Отгледан в дом без майка, баща ми беше изключително напрегнат към нас, децата. Отношението му не омекваше, когато се връщах в колежа. Трябваше да се возя в автобуса всеки път, когато се прибирах вкъщи. Въпреки че автобусът спираше на около две мили от дома, татко никога не се срещаше с мен, дори и в тежко време.
Той искал да помогне на сина си да събере кураж. Беше загрижен за безопасността на сина си. Не искаше да се среща със сина си на вратата. Не мислеше, че синът му е достатъчно голям, за да ходи сам.