Беше слънчев следобед. Играех си с дъщеря ми в парка. Докато аз бутах люлката на дъщеря ми, за да отида по-нагоре и по-нагоре. Видях едно момиченце да се качва по-нагоре. Тя се опита да се издигне по-нагоре в училище, но не можа да направи това. После отидох при това момиченце и й предложих да й помогна. Казах й: "Мога ли да направя така, че да се завъртя по-на". Тя се беше усмихнала и каза:
В парка. В зоопарка. В училище. На вратата на училището.