Долу до градините на Сали, моята любов и аз се срещнахме; Тя мина покрай градините на Сали с малки снежнобели крака. Тя ми каза да се наслаждавам на любовта, както листата растат на дървото; Но аз, бидейки млад и глупав, с нея не бих се съгласил. В едно поле край реката моята любов и аз се изправих, Но на моето наведено рамо тя положи снежнобялата си кожа.
Той трябва да приема всичко лесно. Той е толкова глупав, колкото беше преди. Той премина градината с любов. Сега той съжалява за сълзите си.