Biblija (Tomislav Dretar)/Glosar uz Tevrat
<s></s>

<s>Glosar uz Tevrat</s>

<s>Amoriti</s>

<s>Tevrat označava tako jedno od pučanstava koja su zaposjedala Palestinu i Transjordaniju prije dolaska Izrailitskih plemena (Izl 23.23; Dt 2.24; 2 S 21.2; 1 Kr 21.26).</s><s>Nije uvijek lako distingvirati njih od od Palestineca, stanonika zemlje Kanaan (Stv   34.30).</s>

<s>Pored njih Tevrat spominje katkada i druge narode koji žive u Palestini predIzrailitske ere: Hitite (nastanjene od zauzimanja Palestine od nekadašnjeg Hititskog carstva).; Perizite i Hivite (nastanjene u središnjem planinskom masivu) i Jezubite (stanovnike nekadašnjeg Jeruzalema i njegove oblasti).</s><s>Toj listi određeni odlomci dodaju Girgašite  (Dt 7.1; Joz 3.10; 24.11; etc.), katkada također i Amalecite ( Br 13.29) i još neke druge.</s>

<s>Anali (Ljetopisi)</s>

<s>U Tevrat anali su knjige koje su danas nepoznate osim po naslovu.</s><s>Među njima su svakako Sulejmanovi anali (1 kr 11.41), Anali Izrailovih Kraljeva (1 Kr 14.19) i Anali Kraljeva Judeje (1 Kr 14.29).</s><s>U njih su redom bilježene odluke i poduhvati Kraljeva.</s>

<s>Melek</s>

<s>Meleki su Allahov izaslanici ili posebni Allahov glasnici (Stv 28.12).</s><s>Neki odlomci ih predstavljaju kao izvršitelje Allahovh odluka (Ps 103.20); Dn grč 13.54, 58).</s><s>Melek ALLAHnji na jedan indirektan način indicira intervenciju ALLAHA   samog ( usp.</s><s>Sdc 13.3; 20.22).</s>

<s>Apokalipsa</s>

<s>Apokalipsa (6.8; 20.1314) personificira Had (na francuskom je ta imenica u pluralu les Hadès) kao što to čini i za moć smrti.</s>

<s>Aram - Aramejci</s>

<s>Semitsko počanstvo kojem su Hebreji srodni po patrijarsima (Dt 26.5).</s><s>Prije Davudovog doba Aramejci su formirali više malih kraljevina na teritoriji sadašnje Sirije (2 S 8.36; 10.6).</s><s>U vrijeme kraljevstava  Judeje i Izraila Aramejci iz Damaska, tokom jednog vijeka, bili su najopasniji neprijatelj Izrailovog kraljevstva.</s>

<s>Arka</s>

<s>Hebrejski ima dvije različite riječi  za označiti:</s>

<s>a)Nuhunu barku (arche de Noé) opisanu u Stv 6.1416;</s>

<s>b)Kovčeg Saveza  (arche de Dieu, du Seigneur ili arche saint, ili arche  de la *charte).</s><s>Bijaše to jedan drveni kovčeg opisan u Izl 25.1022, kojeg se moglo nositi uz pomoć greda uvučenih u obruče pričvršćene sa strana.</s><s>Poklopac, nazvan pomirbeni, služio je u izvjesnim ceremonijama očišćenja (Lv 16.1215).</s><s>Iznad njega nalazile su se figure *kerubina.</s><s>Kovčeg je sadržavao posebice Zakon, tj. dvije tablice sa Zakonom (Izl 25.16; 40.20; vidjeti također 1 Kr 8.9; He 9.4).</s><s>Za nekadašnje Izrailite to je bio tron ili podnožje Božje na zemlji; bio je to dakle znak Božje prisutnosti (Br 10.3336; 1 S 4.38; Ps 132.8).</s>

<s>Bal</s>

<s>Božanstvo kanaanske religije, koje je bilo osuđeno, poput prirode umirati u zimu i ponovno se rađati u proljeće.</s><s>Pridavala mu se moć činiti polja i stada plodnima.</s><s>Prakticiranje Balove religije praćeno je svetim prostituiranjem (Br 25.13), što je bilo žestoko osuđJahijao od strane *Pegambera.</s><s>SZ koristi katkada ime u pluralu Bali (1 Kr 18.18; Jr 2.23).</s><s>Bal znači vlasnik.</s><s>Držalo ga se lokalnim vlasnikom nekog izvora, planine, grada.</s><s>Tevrat spominje jedan veliki broj lokaliteta s imenima složenim od Balova imena.</s>

<s>Beskvasni kruovi</s>

<s>Vidjeti</s>

<s>KVAS</s>

<s>U trenutku *Pashe *Židovi su bili dužni ukloniti iz svojih kuća svaki trag  dizanog tijesta i tokom jednog tjedna jesti samo nedignuti kruh (Izl 12.1520; 13.310).</s>

<s>Allahohuljenje - Allahohuliti - Allahohulnik</s>

<s>Židovi suvremeni Isusu smatrali su kao Allahohuljenje svaku riječ prosuđenu uvredljivom po čast Allahovu.</s><s>Oslanjajući se na Tevrat (LV 24.1116) oni su tražili smrtnu kaznu za svakog Allahohulnika.</s>

<s>Boravište</s>

<s>Koristi se u svezi s Allahom, taj termin označava mjesto posvećeno njegovom boravku na zemlji kod svog naroda.</s><s>To je najprije *svetište koje Izrail nosi sa sobom za vrijeme pustinjskog perioda (Izl 26.13) i koje određeni odlomci imenuju *šatorom susretanja.</s><s>Poslije naseljavanja Izrailitskih plemena u Palestini termin je korišten  za označiti svako svetište gdje se sukcesivno smještao *kovčeg Saveza, npr. ono u Silou (Ps 78.60), i češće jeruzalemski Hram (Ps 74.7).</s>

