Evropska konvencija o ljudskim pravima/Protokol broj 14.
<s></s>

<s>PROTOKOL BR. 14 UZ KONVENCIJU ZA ZAŠTITU LJUDSKIH PRAVA I OSNOVNIH SLOBODA KOJIM SE MIJENJA I DOPUNJAVA SISTEM KONTROLE KONVENCIJE</s>

<s>Strasbourg 13. maja 2004. godine 
 
Države članice Vijeća Evrope, potpisnice ovog protokola uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i osnovnih sloboda koji je potpisan u Rimu 4. novembra 1950. godine (u daljnjem tekstu: Konvencija),</s>

<s>uzimajući u obzir Rezoluciju br. 1 i deklaraciju koja je usvojena na sastanku evropskih ministara koji je bio posvećen ljudskim pravima i koji je održan u Rimu 3. i 4. novembra 2000. godine;</s>

<s>uzimajući u obzir deklaracije koje je usvojio Komitet ministara na 109. sjednici (8. novembra 2001. godine), 111. sjednici (7. novembra 2002. godine) i 112. sjednici (15. maja 2003. godine);</s>

<s>uzimajući u obzir mišljenje br. 251 (2004) koje je Parlamentarna skupština Vijeća Evrope usvojila 28. aprila 2004. godine;</s>

<s>uzimajući u obzir hitnu potrebu da se izmijene i dopune određene odredbe Konvencije kako bi se dugoročno održala i poboljšala efikasnost sistema kontrole naročito u svjetlu sve većeg priliva radnih materijala pred Evropskim sudom za ljudska prava i Komitetom ministara Vijeća Evrope;</s>

<s>uzimajući u obzir naglašenu potrebu osiguravanja Sudu da i dalje ima najistaknutiju ulogu u zaštiti ljudskih prava u Evropi;</s>

<s>sporazumjele su se kako slijedi:</s>

<s>Član 1.</s>

<s>Član 22. stav 2. Konvencije se briše.</s>

<s>Član 2.</s>

<s>Član 23.</s><s>Konvencije se mijenja i glasi:</s>

<s>"Član 23 – Mandati i razrješenje</s>

<s>1. Sudije se biraju na period od devet godina i ne mogu biti ponovo birani.</s>

<s>2. Mandat sudije ističe sa navršenih 70 godina starosti.</s>

<s>3. Sudija obavlja svoju funkciju dok ne bude zamijenjen.</s><s>Bez obzira na zamjenu, sudija rješava sve predmete koji su mu dati na razmatranje.</s>

<s>4. Nijedan sudija se ne razrješava funkcije izuzev ako ostale sudije odluče dvotrećinskom većinom glasova da određeni sudija više ne ispunjava potrebne uvjete.</s>

<s>Član 3.</s>

<s>Član 24.</s><s>Konvencije se briše.</s>

<s>Član 4.</s>

<s>Član 25.</s><s>Konvencije postaje član 24.</s><s>Konvencije, mijenja se i glasi:</s>

<s>"Član 24 – Pisarnica i izvjestioci</s>

<s>1. Sud ima pisarnicu čije će se funkcioniranje i rad regulirati pravilima Suda.</s>

<s>2. Kad ga zastupa sudija pojedinac, Sudu pomažu izvjestioci koji su odgovorni predsjedniku Suda.</s><s>Izvjestioci čine sastavni dio pisarnice.</s>

<s>Član 5.</s>

<s>Član 26.</s><s>Konvencije postaje član 25. ("Sud u plenarnom sazivu"), te se mijenja kako slijedi:</s>

<s>1. Tačka-zarez mijenja zarez na kraju stava d) i briše se riječ "i".</s>

<s>2. Tačka-zarez mijenja tačku na kraju stava e).</s>

<s>3. Dodaje se novi stav f) koji glasi:</s>

<s>"f podnijeti zahtjev u skladu sa članom 26. stav 2."</s>

<s>Član 6.</s>

<s>Član 27.</s><s>Konvencije postaje član 26. te se mijenja i glasi:</s>

<s>"Član 26 – Sudija pojedinac, komiteti, vijeća i Veliko vijeće</s>

<s>1. Radi razmatranja podnesenih predmeta Sud zasjeda kao sudija pojedinac, u komitetima od trojice sudija, u vijećima od sedam sudija i u Velikom vijeću od sedamnaest sudija.</s><s>Vijeća Suda osnivaju komitete na određen vremenski period.</s>

