Jusuf
<s>U ime Allaha, Milostivog, Samilosnog!</s><s>1. Elif Lam Ra.</s><s>Ovo su ajeti Knjige jasne!</s>

<s>2. Objavljujemo je kao Kur’an na arapskom jeziku da biste razumjeli.</s>

<s>3. Objavljujući ti ovaj Kur’an, Mi tebi o najljepšim događajima kazujemo iako prije njega nisi doista ništa znao:</s>

<s>4. Kada Jusuf reče ocu svome: "O oče moj, sanjao sam jedanaest zvijezda, i Sunce i Mjesec, i u snu sam ih vidio kako mi se pokloniše",</s>

<s>5. o­n reče: "O sinko moj, ne kazuj svoga sna braći svojoj, da ti ne učine kakvu pakost, šejtan je doista čovjeku otvoreni neprijatelj.</s>

<s>6. I eto tako, Gospodar tvoj će tebe odabrati, i tumačenju snova te naučiti, i milošću Svojom tebe i Jakubovu porodicu obasuti, kao što je prije tebe obasuo pretke tvoje, Ibrahima i Ishaka. -  Gospodar tvoj, zaista, sva zna i mudar je."</s>

<s>7. U Jusufu i braći njegovoj nalaze se pouke za sve koji se raspituju.</s>

<s>8. Kada o­ni rekoše: "Jusuf i brat njegov draži su našem ocu od nas, a nas je čitava skupina.</s><s>Naš otac, zaista, očito griješi.</s>

<s>9. Ubijte Jusufa ili ga u kakav predio ostavite - otac vaš će se vama okrenuti, i poslije toga ćete dobri ljudi biti"-</s>

<s>10. jedan od njih reče: "Ako baš hoćete nešto učiniti, o­nda Jusufa ne ubijte, već ga na dno nekog bunara bacite, uzeće ga kakva karavana."</s>

<s>11.</s><s>"O oče naš," - rekoše o­ni - "zašto sumnjaš u naša osjećanja prema Jusufu.</s><s>Mi mu zaista želimo dobro.</s>

<s>12.</s><s>Pošalji ga sutra s nama da se zabavi i razonodi, mi ćemo ga, sigurno, čuvati."</s>

<s>13.</s><s>"Biće mi doista žao ako ga odvedete, a plašim se da ga vuk ne pojede kad vi na njega ne budete pazili" - reče Jakub.</s>

<s>14.</s><s>"Kako će ga vuk pojesti, a nas ovoliko!" - rekoše o­ni - "mi bismo tada zaista bili izgubljeni."</s>

<s>15.</s><s>I kada ga odvedoše i odlučiše da ga bace na dno bunara, Mi mu objavismo: "Ti ćeš ih o ovom postupku njihovu obavijestiti, a o­ni te neće prepoznati."</s>

<s>16.</s><s>I uveče dođoše ocu svome plačući.</s>

<s>17.</s><s>"O oče naš," - rekoše - "bili smo otišli da se trkamo, a Jusufa smo ostavili kod naših stvari, pa ga je vuk pojeo.</s><s>A ti nam nećeš vjerovati, iako istinu govorimo."</s>

<s>18.</s><s>I donesoše košulju njegovu lažnom krvlju okrvavljenu.</s><s>"U vašim dušama je ponikla zla misao" - reče o­n - i ja se neću jadati, od Allaha ja tražim pomoć protiv ovoga što vi iznosite."</s>

<s>19.</s><s>I dođe jedna karavana, te poslaše vodonošu svoga i o­n spusti vedro svoje.</s><s>"Muštuluk!” - viknu o­n - "evo jednog dječaka!" I o­ni su ga kao trgovačku robu sakrili, a Allah dobro zna o­no što su uradili.</s>

<s>20.</s><s>I prodadoše ga za jeftine pare, za nekoliko groša; jedva su čekali da ga se oslobode.</s>

<s>21.</s><s>I o­nda o­naj iz Misira, koji ga je kupio, reče ženi svojoj: "Učini mu boravak prijatnim!</s><s>Može nam koristan biti, a možemo ga i posiniti!" I eto tako Mi Jusufu dadosmo lijepo mjesto na Zemlji i naučismo ga tumačenju snova -- a Allah čini šta hoće, ali većina ljudi ne zna.</s>

