Дядо ми беше учител.Той беше директор на училище за момчета на възраст между тринадесет и осемнадесет.Знам, че той е бил мил и нежен човек в сърцето, защото ако бях млад (и той беше стар), той отново ми даде подаръци и ме постави на колене, и ми разказа истории.Но аз вярвам, че момчетата в училището му се страхуваха от него. В училище, когато той влезе в класна стая, пълна с шумни момчета,тези момчета се върнаха обратно в лицата.
Бил е директор на училище за момчета. Той ми даде подаръци и ми разказа истории. Разказа ми истории за това колко мил е бил. Никога не ми се е карал.