Osman/2. pjevanje
<s></s>

<s>Drugo pjevanje 
  O mladosti tašta i plaha
koja srneš s nerazbora
bez bojazni i bez straha
gdi poguba tva se otvora,</s>

<s>smiona si i slobodna,
zašto ne imaš misli u sebi;
trudna dila tim su ugodna
i najteža laka tebi.</s>

<s>U ponosnoj tvôj pohlepi
sinje more mlaca utopi
komu vosak perje oblijepi,
a sunčani zrak rastopi.</s>

<s>Tebe uza se i oni ima
ki sred voda u ognju zgori,
gdi se s koli sunčanima
satarisa i obori.</s>

<s>Car Lesandro s tobom hode,
sit jednoga svijeta slave,
plaka da se još nahode
novi svijeti i države.</s>

<s>S tebe i otmansko plaho dijete
sada srne svojom vlasti,
ne razbiruć otprije štete
u ke pak bi mogô upasti.</s>

<s>Ah, u Istok, care Osmane,
mlađahan se još ne puti,
dokli verne i uzdane
tve svjetnike budeš čuti!</s>

<s>Mudro su oni razmislili,
što još mlados tebi ne da,
u sve volje samoj sili
ka nadalek ne pogleda.</s>

<s>Pršeće su tvoje odluke,
prividjenstva er ne imaju;
prednje zgode za nauke,
ljeta bo ti još ne daju.</s>

<s>Tvom zelenom primaliću
zrelijeh dana jesen doć će:
prije vremena nemoj u cviću
slavi tvojoj trunit voće.</s>

<s>Pridobivat neprijatelje
i podlagat nepodložne,
plemenite toj su želje,
misli hrabrene i uzmnožne;</s>

<s>nu od pogube ne čuvati 
ni tvrdit se od zasjeda
smiona će se plahos zvati
bez razbora i bez reda.</s>

<s>Tako gusti gaj sred gora
lijep se i zelen zdvor zamjeri,
a u tamni skut zatvora
ljute zmije, vrle zvijeri.</s>

<s>Tim Dilaver, pokli začu
prešne odluke mlada cara,
svakčas misô ćuti jaču
i pogube nove stvara;</s>

<s>sveđ nahodi u pameti
veće sumnje, vrlje strahe,
da ne može tim neg rijeti
carske sprave sasma plahe.</s>

<s>Zato prije neg se krene
mlad car izvan Carigrada,
podiže se da spomene
što ga straši i pripada.</s>

<s>S učiteljem i stražnikom
ženskijem k caru hrlo poje,
znav pod kletvom da velikom
car se i njima otkrio je.</s>

<s>Došad svaki glavu skloni,
sprijed na prsi desnu stavi,
skut na usta carski doni
i ponižen svim se objavi.</s>

<s>Usred mjesta ispisana
zlatnijem cvijetjem više modra
pristolja su carska izbrana
u prilici zlatna odra.</s>

<s>Vrhu sagâ tkanijeh zlatom
stoji tugdjela zgar crvena,
zlatnom žicom i bogatom
sva napravom izvezena.</s>

<s>U zelenoj tuj haljini,
zlato i biser ku nakiti,
s podvitijem sprid kolini
sjedi Osman car čestiti.</s>

<s>Veo na rusoj glavi okolo
snježan svit mu je u sto dijela,
a u kamenu dragu oholo
sunce sja mu vrhu čela</s>

<s>Vrh kamenka svîm bogata
sinja perja trepti kita, 
tankom žicom čista zlata
u drag način lijepo svita.</s>

<s>Mlađahan se car ponosi
ispod toga lip nad svima:
crne oči, zlatne kosi,
a rumeno lice ima.</s>

<s>Mahnu rukom, i uputi
na mjesto se svjetnik svaki,
otkli, za otkrit sve što ćuti,
poče vizijer govor taki:</s>

<s>„Saviše je (on pokliče),
gdi car slavni zapovijeda,
da se jedan rob ističe
ulagati svîh besjeda.</s>

