Prvi cjelov
<s><center><poem>
Znaš li, Hano? - To je bilo
Pramaljetnog jednog dana:
Prosio sam ruku tvoju
I poljubac sa usana.</s>

<s>Rujni plamen ženskog stida
Prelio je lice tvoje
Poput sunca na zapadu,
Kad razaspe grimiz-boje.</s>

<s>A trepavke guste, duge
Klonule ti blago, ti'o,
K'o na b'jelom l'jeru da je
Leptir crni krilo svio.</s>

<s>I ti dugo šutjela si,
A onda me pogledala,
Pa sa smiješkom nježnu ruku
I cjelov mi prvi dala.</s>

<s>O, ta ruka, o, taj cjelov
Kako li su slatki bili!</s><s>Pa zašto su zlobni ljudi,
Zašto su nas rastavili?</s>

<s>Ah,Nejla znaš li dušo moja?
da sam tebi ceo život dao
da si moja mila,draga
jadna ona od dalekog praga.</s>

<s>Musa Ćazim Ćatić</s>

