Тогава един зелен зелен боб отново плик в пощата. Там е моето име, Александър Спенсър, пишеше ми на масата на баба. "Така че аз ядох под леглото. Кой имаше купчини пликове, които трябваше да посетя. Отворих първия плик. Тогава видях приложението, всички празни пространства, които трябваше да запълня със собственото си писане, пространства за моето име и рождена дата.
Доброто начало е наполовина направено. Действията говорят по-силно от думите. Дългото пътуване започва с една-единствена стъпка. Всяка работа и никаква игра прави Джак скучно момче.