	   
		mlada djevojko, Ljepotice Sion ?</s><s>Jer, velik kao more tvoj je slom.</s><s>Ko će te izliječitiđ	   
	(Zun-Nun)		   
			   
14      		Tvoji proroci imaju viđenja za tebe:		   	   
		iz praznine i iz otužnosti:	   
		oni ne razotkrivaju tvoju izopačenost,	   
		ono što bi preokrenulo tvoje stanje.</s><s>Oni imaju viđenja za tebe:	   
		obznane iz praznine i obmane.	   
	(Samek)		   
15      		Oni plješću tvojim troškovima,		   
		svi prolaznici na putu;	   
		oni zvižde i klimaju glavama 	   
		na uštrb Ljepotice Jeruzalem:	   
		» Je li to Grad za kojeg bi se trebalo	   
	        	reći savršena ljepota, radost za svu zemlju?«	 	   
			   
	 	 	   
	Pé		   
16      		Oni otvaraju usta o tvom trošku,		   
		svi tvoji neprijatelji;	   
		oni zvižde i škrguću zubima;	   
		oni govore; » Mi gutamo.</s><s>Najzad!</s><s>Evo ga, dana koji smo	   
		čekali:	   
		mi ga nalazimo, mi ga vidimo!«	   
	 (Ain)		   
			   
17      		ALLAH čini ono što je zamislio;		   
		on ispunjava svoju riječ	   
		koju je poručio u dane	   
		nekadašnjih vremena;	   
		on uništava bez milosti.</s><s>On daje klicati neprijateljiu	   
		na tvoj račun;	   
		on uzdiže moć tvojih protivnika.	   
	(Sade)		   
18      		Njihovo srce jauče prema		   
		ALLAHU.</s><s>Bedem ljepotice Sion,	   
		pušta kuljati suze kao	   
		potok	   
		dan i noć;	   
		ne daje ti predaha;	   
		da se vjeđe tvog oka ne osuše.	   
	(Kof)	 	   
19      		Digni se; viči, noću,		   
		pri svakoj smjeni straže;	   
		izlij svoje srce kao vodu	   
		pred lice ALLAHovo.</s><s>Digni prema njemu svoje ruke 	   
		za život svoje djece	   
		klonule od gladi	   
	(Reš)	po svim uglovima ulica.</s><s>20  		Gledaj, GOSPODE, i vidi  koga ti		   
		obrađuješ tako.</s><s>Da žene jedu plod svoj,	   
		djecu lijepo oblikovanu!®	   
		Da svećenici i proroci su poubijani 	   
		u svetištu ALLAHovom!®	   
	(Šin)	 	   
			   
21      		Na zemlji po ulicama su legli		   
		mladi i stari;	   
		moje mlade djevojke i moji	   
		mladi ljudi	   
		popadali od mača;	   
		ti siječeš u dan svojeg gnjeva;	   
		ti kolješ bez milosti.	   
		 	   
	(Taw)		   
			   
22     		Ti ćeš  sazvati, kao u dan Sastanka,		   
		užase koji me okružuju;	   
	        	i ne postoji, u dan gnjeva 	   
		ALLAHOVOG,	   
		ni izbjegli ni preživjeli.</s><s>One što ja oblikujem i razvijam,	   
		moj ih neprijatelj dovršava.</s><s>Užas i nada 		   
			   
			   
	(Alef)		   
			   3 1 		Ja sam čovjek koji vidi 		   
	        	poniženje		   
		pod njegovom razbješnjenom 	
	        	batinom;	   
			   
2		ja sam taj kojeg odvode i nagone	   
		ići	   
3		u tmini, a ne u svjetlosti;	   
		da, protiv mene on počinje okretati	   
		svoju pesnicu cijelog dana.	   
			   
	(Bet)		   
			   
4		On ruje moje tijelo i moju kožu,	   
		on slama moje kosti;	   
5		on skuplja protiv mene i 	   
		stavlja svud uokolo	   
		otrov i teškoće;	   
6		u tminama on me nagoni stanovati	   
		kao mrtvaci iz tmina vremenskih.	   
	 		   
