Забавният бизнесмен Джоунс работеше по цял ден в магазина си и толкова работлив беше той, че на моменти най-добрите му обувки щяха да накарат искрите да полетят от чука му. Синът на г-н Смит, богат съсед, идваше да го види всеки ден и с часове се наслаждаваше да гледа как работи човекът. " Млади човече, защо не опиташ ръката си, за да се научиш да правиш обувки. "
Старият г-н Смит обичаше да прави гвоздеи за обувки. Джоунс беше казал, че младежът трябва да има нужда от умението. Колкото по-високи цени плащали, толкова повече гвоздеи получавали обущарите. Младият човек изкарваше прехраната си с уменията си, научени на младини.