Biblija (Tomislav Dretar)/Sulejman mudro vrši pravdu
<s></s>

<s>Sulejman mudro vrši pravdu</s>

<s>Sulejman mudro vrši pravdu
16 Tad se dvije prostitutke dođoše predstaviti pred kraljem.</s><s>17 Jedna reče:    ” Ja te preklinjem, moj Gospodine; ja i ova žena, mi stanujemo u istoj kući, i ja sam se porodila dok je ona bila ondje.</s><s>18 No, tri dana prije mog porođaja, ova je žena isto rodila.</s><s>Mi bijasmo zajedno, a da nikog drugog ne bijaše u kući; nije bilo nikog osim nas dvije.</s><s>19 Sin ove žene umrije jedne noći jer ona bijaše legla na njega.</s><s>20 Ona se diže u sred noći, uze mog sina koji bijaše pokraj mene  tvoja sluškinja spavaše  i polegnu ga pokraj sebe; a svog sina, mrtvog, ona stavi pokraj mene.</s><s>21  Ja sam se ujutro digla za podojiti svog sina, ali on bijaše mrtav.</s><s>Kad je dan osvanuo, ja sam pažljivo pogledala, ali to ne bijaše moj sin, onaj kojeg sam ja rodila.  “ 
22 Druga žena reče: ” Ne!</s><s>Moj sin, to je ovaj živi, a tvoj sin, to je ovaj mrtvi “; ali, prva nastavljaše  govoriti: ”Ne!</s><s>Tvoj sin, to je mrtvi, a moj sin, to je živi.  “ Tako govoriše one pred kraljem.</s><s>23 Kralj reče:    ” Ova kaže:      Moj sin je živi, a tvoj sin je mrtvi; a ona kaže:    Ne!</s><s>Tvoj sin, to je mrtvi, a moj sin, to je živi.  “  
24 Kralj reče:    Donesite mi jedan mač! “ I donesoše jedan mač pred kralja.</s><s>25 A kralj reče:    ” Presijecite na dvoje živo dijete i dajte jednoj jednu polovicu, i drugoj polovicu.  “ 
26 žena čiji sin bijaše živ reče kralju  jer njena utroba bijaše uzbuđena radi njenog sina:    ” Oprosti, moj Gospodine!</s><s>Dajte njoj živo dijete, ali ne ubijajte ga!“ Dok druga govoriše:    ” Ono neće biti ni moje ni tvoje!</s><s>Rasjecite! “ 
27 Tad kralj uze riječ i reče:    ” Dajte prvoj dijete živo, ne ubijajte ga;ona je majka.“
28 Sav Izrail ču govoriti o presudi koju je izvršio kralj i plašiše se kralja, jer bijaše vidio da u njemu ima jedna božanska mudrost za vršiti pravdu.</s>