<s>Čist - Čistoća - Očistiti - Očišćenje</s>

<s>Za Judaizam suvremen Isusu kao i za Tevrat jedan čovjek treba biti u stanju čistoće ako hoće biti u zajednici s Allahom i moći, na primjer, sudjelovati u kultu i moliti.</s><s>Uzroci nečistoće i zaprljanosti bili su brojni: jedenje zabranjene hrane (Lv 11), dodir s mrtvacem (Br 11.1922)  ili mnogobošcem (Dj 10.111.18), porođaj (Lv 12.2),bolesti kao što je lepra (Lv 13.3), etc.</s><s>Nečistoća se uklanjala ritualima purifikacije (očišćenja) (Lv 12.68; 14.132; Mk 7.15; Iv 2.6 etc.).</s>

<s>Davudov grad</s>

<s>Davudov grad  ime je dano tvrđi *Sion, osvojenoj po Davudu od Jebuzita (vidjeti Amoriti), prema 2 S 5.79.</s><s>Smješten je na brežuljku koji dijeli doline Cedrona i Tiropeona i tvori najstariji dio Jeruzalema.</s>

<s>Davudov sin</s>

<s>Naslov koji je davan od strane *Židova, Isinog doba, očekivanom *Spasitelju (Mesihu).</s><s>On proistječe iz obećanja danom kralju Davudu po posredništvu Pegambera Natana (2 S 7.12, 1416; vidjeti također Jr 23.5; 33.15, 17; Mi 5.1; Ps 8930, 37; 132.11).</s><s>Prema tom obećanju očekivani kraljspasitelj trebao je biti jedan od potomaka Davudovih.</s>

<s>Donji krajevi</s>

<s>U užem smislu ta apelacija označava regiju brežuljaka između obalne ravnice Mediterana i planina središnje Judeje (Joz 15.33).</s><s>Izraz je katkada korišten u jednom širem smislu, koji obuhvaća cijelo primorje (Dt 1.7).</s>

<s>Šejtan</s>

<s>Vidjeti 
IBLIZ.</s>

<s>Eunuh</s>

<s>Hebrejski i grčki izraz tako prevedeni označavaju, u čistom smislu, kastriranog muškarca kojem su istačni kraljevi povjeravali čuvanje harema.</s><s>Biblija ih često koristi u figurativnom smislu za označiti osobu od kraljevog povjerenja (vidjeti Stv 39.1), visokog službenika ili oficira (2 Kr 24.12).</s>

<s>Faraon</s>

<s>Naslov egipatskih Kraljeva.</s><s>NZ aludira bilo na faraona suvremenog Jusufu (Dj 7.10, 13; usp.</s><s>Stv 39; 4142; 45), bilo onog iz Musinog doba (Dj 7.21; Rm 9.17; usp.</s><s>Izl 2; 9).</s>

<s>Had</s>

<s>Ime mjesta (kraljevstvo sjena) kojim su Grci imenovali boravište mrtvih.</s>

<s>Ime</s>

<s>Za NZ kao i za Tevrat ime jedne osobe usko je vezano s osobom samom; do te točke da to ime katkada znači osobu samu (Br 1.2) ili dio te osobe (1 S 25.25), Ta posebnost se aplicira specijalno u ime ALLAHovo (vidjeti bilješku uz Izl 3.15): to ime označava ALLAHA   samog i evocira njegovo prisustvo (Jr 14.9; Ps 20.2, 8).</s><s>Tako i mjesto koje je ALLAH izabrao za ondje staviti svoje ime (Dt 12.5; 2 Kr 23.27) ili nad kojim je zazvano njegovo ime (1 Kr 8.43) označava Hram koji je bio posvećen ALLAHu.</s><s>Ista vrsta izraza je katkada aplicirana, u istom smislu, na Izrail (Dt 28.10; Ezd 63.19; Jr 14.9), ili još na Jeruzalem  ( Jr 25.29).</s>

<s>Jama 
Vidjeti 
BORAVIŠTE MRTVIH.</s>

<s>Jaram</s>

<s>Tevrat često spominje taj izraz u simboličnom smislu za označiti ovisnost naroda Izrailovog glede ALLAHA   ( Jr 5.5), ili skup obveza koje pritiskuju narod bilo sa strane kralja (1 Kr 12.4), bilo od jedne strane Gospodareće sile (Iz 14.25; Jr 27.8; 28.2; etc.).</s>

<s>Kalendar</s>

<s>Mjeseci</s>

<s>U starom Izrailu godina je bila podijeljena na 12 lunarnih mjeseci od po 29 ili 30 dana, s jednim mjesecom koji se tu pridodavao prema potrebi.</s><s>Sve do smrti kralja Josiasa godina je počinjala u jesen; tad su mjeseci nosili palestinska imena.</s><s>Počev od vladavine Jojakima koristi se babilonijski kalendar, koji je godinu započinjao s proljećem.</s><s>Mjeseci su bili identificirani svojim rednim brojem, kasnije svojim babilonijskim imenom.</s><s>Najzad pod okupacijom seleucidskih Kraljeva (treće vijeke i početak drugog vijeka  pr.</s><s>I.K.; vidjeti bilješku uz 1 M 1.8) mjeseci u godini bili su označavani svojim grčkim imenom.</s><s>Predočena tablica1 dopušta reperirati korespondenciju imena mjeseci u SZ.</s>