<s>Nu čâs ova na koju me
milos carska uzvisila
udahniva smjenje u me,
a za slavu carskijeh dila.</s>

<s>Viteški uče neposlusi,
s kih poljačka dobit slidi,
da tko jednom zlo okusi,
drugi put ga tja prividi.</s>

<s>Kud kučaju me besjede,
ako tvoje carstvo prosi:
jedno sunce vrh nas grede,
svijet jednoga cara nosi.</s>

<s>Mustafa ti dundo žive
i š njim mnozi u željenju
s nove tvoje suprotive
da opet na taj stô ga uspenju.</s>

<s>I bratja ti živu istino;
ali mati Mustafina,
žena ohola, ne misli ino
neg uzvisit sebe i sina.</s>

<s>I da joj se toj kad zbude -
višnja ukloni što desnica! -
ne bi ošla tvorbe hude
za utvrdit se vik carica.</s>

<s>Bratju bi ti bez milosti
podavila i poklala,
neka u tmine iz svjetlosti
i drugi put ne bi upala.</s>

<s>Vele ona zna i smije,
vele se od nje pripovijeda,
šapat, žamor vas umije
vilovitijeh od besjeda.</s>

<s>Ona sama usred tmina,
u najgluše doba od noći,
kad zasjede ke zapina
zovuć pakô k svôj pomoći,</s>

<s>s lijevom nogom stane izutom
raspasanoj u haljini,
prospe kose, crnijem prutom
oko sebe krug učini;</s>

<s>pak, nakazni i sve srde
po imenu zvati klikne,
i strašive kletve i tvrde
neposlušnim dusim vikne.</s>

<s>Glas je da ona od djetinje
mliječne puti pomas kuha
i na ovnu priko sinje
noći leti vragoduha,</s>

<s>na kom jaše sveđ bez straha
k planinskomu vilozmaju,
gdi vještice podno oraha
na gozbe se strašne staju.</s>

<s>Riječ je da prije čarajući
glad ti u vojsku posla iz pakla,
ki ti veće neg mogući
mač poljački vitez zakla.</s>

<s>Vilenika roditelja,
vješticu joj mater glase;
na granicah od Rdelja
u Ugrovlasijeh rodila se.</s>

<s>Od njih na zao put se stavi
i na djela strašna i kleta,
da bio mjesec okrvavi,
žarkom suncu svjetlos smeta.</s>

<s>Crnu vedrinu od nebesa,
sitne zvijezde zgar priteže;
more smuća, zemlju stresa,
povjetarce vihrim žeže.</s>

<s>Zgrade ori, njive hara
trijeskom, gradom, zlom godinom;
priobraža se i pritvara
pticom, zvirim, dubom, stinom.</s>

<s>Odmetna je kaurkinja,
a u vjeri toj se zače;
nevjerna je sad Turkinja:
svi zakoni se od nje tlače.</s>

<s>Ne ima od duše sve spoznanja,
ni drugoga boga sluša;
njoj su u njoj sva uzdanja:
ona njoj je bog i duša.</s>

<s>Ljubi sina, ukoliko
po njem se uzda svijet vladati,
i, za to steć, nijedno priko
djelo izvršit vik ne krati.</s>

<s>Do carskoga ištom stola,
otkli pade, da uzrasti,
ne gleda ona (tač je ohola)
zlata, snage, vjere i časti.</s>

<s>Nije lijepa; nu hitrosti
zna s kojom se vid zaslijepi;
u raskošah, u milosti 
oblijepi se, dokle olijepi.</s>

<s>Ugrovlaški vojevoda,
sudeć ljepos po pogledu,
za poklon ju caru poda
Mahumetu, tvomu djedu.</s>

<s>Sve se ovo od nje kaže;
sve ovako je li, nije li?</s><s>Ja mnim mnogo da se laže,
nu se istine vele veli.</s>

<s>Tim potrebne ja tri stvari 
tve svjetujem carstvo sada,
ako u Istok poći mari
iz staroga Carigrada:</s>

