Точно след раждането ми си спомням, че лежах в конюшнята с майка ми и гледах през вратата, когато виждах прекрасното, голямо поле с дървета около ръба и голямо езерце, от което трябваше да пия. И там в конюшнята, докато всички други коне ядяха трева, си спомням, че пиеше майчиното мляко. Обикновено сутрин и следобед бягах с майка ми или играех с други млади коне на полето.
Тя може да си помисли, че ще се нараня. Време беше да изпия млякото й. Беше време за мен да извадя карета. Другите коне не бяха дружелюбни.