<s>Prazniki</s>

<s>1) Pasha, praznik koji potječe iz epohe kad su Hebreji bili još nomadi ili polunomadi, slavljen je u proljeće (Izl 12.311).</s><s>Praznik *beskvasnih kruhova (Izl 12.1720) slijedio je odmah iza Pashe.</s><s>Odgovarao je početku žetve ječma.</s><s>SZ često te praznike predstavlja kao blizne, i tumači ih kao obljetnicu izlaska iz Egipta.</s><s>Slaveći te praznike Allahov narod je ponovo oživljavao veliko oslobođenje koje je obilježilo početak njegove historijui.</s><s>2) Praznik žetve (Izl 23.16a) bio je na koncu žetve pšenice, tj. sedam tjedana poslije praznika beskvasnih kruhova, otkud njegov drugi naziv: praznik tjedana (sedmica).</s><s>Slavljen tako pedesetog dana poslije Pashe, on je kasnije primio naziv Pentekost, iz grčkog, (pedeseti), otkud francuska apelacija PentecoÔte; pod tim nazivom spominje se i u NZ.</s><s>O načinu slavljenja tog praznika vidjeti Lv 23.1521.</s><s>Praznik darovanja prvina (Br 28.26) bio je također jednom komemoracijom *Saveza.</s><s>3) Praznik ubiranja plodova (Izl 23.16b) bio je u jesen nakon jematve i pobiranja maslina i plodova.</s><s>Bio je nazJahija i Praznikom šatora (Lv 23.34); Dt 16.13) ili bolje Praznik koliba, jer Hebreji su ga slavili tokom osam dana zaredom pod zaklonima od granja.</s><s>Tradicionalni judaistički tekstovinam kazuju da je taj praznik bio slavljen dijelom u noći.</s><s>Stari Hebreji su ga smatrali za najvažniji od tri velika godišnja hodočasnička praznika propisana u Izl 23.1416, pa ga i Tevrat katkad imenuje  kao Praznik ALLAHov (Sdc 21.19) ili jednostavno kao praznik (1 Kr 8.2, 65).</s><s>Dt 16.1315 opisuje ga kao jedan radosni praznik zahvalnosti Allahu.</s><s>Lv 23.43 ga tumači kao komemoraciju boravka Izrailovog u pustinji.</s><s>4) Uz ova tri glavna praznika Tevrat spominje još tri druga  praznika novijeg podrijetla:
Dan velikog Oprosta (YoÔm Kippur): vidjeti Lv 23.2732; Br 29.711.</s><s>Njegovo slavljenje je detaljno opisano u Lv 16.</s><s>Praznik posvećenja (vidjeti Iv 10.22) komemorirao je purifikaciju jeruzalemskog Hrama od Jude Makabejca (vidjeti 1 M 4.3659; 2 M 10.6; vidjeti 1.9).</s><s>Praznik Purima kojem je podrijetlo objašnjeno u Est 9.2032.</s>

<s>Kerubini</s>

<s>Tajnovita bića često spominjana u SZ, personificirala su katkada olujne oblake (Ps 18.11).</s><s>Susreće ih se kao čuvare edenskog vrta  (Stv 3.24) ili u okruženju Allahovom (Ps 18.11; Ez 10.47).</s><s>Figure *kerubina  nadvisivale su *kovčeg Saveza i tvorile jednu vrstu prijestolja Božjeg, drugi su dekorirali jeruzalemski Hram (1 Kr 6.2329).</s>

<s>Kostrijet</s>

<s>Hebrejski termin ovako preveden označava jednu vrstu  grube tkanine koju su nekadašnji Hebreji nosili oko pasa, do gole kože (2 Kr 6.30), u znak žalosti (Stv 37.34) i velike tuge (Iz 15.3).</s>

<s>Krist, Mesih</s>

<s>Kraljevi Izraila i *veliki svećenici primali su *pomazanje uljem kao znak svoje nove službe (1 S 10.1; Lv 8.12).</s><s>To je razlog tituliranju Kraljeva naslovom pomazanik (hebrejski MACHIA, transkribirano bosanski Mesih; ili grčki  (CHRISTOS), transkribirano bosanski KRIST).</s><s>U širem smislu naslov Mesiha može biti apliciran nekome koga Allah izabere za izvršenje jedne misije (Iz 61.1).</s><s>U tom smislu je korišten (izuzetno) za narod Izrailov (Ps 105.15), i čak za jednog stranca kao što je kralj Perzijanaca Kir (Iz 45.1).</s>

<s>Naslov Mesih ili Krist  bio je prenesen na kralja spasitelja kojem su *Židovi očekivali dolazak na svršetku vremena.</s><s>NZ donosi svjedočenje ljudi koji su prepoznali tog Krista u osobi Isusa (Mt 16.16).</s>

<s>Krv</s>

<s>Tevrat smatra da je "život jednog stvorenja u krvi" (Lv 17.11).</s><s>Ovo objašnjava  različitu slikovitu upotrebu riječi krv .</s><s>Krv (prolivena) evocira nasilnu smrt (Br 35.33), ubojstvo ( Sdc 9.24) ili još rat (Ez 5.18).</s><s>U slučaju ubojstva čovjeka osvetnik krvi  (2 S 14.11) jest jedan bliski rođak žrtve; on osobno treba ubiti ubojicu.</s><s>Sudije koji izriču smrtnu kaznu izražavaju krivicu osuđenog izjavljujući: "Nek' njegova krv padne na njega!" (Lv 20.9, 11, etc.).</s><s>Izraz proliti krv nedužnog (2 Kr 21.16; 24.4; Iz 59.7, etc.) evocira ubojstvo jednog nedužnog.</s><s>Krv kao i život, pripada Allahu (zato ju *Židovi ne konzumiraju): Lv 17.12; usp Dj 15.20, 29).</s><s>Ona predstavlja najvažniji dio jedne *žrtve (Izl 29.12; 30.10; etc.; He 9.7, 1213 etc).</s><s>Katkad ona označava u širem smislu žrtvu samu.</s><s>Slikoviti izraz krv grozdova (Stv 49.11; Dt 32.14; Si 39.26), označava grožđani sok,  i posebnije vino.</s>

