Biblija (Tomislav Dretar)/Lut izmiče uništenju Sodome
<s></s>

<s>Lut izmiče uništenju Sodome</s>

<s>19 1   Dva meleka na veče stigoše u Sodomu dok Lut bijaše sjedio na vratima Sodome.</s><s>2 On ih ugleda, diže se i pođe k  njima u susret i prostrije se ničice po zemlji.</s><s>3 On reče: » Po milosti, Gospodari moji, skrenite u kuću vašeg sluge, provedite ovdje noć, operite noge i u rano jutro  otiđite svojim putem.« 
4 Ali, oni mu odgovoriše: » Ne!</s><s>Mi ćemo provesti noć na trgu.« On ih nutkaše tako da oni skrenuše k njemu i dođoše u kuću njegovu.</s><s>5 On im pripremi jedan objed,  ispeče kruh bez *kvasa i oni jedoše.</s><s>Nije se  još bilo leglo kad kuća bi okružena gradskim ljudima, ljudima iz Sodome, od najmlađih do  najstarijih, sav narod bez izuzetka.</s><s>6 Oni pozvaše  Luta i rekoše mu: »Gdje su ljudi koji su došli sinoć kod tebe?</s><s>Izvedi ih da ihpoznamo.« 
7 Lut iziđe pred njih na  prag svojih vrata, on zatvori vrata za sobom i reče: » Allaha radi, braćo moja, ne činite nesreće.</s><s>8 Ja imam dvije kćeri djevice za dati ih vam na raspolaganje, mogu vam njih izvesti pa učinite što vam se čini dobro.</s><s>9 Ali ne činite ništa ovim ljudima jer oni su došli u sjenu mojeg krova.« Oni odgovoriše: »Vuci se odatle!« I rekoše: »Ovaj je došao kao iseljenik, a igra ispravljača krivde!</s><s>Načinićemo mu gore no onima.« Žestoko gurnuše Luta i primaknuše se da bi provalili vrata.</s><s>10 Ali dvojica ljudi pružiše ruku da uvedu Luta u kuću, pokraj sebe.</s><s>Oni zatvoriše vrata, 
11  i udariše sljepilom one ljude koji bijahu pred ulazom u kuću, od najmanjeg do najvećeg; oni ne mogaše pronaći ulaza.</s><s>12 Dvojica ljudi rekoše Lutu: » Koga još imaš ovdje?</s><s>Zeta?</s><s>Svoje sinove?</s><s>Svoje kćeri?</s><s>Sve što imaš u gradu izvedi iz ovog mjesta.</s><s>13 Mi ćemo ga uništiti, jer je velika pred ALLAHOM, tužba koju je izazvao.</s><s>On nas je poslao da ga uništimo.« 
14 Lut iziđe govoriti svojim zetovima, onima koji su oženili njegove kćeri, i reče im:» Ustajte!</s><s>Iziđite iz ovog mjesta jer ALLAH će uništiti grad.« Ali u očima svojih zetova on se učini kao da zbija šalu.</s><s>15 Pošto svanu zora, meleki ustrajaše kod Luta govoreći: »Ustaj!</s><s>Uzmi svoju ženu i svoje dvije kćeri koje se nalaze ovdje od straha  da ti ne propadneš krivicom ovog grada.« 
16 Kako je on kasnio, dvojica ljudi ga povukoše za ruku, njega, njegovu ženu i njegove dvije kćeri jer ALLAH je bio imao samilosti za njega; oni ga izvedoše izvan grada.</s><s>17 Kako su ga izveli van, oni rekoše Lutu: » Odlazi, spasi svoj život.</s><s>Ne osvrći se unatrag, ne zaustavljaj se nigdje u Distriktu.</s><s>Bježi prema planini od straha da ne propadneš.« 
18 Lut im reče: » Allahu ne godilo!</s><s>19 Evo, tvoj sluga nađe milost u tvojim očima i ti si pokazao jedno veliko prijateljstvo prema meni čuvajući mi život.</s><s>Ali ja, Nuhovih moći pobjeći u planinu, a da ne budem dosegnut mlatilom i ne umrem.</s><s>20 Evo ovaj grad, dovoljno blizu za pobjeći, i beznačajan.</s><s>Ja bih se želio ondje skloniti.</s><s>Nije li to tražiti sitnicu za ostati u životu? « 
21 On mu odgovori: » Gledaj!</s><s>Još   ti taj dar činim i Nuhovih prevrnuti grad o kojem mi govoriš.</s><s>22 Skloni se najhitnije onamo, jer ja ne mogu ništa učiniti sve dok ti ne budeš onamo stigao. « Zato se taj grad zove Soar.</s><s>23 Sunce se dizalo nad zemljom  i Lut je ulazio u Soar
24 kad  ALLAH učini da kiši nad Sodomom i Gomorom od sumpora i vatre.</s><s>To je dolazilo s neba i od ALLAHA.</s><s>25 On poruši te gradove, sav Distrikt, sve stanovnike gradova i raslinje zemaljsko.</s><s>26 Lutova žena pogleda unatrag i posta jednim stubom od soli.</s><s>27 Ibrahim se nađe u rano jutro na mjestu gdje je stajao pred ALLAHOM, 
28 on pogleda prema Sodomi, Gomori i cijeloj teritoriji Distrikta, on pogleda i vidje kako se jedan dim diže sa zemlje  kao dim iz jedne peći.</s><s>29 Dakle, kad Allah uništi gradove Distrikta, on se sjeti Ibrahima, i povuče Luta ispred mlatila kad prevrnu gradove gdje Lut stanovaše.</s>

<s>Lut izmiče uništenju Sodome</s>

