Когато бях на 12 години, аз се чувствах в много труден етап от живота си. Бях малък и дебел, което беше лошо за едно момиче, така че координацията не беше от най-силните ми черти. От друга страна, майка ми беше много талантлива софтболистка, която дори действаше като моя треньор. Нощ след нощ, аз се опитвах да впечатля "треньорката ми". За съжаление, аз просто се чувствах като ужасно разочарование за майка ми. Един летен следобед, майка ми каза, че беше много по-игра.
изненадана Доволен разочарован нервна