Денят беше мрачен и бурен; локви можеха да се видят по цялата земя, карайки двора да изглежда като малко езерце. Конър се намръщи, докато той оставяше завесата да се спусне надолу. Нямаше начин мама да го пусне да излезе и да играе днес. Тя щеше да каже, че е твърде кална и той ще се намокри. Конър си помисли: "Но какво ще стане, ако не я попитам?"
Сваля си ботушите за дъжд. Конър бяга. Конър пада и се наранява. бяга от локва до локва, плискаща се в тях