Judita/Libro drugo
<s></s>

<s>Libro drugo</s>

<s>S tom vojsko(m) prejako(m) Oloferne greduć, 
 Asiri(j)om jur svom prošal biše hituć.</s><s>I sve svaršiti vruć, da mu ne bude ukor,
 ča veli kralj moguć Nabukodonosor.</s><s>Nigdir nimav opor, dojde na livi kraj
 Cilici(j)e, do gor angiskih, ter ondaj
 obhode kako zmaj, popali posade
 i sva mista onaj zauja i grade.</s><s>Da jer se ne dade poglavit grad Melot,
 odarvat se nade, zaskoči mu oplot;
 tudje u jedan bot vaze ga, potuče
 svih u njem, kako skot, a njega rastuče.</s><s>Ča zasta, razvuče i pošadši varsi,
 poplini i svuče ki bihu u Tarsi.</s><s>Još da se ne omarsi, kon zemlje Celine
 potar pak i smarsi ismaelske sine.</s><s>Prik Eufrata mine, vodeć Asiri(j)u,
 posede konfine, Mesopotami(j)u.
 Kastile, parčiju vaze, polja, gore
 i ki su u Siri(j)u grade ter njih hore,
Ke zahitit more, od Mambre potoka
 dokla plače more sa strane istoka.</s><s>Pak počan od boka Cilici(j)e, dokom
 Jafeta široka mejaš takneš nogom.</s><s>Madi(j)ane sobom povede zarobiv,
 njih blago s živinom prez izma porubiv, 
 A svih onih pobiv ki s meči i z bati
 jaše mu stat protiv, ne hteć se pridati.</s><s>Damasku prid vrati prišad, malo potarp,
 poče žita žgati ka jur prošahu sarp.</s><s>Začarni kako čarp polje, kad požar sta, 
 ne bi utlin ni karp, da golo sve osta.</s><s>Jer hip još ne posta, posiče i drivje,
 ni loza ne osta, u zemlji ni žil'je.</s><s>Umri svako smin'je, svak sebi strah ima
 videć da saspin'je nad glavom je svima.</s><s>Kako kad tmastima kreljutmi oblak gust
 prikriv nebo dima, miga, gromi u hust.</s><s>Mornar jidra popust, upi(j)e ter hiti
 da k kraju svarnuv šust u porat uhiti.</s><s>Težak darće liti, boji se, govori: 
 "Grad mi će pobiti vinograd i bori,
 i žita ka gori jur podivaju klas.</s><s>Ojme, zgubih skori mu hranu, moj trud vas!"
Tako t' ognjenu vlas Oloferna slišav,
 trepi svak ter za glas pita(j)u sva kušav.</s><s>Posle poslaše, i stav oni tiho prida nj,
 ništare ne postav, pridaše se poda nj.</s><s>Jer bit ne moguć sa nj, pridat se voliše,
 i spustivši se na nj, komu tako riše:
 "Ne hti(j) od nas više, molimo, sila tva, 
 ner ka naša biše, tva da je zemlja sva.</s><s>Bolje je da se da u službu svaki živ,
 ner da svak biži t(j)a al umre duh pustiv.</s><s>Odvrati poni gnjiv, tebi će čast biti,
 milost nam tuj stvoriv, kralj će t' zahvaliti.</s><s>Jerbo će voliti mista da mu služe
 puna po sve liti, ner pusta da tuže.</s><s>Dostojni su uze i smarti bud takoj,
 kino se ogluše dat se sili jakoj.</s><s>Da evo sve ovoj, ča je u našoj nadi, 
 u ruci je tvojoj, župe, sela, gradi,
 polja ter livadi i stada živine:
 budi ta sva sadi kraljeve svitline.</s><s>Blago svake cine i sva obitil s njim,
 i sve stvari ine, i mi sami zatim
 služit ćemo sasvim kraljevu velikost,
 listo nas ti sad prim u miru na milost."
Bi miran i usilost ne da jim za sada,
 ner da ne bude prost nitkore od tada
 zakona ki kralj da.</s><s>I kad godi čuje
 ime kralja, tada poniknuv da čtuje.</s><s>Oholosti luje vidi li ovoga,
 ki se ne sviduje, mneć se vekši Boga?</s><s>Malo potomtoga umrit će, smardit pak,
 ter ostaviv mnoga, s najmanjšim bit jednak.</s><s>Koga sad trepi svak, nitkor ga hajat neć,
 kad u grob nauznak prostre se jur ležeć.</s><s>I ki (j)e sad hoteć da vlada zemljom svom,
 malo, malo posteć, pića će bit čarvom.</s><s>Ki sada svakim zlom pritiska narod ov,
 pritisnut će potom njega kamen zakrov.</s><s>To t' će biti njegov konac ki sad sto(j)i
 ter mni da je takov da ga se i smart bo(j)i.