<s>da drugoga cara prvo
ovdi živa ne ostavi,
er se u suho lasno drvo
oganj primi i pojavi;</s>

<s>pak da mater i Dauta,
Mustafina zeta, umoriš
i sve što ti priječa puta 
da rastrijebiš i oboriš;</s>

<s>a za bratju najposlije
među mudrijem riječ je taka,
da velika rijeka nije
ka se u vele dijeli trakâ.“</s>

<s>Vizijer, cara ki je najbliže,
veće usta svâ zatvori;
učitelj se hodža diže,
i ovako progovori:</s>

<s>„Rob, ki verno dosle uči
da se u znanju carstvo uzmnoži,
da se umnaža sad odluči
s carskom slavom zakon božji.</s>

<s>Kroz mâ usta čuj svjet stavni
ki me nebo rijet nadiše; 
ja redovnik, ti car slavni,
a Bog višnji svijeh je više.</s>

<s>Nemoj, slavni care od carâ,
u pogubi tvoje glave
da otmanska kuća stara
trepti i š njom sve nje slave,</s>

<s>ter joj s prijekom pak nezgodom
zgine u tebi što nju resi,
gdi čestitim još porodom
utvrdio stola nijesi.</s>

<s>Prosti, prosti, gospodine,
ako budem rijet odveće:
zatajati ne ima istine
tko u svjetu izdat neće.</s>

<s>Neka istina mjesto ima,
a ma glava tajčas padi
pod nogami evo tvima
roba starca, care mladi!</s>

<s>Hvalim carstva tvoga odluke
i vizijerove uspomene,
nu ako dobre kad nauke
ču od tvoga sluge mene,</s>

<s>vidi mi se spomenuti
da tve carstvo ljubi pravu
uzme otprije neg se uputi 
boja istočna slidit spravu;</s>

<s>ne robinju nepoznanu
od koljena potištena
neg gospođu izabranu,
svijetle kuće, slavna imena;</s>

<s>zašto, ako te sam na licu
ures lijepi usprimaga,
ter robinju za caricu
od neznana uzmeš traga,</s>

<s>u kojoj se nać će muci,
spomenujuć zgodu hudu,
tvoji sinovi, tvoji unuci
i nakon njih koji budu?</s>

<s>Ah, razmisli sa mnom sada,
što će rijeti od njih svaki?</s><s>Pun nemira, smeće i jada
daće tužbam govor taki:</s>

<s>'Man se brojim od slavnoga
otmanskoga ja koljena,
ako je žena oca moga
pastirica zaplijenjena.</s>

<s>Djedi mi su svi očini
cari istočni privisoci;
smerni gorštaci u planini
matere su moje oci.</s>

<s>Djeda očinijeh bojna ruka
grad pod sabljom vlada ovi;
djed materin svaki huka
s teškim ralom za volovi.</s>

<s>Djed car svaki zgradi i sasta
dvor, ki sunčan zrak opsiva;
djedom goranin splete od hrasta
kućaricu gdje pribiva.</s>

<s>Dvorili su kitni zlata
jednim plemići usred grada;
druzijem grad je bio pojata
a dvorani drobna stada.</s>

<s>Oni istočni Zmaji ognjeni
prikriliše svijet u slavi;
svaki gusar ovijeh splijeni
i na vrat im uzu stavi.'</s>

<s>Ah, dvije vrste protivnije
i razlike toli u sebi
tko sad vidi, tko li prije
vidje združit vik pod nebi?</s>

<s>Komar s orlom, a mrav s lavom
vik poroda ne izvede,
a ovčarica s svijeta glavom
hoć da rađat care grede?</s>

<s>Česar nijemski, kralj franački,
španjska kruna, Leh čemerni,
i britanski mač junački,
i ćesel-baš poluvjerni,</s>

<s>knez moškovski s prekopskijeme
haračarom, i gospoda 
sva od svijeta ištu pleme
suproć sebi cić poroda;</s>

<s>a ti sam, ki na sem svijeti
kralj si od kraljâ, car od carâ,
za dostojan plod vidjeti 
kćer ćeš uzet tamna ovčara?</s>

