Днес се чувствах ужасно. Главата ми беше пълна с проблеми, тежести и объркване. Реших да се поразходя, въпреки че се надявах, че ще отида. Най-необикновеното нещо, което се случи, когато бях на тази разходка. Тогава видях един старец, който седеше на стол. Той беше продавач на обувки втора ръка. Мислех, че изглежда поне на седемдесет години. Изглеждаше толкова уморен и никой не си купуваше обувките.
Един мил акт може да ни развесели. Старецът ни даде пример. Някои бедни хора се нуждаят от нашата помощ. Трябва да спрем да съжаляваме старите.