Da ovi li koji daje se oholosti,
 ka se ne pristo(j)i, još nima milosti.</s><s>Uze blaga dosti, u talik zauja,
 ni još jim ne prosti, vojnikov priuja.</s><s>Svak skuta poduja, čtujući človika,
 tolik strah obuja mista svakolika.</s><s>Gospoda velika od gradov pram njemu
 gredihu, razlika vesel'ja čine mu.</s><s>Svitilnike žge mu, krune donošahu,
 pojahu jošće mu ter tance vojahu.</s><s>Tuj ti mu zvonjahu gusle s leutaši,
 dipli privartahu, s njimi nakaraši.</s><s>Ni tim ne zaparši on tvardosti svoje,
 mnozim grad potarši, posiče i hvoje
 gdi bozi njih stoje.</s><s>"Bog", reče, "ni nitkor
 ner koga se boje, Nabukodonosor."
Dili se od tih gor, sobalsku Siriju
 projde shodeć niz gor i još Apami(j)u.
 Mesopotami(j)u projde tokoj, ter tu
 dopri Idumi(j)u gdino palme restu.</s><s>Gabalsko jest u tu daržavu vladan'je,
 grade pri(j)a sve tu i sve njih iman'je.</s><s>Tuj sidi, sabran'je sve vojske čineći,
 i tuj u to stan'je trideset dan steći.</s><s>Dokla dohodeći svi se dosabraše,
 misec jur sviteći drugoč se kazaše.</s><s>Tankorog hojaše, kakovno biše bil, 
 kada tuj pristaše parva čela svih sil.</s><s>Ne bi tko bi se ril; ki su to slišali,
 strah jih je svih ubil, svi su se pripali.</s><s>Jesu se bojali Židove da i njim
 rasap ter pečali ne budu kako inim, 
Da grad Jerosolim, Oloferne došad,
 nastupom oholim ne stare.</s><s>Zato tad
 slaše ljudi ki šad Samari(j)om uzgor
 der gdi je Hjerik grad, sedoše na varh gor.</s><s>Još da niki opor bude, opletoše
 sela tere njih dvor, i koko mogoše,
 u gradu snesoše žita za potribu
 u toj vrime loše čekaje pogibu.</s><s>Upisavši knjigu pop veli Eliakim,
 jer imiše brigu, posla tad k onim svim, 
 ki su u Dotaim i kon Esdroloma,
 i nakon njih inim: da ne side doma,
Ner da bljudu droma i klance zaskoče,
 i gdi je proloma, da zavale ploče.</s><s>Jeda s' ne proskoče protivnici naprid 
 hteći da rastoče jerosolimski zid.</s><s>Ne bi t' j(i)h strah ni stid, sve toj učiniše,
 ča jim pop svet i sid pišući veliše.</s><s>U gradu vapiše s moljen'jem prihilim
 ter se poniziše svi postom nejilim.</s><s>Popove još zatim pleća sva odiše
 vrićišćem tim ostrim ter suze roniše.</s><s>Ditčicu prostriše prama templu božjem,
 a oltar pokriše zgora cilici(j)em.</s><s>Tad svi jednim vapjem moljahu govore;
 "Bože, koga u svem kripost svaka more,
 pozri nas odzgore i glase naše čuj,
 ter, ki nas sad more, strahov nas obaruj.</s><s>Ti ne daj da ovuj pogibil prime puk,
 puk ovi tvoj, kojuj dat misli ljuti vuk.</s><s>Jakost od tvojih ruk oblomi ovoga
 oružje, strile, luk, ki ne čtuje Boga.</s><s>A ne daj da tvoga grada stan primisti,
 i templa ovoga oltar onečisti!</s><s>Svagdan se na nj misti za slavu tvoju tov 
 žartja, kono čisti grišnike od grihov.</s><s>Vidiš li kako ov po svitu tekući,
 lovi karvavi lov, derući, koljući
 i grade orući?</s><s>Ti Jerosolime
 ubran čuvajući, da ju ne obime, 
Ni mista nje prime, ni blaga njeje, ko
 ne dvi, ni tri zime kupismo, da lit sto
 i još desetkrat to, od ko ti tuj stavi
 puk ovi, ni tad go kad Egipt ostavi.</s><s>Ne daj da se izbavi milih sinak mati, 
 ter se ne zadavi, ne moguć gledati
 gdino ih vezati svih budu žestoko,
 i bi(j)uć peljati u robstvo daleko.</s><s>Nemilostiv toko on jest da grad vazam,
 svih ključi nizoko, ne prašća ni ženam
 da svakim vašćinam za rugo prida jih,
 gdino gleda sajam, gdi vide muži njih.</s><s>Ti stegni moć ovih ki svojom žestinom
 nadhode lavov svih sve sile jačinom.</s><s>Ako im ti tvojom vlastju neć zabranit, 
 tko je ta ki sobom more se obranit?</s><s>Ti nas poni shranit dostojaj se, Bože,
 njih tuj ne ustanit.</s><s>Kripost tva sve može.</s><s>Tebi se podlože molimo u suzah,
 ne daj da nas slože u tolicih tugah.</s><s>Od meči, od uzah, kad si godi hotil,
 i od jacih rukah ti nas si slobodil.</s><s>Ti nas jesi vodil prik mora po prahu,
 onih si potopil kino nas tirahu.</s><s>Po tvom jošće strahu, kako obita sam, 
 kino ovde stahu, ustupiše se nam.</s><s>Pogledaj poni k nam, Gospodine, sada,
 milost tvu pošlji nam, kakono i tada.</s><s>Ufan'je i nada naša sam jesi ti,
 ti ne daj da vlada nami ki s tobom ni.</s><s>Grišni smo, Bože, mi, da milost tva gdi (j)e?</s><s>Puk tvoj ni p'je, ni ji.</s><s>Pomiluj, upi(j)e.
