Biblija (Tomislav Dretar)/Laban i Jakub sklapaju savez
<s></s>

<s>Laban i Jakub sklapaju savez 
 
43 Laban odgovori Jakubu i reče: »Te kćeri su moje kćeri, ti sinovi su moji sinovi, te ovce su moje ovce, sve što ti vidiš je moje.</s><s>Što ću ja učiniti mojim kćerima?</s><s>Za njih danas ili za sinove koje su one rodile?</s><s>44 Hajdemo, vrijeme je sklopiti jedan savez, ti i ja, i da bude jedan svjedok između mene i tebe. « 
45 Jakub uze jedan kamen i podiže ga kao stelu.</s><s>46 Jakub reče svojoj braći: »Nakupite kamenja«, i oni uzeše kamenja od kojeg načiniše jednu gomilu.</s><s>Oni jedoše na toj gomili.</s><s>47 Laban ga nazva Jegar  Sahaduta, a Jakub ga nazva Galed.</s><s>48 Laban reče: » Ova je gomila danas svjedok između mene i tebe «; zato se zove Galed  to jest Gomila-svjedok  
49 i Mispa to jest  Vrebalište o čemu on reče: »Nek' ALLAH vreba između mene i tebe kad budemo jedan drugome izvan vidika.</s><s>50 Ako poniziš moje kćeri, i ako uzmeš još žena osim mojih kćeri,  vidiš da, čak i ako niko nije  s nama, Allah je svjedok između nas. « 
51 Laban reče Jakubu: » Evo ove hrpe kamenja koje sam ja bacio između mene i tebe, evo te stele.</s><s>52 Ta je hrpa kamenja  svjedokom, ova je stela svjedok.</s><s>Ja, ja prisežem  da Nuhovih prijeći tu hrpu u pravcu prema tebi, ti prisežeš da tu gomilu ne ćeš prijeći u mom smjeru tu stelu  pod prijetnjom nesreće.</s><s>Nek' Allah Ibrahimov i Allah Nahorov štite pravicu između nas. «  Bio je to Allah njihovog oca  Jakub priseže Stravom Ishakovom, svojeg oca.</s><s>53 Jakub ponudi jednu *žrtvu u planini.</s><s>On pozva svoju braću na objed; oni pojedoše objed i provedoše noć u planini.</s><s>32 1  Laban se diže u rano jutro, zagrli svoje kćeri i svoje sinove, blagoslovi ih i vrati se kući.</s>

<s>Laban i Jakub sklapaju savez</s>

