Biblija (Tomislav Dretar)/Pravila o oplakivanju
<s></s>

<s>Pravila o oplakivanju</s>

<s>10 1 A Nadab i Abihu,   sinovi Harunovi, uzimajući svaki svoju kadionicu, staviše u nju vatre na koju staviše miris; oni predstaviše tako pred ALLAHOM jednu neposvećenu vatru, što im nije bilo zapovjeđeno.</s><s>2 Tad jedna vatra iziđe ispred ALLAHA i proguta ih; i oni umriješe pred ALLAHOM.</s><s>3 Mojsije reče Harunu: » ALLAH je bio dobro rekao:
Po onima koji mi prilaze,
ja hoću biti *posvećen,
i pred licem sveg naroda,
ja hoću biti slavljen. «
Harun zapjeva jednu tužaljku.</s><s>4 Ali, Mojsije pozva Mishaela i Elsafana, sinove Uzielove, strica Harunovog, i reče im: » Priđite!</s><s>Odnesite vašu braću izvan svetog mjesta, napolje iz tabora. « 
5 Budući se primaknuli, oni ih odnesoše u njihovim tunikama napolje iz tabora, kako je to bio zapovjedio Mojsije.</s><s>6 Mojsije tad reče Harunu, kao i njegovim sinovima Eleazaru i Itamaru: » Ne rasplećit vaših kosa, ne *trgajte vaše odjeće, od straha da ne biste umrli i privukli srdžbu na svu zajednicu.</s><s>Sva vaša braća iz kuće Izrailove su ti koji će oplakivati one koje je ALLAH uništio vatrom.</s><s>7 Vi, vi ne smijete napuštati ulaz u *šator susretanja, od straha da ne biste umrli, jer vi ste označeni uljem *pomazanja ALLAHOVOG. « Oni postupiše u skladu sa riječi Musinom.</s>

<s>Levitik</s>

