Преди около десет години, когато бях студентка в колежа в Ню Йорк, аз работех като студентка в моя университетски музей по естествена история. Един ден, когато бях на работа в касата в магазина за подаръци, видях възрастна двойка да идва с малко момиче в инвалидна количка. Като погледнах по-отблизо това момиче, видях, че тя седеше на стола си. Тогава осъзнах, че няма ръце или крака, просто глава, шия и багажника.
Чувстваше се изпълнена с надежда. Беше изпълнена с увереност. Чувстваше се нещастна заради бедността. Чувстваше, че животът е прекрасен.