Pred smrt
<s><poem>
Agonija kao zlatni prah se vije,
Vrh mene leprša jedan žuti cv'jet.</s><s>Još nikad nije ljepše mirisala
Moja mala izba - moj veliki svijet.</s>

<s>Slaba moja ruka k žutom cv'jetu teži,
Hvatajuć ga tako lijep i žut.</s><s>Ali zalud napor, cvijet od mene bježi,
I opet mi pada na prsa i skut.</s>

<s>I ja sam opijen s njegova daha -
Dok Velike Gospe iz žutoga praha
Pojavi se lik...</poem></s>

<s>Musa Ćazim Ćatić</s>

