Когато бях на около 12 години, имах един враг, едно момиче, което обичаше да ми посочва недостатъците си. Седмица след седмица списъкът ни растеше. "Не бях много слаб, но не бях добър ученик; говорех твърде много; бях твърде горд и т.н. Опитах се да чуя всичко това, докато можех. Най-накрая се ядосах. Изтичах при баща ми със сълзи в очите.
Не враг, а най-добрият приятел Най-добрият съвет, който някога съм имал Баща ми. Моето детство