Вчера дочух как 9-годишният ми син, Арън, говореше на глас с приятеля си, Зак. "О, Боже!" Зак започна, надничайки в гардероба на Арън. "Но къде са всичките ти играчки?" "О, ние правим нещо, наречено "План за простота", така че на практика се отървах от 80% от персонала си." "Какво? Майка ми и баща ми те накараха да направиш това?" "Не.
Надявах се, че Арън няма да го направи. Реших да купя нещо ново. Откриха, че това им е било от полза. Съжаляваше и си ги искаше обратно.