<s>Ah, nije čudo da nejači
trag Osmanov sveđ izlazi:
krv divjačna uzdivjači
plemstva u ženah tko ne pazi.</s>

<s>Da sred srca ne scijen' tvoga
ti bi čuo želje od boja,
da od koljena kraljevskoga
nije kaduna majka tvoja.</s>

<s>Od ruskijeh cara ishodi,
Miholjskoga kći je pana,
svijetlijem očim bio dan vodi,
ljepota je nje sunčana.</s>

<s>Tatarin nju ocu ote
i tvom ćaćku caru Ahmatu
za zamjernos od ljepote
svu u suhu posla zlatu.</s>

<s>Grčkijeh cara i despotâ
raških kćeri gospodične,
rajska biješe kijeh lipota,
bijehu carom ljubi slične.</s>

<s>Tvoji djedi toga cića
unuci su bili carâ -
slavna Ivana Palkošića,
Đurđa despota i Lazara.</s>

<s>Pače Zmaj se ovijem putom
u Orlovo gnijezdo umjesti,
i prid bojnom sabljom ljutom
prsten pirni ču se uljesti.</s>

<s>Zato i milos tva čestita
ne robinje, neg gospoje
od koljena plemenita
za ljubovce išti tvoje!</s>

<s>Uzmi dvije, tri i četiri,
rajske slike svaka budi,
iz svijeh strana izabiri
lipos ku ti srce žudi!</s>

<s>S izbranom ćeš ljubi otiti
ti pokojit bojne trude,
a svekra ćeš ostaviti 
da ti carstvo ovdi bljude.</s>

<s>Ti ćeš stjecat porod novi,
nova mjesta; nove sriće,
a on čuvat grad će ovi
i od bratje ti straža biće.</s>

<s>Ni mož sumnjit da on tada,
kad se vidi u visini
sred staroga Carigrada,
odmetnik se ne učini.</s>

<s>Tko Otmanović nije od starih,
sablju otmansku ne ima u ruci,
a on će imat dio u carih
koji mu će bit unuci?</s>

<s>Tve ćeš carstvo potprijet tako
i bez misli putovati 
i, utvrđen krepko i jako,
najčestitiji car se zvati.“</s>

<s>Hodža dospje; ali smino
slidi za njim hadum crni:
„Slavni care, tač jedino
vas trag gubit svoj ne srni!</s>

<s>Caricu uzmi!</s><s>Razlog prosi
da od nje stječeš porod mio;
nu ne davi prije nego si
sinovim se poštapio!</s>

<s>Robu je ovo dosta otkriti,
diljit riječi trijebi nije
pred onijem ki na sviti
mnogo može, vele umije.</s>

<s>Samo, ako je vaša želja
u Istok s vojskom putovati,
od Poljaka neprijatelja
utvrdit se prije ne krati!</s>

<s>Dvjema sabljam na dvije strane
mučno vlada jedna ruka,
a sve pustit bez obrane,
za inih hitat, zla je odluka.</s>

<s>Najprije mudar način gleda
da uzdrži što je njegovo,
prostire se pak naprijeda 
i prihitat ište novo.</s>

<s>Carstvu tvomu cića toga
spomenut se meni vidi
s krunom kralja poljačkoga
sprva iskat da mir slidi.</s>

<s>I poznô si i vidio
sred krvava ljuta boja,
gdje sâm glavom tvôm si bio,
koli je teška sila svoja!</s>

<s>Huđe i gore ne išti čuti -
Višnji ukloni tu nevolju!</s><s>Ako u Istok ti se uputi,
a on ostane sam na polju,</s>

<s>koje strane, ki li puci
oprijeće se kraljeviću,
ako dobit nosi u ruci,
a na vedru čelu sriću?</s>

<s>Tko vojevodi i vitezu
Kotkoviću da odoli?</s><s>Radovilskom tko li knezu 
bojnom slavom ki se oholi?</s>

<s>Koji miri da ne padu
pan Zbaravški ke nastupi?</s><s>Ku li tvrđu i ogradu
da Zamoški ne razlupi?</s>

