Учителят си тръгваше от селото и всички му се струваха жалки. Мелничарят му даваше малката количка и коня, за да занесе стоката си в Крисминстър, града на своето предназначение. Такова превозно средство се оказваше достатъчно голямо за нещата на учителя, за единствената му статия, освен кутията с книги, беше пианото, което беше купил, когато мислеше за инструменталната музика. Но жаждата му беше избледняла, той никога не беше придобил умението да свири.
Учителят се разкъсвал между желанието да отиде в града и любовта си към селото. Първоначално учителят отивал на временно място в Кристминстър. Учителят преместил пианото си в горивната къща с помощта на други хора. Учителят имал толкова много вещи, че му се наложило да вземе на заем каруца.