Чувствайки се изтощена и безнадеждна, започнах да вървя към колата си. Всяка стъпка ми се струваше скучна, но всяка стъпка беше друга, за да оцелея. "Когато погледнах нагоре към това, което баба ми беше оставила, и гневът ми започна да се връща. Бях раздразнена от загубата и вярата ми в Бог започна да избледнява. Не можех да разбера защо се случиха тези неща. Така че, когато стоях на обществен паркинг, един милион въпроси се формираха в съзнанието ми.
Авторът не е познавал жената. Жената прекъсна мислите на автора. авторът си мислеше, че иска да използва свободното място за паркиране Авторът беше твърде слаб, за да каже каквото и да било.