<s>2. Na zahtjev Suda u plenarnom sazivu Komitet ministara može donijeti jednoglasnu odluku koja će se odnositi na određeni period i kojom će broj sudija koji čine vijeća smanjiti na pet.</s>

<s>3. Kad Sud zastupa sudija pojedinac, on ne razmatra aplikaciju protiv Visoke strane ugovornice u čije ime je taj sudija imenovan.</s>

<s>4. Sudija koji je izabran u ime Visoke strane ugovornice će biti ex officio član vijeća i Velikog vijeća.</s><s>Ako takvog nema, ili ako taj sudija ne može učestvovati u zasjedanju, onda predsjednik Suda određuje osobu koja će raditi u svojstvu sudije sa spiska koji je unaprijed dostavila Strana.</s>

<s>5. Veliko vijeće također čine predsjednik Suda, potpredsjednici, predsjedavajući vijeća i druge sudije koje se odabiru u skladu sa pravilima Suda.</s><s>Kad se predmet proslijedi Velikom vijeću na osnovu člana 43, nijedan sudija iz vijeća koje je donijelo odluku ne zasjeda u Velikom vijeću uz izuzetak predsjedavajućeg vijeća i sudije koji je zasjedao u ime Visoke strane ugovornice."</s>

<s>Član 7.</s>

<s>Novi član 27. se dodaje nakon novog člana 26. i glasi:</s>

<s>"Član 27 – Nadležnost sudije pojedinca</s>

<s>1. Sudija pojedinac može proglasiti nedopustivom ili brisati sa liste predmeta aplikaciju koje je podnesena na osnovu člana 34. i takva se odluka može donijeti bez daljnjeg razmatranja.</s>

<s>2. Odluka je konačna.</s>

<s>3. Ako sudija pojedinac ne proglasi aplikaciju nedopustivom ili je ne briše sa liste predmeta ona se prosljeđuje komitetu ili vijeću na daljnje razmatranje."</s>

<s>Član 8.</s>

<s>Član 28.</s><s>Konvencije se mijenja i glasi:</s>

<s>"Član 28 – Nadležnost komiteta</s>

<s>1. U odnosu na aplikaciju koje je podnesena na osnovu člana 34, komitet može jednoglasno</s>

<s>a. proglasiti je nedopustivom ili je brisati sa liste predmeta i takva se odluka neće dalje razmatrati; ili</s>

<s>b. proglasiti je dopustivom i istovremeno donijeti odluku u meritumu ako pitanje u konkretnom predmetu, koje se odnosi na tumačenje i primjenu Konvencije i protokola uz Konvenciju, spada u djelokrug prakse Suda.</s>

<s>2. Odluke i presude iz stava 1. su konačne.</s>

<s>3. Ako sudija koji je izabran u ime Visoke strane ugovornice nije član komiteta, komitet može u bilo kojoj fazi postupka pozvati navedenog sudiju da zauzme mjesto jednog člana komiteta uzevši u obzir sve relevantne faktore, uključujući i to je li Strana osporila primjenu postupka iz stava 1b."</s>

<s>Član 9.</s>

<s>Član 29.</s><s>Konvencije se mijenja kako slijedi:</s>

<s>1. Stav 1. se mijenja i glasi: "Ako se ne donese odluka u skladu sa čl. 27. i 28. ili ako se ne donese presuda u skladu sa članom 28, vijeće odlučuje o dopustivosti i meritumu pojedinačnih aplikacija koje su podnesene na osnovu člana 34.</s><s>Odluka o dopustivosti se može posebno donijeti."</s>

<s>2. Dodaje se nova rečenica na kraju stava 2. koja glasi: "Odluka o dopustivosti se donosi posebno izuzev ako Sud, u izuzetnim slučajevima, odluči drugačije."</s>

