Пред нашия хотел в Хошимин Сити, Виетнам, една привидно достойна жена, която чакаше до вратата с протегнати ръце. И много от хората, които я следваха, не вярваха, че ще им се размине. Тя никога не пропускаше да ми върне усмивката, хватката и поздрава. В последния ден на нашето посещение, аз се озовах сам на оживения ъгъл отсреща на нашия хотел. Колела и мотори се втурваха пред мен.
Преструвайки се, че не вижда нищо раздаване на пари Отхвърляйки ги гневно Поздравете ги нормално