Da zna zora
<s>Da zna zora, da zna zora,</s>

<s>koju dragu ljubim ja,</s>

<s>ne bi zora, ne bi zora,</s>

<s>nikad pusta svanula!</s>

<s>Danju - noću, noću - danju,</s>

<s>zbog ljubavi patim ja,</s>

<s>a u zoru, a u zoru,</s>

<s>gorke suze lijem ja!</s>

<s>Danju - noću, noću - danju,</s>

<s>u kafani sjedim ja,</s>

<s>a u zoru, a u zoru,</s>

<s>tužan kući odem sam!</s>

<s>Sevdalinke
PJESMA „DA ZNA ZORA“ BILA JE PRVIJENAC NJENOM AUTORU</s>

<s>Čovjek koji je komponovao poznatu pjesmu „Da zna zora“ nikada nije pjevao na radiju – tadašnjem glavnom mediju, iako je bio dobar pjevač.</s><s>Plavokosi kompozitor ove pjesme, tipograf u „Vremenu“, visok i snažan, kao atleta, vrlo osjećajan, bio je ljubitelj dobre pjesme.</s><s>Odličan violinist i pjevač.</s><s>Jedne je večeri kasnih 1930-tih ušao u kafanu, u Novi Beograd...</s>

<s>Nizale su se pjesme, rasipao se sevdah, a u zoru, kad je atmosfera bila najpunija sevdaha i čežnje, gospodin Marko Dimitrijević, tako se zvao, uzeo je violinu i počeo da improvizira neku pjesmu.</s><s>Riječi su se utrkivale sa zvucima, pjesma se rađala.</s><s>Bilo je praskozorje kada se na Čuburi rodila još jedna pjesma.</s><s>Već uvečer istog dana, orkestar je počeo da lansira „prvenče“ gospodina Marka Dimitrijevića.</s><s>Poslije nekoliko dana, pjesmu „Da zna zora“ pjevao je cijeli Beograd.</s><s>Malo docnije, i cijela zemlja blagodareći radiju. 
(Izvor: radio-emisija „Muzička pletenica“)</s>

<s>Pjesmu je proslavio Safet Isović, ali dodatno promovisao i poznati duet Halid Bešlić i Željko Bebek, u rok-aranžmanu.</s><s>Ovaj put, odlučili smo se za ne tako poznatu izvedbu ove pjesme sjajnog Predraga Živkovića Tozovca.</s>

<s>"Da zna zora"</s>

<s>Da zna zora, da zna zora
koju dragu ljubim ja
Aj, ne bi zora, ne bi zora
nikad pusta svanula</s>

<s>Danju, noću, noću, danju
zbog ljubavi patim ja
Ej, a u zoru, a u zoru
gorke suze lijem ja ...</s>

