Отново започвам да се чудя какво друго се е променило, откакто ме няма. Родителите ми са в неловко положение, чудя се как да се отнасям с мен сега. Дали да се отнасям с мен, или да се отнасям с тях като с една от тях, като с възрастен, или като с детето, което смятат, че са изпратили месеци по-рано. Натъквам се на двама от най-добрите ми приятели от гимназията; взираме се един в друг, безизразни. Задаваме простите въпроси и отговори.
Тя е гимназиална ученичка. Тя е студентка. Тя е чиновник в училище. Тя е пътешественик.