Беше пламтящо горещо, точно като повечето юлски дни. Стъпих в малък магазин за сладолед, за да се разхладя с шоколадов сладолед. Беше стара жена, която седеше на една маса близо до вратата. Гърбът й беше толкова зле, че лицето й почти се беше докоснало до масата. "Горката жена", помислих си, "Какво става от живота? Защо Бог оставяше хората да живеят толкова дълго?"
Тя беше по-жива и чувствителна към живота от писателката. Тя смятала младия мъж за жалък. Тя трябваше да бъде съжалявана за старостта си. На хората не трябва да се позволява да живеят, когато са твърде стари.