Когато бях на 12 години, имах враг, момиче, което обичаше да изтъква недостатъците ми. Седмица след седмица списъкът ни растеше. Бях много слаба, но не бях добра ученичка, говорех твърде много, бях твърде горда и т.н. Опитах се да чуя всичко това колкото можах. Най-накрая се ядосах. Изтичах при баща ми със сълзи в очите.
Не враг, а най-добрият приятел Най-добрият съвет, който някога съм имал Баща ми. Моето детство