Biblija (Tomislav Dretar)/Kazna za huljenje
<s></s>

<s>Kazna za huljenje</s>

<s>10 Sin jedne Izrailitkinje, ali koji bijaše sin jednog Egipćanina, približi se između sinova Izrailovih, usred tabora, pošakaše se, on,   taj sin Izrailitkinje, i jedan drugi čovjek, koji bijaše Izrailit; 
11 sin žene Izrailitkinje *pohuli Ime i uvrijedi ga; odmah ga odvedoše pred Musu. - Njegova se majka zove Šelomit, kćer DivrijHava, iz plemena Danovog – 
12 staviše ga pod dobru pričuvu čekajući tačnu zapovijed od ALLAHA.</s><s>13 Tad ALLAH oslovi Musu: 
14 » Izvedi iz tabora onog koji je uvrijedio; nek' svi oni koji su to čuli *polože ruke na njegovu glavu, i nek' ga čitava zajednica kamenuje.</s><s>15 A ti ćeš ovako govoriti sinovima Izrailovim: Ako jedan čovjek uvrijedi svojeg ALLAHA, on mora podnijeti teret  svojeg grijeha; 
16 tako onaj koji huli ime ALLAHOVO  biće osuđen na smrt: sva će ga zajednica kamenovati; useljenik ili domaći, biće osuđen na smrt za huljenje Imena.</s><s>17 Ako li  jedan čovjek smrtno udari jedno ljudsko biće koje god da jest, biće on osuđen na smrt.</s><s>18 Ako smrtno udari jednu životinju, nadoknadiće, - život za život.</s><s>19 Ako jedan čovjek izazove jednu bolest kod jednog sunarodnika, napraviće mu se ono što je on napravio: 
20 lom za lom, oko za oko, zub za zub; izazvaće se kod njega ista slabost koju je on izazvao kod drugog.</s><s>21 Ko udari jednu životinju mora 
nadoknaditi;
ko ubije čovjeka osuđen je na smrt.</s><s>22 Imaćete   samo jedno zakonodavstvo: isto za useljenike i za domaće; jer sam ja  ALLAH, koji je vaš Allah. «
23 Tako reče Mojsije sinovima Izrailovim.</s><s>On izvede tada iz tabora  onoga koji bijaše uvrijedio  i kamenovaše ga.</s><s>Sinovi Izrailovi izvršiše tako ono što ALLAH bijaše zapovjedio Musi.</s>

<s>Levitik</s>