<s>3. Stav 3. se briše.</s>

<s>Član 10.</s>

<s>Član 31.</s><s>Konvencije se mijenja kako slijedi:</s>

<s>1. Riječ "i" na kraju stava a) se briše.</s>

<s>2. Stav b) postaje stav c).</s><s>Dodaje se novi stav b koji glasi:</s>

<s>"b odlučuje o pitanjima koja Sudu proslijedi Komitet ministara u skladu sa članom 41. stav 4; i".</s>

<s>Član 11.</s>

<s>Član 32.</s><s>Konvencije se mijenja kako slijedi:</s>

<s>Nakon broja 34 na kraju stava 1. dodaje se zarez i broj 46.</s>

<s>Član 12.</s>

<s>Član 35. stav 3. se mijenja i glasi:</s>

<s>"3 Sud proglašava nedopustivim sve pojedinačne aplikacije koje se podnesu na osnovu člana 34. ako smatra:</s>

<s>a. da je aplikacija inkompatibilna sa odredbama Konvencije i protokola uz Konvenciju, da je očigledno neosnovana, da je zloupotrijebljeno pravo na pojedinačnu aplikaciju, ili</s>

<s>b. da aplikant nije pretrpio značajniju štetu izuzev ako poštivanje ljudskih prava, kako je to definirano u Konvenciji i protokolima uz Konvenciju, zahtijeva razmatranje aplikacije u meritumu, te pod uvjetom da se nijedan predmet ne može odbaciti po ovom osnovu ako ga domaći sud nije razmotrio na odgovarajući način."</s>

<s>Član 13.</s>

<s>Novi stav 3. se dodaje na kraju člana 36.</s><s>Konvencije i glasi:</s>

<s>"3 Komesar za ljudska prava Vijeća Evrope može podnositi primjedbe u pisanom obliku i sudjelovati na saslušanjima u svim predmetima pred vijećima ili Velikim vijećem."</s>

<s>Član 14.</s>

<s>Član 38.</s><s>Konvencije se mijenja i glasi:</s>

<s>"Član 38 – Razmatranje predmeta</s>

<s>Sud razmatra predmet zajedno sa zastupnicima strana i, po potrebi, pokreće istragu.</s><s>Visoke strane ugovornice osiguravaju sva neophodna sredstva za efikasno provođenje istrage."</s>

<s>Član 15.</s>

<s>Član 39.</s><s>Konvencije se mijenja i glasi:</s>

<s>"Član 39 – Sporazumno rješenje</s>

<s>1. Sud se može u bilo kojoj fazi postupka staviti na raspolaganje stranama u smislu omogućavanja sporazumnog rješenja spora na osnovu poštivanja ljudskih prava kako je to definirano u Konvenciji i protokolima uz Konvenciju.</s>

<s>2. Postupak koji se vodi u skladu sa stavom 1. je povjerljive prirode.</s>

<s>3. Ako se postigne sporazumno rješenje Sud donosi odluku o brisanju predmeta sa liste predmeta.</s><s>U odluci se ukratko navodi činjenično stanje i postignuto rješenje.</s>

<s>4. Odluka se prosljeđuje Komitetu ministara koji vrši nadzor nad izvršavanjem sporazumnog rješenja u skladu sa odlukom."</s>

<s>Član 16.</s>

<s>Član 46.</s><s>Konvencije se mijenja i glasi:</s>

<s>"Član 46 – Obavezujući karakter i izvršavanje presuda</s>

<s>1. Visoke strane ugovornice se obavezuju da će poštivati konačne presude Suda u svim predmetima u kojima su one stranke.</s>

<s>2. Konačna presuda Suda se prosljeđuje Komitetu ministara koji vrši nadzor nad njenim izvršavanjem.</s>

<s>3. Ako Komitet ministara smatra da tumačenje konačne presude ometa nadziranje njenog izvršavanja, Komitet može proslijediti to pitanje Sudu da donese rješenje o tumačenju.</s><s>Da bi se navedeno pitanje proslijedilo, potrebni su glasovi dvotrećinske većine zastupnika koji imaju pravo sudjelovanja u radu Komiteta.</s>

