Когато бях на 12 години, имах враг, момиче, което обичаше да посочва недостатъците ми. Понякога тя казваше, че съм слаба, понякога казваше, че съм мързелива. Понякога казваше, че не съм добра ученичка. Понякога казваше, че съм говорила прекалено много и така нататък. Опитах се да се примиря с нея, колкото можах. Най-накрая се ядосах. Изтичах при баща ми със сълзи в очите.
Той се съгласил с нейния "враг". Той я остави да продължи да се примирява с нейния "враг". Той й казал да напише всичките си "врагове", които била казала за нея. Той й казал да не обръща внимание на казаното от нейния "враг".