Judita/Libro četvarto
<s></s>

<s>Libro četvarto</s>

<s>Oni odašadši, Judit u komori
 svojoj tad pošadši, dviže ruke gori.</s><s>Ter tako govori lugom potrusivši
 svu glavu odzgori, kip vrićom odivši:
"Bože, ki stvorivši svaka, obladaš svim,
 i sve naredivši, zakon si dal tvojim.</s><s>Dal si otcem mo(j)im meč kim odvratiše
 rugo i silu onim ki silu činiše.</s><s>Ki ovašćiniše sestru njih, u zlo ih
 tišće, i vidiše žen i hćeri svojih
 od sebe razsto(j)ih, blago razdiljeno
 u ruke slug tvo(j)ih, tobom dopušćeno.</s><s>Tebe humiljeno, Gospodine, molju, 
 pogledaj smiljeno na našu nevolju.</s><s>Odpusti zlu volju i rabi Juditi
 pomozi, ka volju tvu želim spuniti.</s><s>Rači se smiliti, milostiv bo jesi,
 sve mož učiniti, zla od nas odnesi.</s><s>Desnom tvojom stresi asirske sile sad,
 u zgibil zanesi, kako egipske tad
Tirahu puk tvoj kad s oružjem tekući
 i svaki, karvi rad, naglo napirući.</s><s>Ter se uzdajući u kola, u konje, 
 u silu, li mnjući, tudje potarti nje.</s><s>Da sa strane gornje pozrivši tva milost,
 u prezdan'je donje pade njih oholost.</s><s>Pomanjka jim jakost, nitkor se ne varnu,
 ne osta jih ni kost, svih voda pogarnu.</s><s>Tako da posarnu ovi, moj Bože, čin
 ki misle da zgarnu sada nas s ovih stin.</s><s>Ti jur njimi privin, kolik je, da znaju,
 u njih uzdan'ju hin ki u se uzdaju.</s><s>Ki se uznišaju kopji ter strilami, 
 šćiti kih višaju o vratu prik rami.</s><s>I britci sabljami i konji barzimi,
 mnogimi silami i ljudmi hrabrimi.</s><s>Ne znajuć nad svimi da si Gospodin ti,
 da s' pomoć pravimi, ne tome ki prav ni.</s><s>Poni ki vo svih ji, nigdare karvi sit,
 ti silu njega hti(j) silom tvojom slomit.</s><s>Ki tempal razorit jest se zahvalio.</s><s>Sveta tva ockvarnit ka s' ti posvetio.</s><s>Krov ki (j)e sad cio, stukši ga razvrići, 
 mečem svo(j)ih sio oltar tvoj prisići.</s><s>Ti učin odsići njegove gardosti
 mečem kim posići priti tve svetosti.</s><s>Pridaj mu sliposti, neka ga zadi(j)u
 mrižom me liposti i zamkom oči(j)u. 
Kad s njima uzbesi(j)u, da riči jazika
 moga se zabi(j)u u sartce človika.</s><s>I ljubav velika smami ga tudi(j)e,
 tako da dovika ne znat bude gdi (j)e.
Čini u mni smin'je, sartce da su tvardi
 i stanoviti(j)e da njega pogardi.</s><s>A da ga rastvardi skoro desna ovaj
 i sasvim ogardi, kripost joj ti podaj.</s><s>Takova stvar i taj po tebi stvorena
 biti će po vas kraj slava tvoga imena.</s><s>Ako jedna žena ubi(j)e muža, kim
 sad je pristrašena zemlja s narodom svim.</s><s>Ni jakost tvoja, vim, u mnoštvo nikih ljud',
 ni oružja ni s tim u barzih konji trud.</s><s>Da u volje tvoje sud, kim si vazda nižil
 svaku oholu ćud, humiljenu višil.</s><s>Vazda s' milostiv bil i tisih molitav
 vazda si uslišil.</s><s>Ti sada uslišav
 rabu tvoju, postav rič u ustih mojih,
 u sartcu razum prav, moć u rukah ovih.</s><s>Hiža svetinj tvo(j)ih vavik sveta da je
 i u narodih svih da te svak poznaje.</s><s>Svak te spovidaje, reče: "Ovo je Bog
 koga vlast svuda je i ki (j)e sam svemog."
Takoj se ona pomog svetimi molbami, 
 prostrav kolina nog, dviže gori rami.</s><s>I sašad skalami, Abru svoju dozva
 ka, jer pod svitami spaše, jedva se ozva.</s><s>Ona ju ne psova da reče: "Opravi se
 i pojti van krova sa mnom sad spravi se." 