<s>Kvasac</s>

<s>Prirodni ferment koji umiješan u krušno tijesto podstiče njegovo nadizanje.</s><s>Vidjeti *BESKVASNI KRUHOVI.</s>

<s>Lepra - Leprozni</s>

<s>Biblija koristi isti termin za označiti, uz "čistu" lepru i druge kožne bolesti (Lv 13.146), i čak mrlje mahovne  na odjeći (Lv 13.4759) ili salitre na zidovima.</s><s>Svaki čovjek označen leproznim bio je smatran *nečistim, tj. bio je isključen iz zajednice: leprozni su morali živjeti izvan gradova i sela, na dobroj udaljenosti (Lv 13.4546; Ejj 2.8 i bilješka; Lk17.12).</s><s>Židovski *zakon zahtijHavao je da leproznik bude ustanovljen takvim po jednom *svećeniku i praćen jednim *žrtvovanjem (Lv 14.132; usp.</s><s>Mt 8.4; Lk 17.14)</s>

<s>Leviti</s>

<s>Kako im i ime sugerira, leviti su bili smatrani potomcima Levija, trećeg Jakubovog sina (Stv 29.34).</s><s>Levijevom je plemenu bila rezervirana svećenička služba (Dt10.89).</s><s>Harun, Mojsijev brat i predak svećenika (Lv 8), pripadao je Levijevom plemenu (Isl 4.14).</s><s>U nekim starijim odlomcima Tevrat ne može se nikako uočiti razlika između svećenika i levita (vidjeti Dt 17.9 i bilješku, i usporediti s Dt 31.9 i 25).</s><s>Međutim u nekim vremenski bližim odlomcima  može se pronaći izraz levit upotrijebljem u užem smislu kao pomoćni svećenik ili svećenički pomoćnik (Br 3.59); 1 Kr 9.2832).</s>

<s>Mesih</s>

<s>Vidjeti 
KRIST</s>

<s>Mjere</s>

<s>Dužina</s>

<s>palac (Jr 52.21): nešto manje od 2 cm.
dlan  (Izl 25.28): širina dlana, tj.4 palca,  otprilike 7,5 cm.
pedalj (Izl 28.16): razmak između palca i malog prsta otprilike 2223 cm.
lakat (Stv 6.15; Izl 25.10): razmak između lakta i vrhova prstiju, tj. otprilike dva pedlja.</s><s>Čini se da su vrijednosti lakta varirale u raznim epohama (vidjeti 2 Kron 3.3; Ez 40.5), oko 5255 cm;
gomed u Sdc 3.16 nigdje drugdje nije spomenut u SZ.</s><s>Ne zna se njegova tačna vrijednost;
2 M 11.5 ocjenjuje jednu duljinu u skenima, staroj egipatskoj mjeri za duljini koja je vrijedila oko 5 ili 6 km.</s>

<s>Sadržina</s>

<s>Mjere sadržine nosile su različita imena prema  onome za što su korištene, za suhe tvari (ST) kao zrnevlje, brašno, etc., ili za tečnosti (TT).</s><s>Ostaje nesigurno tačno izražavanje zapremine koju one predstavljaju:
homer (ST): kor(TT): cca 450 l.
efa (ST): bat (TT): cca 45 l.
(Isti termin je preveden s vagan u Dt 25.14 i Za 5.610)
sea ili mjera: cca 15 l.
omer (ST): desetina (efe): cca 4,5 l.
kab (TT): cca 2,5 l.
Ovim mjerama može se dodati nekoliko drugih, rjeđe spominjanih:
vagan ili trećina (ali ne zna se koje jedinice) u Iz 40.12.
hin (TT): sester(cca 7,5 l.
log (TT): nešto više od pola litre.</s>

<s>Jedinica težine</s>

<s>Osnovna jedinica je sikal (nešto više od 11 gr.).</s><s>Njegovi umnošci su:
mina (1 Kr 10.17), ekvivalent od 50 sikala, tj. cca 570 gr.</s><s>Mina spomenuta u Ez 45. ekvivalentna je 60 sikala, cca 680 gr. 
talenat (Izl 25.39) vrijedi cca 3.000 sikala ili 60 mina (cca 34 kg).</s><s>Sikal je podijeljen u manje jedinice:
beka (Izl 38.26) vrijedi polovici sikla, tj. između 5 i 6 gr.
gera (Izl 30.13; Ez 45.12), dvadeseti dio sikla, cca pola grama.</s>

<s>Mladi mjesec</s>

<s>Mladi mjesec (Neomenija) radi se o prazniku drugorazredne važnosti, kojeg su Hebreji biblijske epohe slavili u momentu mjesečeve mijene u mladi mjesec, tj. počekom svakog novog mjeseca lunarnog kalendara (Br 28.1115).</s>

<s>Nebo - Nebesa - Nebeski</s>

<s>Nebo - Nebesa - Nebeski (božanski) Tevrat katkada nebo drži mjestom gdje boravi Allah (Ps 2.4; 11.4) U širem smislu nebo može označavati bića koja nastanjuju Allahovu domenu (Ps 50.4) i katkada ALLAHA   samog ( Ps 78.24; 105.40).</s>

