Biblija (Tomislav Dretar)/Sedma nevolja: tuča
<s>Sedma nevolja: tuča</s>

<s>Sedma nevolja: tuča</s>

<s>13  ALLAH  reče Musi: » Ustani rano u jutro i predstavi se *Faraonu.</s><s>Reci mu: Ovako govori ALLAH:  Allah Hebreja, Pusti moj narod  otići da mi služi.</s><s>14  Jer ovog puta, ja ću poslati svoje mlatilo protiv tebe samog, protiv tvojih slugu i tvog Naroda, da bi ti spoznao da ništa nije kao ja na zemlji.</s><s>15 Da sam ja pustio svoju ruku, ja bih te bio udario kugom, tebe i tvoj Narod, i ti bi nestao sa zemlje.</s><s>16  Ali evo zašto sam te zadržao: da bi vidio moju snagu, da bi se objavilo moje *ime po cijeloj zemlji.</s><s>17 Ti ustrajavaš  činiti prepreke odlasku mojem Narodu.</s><s>18 Sutra u isti sat, ja ću učiniti da padne jedna vrlo žestoka tuča, takva kakve nikad ne bijaše u Egiptu od prije dana svojeg utemeljenja sve do sada.</s><s>19 A sada, pošalji staviti u zaklon stada i sve što ti pripada u poljima.</s><s>Svaki čovjek i svaka životinja koji budu nađeni u polju, a ne budu dovedeni kući, biće usmrćeni od tuče koja će pasti na njih.«
20 Među slugama Faraonovim, onaj koji se bojaše riječi GOSPODOVE skloni svoje sluge i svoja stada u kuće,
21 onaj koji ne uze ozbiljno riječ GOSPODOVU ostavi u poljima svoje sluge i svoja stada.</s><s>22 ALLAH  reče Musi: »Pruži ruku prema nebu i nek' tuča udari sav Egipat, na sve ljude i sve životinje, i na svu travu u poljima  u zemlji egipatskoj.«
23 Musa pruži svoj štap prema nebu, a ALLAH razulari grmljavinu i tuč; munja se obori na zemlju i ALLAH pusti pasti tuču na zemlju egipatsku.</s><s>24  Tuča, munje pomiješane s tučom: to bi tako žestoko da sva zemlja egipatska nije vidjela ništa slično otkad bijaše ijedan narod.</s><s>25  U svoj zemlji Egipat, tuča udari sve što bijaše u poljima  i polomi sva stabla u poljima.</s><s>26 Tuča poštedi samo zemlju Gošen, gdje se nalaziše sinovi Izraelovi.</s><s>27 Faraon dade pozvati Musu  i Haruna i reče im: »Ovog  puta, ja sam zgriješio; ALLAH je taj koji je pravedan; ja i moj Narod, mi smo krivci.</s><s>28 Molite ALLAHA!</s><s>Dosta je grmljavine i tuče!</s><s>Pustiću vas otići, vi neće te više ostati dugo vremena.«
29  Musa mu reče: » Na izlasku iz grada, ja ću pružiti ruku prema  GOSPODU; grmljavina će prestati, neće  više biti tuče, da ti spoznaš da zemlja pripada  GOSPODU.</s><s>30  Ali, ti i tvoje sluge, ja znam da se vi još ne bojite ALLAHA  Allaha. «
31 Lan i ječam biše potučeni, jer ječam bijaše u klasovima, a lan u cvatu.</s><s>32  Pšenica i ozimi krupnik ne biše potučeni jer su kasni.</s><s>33 Musa iziđe od Faraona i iz grada, i pruži ruku prema  GOSPODU; grmljavina i tuča prestadoše, kiša se više ne sručivaše na zemlju.</s><s>34  Faraon vidje da kiša, tuča i grmljavina bijahu prestali, ali on opet zgriješi.</s><s>On i sluge njegove uzjoguniše se
35  *Srce Faraonovo osta nesmiljeno: on ne pusti sinove Izraelove, kako je to bio rekao ALLAH putem Musu .</s>

