Като най-малко се наслаждаваше на стаята в хотела, в който самият той беше инструктиран да отседне, Смолууд се беше приготвил да излезе; беше прекрасен ден, в началото на август, а слънцето летеше в незамъглено небе. Той не беше бил в Люцерн от малък, но си спомняше за покрит мост, макар и не ясно, голям каменен лъв и църква, в която беше седял, отегчен и все още впечатлен, докато играеше орган.
беше по-пренаселено, отколкото беше преди. бяха се променили от всякакво признание. бяха съсипани, превръщайки се в атракция. Беше по-тихо, отколкото си го спомняше.