Точно след раждането ми си спомням, че лежах в конюшнята с майка ми и гледах през вратата, когато виждах прекрасното, голямо поле с дървета около ръба и голямо езерце, от което трябваше да пия. И там в конюшнята, докато всички други коне ядяха трева, си спомням, че пиеше майчиното мляко. Обикновено, сутрин и следобед, аз тичах с майка ми или играех с други млади коне на полето. Понякога, тази игра ставаше твърде опасна.
Собственикът на коня вече не харесваше майка ми. Вече нямах нужда от майка си. Няма други коне, които да помогнат на фермера. Бях достатъчно голяма, за да ям трева.