Един ден, преди много години, когато работех като психолог в Англия, Дейвид беше доведен в офиса ми. Лицето му беше бледо, а той гледаше в собствените си крака. "Той загуби баща си, когато беше на две години и живееше с майка си и дядо си оттогава. Но годината преди да навърши 13, дядо му умря, а майка му беше убита в автомобилна катастрофа. Учителят му ми каза, че отказва да говори с другите от тогава. "
Играл е шах с него. Разказаха му истории. Писал му е писма. Играеше футбол с него.