Преди време един приятел, работещ в една част на града, не познавах много добре, ме покани да го посетя. Отне ми часове да стигна до там, а аз карах бързо, докато всяка кола беше паркирала колата ми. Най-накрая намерих място на задната улица. Тъй като вече закъснях половин час, паркирах колата си бързо и побързах пеша. Вървейки бързо по улицата, не можех да спра да мисля, че е много по-лесно да се разходя.
Защото е видял портфейл на земята. Защото той вече закъсняваше. Защото искаше да обядва с приятеля си. Защото беше много уморен.