	(Gimel)	  	   
			   
		   
7		On me zazidava da ne iziđem;	   
		on otežava moje lance.</s><s>8		ja sam vikao i pozivao u pomoć,	   
		on zagušuje moju molitvu.</s><s>9		On zazidava moje puteve klesanim	   
		kamenom;	   
	 	on mrsi staze moje.	   
		 	   
	(Dalet)		   
			   
10      		On je za mene jedan medvjed na 
		čeki		   	   
11      		jedan lav u zasjedi;	   
		on okreće moje puteve; on me	   
		pušta na ugaru,	   
12      		on zateže svoj luk i podiže me kao	
		cilj za strijele.	   
	  		   
	(Hé)		   
13      		On zariva u moja križa sadržaj		   
		svojih tobolaca.</s><s>14      		Evo me,  sveg  moga naroda,		   
		njegova vječna otrcana stvar;	   	   
15      		on me zasićuje gorčinama,	
		on me opija absintom.	   
	(Waw)		   
16      		On mi daje drobiti šljunak		   
		zubima;	   
		on me u pepeo sakriva;	
17      		ti me odbacuješ daleko od mira;	
		ja sam zaboravio sreću;
18      		i kaže: Svršeno s mojim 		   
	        	nastavljanjem,	   
	        	mojim uzdanjem koje je dolazilo 	   
		od ALLAHA.		   
		 	   
	(Zain)		   
			   
19      		Sjeti se mojeg poniženja 		   
	       	i mojeg lutanja:		   
		gorčina i otrov!</s><s>20      		Ja se sjećam, ja se sjećam,
		i ja sam izjeden svojim vlastitim 	 
		slučajem.</s><s>21      		Evo što ću ja staviti u sjećanje		   
		sebi,	   
		to za što sam se uzdao:	   
	(Het)		   
			   
22      		Dobrote ALLAHOVE!</s><s>To da one  nisu svršene!</s><s>To da njegove nježnosti nisu
		dovršene!</s><s>23      		One su nove svakog jutra.</s><s>Velika je njegova vjernost!</s><s>24      		Moj dio, to je ALLAH, kažem ja
		sebi;	   
		to je ono zašto ću se uzdati u njega.
			   
			   
			   
			   
			   
	(Tet)		   
25      		On je dobar, ALLAH, onom ko ga		   
		očekuje,	   
		onom ko njega traži;	   
26      		Dobro je uzdati se u tišini  u spas
		ALLAHOV;	   
27      		dobro je za čovjeka nositi*jaram 
		mladosti svojoj.	   
	 		   
	(Jod)		   
			   
28      		Treba sjesti postrance i šutjeti		   
		kad ALLAH  ga njemu	
		stavlja;	      
29      		staviti svoja usta u prašinu	 
		- možda ima nade!</s><s>30      		pružiti obraz onome ko ga  udara;	
		biti nasićen uvrjedama.	   
		 	   
	(Kaf)		   
			   
31      		Jer ALLAH		   
		neće odbaciti za uvijek;	   		   
32      		jer ako ožalošćuje, on je pun	
		nježnosti,	
		prema svojoj velikoj dobroti;	      
33      		jer nerado on ponižava	
		i ožalošćuje  ljude.	   
	(Lamed)		   
			   
34      		Kad se gaze svi zatvorenici		   
		jedne zemlje,	   
35      		kad se krivotvori pravo čovjekovo		   
		protivno Svevišnjem,	   
36      		kad se čini krivo jedno	   	   
		čovjeku u njegovoj parnici,	   
		ne  vidi li ALLAH?	   
			   
			   
			   
			   
	(Mem)		   
37      		Ko je taj koji govori, i to postoji?</s><s>ALLAH ne zapovjeda li?</s><s>38      		Iz usta Svevišnjeg 	
	        	ne izlaze li boli i sreća?</s><s>39      		Na što bi se žalio živ čovjek,		   
		uspravljen usprkos svojim 	   
	        	grješkama?		   
		   	   
