Na Obhođi, prema Bakijama
<s><center>
Na Obhođi, prema Bakijama, 
moba žanje age Fazlagića,
sto momaka, trista djevojaka
i četerest djece vodonoša.</s>

<s>Među njima Džehva Fazlagića.</s><s>Sama žanje, sama snoplje veže,
sama pjeva, sama pripijeva:
– Mošćanice, vodo plemenita,
usput ti je, selam ćeš mi dragom,
il nek dođe, il nek me se prođe.</s><s>Ak ne dođe, već ako se prođe,
nek ne kosi trave pokraj Save,
pokosiće moje kose plave,
nek ne pije Save vode hladne,
popiće mi moje oči vrane!</s>

<s>Izvor: Isaković, Alija (1990).</s><s>Biserje: Antologija muslimanske književnosti (2. izdanje).</s><s>Opatija: IRO "Otokar Keršovani". </center>
Bošnjačke epske i lirske narodne pjesme</s>

