(Remontanti)
<s><poem>
Gle, kako tuga krilima sada
Prirodi lice rasjeni!...</s><s>I zlatno lišće s grančicama pada
Pod dahom pozne jeseni.</s>

<s>Mekane suze - k'o čežnje duge -
Bolesno sunce prosipa
I njinim biserom daleke luge
Po blijedom čelu prosipa.</s>

<s>Na tvom balkonu cvjetovi žute,
Na tvom balkonu slavuji šute
U dubokome smiraju -</s>

<s>Tek remontanti čaškice krile:
U zlatnoj kosi jesenske vile
To zadnji smiješci titraju!</poem></s>

<s>Musa Ćazim Ćatić</s>