	(Zun-Nun)		   
40      		Ispitajmo i istražimo naše putove;		   
		vratimo se ALLAHU.</s><s>41      		U isto vrijeme kad i naše ruke, 
	        	podignimo svoje srce prema Allahu	
		koji je u nebesima.</s><s>42      		Mi, mi smo se bunili,
		mi smo neposlušni;	   
		ti, ti nećeš  oprostiti!	   
	(Samek)		   
43      		Ti se ušančuješ  u svojem gnjevu    
		i ti nas progoniš,
		ti sasijecaš nemilosrdno;	   	   
44      		ti se skrivaš u svom oblaku	
		da molitva ne prođe;	   	   
45      		od nas ti činiš jednim otpadom, otpadkom,	
		u sred naroda.</s><s>Pé		   
46      		Oni otvaraju usta protiv nas,		   
		svi naši neprijatelji;	   		   
47      		užas i bezdan, to je za nas,
		nevolja i slom;	   	   
48      		moje oči  cakle			   
		jer moj narod, ta ljepotica,	   
		je skršen.	   
	(Ain)		   
			   
49      		Moje oči kuljaju nepresušno,		   
	 	jer nema spokoja	   		   
50      		sve dok se s nebesa ALLAH
		ne nagne da vidi;	   		   
51      		moje oči bole
		u pogledu na sve te djevojke	   
		iz mog grada.	   
	(Sade)		   
52      		Oni me gone, oni me progone kao		   
		jednu pticu,	   
		oni koji su mojim neprijateljima bez
		razloga;	   	   
53      		oni uništavaju moj život u jami;
		oni obaraju jedan kamen na mene;	   		   
54      		vode se prelijHavaju na moju glavu;
		ja kažem: Izgubljen sam!	   
	(Kof)	 	   
55      		Ja zazivam tvoje ime, GOSPODE,		   
		iz paklene jame;	   
56     	 	ti čuješ moj glas: » Ne začepljaj 		   
	        	svojih ušiju mojem dahtanju i mojem		   
	 	pozivu u pomoć!«		   
57      		Ti se primičeš danu	   
	        	kad sam tebe zazvao; 		   
	        	ti govoriš: » Ne boj se!«		   
			   
	(Reš)		   
58      		Ti se parbiš ALLAHe, jedan spor		   
		čiji sam ja ulog ;	 
		ti iskupljuješ moj život;	     
59      		ti vidiš, GOSPODE, kako su mi
		učinili krivo;
		učini pravicu mojem pravu!</s><s>60     	 	Ti vidiš sve njihove osvete,
		sve njihove spletke prema meni. 	   
	(Šin)	 	   
61      		Ti čuješ njihove uvrjede, 		   
		GOSPODE,	   
	 	sve njihove spletke protiv mene;	   
62      		usne mojih napadača i njihovo	
		šuškanje su protiv mene 		   
	        	tokom cijelog dana;	   
63      		bilo da sjede, bilo da stoje,		   
		pogledaj ih:	   
		ja sam njihova stara pjesma.	   
	(Taw)		   
64      		Ti ćeš njima učiniti isto, GOSPODE,		   
		prema njihovim djelima;	   		   
65      		ti ćeš ih otupjeti:	
		na njima će biti tvoja kletva!</s><s>66      		Pun gnjeva, ti ćeš ih proganjati i	
		iskorijeniti	   
		ispod nebesa ALLAHOVIH.</s><s>Opsada, glad i bliski kraj Jeruzalema 		   
			   
			   
	(Alef)		   
			   
			   4  1		Kako!</s><s>Zlato može li potamniti,	   
		dobra šipka krivotvoriti,	   
		sveti se kamen razasuti po svim 	   
		uglovima ulica?	   
	(Bet)		   
2		   
		Sinovi *Siona, dragocijeni,	   
		cijenjeni kao fino zlato,	   
		kako! oni su ubrojni	   
		u zemljane ćupove,	   
		djelo ruko grnčarevih!	   
	(Gimel)		   
			   
3		   
		Čak i kod šakala daje se dojiti dijete,	   
		hrani se svoje mlade;	   
		ova ljepotica koja je moj narod	   
		postaje tako okrutna	   
	 	kao Nuhvi stepski.	   
			   