<s>Nečist - Nečistoća</s>

<s>Vidjeti 
ČIST</s>

<s>Novci</s>

<s>Dugo vremena Hebreji su vrijednost za plaćanje mjerili težinom srebra ili zlata.</s><s>Cijene su dakle bile izražene u težini srebra ili zlata: sikal, talenat (Stv 23.16); vidjeti MJERE.</s><s>Monete u užem smislu su spomenute samo u novijim knjigama:
Darik perzijska novčana jedinica.</s>

<s>Drahma</s>

<s>Drahma: stari grčki novac, u srebru Ne 7.6971.</s><s>Ne zna se da li sikal srebra spomenut u Ne 5.15; 10.33 označava težinu ili novčanu jedinicu.</s><s>Mina srebra spomenuta u Ezd 2.69, u stvari jest jedna novčana jedinica.</s>

<s>Obrezanje - Obrezanik - Neobrezanik</s>

<s>Obrezanje je prakticirano kod *Židova na novorođenim dječacima jedan tjedan po rođenju (Stv 17.12; Lk 2.21).</s><s>To je jedna ritualna operacija koja se sastoji u odstranjJahijaju prepucija.</s><s>Obrezanje je znak par exellence da je neki čovjek član Izraila, naroda *Saveza (Stv 17).</s><s>Otud i apelacija obrezanik za označiti *Židove.</s>

<s>Oltar</s>

<s>Oltar mjesto u obliku stola gdje su nuđene *žrtve.</s><s>Rogovi (Izl 27.2 i bilješka; Ap 9.13) smješteni na četirima gornjim uglovima bili su smatrani najsvetijim dijlovima oltara.</s><s>U jeruzalemskom Hramu su se koristila dva oltara: oltar za holokaust i oltar za mirise (vidjeti* ŽRTVE).</s>

<s>Pasha</s>

<s>Pasha jedan od velikih praznika koji su *Židovi Isusovi suvremenici dolazili slaviti u Jeruzalemu.</s><s>Ona se događala u proljeće i komemorirala je izlazak iz Egipta (Dt 16.18).</s><s>Slavljenje Pashe bilo je markirano danima *beskvasnih kruhova (Izl 12.1520; usp.</s><s>Dj 12.3; 20.6) i obiteljskim objedima tokom kojih se bijaše jelo pashalno janje (Izl 12.114).</s>

<s>Pastir</s>

<s>Čovjek zadužen voditi stado prema ispaši i bdjeti nad sigurnošću ovaca i koza koje su mu povjerene.</s><s>U Bibliji taj termin često služi za sliku koja označava vođu naroda Izrailovog (vidjeti na pr.</s><s>Iz 56.11; Jr 50.6; Ez 37.24; Mt 9.36).</s><s>Tevrat katkada kvalificira  ALLAHA   kao pastira, bilo vodiča i zaštitnika vjernika ( Ps 23.1), bilo kao glavara svojeg naroda (Ps 80.2).</s>

<s>Položiti - Ruke - Rukopolaganje</s>

<s>Rukopolaganje je jedna gesta koja se sastoji u polaganju ruku nekome na glavu.</s><s>U Tevrat ta je gesta, prema slučaju imala različita značenja:
  Vjernik koji nudi jednu žrtvu polaže ruku na glavu žrtvi da pokaže kako je ona ponuđena Allahu (Lv 1.4; 4.4, etc.).</s><s>Ta gesta ne treba biti pomiješana s polaganjem dviju ruku opisanom u Lv 16.21 (vidjeti bilješku).</s><s>Prakticirano na jednoj osobi polaganje ruku može biti: 
a) gesta posvećenja za službu Allahovu i njegovom narodu (Br 8.10; 27.1823; Dt 34.9), 
b) gesta blagosiljanja (Stv 48.14).</s>

<s>Pomazanje - Pomazati</s>

<s>Za vrijeme antičke ceremonije pomazanja (vidjeti *KRIST) prosipalo se sveto ulje na glavu novom kralju ili novom *velikom svećeniku.</s><s>Ta osoba je od tada bila pomazanik ALLAHov. (usp. 1 S 24.7; Za 4.14; Dj 4.27 etc).</s><s>U slikovitom značenju pomazanik označava čovjeka kojeg je Allah izabrao za jednu misiju spasenja (Lk 4.18).</s>

<s>Ponor</s>

<s>U singularu ovaj termin, označava u SZ, jednu ogromnu slakovodnu masu koju su stari Hebreji zamišljali smještenu pod zemljom, a koja bi opskrbljivala izvore (Ez 31.4; Ps 78.15).</s><s>U pluralu on često služi za označiti velike količine slatke (Izl 15.5)  ili morske (Iz 63.13; Ps 106.9) vode.</s><s>POST POSTITI Post se sastoji u suzdržavanju od jela i pića tokom određenog vremena.</s><s>Kao Hebreji iz Tevrat *Židovi Isinog vremena prakticiraju post iz religioznih pobuda: htjelo se tako pratiti molitvu ili izraziti jedno poniženje pred Allahom (JL 2.12, 15; Jon 3.59).</s><s>Post bijaše prakticiran zajednički, npr. u vrijeme Velikog Oprosta (Br 29.711).</s>

