Преди много години, имаше един старец, който имаше четири сина. Той искаше синовете му да се научат да не съдят нещата твърде бързо. Така че той им каза да отидат и да погледнат крушовото дърво. Който беше далеч от дома си. Първият син отиде през зимата, вторият през пролетта, третият през лятото, а най-малкият син през есента. Когато синовете се върнаха, старецът ги помоли да кажат това, което са видели. Първият син се оплака от дървото.
Старецът се пошегува със синовете си. Всичките четирима синове харесали дървото. Третият син казал, че дървото било красиво. Крушата е била близо до дома му.