Двайсет години ми се струваше, че съм се гордял с името на един обикновен познайник.Забравих си името на една стара дама, която беше клиент на хартиения път в родния ми град, когато бях на дванадесет години.И все пак тя ме научи на урок по прошка, който никога няма да забравя.В един зимен следобед.Един приятел и аз хвърляхме камъни на покрива на една къща за забавление.
Бъдете смели, когато играете игри. Поздравете другите с големи усмивки. Кук бисквитки, за да се скрие един плик. Прощавайте на другите, когато правят грешки.