Biblija (Tomislav Dretar)/Jusuf je prodan od svoje braće
<s></s>

<s>Jusuf je prodan od svoje braće</s>

<s>12 Njegova braća odoše u Sišem  napasati stado svojeg oca.</s><s>13 Ovaj tada reče Jusufu: » Nisu li tvoja braća na ispaši u Sišemu?</s><s>Idi, ja te šaljem s njima. «  » Evo me «, odgovori on  
14 » idi vidjeti, reče mu on, kako se ponašaju tvoja braća, kako je stado, i izvijesti me o novostima. « Bila je to dolina Hebrona kamo ga on otposla, a Jusuf ode u Sišem.</s><s>15 Jedan ga čovjek nađe kako luta poljem i taj ga čovjek upita:»Što tražiš ti? « 
16  » Tražim svoju braću, odgovori on.</s><s>Pokaži mi dakle gdje oni napasaju. « 
17 Čovjek mu odgovori: » Oni su otišli odavde jer ja sam ih čuo reći: » Hajdemo u Dotan.« Jusuf slijediše svoju braću koju nađe u Dotanu.</s><s>18 Oni ga ugledaše iz daljine.</s><s>Prije no što je bio blizu njih oni mu snovaše  smrt.</s><s>19 Rekoše jedni drugima: » Evo dolazi čovjek koji sanja.</s><s>20 Sad je čas!</s><s>Hajde!</s><s>Ubijmo ga i bacimo u jame.</s><s>21 Reći ćemo da ga je jedna od divljih zvijeri požderala pa ćemo vidjeti što je bilo od njegovih snova! »
22 Ruben to ču i htjede ga izbaviti iz njihovih šaka: »Ne dirajmo njegov život «, reče on.</s><s>23 Za izbaviti ga iz njihovih ruku i vratiti ga njegovom ocu, Ruben im reče: » Ne prolijevajte krvi, bacite ga u tu jamu u pustinji, i ne nanosite ruku na njega. «
24 Dakle,  u času kad Jusuf stiže k svojoj braći, ona mu strgoše tuniku, prinčevsku tuniku  koju je imao na sebi.</s><s>25 Dočepaše ga se i baciše u jamu; ta jama bijaše prazna, ne bijaše u njoj vode.</s><s>25 Potom sjedoše jesti.</s><s>Digavši oči, oni vidješe jednu karavanu Ismailita koji su dolazili iz Galada i čije deve su prenosile tragantovu, terpentinsku i ladanumovu smolu za prodaju u Egiptu.</s><s>26 Juda reče svojoj braći: »Koje koristi ako bi ubili svojeg brata i skrili njegovu krv?</s><s>27 Hajdemo ga prodati Ismailitima i ne nosimo ruke na njega, jer naš je brat, to jest naše meso. « Braća ga njegova poslušaše.</s><s>28 Madijanitski trgovci koji  prolažaše izvukoše Jusufa iz ruke i prodadoše ga za dvadeset srebrenih sikala Ismailitima, koji ga odvedoše u Egipat.</s><s>29 Kad se Ruben vrati k Jami, Jusuf više nije bio u njoj.</s><s>On  *rastrga svoju odjeću,  
30 i okrenu se k svojoj braći govoreći: » Dijete nije više ondje!</s><s>A ja, kamo ću ja ići? «
31 Oni uzeše Jusufovu tuniku i, zaklavši jednog jarca, natopiše ju njegovom krvlju.</s><s>32 Oni poslaše odnijeti prinčevsku tuniku svojem ocu i reći mu: » Ovo smo našli.</s><s>Prepoznaješ li ti tuniku svojeg sina ili ne. « 
33 On ju prepozna i povika: »Tunika mojeg sina!</s><s>Jedna ga je divlja zvijer požderala, Jusuf je raskomadan! « 
34 Jakub rastrga svoju odjeću, opasa *kostrijet i uze žaliti svojeg sina za dugo vrijeme.</s><s>35 Kad svi njegovi sinovi i njegove kćeri dođoše ga tješiti, on se odbi tješiti jer, govoraše on » u žalosti ja ću sići k svojem sinu u *boravište mrtvih «.</s><s>Njegov ga otac oplaka, 
36 a Madianiti ga prodadoše u Egiptu Potifaru, *eunuhu *Faraonovom, velikom ključaru.</s>

<s>Jusuf je prodan od svoje braće</s>

