Когато бях на 10 един ден, се разхождах по улицата с майка ми, тя спря да говори с г-н Лий, знаех, че мога да видя как г-н Лий прави всичко, което прави в квартала, така че просто си стоях там, майка ми се спря и каза нещо незабравимо, "Ти позволи това да е последният път, когато някой, когото познаваш, без да си отваряш устата да говори, защото дори и куче може да си върти опашката, когато минава на улицата."
Силата да бъдеш разговорлив Влиянието на майка ми върху мен Силата да кажеш здравей Моят начин да стана заместник-председател