 Toj rekši, izvi se iz vriće i vodom
 po puti umi se i namaza vonjom.</s><s>Splete glavu kosom, vitice postavi,
 kontuš s urehom svom vazam na se stavi.</s><s>S ošvom ruke spravi, uši s ušerezmi, 
 na nogah napravi čizmice s podvezmi.</s><s>S urehami tezmi, ča mi (j)e viditi,
 dostojna bi s knezmi na sagu siditi.</s><s>I jošće hoditi na pir s kraljicami
 i čtovana biti meu banicami.</s><s>Zlatimi žicami sjahu se poplitci,
 a trepetljicami zvonjahu uvitci.</s><s>Stahu zlati cvitci po svioni sviti,
 razlici, ne ritci po skutih pirliti.</s><s>Svitlo čarljeniti ja rubin na parstih, 
 cafir se modriti, bilit na rukavih
 biser i na bustih, i sve od zlatih plas
 sjati se na bedrih prehitro kovan pas.</s><s>Velik urehe glas da liposti veći,
 ka biše kako klas iz trave resteći, 
 al kami, ki steći u zlato, zlatu da,
 izvarsno svitleći da zlato većma sja.</s><s>Tako t' ona prida uresi krasosti
 poveće ner pri(j)a od njeje liposti.</s><s>I to ne bi dosti, kako pismo pravi, 
 Bog njeje svitlosti uljudstva pristavi.</s><s>Jer te take spravi ne bihu od bludi,
 da svete ljubavi i pravdenih ćudi.</s><s>Zato joj posudi da tko ju ugleda,
 svak joj se počudi i za njom pogleda.</s><s>Poni kad se z(g)leda spravna jur kako pir,
 pripravi obeda: kruh, uli, pargu, sir.</s><s>I vinca malo mir u miščić, pak zamak
 u dvanjkah vas taj žir, Abri bi naramak.</s><s>Toj ti na ramo ustak, Abra prida stupi 
 i Judit nju potak, za njom ti postupi.</s><s>Kada jur nastupi na gradne zaklopi,
 zastaše u skupi Ozi(j)u sa popi.</s><s>Vratar vrat odklop(i), svi se ustupiše:
 one steruć stopi, naprid postupiše.</s><s>Tad se usčudiše svi, vidiv Juditu,
 toko lipa biše i u takovu svitu.</s><s>Liplja, mnju, na svitu ni bila ku kralj svet
 vidiv u pohitu dvimi grisi bi spet.</s><s>Al ona, kuno žet ljubavju vze Sikem,
 s česa razsut i klet osta s njim grad Salem.</s><s>Al ku vidiv ognjem jur studena starost
 užga se dviju prem, kim sva laž da žalost.</s><s>Ali kuno hitrost Amona prihini,
 ki meča ne bi prost dilj sile ku čini.</s><s>Al ke toko scini Asuer uljudstvo,
 da na njoj zamimi kraljice oholstvo.</s><s>Al cić ke obilstvo od filistinskih njiv
 požga, pustiv mnoštvo lisic, Sansonov gnjiv.</s><s>Al ona koj odkriv otajstva istinu
 i u krilo se uviv, izgubi jačinu.</s><s>Da ovih krivinu, u kih jest, odkladam,
 lipost, ne rič inu, Juditi prikladam.</s><s>Koj jošće nakladam, ako ni laž i hin,
 kupeći ča skladam od poetskih tašćin.</s><s>Mnju, ti bi Apolo lin tirati Dafnu bil,
 tad kon tesalskih stin ovu da bi vidil.</s><s>Siringu bi odpustil sin Merkuri(j)ev Pan,
 ugledal da bi bil ovu gredući van.</s><s>Po Cinte gore stran kakono lovljaše
 Diana luk napan, taka se vi(j)aše.</s><s>Kada se boraše za z Di(j)anirom stat
 Herkules, koj mnjaše da par neće postat.</s><s>Kip, obraz tere vrat ove zgledal da bi
 vargal bi se navrat, al se boril ne bi.</s><s>Ča veće dim tebi?</s><s>Paris taku ženu
 imil da bi sebi, pustil bi Helenu,
 ku Garci odvedenu, jer opet nimaše,
 Troju podsedenu deset lit arvaše.</s><s>Ako poni staše zamamljeni, ove
 kad lice sgledaše, s Ozi(j)om popove,
 ne čudo, jer slove koga moć, Bog tadi
 nje gizde takove lipostju obnadi.</s><s>Nitkor ju ne zadi ni ričju ni stvarju,
 i stupiv nazadi, da projde, pušćav ju
 rekoše: "Možav ju, Bože otac naših,
 oda zla izbav ju i od tih sil strašnih.</s><s>Misal nje kriposnih dili ti napuni
 i milost daj da njih svaršeno ispuni.</s><s>Da glas nje pripuni i zemlju i kamen, 
 sama se ukruni sa svetimi.</s><s>Amen."
