Защото аз не винаги имам твърде много спомени за баща ми, защото той беше толкова силен, че в последните години от живота си беше забулен в мълнии. Но имаше и такива, за които аз често си спомнях и които можеха да разнасят любовта ми към науката. Когато бях малък, се страхувах от мълнии и гръмотевици. Баща ми го обясняваше. Обяснението беше в думи, които едно дете можеше да разбере, но в общи линии беше правилно.
Ръцете му ръкопляскаха силно. Изтичащият въздух изпълваше пространството. Електричество, пренасяно по въздуха Гъсти облаци се блъскат един в друг.