<s>4. Ako Komitet ministara smatra da Visoka strana ugovornica odbija da se povinuje konačnoj presudi u predmetu u kojem je ona jedna od stranki, Komitet može, nakon što zvanično obavijesti tu Stranu i nakon što donese odluku glasovima dvotrećinske većine zastupnika koji imaju pravo sudjelovanja u radu Komiteta, proslijediti Sudu pitanje je li navedena Strana ispunila svoju obavezu iz stava 1.</s>

<s>5. Ako Sud utvrdi povredu stava 1, predmet se prosljeđuje Komitetu ministara koji treba da razmotri koje mjere treba preduzeti.</s><s>Ako Sud utvrdi da nije bilo povrede stava 1, predmet se prosljeđuje Komitetu ministara koji zaključuje razmatranje predmeta."</s>

<s>Član 17.</s>

<s>Član 59.</s><s>Konvencije se mijenja kako slijedi:</s>

<s>1. Dodaje se novi stav 2. koji glasi:</s>

<s>"2 Evropska unija može pristupiti ovoj konvenciji."</s>

<s>2. Stavovi 2, 3. i 4. postaju stavovi 3, 4. i 5.</s>

<s>Završne i prelazne odredbe</s>

<s>Član 18.</s>

<s>1. Ovaj protokol ostaje otvoren za potpisivanje zemljama članicama Vijeća Evrope koje su potpisnice Konvencije i koje mogu izraziti svoju saglasnost da su obavezane:</s>

<s>a. potpisivanjem bez pridržavanja prava na ratifikaciju, prihvatanje ili odobravanje; ili</s>

<s>b. potpisivanjem koje je podložno ratifikaciji, prihvatanju ili odobravanju nakon kojeg slijedi ratifikacija, prihvatanje ili odobravanje.</s>

<s>2. Instrumenti ratifikacije, prihvatanja ili odobravanja se deponuju kod generalnog sekretara Vijeća Evrope.</s>

<s>Član 19.</s>

<s>Ovaj protokol stupa na snagu prvog dana u mjesecu nakon isteka perioda od tri mjeseca od datuma na koji sve Strane izraze saglasnost da će poštivati Protokol u skladu sa odredbama člana 18.</s>

<s>Član 20.</s>

<s>1. Od datuma stupanja na snagu ovog protokola njegove odredbe se primjenjuju na sve aplikacije koje su u procesu rješavanja pred Sudom kao i na sve presude čije izvršavanje je pod nadzorom Komiteta ministara.</s>

<s>2. Novi kriterij za dopustivost koji je uključen u član 35. stav 3.b. Konvencije na osnovu člana 12. ovog protokola se ne primjenjuje na aplikacije koje su proglašene dopustivim prije nego što je ovaj protokol stupio na snagu.</s><s>Vijeća i Veliko vijeće mogu primjenjivati navedeni kriterij za dopustivost dvije godine nakon stupanja na snagu ovog protokola.</s>

<s>Član 21.</s>

<s>Mandat sudija čiji se prvi mandat poklapa sa datumom stupanja na snagu ovog protokola se produžava ipso jure tako da obuhvati ukupan period od devet godina.</s><s>Ostale sudije će obavljati svoj mandat koji će se ipso jure produžiti dvije godine.</s>

<s>Član 22.</s>

<s>Generalni sekretar Vijeća Evrope obavještava države članice Vijeća Evrope o:</s>

<s>a. svim potpisima;</s>

<s>b. deponiranju instrumenata ratifikacije, prihvatanja ili odobravanja;</s>

<s>c. datumu stupanja na snagu ovog protokola u skladu sa članom 19; i</s>

<s>d. svim aktima, obavještenjima ili dopisima u vezi sa ovim protokolom.</s>

<s>U potvrdu navedenog su potpisani, za to propisno ovlašteni, potpisali ovaj protokol.</s>

<s>Sastavljeno u Strasbourgu 13. maja 2004. godine na engleskom i francuskom jeziku, pri čemu su oba teksta jednako vjerodostojna, u jednom izvorniku koji će biti pohranjen u arhivu Vijeća Evrope.</s><s>Generalni sekretar Vijeća Evrope će dostaviti ovjerene prijepise svakoj državi članici Vijeća Evrope.</s>