<s>Posvetiti - Posvećenje</s>

<s>Ovi termini su derivirani iz riječi *svet, i njihove nijanse su tijesno srodne s tom riječi.</s><s>Tevrat  aplicira glagol posvećivati bilo Allahu, bilo ljudima, bilo predmetima ili momentima:
 Kad je ALLAH sam posvećen, to je onda kad je priznat i štovan kao onaj koji je *svet, poseban, tj. Allah (Iz 29.23; vidjeti nešto dalje NZ 1).</s><s>Ljudi su katkada pozJahijai posvetiti se, tj. ući u stanje očišćenosti (Izl 19.10, 22).</s><s>Biti posvećen  tada vrijedi gotovo isto što i biti očišćen. (Lv 6.11; 2 Kron 29.5).</s><s>Najzad stvari ili momenti mogu biti posveceni Allahu (na pr. *šabat, Ne 13.22).</s>

<s>Povelja</s>

<s>To je jedno od imena dano dvjema pločama od kamena na kojima je bio ugraviran dekalog (Izl 31.18).</s><s>Povelja je predstavljala službeni dokument  koji je regulirao svakodnevni život naroda Izrailovog prema načelima *Saveza.</s><s>Vidjeti *Kovčeg.</s>

<s>Pegamber - Pegamberovati - Proročanstvo 
 
 U starim tekstovima hebrejski termin stvoren putem profet (Pegamber) označava jednog nadahnutom čovjeka, općenito pridruženog drugima za formirati proročku grupu (bandu)(1 S 10.5).</s><s>Kasnije, na primjer u vrijeme  Elija i Elizeja, ti nadahnuti ljudi su označavali proročke sinove (1 Kr 20.35); živjeli su  u komunama (2 Kr 4.38); konstituirali milje vjernika ALLAHA   Izrailovog, par oposition onima koji su se dali zavesti kanaanskom religijom.</s><s>U drugim odlomcima (1 Kr 22.56) termin Pegamber je apliciran službenim osobama koje se konsultira za doznati Allahovu volju ili stav glede nakog poduhvata; to su profesionalni proroci.</s><s>Tevrat katkad označava kao Pegambera profesionalce iz kanaanske religije (1 Kr 18.19).</s><s>Korišten općenito u singularu, naslov Pegambera označava tada jednog čovjeka, u najviše slučajHava samca, koji se predstavlja kao portparol ALLAHA   (2 S 7.17) i na kojeg se računa na zauzimanje kod ALLAHA   (Stv 20.7; Iz 37.4; Jr 27.18;; 37.3) U tom dvostrukom smislu Mojsije se pojavljuje kao Pegamber model u Dt 18.15; 34.10.</s><s>Poruka nekog od Pegambera bila je sačuvana u biblijskim knjigama koje  nose njihovo ime (Izaija, Jeremija, etc.).</s><s>Tevrat spominje također nekoliko proročica (Izl 15.20; Sdc 4.4; 2 Kr 22.14).</s><s>Najzad isti je naslov apliciran i lažnim prorocima, tj. ljudima koji pretendiraju nedolično donijeti jednu poruku od ALLAHA   (Jr 28; Ne 6.14).</s><s>Korespondirajući tim različitim značenjima, hebrejski glagol preveden s Pegamberovati  (djelovati kao Pegamber) može također dobiti različita značenja ovisno od slučaja:
a) biti egzaltiran, pasti u ekstazu (Br 11.25; 1 S 10.2).
b) oglašavati Božje naume (1 Kr 22.8; Jr 28.9, etc).</s>

<s>Prvine</s>

<s>U Tevrat prvine predstavljaju prve plodove jedne žetve; njih se nudilo Allahu u znak zahvalnosti za cjelokupnost te žetve (Izl 34.26; Br. 15.2021; sup Rm 11.16).</s><s>Biblija koristi taj termin u figurativnom smislu za izraziti ideju da je jedan dio dan ili primljen u avans kao garancija za cjelinu (Dt 21.17.</s>

<s>Rastrgati odjeću</s>

<s>U znak boli ili žalosti za vrijeme jedne nesreće ili u njenom očekivanju, kad se izgovara, npr; skandalozna presuda, stari Hebreji i Židovi prvog vijeka trgali su katkada svoju odjeću (Stv 37.34; 2 S 13.19;  Jr 36.24; Mt 26.65).</s><s>Katkada se zadovoljavalo simboličnim trganjem ovratnika gornje odjeće.</s><s>Lv 21.10 zabranjuje ovaj običaj velikom svećeniku.</s><s>Druge signifikativne geste istog reda: odjenuti *kostrijet, posipati pepeo ili prašinu po svojoj glavi (Joz 7.6), obrijati sebi kosu ili bradu, činiti sebi ureze po tijelu (Jr 16.6; 41.5, etc.).</s>

<s>Ravnatelj zbora</s>

<s>Taj izraz se nalazi na početku 55 psalama.</s><s>On možda upućuje na zbirku psalama kojom je raspolagao odgovorni za pjEvanje u jeruzalemskom Hramu.</s>

<s>Samarija - Samarijci 
(Samaritanci)</s>

<s>Vidjeti 2 Kr 17.2441.</s>

<s>Savez</s>

<s>Tehnički izraz koji označava svezu koju Allah uspostavlja 
bilo s čovječanstvom u cjelini u osobi Nuh ( Stv 9.917)
bilo s jednim čovjekom, kao što je Ibrahim (Stv 15.18), ili Davud (Ps 89.45)
bilo s narodom Izrailovim (Izl 19.56).</s><s>Taj savez je uvijek praćen jednim  obećanjem, i često potvrđJahija jednom *žrtvom (Stv 15.917; Izl 24.38).*Proroci  navješćuju  da će  Allah  sklopiti novi savez sa svojim narodom (Jr 31.3134).</s><s>Prema NZ Isina smrt uspostavlja taj novi savez i proširuje se na sve ljude (Mt 26.28; provj.</s><s>Kor 3.6).</s><s>Ista grčka riječ ima također značenje zavjeta [Testamenta; Oporuke] ( He 9.1617).</s><s>Izraz Tevrat označava knjige starog saveza, isto kao što Indžil označava biblijske knjige Novog saveza.</s>

