По-късно същия следобед взех влака обратно в Сидни. Там намерих друга изненада, която ме чакаше. Стаята ми в хотела вече беше заредена с пари. В хотела ми бяха казали, че може да има само една стая, но нямаше място за мен. Харкин знаеше плановете ми за пътуване и беше планирал всичко. Нямаше какво да се направи, освен да се намери друг хотел. Сервитьорите бяха щастливи да ми намерят нов хотел, а когато им казах, че е по-добре да се върна в хотела.
Студено. Горещо. Яко. Топло.