Храната в ресторант White Rose беше евтина и добра, но никой не изглеждаше да иска да яде там. Имаше много малко хора, които щяха да ядат там. Собственикът беше много по-притеснен за това. Тогава той мислеше, че е добра идея. Няколко седмици по-късно ресторантът му винаги беше пълен с мъже и техните приятелки. Всеки път, когато един джентълмен дойде с дама, един любезен сервитьор щеше да даде на всеки от тях красиво меню. Менютата изглеждаха абсолютно еднакви отвън, но имаше значение.
Мислеше, че иска да я впечатли. Мислеше, че се преструва на богат. Тя мислеше, че той е много щедър. Тя мислеше, че той е собственикът на ресторанта.