Jur sunčeni plamen, vodeći s sobom dan,
 od zvizd jasnih zlamen taćaše, grede van.</s><s>Bižeć na nižnji stan noć s čarnimi koli,
 nošaše donjim san, ako su ki doli.</s><s>Kad ljudi oholi ki stražu bljudoše,
 obhode okoli Juditu sritoše.</s><s>Sliša(t) ju zajdoše: "Od kud greš i kamo?</s><s>Ča t' jime?", rekoše.</s><s>"Pravi nam da znamo."
Ona reče: "Ovamo od Betuli(j)e sam
 i put je moj tamo k vašim poglavicam.</s><s>Ostaviv grad i hram, s životom bižim tja,
 jer će se dati vam.</s><s>Judit se zovu ja.</s><s>A da sa mnom sada ova druga verna
 ne ostane zada sasvima čemerna.</s><s>Doprit Oloferna ne brante mi, molim,
 vlast njega nesmerna da pozna ča kolim.</s><s>Reći će: Toj volim.</s><s>Jer mu ću skazati
 ča će bit oholim i kako će jati
 ov grad, a nimat(i) škodu ni trud velik, 
 tako da s te rati ne zgine ni človik."
Ne bi ti ner tolik tada govor njeje.</s><s>Oni hip nikolik postaše glede je.</s><s>Čude se od kude je stvoren'je, od kega
 sve od svita meje nimaju lipljega.</s><s>Pak rekoše: "S tvega premudra i smina
 činjen'ja od svega biti će t' načina,
 ku želiš, ne ina.</s><s>Toj on čas oćutiš,
 ki prid gospodina našega postupiš.</s><s>Dobro ne izustiš da će ti sve dati, 
 ča godir obljubiš i budeš pitati.</s><s>Jer će dostojati ti razum, ta lipost,
 da bude imati svaku čast i milost."
Govore toj, linost s njom pojti nimiše,
 gledaje nje svitlost svi se zamamiše.</s><s>Kud se obratiše, hode meu vojskom,
 svim oči zaniše, svaki zarča za njom.</s><s>Greduć uprav stazom, dojdoše k šatoru,
 i on ju prid sobom zazva u komoru.</s><s>Ki polje i goru množtvom svo(j)ih sio, 
 kako ti govoru, biše pokrilio.</s><s>Kad ju je vidio, s parvoga pozora
 ranu je oćutio ljubvena umora.</s><s>Staše kako gora, sobom ne krećuć(i),
 oči ne zatvora, k njoj jih upirući.</s><s>Tako sta tarnući serifski gospodin,
 Medusu kažući njemu Dana(j)e sin.</s><s>Pod šator u osin ki stahu knezove,
 svi se okolo sklin, gledaše obraz ove.</s><s>I riše: "Takove ako se tuj goje, 
 podstupmo gradove i ki u njih stoje.</s><s>Arvanje i boje ni triba odnimit,
 grade, horu toje dokol budemo imit.</s><s>A tko se neće bit i vazda u svaki boj
 dobrovoljno hodit zacić tacih gospoj?" 
 Ona ti meu toj prid Oloferna stav,
 sideća na pristoj, pisan vas kako pav.</s><s>Jer ga tkalac otkav, komu ne biše par
 u asirsku daržav, biše jimio mar
 nastrikat cvitja bar svilami razlici
 i zlatom i još zgur dragimi kamici.</s><s>Tuj poni u lici pozriv ga Judita,
 pade k zemlji nici vele uhilita.</s><s>Poklon hitra svita biše, kim ga (d)vori.</s><s>On se rukom hita i reče: "Stan gori!" 
Paka joj govori: "Budi dobrovoljna.</s><s>Bit ćeš u mom dvori pri(j)ata i voljna.</s><s>Ni ina nevoljna zemlja u istinu,
 ner služit zlovoljna momu gospodinu.</s><s>I puk tvoj gardinu da ne skaže k meni, 
 ne bi mu jačinu kušali tužbeni.</s><s>Bili bi blaženi u svem svomu horu,
 budući službeni Nabukdonosoru.</s><s>A sada da t' stvoru milost ku t' obitam,
 i kako t' govoru, da t' se ne izvitam.</s><s>Rec mi ča te pitam: Za ki uzrok onuj
 stran, za ku pohitam, ostaviv dojde tuj?"
