"Хеанг!" вратата е предизвикала отзвук. Това беше просто стоях там, с баща стоеше на една страна, а аз на другата. "И двамата бяхме в голям гняв. "Никога не бях стъпвал в тази къща отново!" щурмува баща. Със сълзи, които се просълзиха в апартамента и тичаха по улицата. Уличните светлини блестяха, причинявайки по-скоро тъжно чувство. Ходех наоколо безцелно. Един млад баща, който държеше в очите ми.
Поколението Gap Безсънна лятна нощ Желязна врата Любовта на бащата