Čaršijska
<s>Čudan san sam sanjao,
svome gradu hodio,
ulice mu ljubio,
hajrom kući stigao.</s>

<s>Sanom lice umio,
u starom gradu sevdisao,
kod Rame kafu popio,
Asafom se izljubio.</s>

<s>A jednom kad me probude,
iz ovog sna i zablude,
u sjećanju nek ostane
čaršija koja ne umire.</s>

<s>Na pragu sin me dočeka,
babo bujrum i merhaba,
dugo te nisam vidio,
nešto si mi posijedio.</s>

<s>Ništa mu nisam rekao,
samo sam ga zagrlio,
suzom ga poljubio,
jesi li me zaboravio.</s>

<s>A jednom kad me probude,
iz ovog sna i zablude,
u sjećanju nek ostane
Prijedor koji ne umire.</s>

<s>Sevdalinke</s>

