Не бях съвсем на седемнадесет, когато реших да се присъединя към морската пехота на САЩ. Майка ми се опитваше да ме накара да се откажа от урока си, а след това най-накрая се подписа в документите, които щяха да ми позволят да вляза в службата. Един ден, почти две години след като Филипините станаха мой дом, бях извикан в офиса на подполковник Бойд. Той изглеждаше мил човек, но бях сигурен, че не ми се е обадил в миналото.
Той беше твърде зает, за да има време да говори с мен. Трябва да има нещо сериозно, за да говори с мен. Той искаше да знае как минава времето на деня. Той ми се обади, за да прекарам повече време с майка ми.