Ljepši dragi nego li ga kažu
<s><center>
Divojka je na gradu klanjala,
klanjajući u Boga iskala:
– Daj mi, Bože, oči sokolove
i bijela krila labudova,
da preletim preko Šibenika, 
da ja vidim svoga suđenika,
je l' mi naki, ko što mi ga hvale,
je l' mi lijep, ko što mi ga kažu!?</s><s>Kod Boga joj magbul dova bila:
Bog joj dade oči sokolove
i bijela krila labudova,
pa preleće preko Šibenika,
ona vidje svoga suđenika,
dragom Bogu šućur učinila:
– Bolji mi je nego što ga hvale,
livši mi je nego li ga kažu.</s>

<s>Izvor: Isaković, Alija (1990).</s><s>Biserje: Antologija muslimanske književnosti (2. izdanje).</s><s>Opatija: IRO "Otokar Keršovani". </center></s>

<s>Bošnjačke epske i lirske narodne pjesme</s>

