Един следобед, четирима черни младежи влязоха в ресторант, който сервираше само "бели", те седнаха и поръчаха хляб и мляко. Белият сервитьор просто каза: "Те не сервираха черни". Младежите не се движеха. Те бяха уморени до смърт от сегрегация и да бъдат ритани наоколо. Управителят беше повикан. Когато видя гневния поглед в очите им, каза, че съжалява, но дори не беше възможно да им сервират.
Там беше по-топло, отколкото навън. Мразеха управителя. Бяха гладни. Те бяха против сегрегацията.