Но малките пътници в метрото, които ме зърнаха, може да са си помислили, че съм странна. Вместо това, един обикновен господин, който седеше срещу мен, се взираше в мен, гледаше хляба на пода пред мен и след това се взираше обратно в мен. Един пътник вероятно щеше да го остави по погрешка и да слезе на предишната спирка, но джентълменът може да не мисли така. "Следваща спирка, гара Свети Патрик" - моята спирка бързо идваше.
Забелязал, че никой не го гледа. Той не искаше да види хляба със сирене, за да отиде на вкус. Той ценеше добротата повече от собствената си гордост. Той си спомни за един бездомник точно в този момент.