Когато бях на единадесет години, Бог ми даде дар на щастие и аз имах безгрижно детство във Франция. Един ден, когато се връщах от училище, един камион ме прегази и краката ми бяха отрязани. Докато лежах там, изведнъж осъзнах, че може да се наложи да живея остатъка от живота си без крака. Колко депресиран бях в този момент! Но тогава осъзнах, че депресията няма да ми върне краката.
Тъжна и разочарована болезнено и раздразнено умен и силен спокойно и тихо