Три момчета и три момичета бяха тръгнали към Форт Лодърдейл и когато се качиха на автобуса, те си носеха сандвичи и вино в хартиени торби, мечтаеха за златните плажове, докато сивия студ на Ню Йорк изчезваше зад тях. Докато автобусът минаваше през Ню Джърси, той седеше пред тях, облечен в обикновен, неподходящ костюм, никога не се движеше, прашното му лице маскираше възрастта му.
Младите хора и Винго обичаха Ню Йорк. Винго се облече прилично. Жената на Винго не му е писала, защото не му е липсвал. Младите хора бяха щастливи за Винго, защото той можеше да се прибере у дома.