Boje i mirisi (Ćatić)/III
<s><poem>
Sada me pitaš kakove su kose
Najmilije mi!</s><s>Ah, davno je bilo...</s><s>Ti djetešce si tada bilo milo,
Djetešce milo kao kaplja rose.</s>

<s>Kosica tvoja kovrdžasta, plava
Niz ljiljanska ti padala je pleća
K'o snop mirisni ljubičastog cv'jeća,
Na kojem ljubav i ljepota spava.</s>

<s>Ja tako često kosu ti cjelivah
I često u snu i na javi snivah,
Gdje uvijam se u prame joj sjene,</s>

<s>Pijući pjesmu s vlasi svake njene -
Ah, zato i sad usred sna i jave
Ja sanjam kose kovrdžaste, plave. </poem></s>

<s>Musa Ćazim Ćatić</s>

