След един много натоварен следобед, когато влязох в къщата си, чух как телефонът звъни. За съжаление, моят приятел Лидия, се разстрои от разговор със съпруга си. Обичайният ми подход е да предлагам съвети, но този път, изтощена от домакинска работа, аз просто седнах на един стол и слушах разочарованието и тъгата на моя приятел. Без смущението на преценката или желанието да я утеша, аз останах напълно тиха, докато тя говореше. В крайна сметка депресията на Лидия.
Защото смяташе, че мълчанието й е по-добро за Лидия. Защото не знаеше как да утеши Лидия. Защото беше твърде уморена, за да говори с Лидия. Защото не можеше да се отреже, докато Лидия говореше.