По това време излизах вечер с родителите си. Но този път бях намерил болно колело, крещях на един мой приятел. Не знаех защо, но след като се качих на собствения си велосипед, едно свободно чувство се заля в мен. Колкото по-бързо карах, толкова по-бързо исках да отида! Далеч напред, яздех, сякаш животът ми зависеше от това, главата надолу, ръцете ми стискаха лостовете.
често ходеше в Jinghai Bar с приятелите си Обичаше да свири на пиано. Изобщо не харесваше лекарите. Ще се разплаче, когато е в беда.