<s>Sion</s>

<s>U početku, Sion je označavao najstariji dio Jeruzalema (vidjeti *DAVUDOV GRAD).</s><s>To je postalo poetičko ime Jeruzalema u SZ, posebice kad je opisano kao mjesto koje je Allah odabrao za smjestiti svoje ime.</s><s>Kći Siona (Iv 12.15, što citira Za 9.9) označava populaciju Jeruzalema.</s>

<s>Ibliz</s>

<s>Zajedničko ime hebrejskog podrijetla koje je označavalo tužitelja pred tribunalom (Ps 109;6; usp.</s><s>Za 3.12;Ejj 1.6; Za 3.12).</s><s>Poslije *Judaizma NZ je tu riječ preuzeo kao prikladno ime  koje personificira snage zla.</s><s>To je istovremeno neprijatelj ljudima i Allahu.</s>

<s>Srce</s>

<s>Riječi koje na hebrejskom i na grčkom označavaju srce prilično rijeko su upotrebljavane u čistom smislu u Bibliji.</s><s>Ali u slikovitom smislu biblijski jezici ju upotrebljavaju s katkada neuobičajenim nijansama po naš jezik. (u izv. tekstu stoji francuskom nap. prev.).</s><s>Često riječ srce označava središte čovjeka, mjesto unutarnje i skriveno gdje je čovjekova osobnost, takoreći, koncentrirana (1 S 16.7; Pr 24.12; Mt 12.34; 15.19; 1 Ko 4.5; Ef 1.18).</s><s>Tada je srce kao nekakav rezime cjelokupnog čovjeka.</s><s>Tako da izraz u svojim srcima  je osjetljivo istoznačan iskazu u svojoj dubini ( na primjer u Rm 2.15).</s><s>Srce je katkada promatrano kao sjedište osjećanja (1 S 1.8; Iv 16.6), ali također i misli (Mk 2.6, 8; 6.52; Lk 3.15, etc.) i volje  (Izl 9.7; Dt 2.30; Rm 10.1; 2 Ko 9.7).</s>

<s>Stanka</s>

<s>Prijevod hebrejskog termina na ovakav način dosta je nesiguran.</s><s>Pretpostavlja se da se radi o indiciranju jednog liturgijskog reda.</s>

<s>Straješine 
 
U Izrailu biblijske epohe starješine bijahu glave porodice ili klanova, koji zadržavahu vlast u građan
skom i religioznom životu.</s><s>Starješine u istom gradu su formirale jedan savjet odgovoran za ravnanjem mjestom (1 S 11.3) i vršenje pravde (Dt 21.19).</s><s>One su bile čuvarima tradicija.</s>

<s>Svet - Svetost</s>

<s>Grčka i hebrejska riječ koja se prevodi sa svet ne izražava ideju perfekcije već označava suštinski ono koje pripada Allahu.</s><s>Prema onome kako je taj termin apliciran samom Allahu ili njegovim stvorovima, on uzima slijedeće nijanse:
 Allah  je kvalificiran svetim za označiti da je posebno, tj. da je Allah (Iz 6.3; Iv 17.11; 1 P 1.15 etc).</s><s>Katkada je taj termin korišten kao Allahov naslov (Iz 1.4; Ps 22.4).</s><s>Biblija još aplicira adjektiv svet:
a) ljudima, za izraziti njihovu izdvojenost za službu Allahu(Izl 19.6; Lv 19.2; Dj 3.21; 1 Ko 7.34 ; Ef 1.4; 5.26°.
b) melekima (Ps 89.6; Dj 10.22), za izraziti ideju  da su oni u službi Allaha;
c) predmetima, kao Hram, za izraziti ideju da su pridržani za službu Allahu(Izl 29.37; Ps 65.5; Dj 6.13; 21.28; 1 Ko 3.17, etc.).</s><s>Svetost je posebna kvaliteta Allaha, njegov božanski karakter (Ps 30.5; 97.12); ona je također kvaliteta jedne osobe ili jednog predmeta koji pripadaju Allahu (1 Sol 3.13; 1 Tm 2.15, etc.).</s>

<s>Svetište</s>

<s>Dvije hebrejske riječi prevedene sa svetište označavaju jedno posvećeno mjesto, namijenjeno i pričuvano za božanstvo (Iz 16.12).</s><s>U brojnim slučajevima taj termin označava Allahov Hram u Jeruzalemu (Ps 20.3).</s><s>Katkada je korišten, u izvedenom smislu, za označavanje nebeskog Božjeg boravišta (Ps 102.20).</s><s>U jednom užem smislu svetište označava veliku dvoranu *šatora susretanja ili jeruzalemski Hram, nazJahija katkada svetim mjestom (Izl 26.33), gdje je samo svećenicima dopušteno  ulaziti i služiti (Izl 28.29, etc.).</s>

<s>Šabat</s>

<s>Sedmi dan u židovskom  tjednu, karakteriziran potpunim prekidom svakog rada (Izl 0.811).</s><s>Minuciozna pravila preciziraju ono što je bilo zabranjeno činiti tog dana.</s>

<s>Šator susretanja</s>

<s>U vrijeme kad je Izrail još živio u pustinji, šator (susretanj) služio je za sastanak Musu i ALLAHA   (Izl 33.711).</s><s>U nekim odlom
cima taj šator opisan je kao Božje boravište u sredini svojeg naroda (Izl 29.4246).</s><s>Katkad je nazJahija *šatorom povelje (Br 9.15) ili *boravištem povelje Izl 38.21).</s><s>U širem smislu termin šator  označava katkada jeruzalemski Hram, u mjeri u kojoj je shvaćan kao Božje boravište (Ps 15.1; 27.5; 76.3).</s>

