Biblija (Tomislav Dretar)/Posljednja volja Davudova
<s></s>

<s>Posljednja volja Davudova</s>

<s>Posljednja volja Davudova</s>

<s>2 1 Kako se čas njegove smrti približavao, Davud dade zapovijedi svom sinu Sulejmanu:    
2 ” Ja odlazim putem cijelog svijeta; budi čvrst, budi čovjek!</s><s>3 čuvaj zapovijedi ALLAHA, tvog Gospodara, idi njegovim putovima, čuvaj njegove zakone, njegove zapovijedi, njegove običaje i zahtjeve, kako je pisano u Zakonu Musinom.</s><s>Tako ćeš uspjeti u svemu što budeš naumio; 
4 i ALLAH će izvršiti riječ koju mi je zadao:    Ako tvoji sinovi paze na svoje držanje, idu vjerno preda mnom, svim svojim srcem, i svim svojim bićem, da, neko od tvojih neće uzmanjkati sjesti na prijestol Izrailov.</s><s>5 Osim toga, ti znaš što mi je učinio Joab, sin Serujavljev, to što je učinio dvojici zapovjednika Izaraelove vojske, Abneru, sinu Nerovom, i Amazu, sinu Jeterovom:    on ih je ubio, prolijevajući u vrijeme mira krv  rata; tako je on stavio krv rata na pojas svojeg struka i na sandale svojih nogu.</s><s>6 Postupi po svojoj mudrosti, ali ne pusti njegove sijede kose sići u miru u *boravište mrtvih.</s><s>7 Prema sinovima Barzilaja Galadskog, naprotiv, postupićeš s dobrotom; nek' budu od onih koji jedu za tvojim stolom, jer su došli prema meni s istom dobrotom kad sam bježao pred tvojim bratom Absalomom.</s><s>8 Ali evo, ima pokraj tebe Šimej, sin Gera, Benjaminit iz Bahurima; on me je prokleo na jedan grozan način na dan mojeg polaska za Manahaim; ali on je sišao meni u susret  uz Jordan, njemu sam se zakleo po ALLAHU:    Ja te neću ubiti mačem.</s><s>9 Sada, ne drži ga za odriješenog, jer ti si jedan mudar čovjek; ti ćeš znati što njemu treba učiniti:      Ti ćeš ga u krvi njegovih sijedih vlasi spustiti u boravište mrtvih.  “</s>

