George Sand (Ćatić)
<s><poem>
Koketna dama pariških salona,
Utjelovljenje prpošnije' hira -
O uzičici finih je manira
Vodila za nos bezbroj Salomona.</s>

<s>U boidoaru se njenu sastajahu
Artizma lijepog mnogi svjetlonosci
I ruku mnogi prosili joj prosci,
I srca njina - igračka joj b'jahu.</s>

<s>Musset je pjesmom skute joj cjeliv'o.</s><s>Chopin joj glazbom milost izmamljivo,
Al' ona ostade hladna kao st'jena.</s>

<s>Žedna i željna žrtava i plijena,
Muške je lovila dalje sred tenhane,
Stvarajuć nove ljubavne romane. </poem></s>

<s>Musa Ćazim Ćatić</s>

