"Едно дете умира --- от дъх!" Току-що бях започнал работния си ден в града, когато тези думи дойдоха по радиото на полицейската кола. Той се беше втурнал в червената светлина и сирената и потегли толкова бързо, колкото можех. "Просто късмет!" Мислех си. Не познавах този град добре и първото ми обаждане за деня беше на живот и смърт, което се случваше внезапно. Беше на няколко километра от мен.
Страхувал се е да дойде твърде късно, за да спаси детето. Внезапно се случи и той беше твърде млад. Всеки човек може да бъде съборен или убит от колата си. Страхуваше се, че не може да извади копчето.