Първият ден, в който професорът ни предизвика да се запознаем с някой, когото не познавахме. Огледах се, когато нежната ръка на колежа ме докосна. Едната година се обърнах, за да намеря сбръчкана, малка възрастна жена, която да ми се усмихва. Тя каза: "Здравей, красавецо. Аз съм на 87. Мога ли да те прегърна?" Аз се засмях, "Разбира се, че може!" и тя ми даде огромно стискане.
Предизвиквайки старостта си реализирайки дългата си мечта за колежанско образование среща с някой богат и привлекателен Не съжалява за нищо в живота си.