Работниците, които доведоха момичето в сиропиталището, знаеха малко за нея. Улицата, където я намериха, беше все още неин дом. От много години насам тя е работила в театъра. Родителите  са били непознати. Това момиче, както всички деца там, е било научено да чете и пише. Докато е учила в сиропиталището, тя е научила нещо друго - да бъде независима. На двадесет и едно тя напуска сиропиталището и започва да работи като секретарка.
Всички деца в сиропиталището харесваха Мери. Мери не беше щастлива да работи като секретарка. Приятелят на Мери беше добър на английски. Животът на Мери в сиропиталището беше труден.