Biblija (Tomislav Dretar)/Mržnja Saulova protiv Davuda
<s></s>

<s>Mržnja Saulova protiv Davuda</s>

<s>Mržnja Saulova protiv Davuda
Novi mjesec stiže, i kralj zasjede za stol za objed.</s><s>25  Kralj sjede na svoje sjedište, kao i obično, na sjedište uza zid.</s><s>Junuztan se diže.</s><s>Abner sjede pokraj Saula.</s><s>Mjesto Davudovo ostade prazno.</s><s>26   Saul ne reče ništa tog dana, jer si govoraše: ” To je jedna nezgoda.</s><s>On nije čist To je sigurno.“ 
27   No, sutradan po mladom mjesecu, drugi dan, mjesto Davudovo ostade prazno.</s><s>Saul reče svom sinu Junuztanu: ” Zašto sin Jeseov nije došao na objed ni jučer ni danas? “ 
28     Junuztan odgovori Saulu: ” Davud je uporno molio za otići sve do Betlehema.</s><s>29     On mi je rekao: Pusti me otići, molim te, jer mi imamo obiteljsko *žrtvovanje u gradu, i: Moj brat mi je naložio to.</s><s>Dakle, ako si mi ti sklon, dopusti mi umaknuti da odem vidjeti svoju braću.</s><s>To je ono zbog čega on nije za stolom kraljevim. “ 
30     Saul se rasrdi protiv Junuztana i on mu reče: ” Sine jedne smetenice!</s><s>Ja znam dobro da ti držiš stranu sinu Jeseovom, sram tebi i spolu majke tvoje!</s><s>31       Jer tako dugo dok sin Jeseov bude živio na zemlji, ti se nećeš moći učvrstiti kao ni kraljevstvo tvoje.</s><s>Sada, daj ga uhvatiti, i da mi ga se dovede, jer on zaslužuje smrt. “ 
32        Junuztan odgovori ocu svom Saulu i reče mu: ” Zašto li će on biti pogubljen?</s><s>Što je to on učinio? “ 
33         Saul zavitla kopljem protiv njega da ga udari, Junuztan znade tada da je stvar odlučena sa strane njegovog oca da usmrti Davuda. *34         Junuztan, u gnjevu, diže se od stola, i ne pojede ništa tog drugog dana novog mjeseca, jer imaše muke u pogledu Davuda, jer ga njegov otac bijaše uvrijedio.</s><s>Junuztan upozorava Davuda 
35          No, sutradan u jutro, Junuztan iziđe u polje na sastanak s Davudom.</s><s>On imaše sa sobom jednog momčiča.</s><s>36                     On reče svom momku: ” Potrči, pronađi mi strijele koje ću odapeti!</s><s>Momak otrča i Junuztan odape strijelu tako da preleti. *37            Momak stiže na mjesto gdje se nalaziše strijela koju Junuztan bijaše odapeo i Junuztan povika iza momka: ” Nije li strijela preko tebe? “ 
38             Junuztan povika iza momka: “ Brzo, požuri se, ne zaustavljaj se! “ Junuztanov momak pokupi strijelu i vrati se k svome Gospodaru.</s><s>39              Momak ne znaše ništa; ali Junuztan i Davud znaše.</s><s>40 Junuztan dade svoje oružje svom momku i reče mu: ” Idi ih odnijeti u grad! “ 
41 Momak se vrati Davud se diže s južne strane.</s><s>On pade licem prema zemlji i pokloni se tri puta.</s><s>Potom oni se zagrliše i plakaše zajedno sve dok Davud bi uzeo prednost 
42 Junuztan reče Davudu: ” Idi spokojno, pošto smo mi i jedan i drugi prisegli u ime ALLAHOVO: nek' ALLAH bude između mene i tebe, između tvoga potomstva i moga potomstva, zauvijek! “ 
21          1  Davud se stavi na put i ode, a Junuztan se vrati u grad.</s>