	(Dalet)		   
4		   
		Od žeđi, jezik dojenčeta	   
		lijepi se o svoje nepce;	   
		djeca ištu kruha;	   
		niko im ga ne nudi.	   
	 (Hé)		   
			   
5		   
		Jelci poslastica su porušeni,	   
		na ulicama;	   
		osobe podignute u purpuru	   
		stežu hrpe otpadaka 	   
	(Waw)		   
6		   
		A izopačenost te ljepotice koja je	   
		moj narod	   
		veća je nego grijeh Sodome,	   
		koja bi smrskana u jedan čas	   
	 	a da se rukama nije mučilo.	   
	(Zain)		   
			   
7		   
		Njeni posvećenici čistiji no snijeg,	   
	 	bjelji nego mlijeko,	   
		tijela ružičastijeg od koralja,	   
		vene od safira,	   
	(Het)		   
			   
8		   
		njihov je izgled mračniji od čađe:	   
		ne prepoznaje ih se na ulicama;	   
		a njihova se koža smežurala na 	   
		on se osušila kao drvetova.	   
	(Tet)	 	   
			   
9		   
		Sretnije su žrtve mača	   
		nego žrtve gladi	   
		koje, one, kopneći, providne,	   
		zbog nedostatka proizvoda poljskih.	   
	(Jod)		   
			   
10      		Svojim rukama, žene stvorene za		   
		nježnosti	   
		kuhaju svoju djecu;	   
		one su za njih vampiri,	   
		jer moj narod, ta ljepotica,	   
		skršen je. 	   
	(Kaf)		   
			   
11      		ALLAH  umiri svoju srdžbu,				   
		on sasu svoj žestoki gnjev;	   
		u Sionu on zapali jednu vatru	   
	 	koju proždera njegove temelje.	   
	(Lamed)		   
			   
12      		Oni ne vjeruju, ni kraljevi		   
		zemaljski,	   
		niti ijedan stanovnik svijeta,	   
		da protivnik i neprijatelj su ušli	   
		u pojas Jeruzalema.	   
			   
	(Mem)		   
			   
13      		To je zbog grijehova 		   
	        	njegovih *Pegambera,		   
		izopačenosti njegovih svećenika,	   
		koji su u sred njega prosipali	   
		krv pravednika!	   
	(Zun-Nun)		   
			   
14      		Oni lutaju, slijepci,		   
		po ulicama;	   
		oni su prljavi od krvi,	   
		tako jasno da nije dopušteno	   
	 	dodirivati njihovu odjeću.	   
	 		   
	  (Samek)		   
			   
15      		» Pazi! jedan *nečisti!« viče se		   
		na njih.</s><s>»Pazi!</s><s>Pazi! ne diraj!«	   
		Oni bježe, oni skitaju,	   
		ali govori se kod neznabožaca:	   
		»Oni ne mogu više biti naši	   
		stanovnici.«	   
	Pé		   
	 		   
16      		PrikazJahijaje ALLAHOVO njih		   
		raspršuje;	   
		on ih neće više vidjeti!</s><s>Ne poštuje se svećenike,	   
		nema se obzira za *starješine.	   
	(Ain)		   
17      		Mi, naše se oči još izjedaju		
		u očekivanju jedne neostvarljive pomoći;	   
		na svojim osmatračnicama mi vrebamo	   
		dolazak jednog naroda koji nas ne	   
		može spasiti.	   
	 (Sade)		   
			   
18      		Progone nas po tragu:		
		nemoguće je otići na naše trgove.</s><s>Naš je kraj blizu; naši dani	   
		su ispunjeni;	   
	 	da, dolazi naš svršetak.	   
	(Kof)		   
			   
19      		Naši su progonitelji brži		
		nego orlovi nebeski:	   
		na planinama nas draže,	   
		u stepama oni su u zasjedi	   
	 	zbog nas.	   
	(Reš)		   
	 		   
20      		Dah iz naših nosnica,		
		*Mesih ALLAHOV,	   
		je zarobljen  u njihovim tamnicama.</s><s>»On o kojem mi govorismo: » Pod	   
		njegovom zaštitom,	   
	 	u sred neznabožaca mi ćemo živjeti.«	   
	(Šin)		   
			   
21      		Budi sretna i razdragana, 		   
	        	Ljepotice Edom	
		koja stanuješ u zemlji Us!</s><s>I tebi će također doći kupa:	   
		i ti ćeš se opiti i razgolititi!	   
	(Taw)		   
			   
22      		Završilo se tvoje izopačJahijaje,		
		Ljepotice Sion:	   
		neće te više izgoniti;	   
		obavlja se pregled tvoje izopačenosti,	   
		Ljepotice Edom:	   
		pravi se izvješće o tvojim grijesima!</s><s>Vrati nas k sebi, ô ALLAHU 		   
			   
