Влязох в болницата "Сейнт Тома" като студент по медицина на 18-годишна възраст и прекарах там цели пет години. Бях незадоволителен ученик, докато сърцето ми не се беше върнало, не беше в него. Исках винаги да съм писател, а вечерта, след високия ми чай, пишех и четях. Не след дълго, написах роман, който не бях правил.
Мислеше, че ще продължи петнадесет месеца. Той знаеше, че това е една от най-добрите пиеси на автора, показани в Лондон. Той току-що бе поставил пиеса, която се провали. Пиесата, която беше уредил, не беше готова.