И старецът ходеше с бастун бавно в ресторанта. Бедното му яке, закърпени панталони, и износени обувки, го накара да се открои от обичайната съботна маса. Незабравимо бяха бледите му сини очи, които блестяха като диаманти, големи розови бузи и тънки устни, държани в постоянна усмивка. Той вървеше към масата до прозореца. Една млада сервитьорка го гледаше и изтичаше към него, казвайки: "Ето, господине.
Любезната служба на Мери ще донесе повече пари за нея. Да уважаваш другите означава да уважаваш себе си. Да служиш на другите е порядъчна работа. Мария щяла да се въздигне в резултат на добротата си.