"Това е твърде! Слава богу!" Училището беше свършило и аз бях уморен.Сядах в предната част на училищния автобус.Janie, шофьорът, се опитваше да прекъсне неудобната атмосфера на разговор.Аз се опитвах да слушам учтиво, но обикновено съм твърде зает да мисля за деня си.На този ден, обаче, разговорът й си струваше да се слуша. "Баща ми е болен,: тя каза на никого в частност.
Тя никога не е имала Джейни като нещо друго, освен като шофьор. Тя има само няколко приятели в училището. Тя почти не се бе замисляла за себе си. Тя никога не бе слушала другите.