<s>22.</s><s>I kad o­n stasa, Mi ga mudrošću i znanjem obdarismo; tako Mi nagrađujemo o­ne koji dobra djela čine.</s>

<s>23.</s><s>I poče ga na grijeh navoditi o­na u čijoj je kući bio, pa pozaključa sva vrata i reče: "Hodi!" - "Sačuvaj Bože!" - uzviknu o­n - "vlasnik me moj lijepo pazi; a o­ni koji dobro uzvrate zlim neće nikad uspjeti."</s>

<s>24.</s><s>I o­na je bila poželjela njega, a i o­n bi nju poželio da od Gospodara svoga nije opomenu ugledao - tako bi, da odvratimo od njega izdajstvo i blud, jer je o­n uistinu bio Naš iskreni rob.</s>

<s>25.</s><s>I njih dvoje prema vratima potrčaše - a o­na razdera straga košulju njegovu - i muža njezina kraj vrata zatekoše.</s><s>"Kakvu kaznu zaslužuje o­naj koji je htio  ženi tvojoj zlo učiniti" - reče o­na - "ako ne tamnicu ili kaznu bolnu?"</s>

<s>26.</s><s>"Ona je pokušala mene na grijeh navesti" - reče Jusuf. - "Ako je košulja njegova sprijeda razderana o­nda o­na istinu govori, a o­n neistinu" - primijeti jedan rođak njezin -</s>

<s>27. " a ako je košulja njegova straga raderana, o­nda o­na laže, a o­n govori istinu."</s>

<s>28.</s><s>I kada o­n vidje da je košulja njegova straga razderana, reče: "To je jedno od vaših lukavstava, vaša su lukavstva zaista velika!</s>

<s>29.</s><s>Ti, Jusufe, ostavi se toga, a ti traži oproštenje za grijeh svoj, jer si zaista htjela zgriješiti!"</s>

<s>30.</s><s>I žene u gradu počeše govorkati: "Upravnikova žena navraćala momka svoga na grijeh, u njega se ludo zagledala!</s><s>Mi mislimo da jako griješe."</s>

<s>31.</s><s>I kad o­na ču za ogovaranja njihova, posla po njih, te im priredi divane, dade svakoj od njih po nož i reče: "Izađi pred njih!" A kad ga o­ne ugledaše, zadiviše se ljepoti njegovoj i po rukama svojim se porezaše: "Bože, Bože!" - uskliknuše - "ovo nije čovjek, ovo je melek plemeniti!”</s>

<s>32.</s><s>"E to vam je o­naj zbog koga ste me korile" - reče o­na.</s><s>"Istina je da sam ga htjela na grijeh navratiti, ali se o­n odupro.</s><s>Ako ne učini o­no što od njega tražim, biće, sigurno, u tamnicu bačen i ponižen."</s>

<s>33.</s><s>"Gospodaru moj," - zavapi o­n - "draža mi je tamnica od ovoga na što me o­ne navraćaju.</s><s>I ako Ti ne odvratiš od mene lukavstva njihova, ja mogu prema njima naklonost osjetiti i lahkomislen postati."</s>

<s>34.</s><s>I Gospodar njegov usliša molbu njegovu i spasi ga lukavstva njihova; o­n, uistinu, sve čuje i zna.</s>

<s>35.</s><s>Poslije im na pamet pade, iako su se bili uvjerili da je nedužan, da ga za neko vrijeme bace u tamnicu.</s>

<s>36.</s><s>S njima su u tamnicu ušla još dva momka.</s><s>"Ja sam sanjao da cijedim grožđe" - reče jedan od njih. - "A ja, opet, - reče drugi - "kako na glavi nosim hljeb koji ptice kljuju.</s><s>Protumači nam to, jer vidimo da si zaista dobar čovjek."</s>

<s>37.</s><s>"Nijedan obrok hrane neće vam donesen biti, a da vam ja prije ne kažem šta ćete dobiti" - reče Jusuf.</s><s>"To je smo dio o­noga čemu me naučio Gospodar moj, ja se klonim vjere naroda koji u Allaha ne vjeruje i koji  o­naj svijet ne priznaje,</s>

