Лудата ми стана майка не беше денят, в който дъщеря ми се роди, а седем години по-късно. До този ден, аз бях наистина заета с това, че се опитвах да преживея оскърбителния си брак. Бях прекарала цялата си енергия, опитвайки се да управлявам "перфектен" дом, който щеше да мине инспекция всяка вечер, и не виждах, че момиченцето ми е станало малко дете. Бях се опитвал безкрайно да се моля на някой, който никога не е бил доволен и изведнъж.
Авторът дълго време е страдал от нещастен брак. Всичко, което авторът е направил, е било, за да защити дъщеря си. Авторът не е бил майка, докато не се отказва от брака си. Както авторът, така и дъщеря са уплашени от съпруга и бащата.