Много отдавна, имаше едно малко семенце . Защото беше само семе, никой не го забеляза. Така, чувствайки се по-низше, семето ухаеше без значение за неговото съществуване. "Тогава един ден, един вятър го вдигна и го хвърли на открито поле на слънце. По-късно, той получи дъжд. Години по-късно той видя пътник, който седеше до него. "Благодаря ти, Господи за това. Наистина се нуждаех от малко почивка."
Никой не се грижеше за него. Той не вярваше в себе си. Той беше толкова малко семе. Той беше хвърлен на открито.