Къде бях аз? Стаята беше тъмна и тиха. Главата ме болеше много лошо. Извиках: "Помощ, не можеш ли да ми помогнеш. Ще ми помогнеш ли? "След известно време някой дойде." Стаята беше толкова студена, че не можех да видя лицето си ясно. Човекът се обърна към светлината и каза с остър глас: "А! Миличка, все още ли си спомняш коя съм?" Бях шокирана. О, Боже мой!
Изненадан съм. Ужасен. Учуден. Озадачен.