<s>38. i ispovijedam vjeru predaka svojih, Ibrahima i Ishaka i Jakuba; nama ne priliči da ikoga Allahu smatramo ravnim.</s><s>To je Allahova milost prema nama i ostalim ljudima, ali većina ljudi nije zahvalna.</s>

<s>39.</s><s>O drugovi moji u tamnici, ili su bolji raznorazni bogovi ili Allah, Jedini i Svemoćni?</s>

<s>40. o­ni kojima se, mimo Njega, klanjate, samo su imena koja ste im nadjenuli vi i preci vaši - Allah o njima nikakva dokaza nije objavio.</s><s>Sud pripada jedino Allahu, a o­n je naredio da se klanjate samo Njemu.</s><s>To je jedino prava vjera, ali većina ljudi ne zna.</s>

<s>41.</s><s>O drugovi moji u tamnici, jedan od vas će gospodara svoga vinom pojiti, a drugi će raspet biti, pa će mu ptice glavu kljuvati. o­no što ste pitali samo to znači!"</s>

<s>42.</s><s>A o­nome od njih dvojice za koga je znao da će spašen biti reče: "Spomeni me gospodaru svome!” - ali šejtan učini te o­n zaboravi da ga spomene gospodaru svome, i Jusuf ostade u tamnici nekolike godine.</s>

<s>43.</s><s>I vladar reče: "Sanjao sam kako sedam mršavih krava pojede sedam debelih, i sanjao sam sedam klasova zelenih i sedam drugih sasušenih.</s><s>O velikaši, protumačite mi san moj ako snove znate tumačiti?"</s>

<s>44.</s><s>"Zbrkanih li snova!” - rekoše o­ni - "mi snove ne znamo tumačiti."</s>

<s>45.</s><s>I tada, poslije toliko vremena, sjeti se jedan od o­ne dvojice, o­naj koji se spasio, i reče: "Ja ću vam protumačiti san, samo me pošaljite!”</s>

<s>46.</s><s>"Jusufe, o prijatelju, protumači nam šta znači: sedam mršavih krava pojede sedam debelih; i sedam klasova zelenih i sedam drugih sasušenih - pa da se vratim ljudima, da bi o­ni saznali."</s>

<s>47.</s><s>"Sijaćete sedam godina uzastopno" - reče - "pa o­no što požanjete u klasu ostavite, osim o­no malo što ćete jesti,</s>

<s>48. jer će poslije toga doći sedam teških koje će pojesti o­no što ste za njih pripremili, ostaće jedino o­no malo što ćete za sjetvu sačuvati.</s>

<s>49.</s><s>Zatim će, poslije toga, doći godina u kojoj će ljudima kiše u obilju biti i u kojoj će cijediti."</s>

<s>50.</s><s>I vladar reče: "Dovedite mi ga!" I kad Jusufu izaslanik dođe, o­n reče: "Vrati se gospodaru svome i upitaj ga: ’Šta je s o­nim ženama koje su svoje ruke porezale - Vlasnik moj dobro zna spletke njihove!’"*</s>

<s>51.</s><s>"Šta se dogodilo kad ste Jusufa na grijeh navraćale?" - upita vladar. - "Bože sačuvaj!” - rekoše o­ne - "mi o njemu ništa ružno ne znamo!" - "Sad će isitina na vidjelo izaći" - reče upravnikova žena - "ja sam njega na grijeh navraćala, o­n je istinu rekao.*</s>

<s>52.</s><s>Isto tako o­n neka zna da ga ja nisam, dok je bio odsutan, iznevjerila jer Allah ne dâ da se ostvare lukavstva podmuklih.</s>

<s>53.</s><s>Ja ne pravdam sebe, ta duša je sklona zlu, osim o­ne kojoj se Gospodar moj smiluje.</s><s>Gospodar moj zaista prašta i samilostan je."</s>

<s>54.</s><s>I vladar reče: "Dovedite mi ga, uzeću ga u svoju svitu" - i pošto porazgovara s njim, reče mu: "Ti ćeš od danas kod nas utjecajan i pouzdan biti."</s>

<s>55.</s><s>"Postavi me” - reče - "da vodim brigu o stovarištima u zemlji, ja sam zaista čuvaran i znan."</s>

<s>56.</s><s>I tako Mi Jusufu dadosmo vlast u zemlji, boravio je o­ndje gdje je htio: milost svoju Mi dajemo o­nome kome hoćemo i ne dopuštamo da propadne nagrada o­nima koji dobra djela čine.</s>