Pomiluj, tebi je dostojno stvoriti
 milost onim ki (j)e budu ti prositi.</s><s>Mi ćemo t' služiti i dušom i udi, 
 zakon obslužiti, pomoć naša budi."
Tako t' ovi ljudi vikahu plačući,
 u takovom trudi li Boga zovući.</s><s>Eliakim tišući njih, reče: "Dim vam ja
 da Bog, vas slišuć, i imit će smiljen'ja.</s><s>Poste ter moljen'ja listo ne pustite,
 dilo ponižen'ja svagdan prikažite.</s><s>Nu se spomenite od Mojsesa, vam dim,
 tere dobro vi(j)te koga dobi i čim.</s><s>Pride u Rafadim Amalek kralj, hotuć
 da z božjim pukom svim boj bije, uzdajuć
 da je vele moguć oružjem i mnoštvom
 ter da će svih potuć došad na mistu tom.</s><s>Ne mečem ni šćitom Mojses dobi njega,
 da molitve hitom, i pobi ga svega.</s><s>Tako će i sega zločinca pobiti
 Bog vaš, ako njega budete moliti."
Pričaše postiti, te riči slišeći,
 i žartja činiti, udilje moleći.</s><s>Vrićišća noseći, po glavi luženi, 
 da budu proseći Bogom pohojeni.</s><s>Kada ču ognjeni Oloferne taj glas,
 da su zasedeni puti od gorskih staz,
 i da židovska vlas prip(r)avno čeka boj,
 čudi se i starši vas i gnjivan bi zatoj.</s><s>I sazvav u dvor svoj amonske vojvode:
 "Tko su", reče, "ovoj ki po varsih hode
 bljudući prohode?</s><s>Ki gradi?</s><s>Ka hitrost?</s><s>Mnogi li se plode, mnoga li njih jakost?</s><s>Da im(i)ju sminost stati protiv naju?</s><s>Ali našu hrabrost ni sile ne znaju?</s><s>Sami nas ne haju, toliko su smini,
 ter nas ne sritaju s častju kako ini."
To rekši, zapini usta, zube sharsti,
 a njim ti namini zala svake varsti.</s><s>Splete parste s parsti, a glavom pokima
 i od toke garsti zavrati očima.</s><s>Svaki jih strah ima gledat ga u lica,
 gdi marmnje meu njima, ter obrazom nica
 stahu, kako ditca kad skulan di: "Quitto!" 
