Biblija (Tomislav Dretar)/Debora i Barak
<s></s>

<s>Debora i Barak  
Debora i Barak
4 1 Ehud umrije, sinovi Izrailovi ponovo počeše činiti ono što je loše u očima ALLAHOVIM.</s><s>2 ALLAH ih prodade Javinu, kralju Palestinua, koji vladaše u Hasoru.</s><s>Zapovjednik njegove vojske bijaše Zizera, ali onaj koji stanovaše u Harešot-Goimu.</s><s>3 Sinovi Izrailovi zavapiše prema ALLAHU, jer Zizera imaše 900 željeznih kola i bijaše strahovito ugnjetavao sinove Izrailove tokom dvadeset godina.</s><s>4 No, Debora, jedna *proročica, žena Lapidotova, sudiše Izrailu u ono vrijeme.</s><s>5 Ona stolovaše pod Palmierom Deborinim, između Ramae i Betela, u planini Efraimovoj, i sinovi Izrailovi uspinjaše se knjoj za pitanja presude.</s><s>6 Ona dade pozvati Baraka, sina Abinoamova, iz Kedeša Neftalijevog i reče mu ona: ” ALLAH, Gospodar Izrailov, uistinu je dao jednu zapovijed.</s><s>Idi, skupi na brdu Tabor i uzmi sa sobom deset tisuća ljudi između sinova Neftalijevih i sinova Zabulonovih.</s><s>7 Ja ću  privući k tebi u potoku Kišon Zizerau, zapovjednika vojske Javina, kao i njegova kola i njegove postrojbe, i ja ću ti ga izručiti u ruke tvoje.“ 
8 Barak joj reče:  ”Ako ti ideš sa mnom, ja ću ići, ali ako ti ne ideš sa mnom, ni ja neću ići.“  
9 Ona reče: ” Ja ću dakle ići Stobom; ipak na putu kojim ćeš ti ići, slave neće biti za tebe, jer jednoj će ženi ALLAH  prodati Zizera. “ Debora se diže i ode prema Baraku u Kadeš.</s><s>10 Barak sazva Zabulon i Neftali u Kadeš.</s><s>Deset tisuća ljudi uspeše se za njim, a s njim se uspe i Debora.</s><s>11 Hud Kenit bijaše se odvojio od Kaina, sina Hobabova, punca Musina, on bijaše razapeo šator čak pokraj hrasta Sanaimovog, pokraj Kedeša.</s><s>12 Najaviše Zizerau da Barak, sin Abinoamom, bijaše uzišao na brdo Tabor.</s><s>13 Tada Zizera sazva  sva svoja kola, 900 željeznih kola, kao i sav narod koji bijaše s njim, od Harošet-Goima do potoka Kišon.</s><s>14 Debora  reče Baraku: ” Diži se, jer evo dana kad je ALLAH izručio Zizerau u tvoje ruke.</s><s>Da, ALLAH je izišao pred tobom.“ Barak siđe s brda Tabor, imajući deset tisuća ljudi iza sebe.</s><s>15 Tada, pred Barakom, ALLAH rasprši ZIZERU sva njegova kola i svu njegovu vojsku - oštricom mača -.</s><s>Zizera siđe sa svojih kola i pobježe pješice.</s><s>16 Barak proganjaše kola i vojsku sve do  Horšet-Goima; sva vojska Zizeraova pade pod oštricom mača; ne osta ni jedan jedini.</s><s>17 A Zizera pobježe pješice  k šatoru Jaele, žene Huda Kenita, jer bijaše mir između Javina, kralja Hasora, i kuće Huda Kenita.</s><s>18 Jael iziđe u susret Zizerau i reče mu: ” Stani, moj ALLAHe, stani kod mene; ne boj se ništa. “ On se zaustavi kod nje, u njenom šatoru, a ona ga pokri jednim pokrivačem.</s><s>19 On joj reče: ”Možeš li mi dati piti malo vode, jer žedan sam.“ Ona otvori mješinu s mlijekom, dade mu piti i ponovo ga pokri.</s><s>20 On joj reče: ” Stani na ulazu šatora i ako neko dođe, upita te i kaže: ima li koga tu?</s><s>Ti ćeš reći: Nema. “ 
21 Ali Jael, žena Hudova, uzme jedan šiljak iz šatora, zgrabi u svoju ruku jedan čekić, uđe polako kod njega i zabode mu šiljak u sljepoočnicu koji prođe i zabi se sve do u zemlju; Zizera koji, iscrpljen, bijaše dubokim snom zaspao, umrije.</s><s>22 No, evo Baraka koji progoniše Zizeru!</s><s>Jael iziđe njemu u susret i reče mu: ”Dođi , i ja ću ti dati vidjeti čovjeka kojeg tražiš.“ On uđe k njoj kad evo kako Zizera leži mrtav, sa šiljkom u glavi.</s><s>23 U onaj dan Allah obori Javina, kralja Palestine, pred sinovima Izrailovim.</s><s>24 Ruka sinova Izrailovih postajaše sve teža i teža protiv Javina, kralja Palestine, sve dok ne  bi oboren Javin, kralj Palestine.</s>