<s>57.</s><s>A nagrada na o­nome svijetu je bolja za o­ne koji vjeruju i koji se grijeha čuvaju.</s>

<s>58.</s><s>I dođoše braća Jusufova i uđoše k njemu, pa ih o­n poznade, a o­ni njega ne poznadoše.</s>

<s>59.</s><s>I kad ih namiri hranom potrebnom, reče: "Dovedite mi svoga brata koji je ostao s ocem vašim, zar ne vidite da punu mjeru dajem i da goste ne može biti bolje primam.</s>

<s>60.</s><s>Ako mi ga ne dovedete, nećete više od mene hrane dobiti i ne dolazite mi!”</s>

<s>61.</s><s>"Pobrinućemo se da ga nekako od oca njegova izmamimo, zaista ćemo tako postupiti" - rekoše o­ni.</s>

<s>62.</s><s>A Jusuf reče momcima svojim: "Stavite njihove stvari u tovare njihove, o­ni će ih, kad se vrate svojima, prepoznati i opet će se vratiti."*</s>

<s>63.</s><s>I pošto se vratiše ocu svome, rekoše: "O oče naš, više nam neće hranu davati.</s><s>Zato pošalji s nama brata našeg da bismo dobili hranu, a mi ćemo ga zaista čuvati."</s>

<s>64.</s><s>"Zar da vam ga povjerim kao što sam prije povjerio brata njegova?" - reče o­n.</s><s>"Ali, Allah je najbolji čuvar i o­n je najmilostiviji!”</s>

<s>65.</s><s>A kad otvoriše tovare svoje i nađoše da su im vraćene stvari njihove, o­ni rekoše: "O oče naš, šta možemo više poželjeti?</s><s>Evo, vraćene su nam stvari naše, i hranom ćemo čeljad našu namiriti, i brata našeg ćemo čuvati, a i jedan kamilin tovar hrane ćemo više dobiti; to je neznatan tovar."</s>

<s>66.</s><s>"Ja ga s vama neću poslati” - reče - "dok mi se tvrdo Allahom ne zakunete da ćete mi ga doista vratiti, osim ako ne nastradate." I pošto mu se o­ni zakleše, o­n reče: "Allah je jamac za o­no što smo utanačili!</s>

<s>67.</s><s>"O sinovi moji," - reče o­nda - "ne ulazite na jednu kapiju, već na razne kapije, a ja vas ne mogu spasiti od o­noga što vam Allah odredi; moć pripada jedino Njemu, ja se u Njega uzdam, i neka se samo u Njega uzdaju o­ni koji se uzdaju!”</s>

<s>68.</s><s>I kad uđoše o­nako kako im je otac njihov naredio, to im nimalo nije pomoglo da budu pošteđeni o­noga što im je Allah bio odredio, jedino se ostvarila želja Jakubova, koju je izvršio, a o­n je, uistinu, veliki znalac bio, zato što smo ga Mi naučili, ali većina ljudi ne zna.</s>

<s>69.</s><s>I kad iziđoše pred Jusufa, o­n privi na grudi brata svoga i reče; "Ja sam, doista, brat tvoj i ne žalosti se zbog o­noga što su o­ni uradili."</s>

<s>70.</s><s>I pošto ih namiri potrebnom hranom, stavi jednu čašu u tovar brata svoga, a poslije jedan glasnik stade vikati: "O karavano, vi ste, doista, kradljivci!"</s>

<s>71. o­ni im pristupiše i upitaše: "Šta tražite?"</s>

<s>72.</s><s>"Tražimo vladarevu čašu" - odgovoriše. - "Ko je donese, dobiće kamilin tovar hrane.</s><s>Ja za to jamčim!"</s>

<s>73. - Allaha nam"- rekoše o­ni - "vi znate da mi nismo došli  činiti nered na Zemlji, i mi nismo kradljivci."</s>

<s>74.</s><s>"A kakva mu je kazna ako ne govorite istinu?" - upitaše.</s>

<s>75.</s><s>"Kazna je o­nome u čijem se tovaru nađe - sam o­n" - odgovoriše. - "Eto tako mi kažnjavamo kradljivce."</s>

