Biblija (Tomislav Dretar)/Vode Meribe
<s></s>

<s>Vode Meribe</s>

<s>20 1 Sva zajednica sinova Izrailovih stiže u pustinju Sina prvog mjeseca i narod se smjesti u Kadešu.</s><s>Ondje umrije Mirijam i bi tu bi pokopana.</s><s>2 Nije bilo vode za zajednicu, koja se pobuni protiv Musu i Haruna.</s><s>3 Narod je tražio svađu s Musom; govorili su: »Ah! da smo samo bili izdahnuli  kad su i naša braća izdahnula pred ALLAHOM!</s><s>4 Zašto li ste samo doveli skupštinu ALLAHOVU u ovu pustinju?</s><s>Da bismo ovdje pomrli, mi i naša stada!</s><s>5 Zašto ste nas doveli iz Egipta  i doveli nas u ovo tužno mjesto?</s><s>Ovo nije jedno mjesto za zasijavanje ni za smokvik, vinograd ili narove; nema čak ni vode za piće. « 
6 Musa i Harun, ostavljajući saboru, dođoše na ulaz u *šator susretanja; baciše se oni licem prema zemlji, a slava im se ALLAHOVA prikaza.</s><s>7 ALLAH reče Musi: 
8 » Uzmi svoj štap i, s tvojim bratom Harunom, skupi zajednicu. pred njima, vi će te govoriti stijeni i ona će dati vodu svoju.</s><s>Ti ćeš im učiniti da šikne voda  za njih  iz stijene i daćeš  zajednici i njenim stadima da piju. « 
9 Kao što je bio primio zapovijed, Musa uze štap koji se nalazi pred ALLAHOM.</s><s>10 Musa i Harun okupiše zajednicu pred stijenom i rekoše im: »Slušajte dakle, buntovnici!</s><s>Možemo li vam mi učiniti da iz ove stijene šikne voda? « 
11 Musa diže ruku; svojim štapom on udari stijenu dva puta.</s><s>Voda šiknu u izobilju i zajednica imaše piti kao i njena stada.</s><s>12 ALLAH reče Musi i Harunu; » pošto, ne vjerujući u mene, vi niste izrazili moju *svetost pred sinovima Izrailovim, radi toga, vi neće te voditi ovu zajednicu u zemlju koju vam dajem. « 
13 Ono ondje su vode Meriba - Svađa - gdje su sinovi Izrailovi tražili svađu s ALLAHOM; on tu  ispolji svoju svetost.</s>

<s>Vode Meribe</s>