 Ter pojamši biča zakrikne sardito.</s><s>Parva stanovito glava od Amoniti,
 Akior, uhilito poča govoriti:
 "Hti(j) se dostojiti slišat, gospodine,
 jer ću ti praviti od togaj istine.</s><s>Ni bo tribi hine da k tebi donesu,
 ni stvari ke ine, nego keno jesu.</s><s>Puka strane te su, ki s zemlje kaldejske
 k zemljam pride ke su mesopotamejske.</s><s>Jer slave nebeske Boga sebi obraše, 
 ostaviv boge ke otci njih čtovaše.</s><s>U Karah počaše tada pribivati,
 jednoga kad jaše Boga virovati.</s><s>I pokol stiskati glad mnogi ja vas svit,
 taj puk pojde stati, dvigši se, u Egipt.</s><s>Gdi sta četarsta lit i bi toko množan,
 da nitkore sbro(j)it njega ne bi možan.</s><s>Egipski premožan kralj nima jur mira,
 da taj puk pobožan toko se razšira.</s><s>Ter ga tako stira rabotom parteći, 
 da on jur ponira od truda hodeći.</s><s>Zato se moleći vapiti k Bogu ja,
 Bog njega mileći, Egiptu rane da.</s><s>Kada, da idu tja, Egipt jim dopusti,
 tad saržba Božja sta, nevolja popusti.</s><s>Da jer se uzgrusti kralju od Egipta,
 na njih ti pripusti, li da jih pohita,
 pohitav uplita, koko bude moći,
 trudom brez izvita, u dne ter u noći.</s><s>Tad Bog svoje moći skazav, ki bižahu, 
 posla jim pomoći, jere se bojahu.</s><s>Nakraj mora stahu, more se rastupi,
 puk po suhu prahu naprida postupi.</s><s>Za njimi pristupi kralj svimi silami,
 more ga obstupi i pokri vodami.</s><s>Zamisi s kolami ljudi, konje, meče,
 kopja s korugvami, nitkor ne uteče.</s><s>A kad puk proteče kroz Čarljeno more,
 k pustinjam priteče od Sinajske gore:
 voda ku ne more od gorčine piti, 
 slatka bi i more svak je se napiti.</s><s>Četardeset liti s nebes jim dažji man,
 kruh, kim se nasiti, beruć ga svaki dan.</s><s>Na koju godi stran sobom obratiše,
 sela, grade i stan prez boja dobiše.</s><s>Jere se arviše za nje vazdi Bog njih,
 nigdar ne izgubiše, ner kad grih sape jih.</s><s>Kad bo bogov tujih pri(j)aše ostaviv
 Boga svoga, Bog svih podloži pod svoj gnjiv.</s><s>Niki mart, niki živ u hlapstvo idiše, 
 niki sve izgubiv plačan ostaniše.</s><s>Opet jih varniše Bog u parvo stan'je,
 kada jih vidiše čineći kajan'je.</s><s>Po njega smiljen'je kralju Kanane(j)u
 daše rasčinjen'je i još Jebuse(j)u, 
 i s njim Fereze(j)u, i Eteju toje,
 Eve(j)u i Amore(j)u kraljem još tokoje.</s><s>Sva mista njih koje godir gdi imihu
 učinivši svoje, u miru živihu.</s><s>Dobrosrićni bihu vazda der do vika, 
 dokol ne padihu u prezpravdja nika.</s><s>Ni jošće velika svitlost, obhode svit
 vrimena selika, svaršila vele lit,
 da je zaveden bit puk ovi i živil
 u strane tujih mist, jer biše sagrišil.</s><s>Pak se je obratil k Bogu svom, i Bog njih
 jest jih oslobodil od uze protivnih.</s><s>I u mistih ovih, povarnuv se, leže,
 ter u rukah svojih Jerosolim darže.</s><s>Sada, ki teg teže, mili gospodine, 
 jeda j(i)h grih steže, izuvij istine.</s><s>Jer ako krivine ke jesu dilja kih
 Bog se ne pomene da jur pomože njih,
Pojdimo najti jih, komu su zgrišili,
 Bog će pridati jih tudje tvojoj sili.</s><s>Ako l' prevridili nisu svomu Bogu,
 moć sa hitri dili njih ti ne premogu."
Tako po razlogu besidi Akior,
 da razlog pod nogu postavi nerazbor.</s><s>Jer vidit bi ukor ovo vezirom svim, 
 čude se da opor može tko biti njim.</s><s>I razsarjeni tim jaše mislit on čas,
 da ga obvargu zlim, da ga zgube danas.</s><s>"Tko je", riše, "ov pas ki vo mni da neće
 puk oni, zgledav nas, obratiti pleće?</s><s>I na gori steće da će osiditi,
 da će ne bižeće protivit nam smiti?</s><s>Ki ni piš hoditi, ni na konju sidit,
 ni se zna šćititi, ni meč u boj nosit.</s><s>Pojmo jih zatirit ali jih poklati,
 ako se budu rit.</s><s>Tada će poznati
 ča se je rugati, hinbeni Akior,
 kad i njim metati budemo s ovih gor.</s><s>I vas ž(i)dovski dvor vidit će da je bog
 Nabukodonosor, ki (j)e toliko mog, 
 a ne Gog ni Magog." Tako se sarjahu,
 tako žegući rog na njega marmnjahu.</s><s>Piše ti na prahu i po salbun si(j)e,
 ki se oholu bahu svit dat usiluje.</s><s>Jer on ne slišuje nauk od istine, 
 ki se uzvišuje u slavi tašćine,
Pravdu pogarjuje, ljubi vuhavšćine.</s>

<s>Judita</s>