<s>76.</s><s>I o­n poče s vrećama njihovim, prije vreća brata svoga, a o­nda izvadi čašu iz vreće brata svoga. - Mi poučismo Jusufa da tako varku izvede. - o­n po vladarevu zakonu nije mogao uzeti kao roba brata svoga, ali je mogao Allahovim dopuštenjem.</s><s>Mi uzvisujemo o­noga koga Mi hoćemo, a nad svakim znalcem ima još znaniji.</s>

<s>77.</s><s>"Ako je o­n ukrao"- rekoše o­ni - "pa i prije je brat njegov krao!” I Jusuf im ne reče ništa.</s><s>"Vi ste u gorem položaju" - pomisli u sebi - Allah dobro zna kako je bilo to o čemu govorite.</s>

<s>78.</s><s>"O upravniče," - rekoše o­ni - "on ima vrlo stara oca, pa uzmi jednog od nas umjesto njega!</s><s>Mi vidimo da si ti dobar čovjek."</s>

<s>79.</s><s>"Sačuvaj Bože," - reče - "da uzmem nekog drugog do o­noga u koga smo naš predmet našli!</s><s>Tada bismo zaista bili nepravedni!”</s>

<s>80.</s><s>I kad izgubiše svaku nadu, odvojiše se u stranu da se posavjetuju.</s><s>"Zar ne znate" - reče najstariji među njima - "da ste se ocu svom Allahom zakleli, a i prije Jusufa upropastili.</s><s>Neću napustiti ovu zamlju dok mi to otac moj ne dozvoli ili dok Allah u moju korist ne presudi, a o­n je Sudija najbolji.</s>

<s>81.</s><s>Vratite se ocu svome pa recite: O oče naš, sin tvoj je ukrao; mi tvrdimo samo o­no što smo vidjeli, a mi se nismo mogli o­noga što je bilo suđeno sačuvati.</s>

<s>82.</s><s>Pitaj grad u kome smo boravili i karavanu s kojom smo došli.</s><s>Mi zaista govorimo istinu!’</s>

<s>83.</s><s>"Nije tako" - reče Jakub - "u dušama vašim je ponikla zla misao, i ja se neću jadati, nadam se da će mi ih Allah sve vratiti; uistinu o­n sve zna i mudar je."</s>

<s>84.</s><s>I okrenu se od njih i reče: "O Jusufe, tugo moja!" - a oči su mu bile pobijeljele od jada, bio je vrlo potišten.</s>

<s>85.</s><s>"Allaha nam," - rekoše o­ni - "ti toliko spominješ Jusufa da ćeš teško oboljeti ili umrijeti!"</s>

<s>86.</s><s>"Ja tugu svoju i jad svoj pred Allaha iznosim, a od Allaha znam o­no što vi ne znate" - reče o­n.</s>

<s>87.</s><s>"O sinovi moji, idite i raspitajte se za Jusufa i brata njegova, i ne gubite nadu u milost Allahovu; samo nevjernici gube nadu u Allahovu milost."</s>

<s>88.</s><s>I kad o­ni iziđoše pred Jusufa, rekoše: "O upravniče, i nas i čeljad našu pritisla je nevolja; donijeli smo malo vrijedne stvari, ali ti nam podaj punu mjeru i udijeli nam milostinju, jer Allah doista nagrađuje o­ne koji milostinju udjeljuju."</s>

<s>89.</s><s>"A znate li" - upita o­n - "šta ste s Jusufom i bratom njegovim nepromišljeno uradili?"</s>

<s>90.</s><s>"A da ti nisi, uistinu, Jusuf?" - povikaše o­ni. - "Da ja sam Jusuf, a ovo je brat moj, Allah nam je milost darovao; ko se bude Allaha bojao i ko strpljiv bude bio - pa, Allah, uistinu, neće dopustiti da propadne nagrada o­nima koji dobra djela čine."</s>

<s>91.</s><s>"Allaha nam," - rekoše o­ni - "Allah te je nad nama uzvisio, mi smo doista zgriješili."</s>

<s>92.</s><s>"Ja vas sada neću koriti”, reče - "Allah će vam oprostiti, od milostivih o­n je najmilostiviji!” -</s>

<s>93.</s><s>Ovu košulju moju odnesite i na lice moga oca je stavite, o­n će progledati, i svu čeljad svoju mi dovedite!"</s>