			   5' 1  		Sjeti se, GOSPODE, što nam se	
		dogodilo:	   
		pogledaj i vidi kakao se nas vrijeđa .</s><s>2	        	Naša je baština okrenuta u korist 
		stranaca,
		naše kuće u korist neznanaca.</s><s>3		Evo nas siročadima, bez oca ;	   
		naše su majke kao udovice.</s><s>4		Naša voda, mi ju pijemo po cijeni 
		srebra;	        			   
		naše fašine moramo plaćati.</s><s>5		Oni su na našim plećima; mi smo	   
		proganjani;	   
		mi smo izmučeni; nema odmora za nas.</s><s>6		Egiptu smo pružali ruku,	   
		Asiriji, da nas nasiti kruhom.</s><s>7		Naši su očevi propali: nema ih 	   
		više;	   
	        	mi smo opterećeni njihovim 
		izopačenostima.</s><s>8		Robovi vladaju nad nama:
		nikog za nas istrgnuti iz njihovih 	   
	        	ruku!</s><s>9		Priskrbljujemo svoj kruh po 	   
	          	cijenu života,
		zbog stepskih razbojnika.</s><s>10      		Naša je koža grozničava kao u vatri
		zbog užasa gladi.</s><s>11      		Oni siluju žene u Sionu,
		mlade djevojke u gradovima Judeje		   
12      		Njihovim rukama su povješani .	   
	        	prinčevi;		   
		osoba *starješine nije poštovana.</s><s>13      		Mladi ljudi nose žrvanj,
		a dječaci pod drvima posrću.</s><s>14      		Starješine više ne odlaze u Savjet;
		mladi ljudi, ne pjHavaju svoje refrene.</s><s>15      		Ona prestaje, radost našeg srca;
		naš se ples izrodio u žalost.</s><s>16      		Ona pada, kruna naše glave.</s><s>Oh, nesreća nama, jer mi smo	   	
		propali!</s>

<s>17      		Evo zašto je cijelo naše biće bolesno;
		evo zašto su smračene naše oči:	   		   
18      		to je zbog brda *Sion koje je uništeno, 	
	        	i gdje kruže lisice.</s><s>19      		Ti, GOSPODE,  ti stoluješ za uvijek;		   
		tvoje prijestolje traje  iz pokoljenja 
		u pokoljenje.</s><s>20      		Zašto bi nas stalno zaboravljao,	
		hoćeš li nas napustiti u duljini	   
		dana?</s><s>21      		Vrati nas k sebi, GOSPODE,
	        	i mi ćemo se vratiti;		   
		obnovi naše dane kao u staro vrijeme.</s><s>22      		Osim ako  nas  ne stavljaš zaista u
	 	otpad, 
		ti se protiv nas previše rasrđuješ!</s>

