Жан-Михаел Сиурдис беше обещаващ млад пианист. Но когато младият човек свиреше, му се струваше, че на младия музикант му се е приискало да потропа с ръце. "Той се притесняваше толкова много за свиренето си, че стана прекалено чувствителен към коментарите на свиренето си. За съжаление, в онези дни критикът не се смяташе за критик, освен ако не открие нещо нередно. Това отношение на критиците често оставяше младия човек готов да се откаже от мечтата си и да се върне у дома.
Искаше да каже на младежа, че критиците са прави. Той искаше да каже на младежа да не губи самообладание по това време. Искаше да каже на младежа, че изпълнението му е страхотно. Той искаше да каже на младежа да уважава мнението на критиците.