Преди осем години, 13-годишният ми син, Дъстин, беше много болен, с уголемено сърце. В продължение на няколко месеца, той се радваше на живота, но го гледаше как умира. Докато приятелите му играеха бейзбол и спяха в собствените си легла, синът ми беше в болнично легло, прикрепен към машина, която поддържаше сърцето му да бие.
Тя изпаднала в отчаяние, след като разбрала за сърдечното заболяване на сина си. Беше ядосана на Божията несправедливост към сина си. Страхуваше се, че никой няма да дари сърце на сина си. Молитвата за сърце би била жестоко нещо.