<s>Bilješke uz Lamentacije</s>

<s>Vidjeti Ps 25.1 i bilješku.
ljubavnicima®drugovi: slikovito označavanje stranih naroda, koje narod Jeruzalema, ovdje simbolizirano jednom ženom, bijaše preferiralo potpori ALLAHovoj; vidjeti takođ er bilješke uz Oz 1.2; 2.4 i Za 13.6 -  izdali ju: aluzija na narode s kojima Juda računaše u momentu babilonijskog napada 588-587. g.pr.r.I.Kr.</s><s>Egipćani su se bojali; Edomiti su sudjelovali u pljačkanju Jeruzalema.</s><s>Aluzija na praznike slavljene u Hramu Jeruzalema, gdje vjernici dolaziše na hodočašće obožavati Allaha.</s><s>Na hebrajskom se isti termin koristi u izrazu *šator susretanja (Izl 27.21, etc).
ili na vrhu slave.</s><s>Ili svega onog što je ona voljela.</s><s>Ili nečistom stvari (termin koji se može razumjeti kao menstruacijska krv; vidjeti Lv 15.19-24).
moje kosti: za stare Izrailite kosti predstavljaju ostatak čovjekov poslije smrti; one su tako mogle značiti  najosnovniji dio njegovog bića - uništena ili napuštena.</s><s>Tekst podrazumijHava mjim neprijateljima.</s><s>Vidjeti r. 8 i bilješku.</s><s>Vidjeti r. 2 i bilješku.</s><s>Alef: vidjeti Ps 25.1 i bilješku - sjaj Izrailov: Jeruzalem i njegov Hram -  klupice za svoja stopala: vjerojatno se radi o brdu Sion.</s><s>Jakub: Izrailov predak, personificira cjelinu naroda.</s><s>Vrt: poetsko označavanje Palestine (vidjeti Br 24.6; Jl 2.3) - svoju  Kućicu: tj. Jeruzalem (vidjeti Iz 1.8; m 9.11- mjesto Sastanka: Hram (vidjeti 1.4 i bilješku). 
tj u egzilu  -  nema više Zakona ili nema više proročanstava (izgovoreno od svećenika kao poruka Allahova).
stavljaju sebi prašinu na glavu: gesta koja izražava veliku žalost (vidjeti takođ er u Glosaru pod RASTRGATI SVOJU ODJEĆU).</s><s>Vidjeti 1.6 i bilješku.</s><s>Drugi prijevod  kistom (vidjeti Ez 13.10-15), tj. nešto što je tu samo po izgledu.</s><s>Znak velikog iznenađ enja (Jr 18.16), otkud ovdje ruganje; vidjeti Ps 22.8.</s><s>Njiçhovo srce: srce stanovnika Jeruzalema.</s><s>Digni prema njemu ( ALLAHu) svoje ruke: gesta molitve (Ps 28.2).</s><s>Sastanak: vidjeti 1.4 i bilješku - One što ja oblikujem i razvijam,: tj. moja djeca.
drugi prijevod protiv mene.
sveg moga naroda: drugi tekst od svih naoda.
ti me odbacuješ: autor se ovdje obraća izravno Allahu.</s><s>To da one  nisu svršene: prema jednom hebrejskom rukopisu i nekim starim verzijama; tradicionalni hebrejski tekst da mi nismo svršeni.
drugi prijevod zemlje.
dignuti ruke (prema Allahu): vidjeti 2.19 i bilješku.</s><s>Vidjeti 1.6 i bilješku.
misli se na sela iz okolice Jeruzalema.
jama i grob: vidjeti u Glosaru pod BORAVIŠTE MRTVIH.</s><s>Ili to se sa mnom oni sprdaju u svojim pjesmama.</s><s>Vidjeti Ps 25.1 i bilješku .</s><s>Ili oni koji imaju svoje boravište na Sionu.</s><s>Vidjeti 1.6 i bilješku.
osobe podignute u purpuru: ili  u luksuznoj odjeci -  stežu hrpe otpadaka: tj.traže hranu na smetlištima ; usporediti Ejj 2.8.</s><s>Tj. osobe posvećene Allahu jednim zavjetom (vidjeti Br 6.2-8; Sdc 13.5); ali čini se ovdje bi moglo označavati prinčeve (Stv 49.26; Dt 33.16).</s><s>Drugi prijevod koji neki predlažu njegovi mladi ljudi.
vampir: ovako prevedena riječ označava, u Mezopotamiji, jednog ženskog Ifrita, o kojem se govorilo da jede djecu.</s><s>Tradicionalni prijevod koji su postali njihova hrana stvara poteškoće - ta ljepotica: vidjeti 1.6 i bilješku.</s><s>Aluzija na pomoć koja se očekivala od Egipta (vidjeti Jr 37.5-7).</s><s>Dah iz naših nosnica: tj. onaj koji nas oživje; slika je aplicirana na kralja Judeje.</s><s>Redci 19-20 čini se aludiraju, u stvari, na njegov bijeg i zarobljavanje kralja Sedeciasa (2Krlj 25.4-7; Jr 52.6-11) - u njihovim tamnicama ili u ćelijama (babilonijskim); za kralja zatvorenika to je već jedna vrsta groba.</s><s>Ljepotica Edom je personifikacija edomitskog naroda -  zemlja Us: vidjeti Ejj 1.1 i bilješku - kupa, opiti, razgolititi: vidjeti Jr 25.15; Ha 2.16 i bilješke.</s><s>Naša je baština: tj. zemlja koju smo primili od Allaha.
tj. bez zaštitnika: kraljevstvo je lišeno svog kralja, i obitelj i svojeg šefa.
tj. prethodne generacije.</s><s>Drugi spisi</s>

