Една неделя, семейството ми се беше събрало в къщата на родителите ми, за да пирува с неспокойната майка. По време на обичайното вечерно бърборене, забелязах, че баща ми не можеше да говори, но аз се чувствах принуден да го обсъждам с майка ми след това. Решихме, че нещо сериозно не е наред и че татко трябва да види доктора. Мама ми се обади два дни по-късно.
Той вярваше в строгостта и наказанието. Той не беше толкова привързан към писателя. Мислеше, че няма нужда да казва на писателя. Той не беше свикнал открито да показва емоциите си.