Ona malo otuj stupiv, dviže oči
 tere tiho uz tuj rič riči potoči:
 "Ako smi uz oči gospodina svoga
 raba da mu soči, sliši svita moga.</s><s>Jer gospodstva tvoga velikost ako će
 dostojat se toga, ča želi, znat hoće.</s><s>Sa tvoje pomoće kralj Nabukdonosor
 ne samo ovo će, da svita steć prostor.</s><s>I ne listo taj dvor hoće mu služiti
 po tebi, da vas stvor i zimi i liti.</s><s>Jer je po svem sviti glas tvoje hrabrosti,
 smin'ja, sile, svisti i svake mudrosti.</s><s>Da neka t' ludosti skažem puka moga, 
 ki tvojoj milosti ne da mista svoga.</s><s>Razsardil je Boga ki po prorocih svih
 priti da će s toga pridati tebi njih.</s><s>A jer znaju svoj grih, zato t' trepe strahom,
 u plač obrativ smih, muče se uzdahom.</s><s>Telo sarši mahom, obraz je gladan, žut,
 jazik popal prahom, žadan, ližući mut.</s><s>Jure od skota mut ožimlju, obhode
 kupeći ga u skut, jer pripuše vode.</s><s>Stada i stad plode klat su odlučili, 
 karv njih, ka je gode, hlepeć da bi pili.</s><s>Hlepeć da bi jili, riše da straćeni
 budu ki su bili sudi posvećeni,
 zlati ter zlaćeni, za vino i žito,
 a bit će ockvarnjeni da jih taknu listo.</s><s>Ne bud sumnjen ništo, s toga će smagnuti,
 kako s' na to misto, svi će poginuti.</s><s>Zato odbignuti odlučih i k tebi
 totuj pribignuti da me primeš k sebi.</s><s>Ni to bilo ne bi, ako bi naš on Bog, 
 kino je na nebi, ne dvigal na njih rog.</s><s>U griha bo barlog ne padoh s njimi ja,
 on ki (j)e sam svemog, hoti da bižim tja.</s><s>I da navistim sva ka će tako projti,
 neka svitlost tva zna, jer j(i)h će Bog ojti.</s><s>Raba ću tva pojti jošće molit njega
 da pravi dan dojti kad će raspa sega.</s><s>Znan ćeš bit od svega kad se ja pomolim
 i tvoga posega spišen'je izmolim.</s><s>Bude t' Jerosolim tvoj, dobro to ja znam, 
 i s pukom oholim, Bog je to rekal nam.</s><s>Tako da pakost vam u tom ne postane,
 primajuć grad i hram, ni pas ne zalane.</s><s>Da njih ovej rane navistim tebi tuj,
 Bog, ki nebom gane, posla ti rabu suj.</s><s>A za tuj milost, kuj obitaš i stvoriš,
 daj ti plaću onuj Bog koje dostojiš.</s><s>Pravo je da stojiš slavan nada svimi,
 da vazda zdrav hodiš i vesel s tvo(j)imi."
Tako ričmi timi pokol mu vuhlova, 
 kolinmi obimi poklek, skut celova.</s><s>Takoj ti svidova svinju da uti(j)e
 pomnja težakova, češuć oko ši(j)e.
Vode joj ulije i željudom pita,
 da ju pak ubije i ditcu napita.</s><s>Ona hruča, rita, legne uz močiru,
 hvata iz korita; on ostri sikiru.</s><s>Vesel u svu miru Oloferne tada,
 svim ričem da viru i ki stahu zada
 riše: "Mi do sada ne slišismo vide
 od jezika mlada vetši(j)e beside.</s><s>Od kuda izide ova jasna zora,
 dostojna da side na nebesih zgora
 Nabukdonosora.</s><s>Zovući: Zemlju tuj
 ostaviv i mora, hod ovdi gospoduj!</s><s>Ni ti žene u svuj daržavu od svita,
 razum, lipost u kuj krasni(j)e procvita.</s><s>Ni ka rič poskita slaje kad govori,
 iz ust joj uresita kada jih otvori."
Tako pod šatori veziri ki stahu
 govoreći, gori hvale nje dvizahu.</s><s>I nju ti gledahu ka prid Olofernom
 staše, gdi vi(j)ahu nju s Abrom nje vernom.</s><s>"Besidom bisernom", Oloferne reče,
 "i ričju opernom sartce mi opteče.</s><s>Sunce mi isteče Judita kad dojde,
 onim ti odteče od kihno ti pojde.</s><s>Dobro da jih ojde, dobro Bog učini,
 ki da ti vred projde k našim silam, čini,
 veleći: Svi ini ki su puka tvoga, 
 biti hoće plini skoro zbora moga.</s><s>Obitan'ja toga ako se spuni stvar,
 verovat ću Boga kimno ti imaš mar.</s><s>Biti će t' od nas har i parva čast u dvor
 i taj će t' dati dar Nabukodonosor, 
Da ti ne bude par u mnozih gospoj hor."</s>

<s>Judita</s>

