Преди около двадесет години имах чувството, че минавам през трудни времена. Не можех да си намеря удовлетворяваща работа. За мой срам, аз трябваше да карам училищния автобус, за да свързвам двата края и да живея в къщата на една приятелка. Един следобед, докато карах през тих крайградски квартал, бях толкова тъжен, че се питах "Защо животът ми стана толкова труден?" "Какво не е наред със света?" Тогава спрях в автобуса, за да оставя едно малко момиче.
раздразнена възхитена шокиран разочарован