<s>Ali obranit tve države
ka će oružja, čije desnice
od hrabrene Krunoslave,
Korevskoga vjerenice?</s>

<s>Na konju se mnokrat ona
tište poljskijeh iz tabora
i slobodna i smiona
doprije do istijeh tvih šatora;</s>

<s>gdje u slici ognja živa,
reseći je teško oklopje,
silno carstvo tve poziva
i na sablju i na kopje.</s>

<s>Prosti, care, ako začu
smiono hvalit tve zlotvore:
sam si u poljskom poznô maču
istine ove me govore.</s>

<s>Nu nije čudo da obrane
proć njima se ne nahode:
vojske im su izabrane
od vojevoda i gospode.</s>

<s>Odrvat im moć se nije!
strašne i vrle njih su sprave:
svaki se od njih za čâs bije
i za ime steć od slave,</s>

<s>među kopja, među mače
proz led teče i proz vodu,
i u oganj živi skače
u slobodi za slobodu.</s>

<s>Tim ako mir š njima žudi
tva vlas sklopit, care od carâ,
s pomnom stražom čuva' i bljudi
Korevskoga tamničara.</s>

<s>Pače tvrdijeh od obzida,
gdi je zatvoren, oblas vaša
pomnu i uzdanu stražu prida'
komu od vernijeh tvojijeh paša;</s>

<s>er toliko junak slavni
glasovit je sred Poljakâ,
svikolici da su spravni
za otkup njegov činit svaka.“</s>

<s>Prista svaki od svjetnikâ,
a car stavno kliče u glasu:
„Živi dundo, svakolika
i mâ bratja živa da su!</s>

<s>Bog ukloni da onoga
smrtnom ranom vik ozledim
vrh pristolja ki ovoga
sidio je gdi ja sjedim!</s>

<s>Ako sam ja sad uzmnožan,
i on u bitju bi mojemu,
i kô je život svoj podložan
meni, i moj tač bi njemu.</s>

<s>Nu ću uzmnožit straže take
dundu i bratji na pohodu,
da od zasjede svake opake
utvrdiću mu slobodu.</s>

<s>A maćeha oca moga
da od pastorka mrzi sina,
čudit mi se nije do toga:
to je općena svijeh krivina.</s>

<s>Neka ona gore oblijeta
i po tminah noćnijeh jaše;
suđena mi ne bud' šteta,
vilinstva me nje ne straše!</s>

<s>Nu sad hrlo, gdi prostiru
države se me velike,
sve gospođe da se izbiru
svijetle krvi, rajske slike!</s>

<s>Zatijem, potom bio dan svane,
poklisar se naš odijeli,
ter Poljakom od me strane
mir ponesi, ki svak želi!</s>

<s>A na stražu stani jedan
Korevskoga tamničara,
neka unaprijed nije vrijedan
utjecati vik s privara!“</s>

<s>Crnac hadum odi skoči
i iznać se vile obeća
zlatnijeh vlasa, rajskijeh oči,
u kijeh svjetlos sja najveća.</s>

<s>A odluči se u Poljaka
Hercegovac Alipaša;
med njegova riječ je svaka,
il' spovijeda, ili upraša.</s>

<s>Podsmijeh mu je sveđ sred usti,
svakomu se smerno klanja,
hitrina je sve što izusti,
unjigu'e s mudra znanja.</s>

<s>Zna, vuhujuć riječcom blagom,
od besjeda sve nauke, 
i moguć je veće snagom
od jezika negli od ruke.</s>

<s>S tijem načinom prve časti
u carevu dvoru steče,
i od pastira paša uzrasti 
poznan blizu i daleče.</s>

<s>Od tamnice najposlije
Korevskoga straža je dana
Rizvanpaši ki bi prije
rob istoga slavna pana.</s>

<s>Uto i noć nebu stavi
stražu od zvijezda svud okolo,
da prije reda ne objavi
svijetlo sunce zlatno kolo.</s>

<s>Osman</s>

