Все още гледах как някои малки деца играят футбол. Тези деца бяха само на пет-шест години. Те бяха отчаяни, когато играеха с един гол. Отборът беше с един гол, а отборът беше с два гола, но никой не беше гол в първия период. Тогава аз бях в състояние да се насладя на играта, без да се притеснявам дали ще спечеля или ще загубя. Отборите бяха доста равностойни. Просто ще ги нарека отбор едно и второ.
Самотният вратар му дал всичко, което имал, като отчаяно хвърлял тялото си. Превърна се в яростен маниак - крещеше, тичаше, гмуркаше се. С всички сили, които можеше да събере, той покри момчето, което сега държеше топката. Той не се отказал, но тихо се отчаял и върху него било изписано безсмислие.