На Деня на благодарността, преди девет години, аз се качих на количката на баща ми. Той беше на 88 години и живееше в пенсионерска общност в Охай. Предишният юли, той се провали на шофьорския изпит, но той продължи да кара без книжка, сякаш беше забравил, че няма книжка, или сякаш не му пукаше, но нещо трябваше да се направи.
Той не се интересуваше от това. Беше забравил, че няма книжка. Искаше да види брат си всеки месец. Искаше да покаже, че е още млад.