Biblija (Tomislav Dretar)/Natan i Betsabeja pristaju uz Sulejmana
<s></s>

<s>Natan i Betsabeja pristaju uz Sulejmana</s>

<s>Natan i Betsabeja pristaju uz Sulejmana
11 Natan tada reče Betsabeji, majci Sulejmanovoj:    ” Nisi li ti doznala da Adonias, sin Haguitin, je postao kraljem u ne znanju našeg Gospodara Davuda?</s><s>12 Sada, idi!</s><s>Ja ću ti dati jedan savjet:    spasi svoj život kao i život svog sina Sulejmana.</s><s>13 Idi, uđi kod kralja Davuda i reci mu:    Nisi li meni svojoj sluškinji moj gospodine kralju,  dao ovaj zavjet:   Tvoj sin Sulejman je taj koji će sjesti na moje prijestolje?</s><s>Zašto je dakle Adonias postao kralj?</s><s>14 I dok ti budeš još ondje razgovarala s kraljem, ja ću ući i potvrdiću tvoje riječi.  “ 
15 Betsabeja uđe kod kralja, u njegovu osobnu sobu  kralj bijaše veoma star i Abišag šunamitka ga služiše.</s><s>16 Betsabeja se povi i pokloni se pred kraljem; on reče:    ” što hoćeš ti? “ 
17 Ona mu odgovori:    ” Moj Gospodaru, ti si načinio ovu prisegu sluškinji svojoj, po ALLAHU, svojem Bogu:    Tvoj je sin, Sulejman,  onaj koji će vladati poslije mene, i onaj koji će sjesti na moje prijestolje; 
18 Sada, evo Adonias je kraljem, a ipak, moj Gospodaru kralju, ti ne znaš ništa o tome!</s><s>19 On je ponudio kao *žrtvu volove, utovljenu telad, brojne ovce i pozvao sve kraljeve sinove, kao i svećenika Abiatara i zapovjednika vojske Joaba, ali on nije pozvao mog sina Sulejmana.</s><s>20 što se tiče tebe, moj Gospodaru kralju, sav Izrail ima uprte oči u tebe da mu ti oglasiš ko će sjesti na prijestolje poslije mog Gospodara kralja.</s><s>21 Kad moj  Gospodar kralj bude legao sa svojim očevima ja i moj sin Sulejman bićemo držani za krivce.  “ 
22 Ona još razgovaraše s kraljem kad uđe Pegamber Natan.</s><s>23 Najaviše kralju:    ” Evo Pegambera Natana! “  On dođe pred kralja, pokloni se pred njim, licem prema zemlji, 
24 i reče:    ” Moj Gospodaru kralju, jesi li ti zapovjedio ovo:    Adonias će vladati poslije mene i on je taj koji će sjesti na moje prijestolje?</s><s>25 Jer on je danas sišao k izvoru Roguel, on je ponudio kao žrtvu bikove, tovljenu telad, brojne ovce i on je pozvao sve sinove kraljeve, zapovjednike vojske i svećenika Abiatara; oni upravo jedu i piju u njegovoj prisutnosti i govore:    živio kralj Adonias!</s><s>26 Ali, mene on nije pozvao, mene, tvog slugu, kao ni svećenika Sadoka kao ni Benajahua, sina Jehojadavljeva, kao ni tvog slugu Sulejmana.</s><s>27 Da li se to zaista događa na zapovijed mog Gospodara kralja?</s><s>Ipak, ti nisi priopćio svom sluzi ko bi sjeo na tron mog gospodina kralja poslije tebe! “ 
28 Kralj Davud odgovori:    ” Pozovite mi Betsabeju! “ Ona dođe pred kralja i stade pred njega.</s><s>29 Kralj učini ovu prisegu:    ” Po život ALLAHA koji me oslobodio svake strijepnje, 
30 kao što sam ti prisegao po ALLAHU, Allahu Izrailovom:    Moj  sin, Sulejman, je taj koji će vladati poslije mene, on je taj koji će sjesti na prijesto moj umjesto mene.</s><s>Danas odmah ja ću postupiti tako.  “ 
31 Betsabeja se prikloni, licem prema zemlji, ona se pokloni pred kraljem i reče:    ” živio zauvijek moj gospodinee kralju Davude.  “</s>