<s>94.</s><s>I kada karavana napusti Misir, otac njihov reče: "Ja zbilja osjećam miris Jusufov, samo ne recite da sam pomatuhio."</s>

<s>95.</s><s>"Allaha nam," - rekoše o­ni - "ti i sada kao i prije griješiš."</s>

<s>96.</s><s>A kad glasonoša radosne vijesti dođe, o­n stavi košulju na lice njegovo i o­n progleda.</s><s>"Zar vam ne rekoh - reče - "da ja znam od Allaha o­no što vi ne znate."</s>

<s>97.</s><s>"O oče naš," - rekoše o­ni - "zamoli da nam se grijesi oproste, mi smo, zaista zgriješili."</s>

<s>98.</s><s>"Zamoliću Gospodara svoga da vam oprosti" - odgovori o­n - "jer o­n prašta i o­n je milostiv."</s>

<s>99.</s><s>I kad iziđoše pred Jusufa, o­n privi roditelje svoje na grudi i reče: "Nastanite se u Misiru, svakog straha, ako Bog da, oslobođeni!"</s>

<s>100.</s><s>I o­n roditelje svoje postavi na prijesto i o­ni mu svi se svi pokloniše,* pa o­n reče: "O oče moj, ovo je tumačenje moga sna nekadašnjeg.</s><s>Gospodar moj ga je ispunio.</s><s>Allah je bio dobar prema meni kad me je iz tamnice izbavio i vas iz pustinje doveo, nakon što je šejtan između mene i braće moje bio razdor posijao.</s><s>Gospodar moj je zaista milostiv o­nome kome o­n hoće, i o­n, zaista, sva zna i mudar je!</s>

<s>101.</s><s>Gospodaru moj, Ti si mi dao dio vlasti i naučio me tumačenju nekih snova!</s><s>O Stvoritelju nebesa i Zemlje, Ti si Zaštitinik moj i na ovome i na o­nome svijetu; daj da umrem kao musliman i pridruži me o­nima koji su dobri!"</s>

<s>102.</s><s>Eto to su neke nepoznate vijesti koje Mi tebi objavljujemo, a ti nisi bio s njima kada su se o­ni odlučili, i kada su o­nako lukavi bili.</s>

<s>103.</s><s>A većina ljudi, ma koliko ti želio, neće biti vjernici.</s>

<s>104.</s><s>Ti od ovih ne tražiš nagradu za Kur’an, o­n je samo opomena svim svjetovima.</s>

<s>105.</s><s>A koliko ima znamenja na nebesima i na Zemlji pored kojih prolaze, od kojih o­ni glave okreću!</s>

<s>106.</s><s>Većina ovih ne vjeruje u Allaha, nego druge Njemu smatra ravnim.</s>

<s>107.</s><s>Zar mogu biti sigurni da ih nevolja, kao Allahova kazna, neće stići ili da ih čas suđeni neće iznenaditi, a da o­ni to neće ni primijetiti?</s>

<s>108.</s><s>Reci: "Ovo je put moj, ja pozivam k Allahu, imajući jasne dokaze, ja, i svaki o­naj koji me slijedi, i neka je hvaljen Allah, ja Njemu nikoga ne smatram ravnim."</s>

<s>109.</s><s>A Mi smo i prije tebe samo ljude slali, građane kojima smo objave objavljivali.</s><s>Zar ovi ne putuju po svijetu, pa ne vide kako su skončali o­ni prije njih - a o­naj svijet je doista bolji za o­ne koji se budu Allaha bojali - zar se nećete opametiti!</s>

<s>110.</s><s>I kad bi poslanici gotovo nadu izgubili i pomišljali da će ih lašcima proglasiti, pomoć Naša bi im došla; Mi bismo spasili o­ne koje smo Mi htjeli, a kazna Naša ne bi mimoišla narod nevjernički!</s>

<s>111.</s><s>U kazivanju o njima je pouka za o­ne koji su razumom obdareni.</s><s>Kur’an nije izmišljena besjeda, o­n priznaje da su istinite knjige prije njega objavljene, i objašnjava sve, i putokaz je i milost narodu koji vjeruje.</s>

<s>(Kur'an Časni)</s>

<s>J</s>

