По пътя обратно за работа всяка вечер, по-често, отколкото не, щеше да има един бездомен човек, който стоеше на изхода на магистралата. "Той изглеждаше, че ще бъде в края на 40-те си години, но вероятно беше много по-млад. Той имаше дължина на рамото права черна коса и къса брада. Всеки ден след работа щях да си спомня да събирам някаква резервна промяна, и да го оставя настрана, за да го видя. Усещане на радост щеше да дойде при мен всеки път.
Тя чакаше червената светлина да се обърне. Тя му е дала дребни. Тя си прекара добре онзи ден. Тя искаше да знае как е живял.