Biblija (Tomislav Dretar)/Molitva Davudova
<s></s>

<s>Molitva Davudova</s>

<s>Molitva Davudova
(1 Kr 17.16-27)</s>

<s>18 Kralj Davud se smjesti u prisutnost ALLAHOVU i izjavi: ” Ko sam ja, GOSPODE Bože, i što  je kuća  moja, da si me ti doveo dovde?</s><s>19 A to još  bijaše premalo u tvojim očima, GOSPODE Bože:
20  ti si govorio također za kuću sluge svoga, za dugo vremena unaprijed.</s><s>21 Hoće li to biti jedna uputa ljudska,   
22 ALLAHU Gospodaru: nema nikog ravnog tebi  i nema drugog Allaha, osim tebe, prema svemu onom što  smo mi vlastitim ušima čuli.</s><s>23   Ima li na zemlji samo jedan narod jednak Izrailu tvom narodu, tom narodu koji je Allah išao otkupiti da bi ga učinio svojim narodom, dajući mu jedno ime i ispunjavajući za vas to veliko djelo i za tvoju zemlju strašne stvari, da li je i jedan narod usporediv tvojem narodu kojeg si ti iskupio iz Egipta, od tog naroda i od njegovih Allahova?</s><s>24    Ti si uspostavio Izrail narodom svojim za zauvijek ga učiniti narodom svojim, ti si postao njihov Allah.</s><s>25 A sada, GOSPODE Bože, riječ  koju si ti izgovorio o tvom sluzi i njegovoj kući, održi ju zauvijek i učini kako si rekao.</s><s>26 Nek' tvoje *Ime bude slavljeno zauvijek, i nek' se kaze: ” ALLAH, svemogući, Allah je nad Izrailom.</s><s>I nek' kuća tvog sluge Davuda ostane  trajno u tvojoj prisutnosti.</s><s>27     U stvari, ti si taj, GOSPODE svemogući, Bože Izrailov, koji je upozorio svog slugu govoreći: Ja ću ti podići jednu kuću.</s><s>Evo zašto je tvoj sluga našao smjelosti 
uputiti tebi ovu molitvu.</s><s>28 A sada ALLAHU Gospodaru, ti si Allah, tvoje riječ i su istina i ti si govorio o toj sreći sluzi svojem.</s><s>29 Uzhtjedni sada blagosloviti kuću sluge svojeg, da bi zauvijek bila u prisutnosti tvojoj.</s><s>Jer ti si taj, ALLAHU Gospodaru, koji je govorio, i tvojim blagoslovom kuća tvog sluge biće blagoslovljena zauvijek.</s>

