Gazeli (Ćatić)/V
<s><poem>
Sofo ne pozna slasti, što ljud'ma vino ih nudi,
Sofo prezire čašu - utjehu brižnije ljudi.</s>

<s>A vino otkriva tajne i veo s prirode c'jele,
U njemu sveta krvca blagoga Mesije rudi.</s>

<s>Vino su nekada pili svi silni veliki dusi,
Kapljica njegova da im u srcu ljubav budi.</s>

<s>Vino je i Hafiz pio, kadno je u đulđešt - gaju
Sapir'o hrđu grijeha sa svojih bolnih grudi.</s>

<s>Krčmaru, ponesi pehar!</s><s>I ja ću sada piti -
Za vinom vječnim Musa od žeđe evo ludi! </poem></s>

<s>Musa Ćazim Ćatić</s>

