Като изостанала лента, времето се връща в тийнейджърите на майка ми.Тя чака за резултати за приемане от известна гимназия.Тя се опитва да се занимава с теста и с радост, тъй като тя не чувства повече страдание в ученето.Изведнъж аз я наблюдавам как скача и се смее, размахвайки хартия в ръката си, докато семейството й стои наблизо, по-шокирани, отколкото щастливи.Никой друг от селото им не е преминал теста.По-късно, в новата си гимназия, аз гордо гледам
Работи като вестникар. Гордее се с интелигентността си. Работи усилено, за да бъде почетен и награден. Да дава съвети на съучениците си преди тестове.