<s>Tamjan</s>

<s>Skupocjena smola koju su Hebreji uvozili iz oblasti Sabe s juga Arabije.</s><s>Tamjan je korišten za miješanje specijalnog mirisa koji se svakodnevno spaljivalo u čast Allahu (Izl 30.78, 3438; vidjeti</s>

<s>Žrtvovanja</s>

<s>9) Dim tamjana  bio je simbolom molitve (Ps 141.2); vidjeti također bilješku uz Izl 13.21).</s>

<s>Trijem</s>

<s>U prvo vrijeme taj je termin označavao razne vrste dvorišta koja su okruživala središnju građevinu Hrama u Jeruzalemu (i već u *šatoru susretanja).</s><s>U širem smislu trijem ALLAHov može značiti Hram sam.</s>

<s>Trstikovo more</s>

<s>Trstikovo more je morski rukavac kojeg su Hebreji prešli pod Musinim vodstvom po izlasku iz Egipta (Izl 13.18; 15.4).</s><s>Točan mu  položaj još nije utvrđen.</s><s>U skorijim odlomcima trstikovo more poistovjećuje se s Crvenim more, i posebno sa sjevernim njegovim dijelom, zaljevom Suez i Akaba.</s><s>To tradicionalno tumačenje preuzeto je u NZ (Dj 7.36; He 11.29).</s>

<s>Učitelj zakona</s>

<s>Vidjeti 
ZAKONOZNANCI.</s>

<s>Uprljati - Zaprljati</s>

<s>Vidjeti 
ČIST</s>

<s>Visoka mjesta</s>

<s>Hebrejski termin ovako preveden označava kultna mjesta na otvorenom, općenito smještena na jednoj uzvisini i još ćešće u blizini grada.</s><s>U stara vremena Hebreji su ondje nudili Allahu žrtve (1 S 9.12) 1 Kr 3.4).</s><s>Ali, većina visokih mjesta služila je kanaanskoj religiji (vidjeti *Bal  i Dt 12.27).</s><s>Njihova upotreba bila je energično pobijana od Pegambera.</s><s>U Judeji kraljevi Ezekias i Jozias su se potrudili uništiti ih (2 Kr 18.4; 23.815).</s>

<s>Zemlja dubina</s>

<s>Vidjeti 
BORAVIŠTE MRTVIH.</s>

<s>Zloduh (Ifrit)</s>

<s>Sinonimi: nečisti duh ili  samo duh.</s>

<s>Znak</s>

<s>Jedan znak je indikacija koja dopušta saznati ili prepoznati nesto ili nekoga.</s><s>Tevrat označava uvijek čuda kao znakove: to je ono što signalizira Allahovu intervenciju (Izl 4.8; 7.3; Dt 13.2; Iz 66.19; Ps 65.9, etc.).</s>

<s>Žrtva - Žrtvovati</s>

<s>Žrtva, suprotno aktuelnom smislu francuske riječi, u biblijskom jeziku, nije jedno skupo odricanje već dar Allahu.</s><s>Glagol koji znači ponuditi žrtvu katkad je načinjen sa žrtvovati.</s><s>Stari Hebreji nudili su tako životinje, urod s polja, ili miris.</s><s>Tevrat razlikuje više vrsta žrtava:
 holokaust, darovana životinja bila je kompletno spaljJahijaa na *oltaru (Lv 1).
 žrtva za grijehove (Lv 4.15.13) i žrtva naknade (Lv 5.1426), često je teško razlikovati jednu od druge, bila je nuđena u slučaju nenamjerne grješke.</s><s>Tom gestom grješnik je izražavao svoju želju da mu bude oprošteno od Allaha.</s><s>Žrtve mira ili žrtve pričešćenja (Lv 3) bivale su popraćene jednim objedom.</s><s>U toku istog vjernik, njegova obitelj i njegovi prijatelji jeli su jedan dio žrtve kojoj je svećenik uzeo dio koji pripada Allahu (koji je bio spaljJahija na oltaru) i onaj koji je pripadao njemu osobno.</s><s>Žrtva pohvalnica (Jr 17.26) ili priznavanja  (Am 4.5) ili još zahvalnica  (Ps 100.1) bila je oblik žrtve mira ponuđene u znak zahvalnosti Allahu.</s><s>Ponuda je općenito označavala jedan biljni proizvod, prirodan ili pripremljen, od kojeg je jedan dio bio spaljJahija na oltaru  (Lv 2).</s><s>Dio žrtve koji koji je bio spaljJahija na oltaru bio je često nazJahija žrtva paljenica.</s><s>Katkada je taj izraz označavao cijelu životinju darovanu kao žrtvu.</s><s>Libacija1 je bila žrtva darovana kao piće, obično vino (Lv 23.13); ona je najčešće pratila darovanje jedne životinje kao žrtve(vidjeti Fe 2.17 i bilješku, ili izraz korišten u figurativnom smislu).</s><s>U svetom mjestu Hrama raspoređivalo se na stol od zlata dvanaest darovanih kruhova (Izl 25.30; Lv 24.59) nazvanih katkada posvećeni kruhovi (1 S 21.45); to se obnavljalo svakog šabata.</s><s>Na oltaru mirisa, smještenom unutar Hrama, spaljivali su se mirisi ili *tamjan (Izl 30.3438).</s>

<s>!</s>

