Той ми каза, че не може да ми се приспособи към болестта на Даниел, а аз му казах, че ще се пристрастя към болестта му, че ще се пристрастя към болестта му, че ще се пристрастя към болестта му, че ще се пристрастя към болестта му, че ще се пристрастя към мен, че ще се пристрастя към болестта му, че ще се пристрастя към мен.
Баба си върна живота благодарение на безкористното дарение на Даниел. Баба мислеше, че връщането й към живота е чудо на чистата любов. Даниел се съгласил с баба си, че трансплантацията е полезна за нея, а не за него. Колкото и да обичаше футбола, животът на баба значеше най-много за Даниел.