Бренда Бонгос беше щастливо, артистично момиче. Тя имаше една голяма амбиция - да свири на барабаните след това. Но една голяма пречка стоеше на пътя й. За да бъде достатъчно добра, за да свири в група, Бренда трябваше да се упражнява много, но тя живееше в съседство с много стари хора. Много от тях са болни. Тя знаеше, че звукът от биенето на барабаните наистина щеше да им лази по нервите. Така че, тя се беше опитала да свири на странни места.
Най-добре се смее този, който се смее последен. Никога не е твърде старо, за да се научи. Две глави са по-добре от една. Един добър завой заслужава друг.