Всяка сутрин дядото ставаше рано, сядаше на кухненската маса, четеше книгата си. Внукът му донасяше кошницата и се опитваше да я копира по всякакъв начин. Един ден внукът го попита: "Дядо, аз се опитвам да прочета книгата точно като теб, но аз не я разбирам и забравям това, което разбирам веднага щом затворя книгата. Какво добро прави четенето на книгата?" Дядото тихо се върна от поставянето на въглищата.
Да го обучим да бяга по-бързо. Да изчистим мръсната кошница в реката. Да го накажа, че не е чел внимателно. За да го накара да осъзнае използването на четенето на книги.