Защо ни е трудно да се смеем и да се забавляваме от толкова много различни неща, от игрички до глупости. Защо някои неща са забавни за някои хора, а не за други? Как е, че докато една успешна шега може да причини удоволствие, болен човек може да причини сериозна вреда? През вековете различни учени са се опитвали да произведат универсално съгласувана теория за хумора. Платон и Аристотел са въвели теорията за превъзходството, идеята, че хората се смеят на нещастието на другите.
Защото чувството за хумор варира значително от човек на човек. Защото хората имат различни очаквания за едно и също нещо. Защото на някои хора им липсва чувството за безопасност дълбоко в сърцето. Защото разбирането на хората за нарушение е различно.