Зададох на Джаки много въпроси. Попитах я дали се е сближила с пациентите си. Тя каза: "Откакто се запознах с Хелън, знаех, че е така, особено ако бях станала тяхна близка приятелка и те ми казваха неща, които не бих казала на никой друг. Намирах за по-трудно семейството ми да приеме това, което се случва. В повечето случаи умиращият човек е приел истината." Попитах я как може да се грижи за тази работа толкова дълго време.
Джаки е работила в хосписа като доброволец. Майката на автора го е напуснала, когато той е бил на две години. Авторът е най-малкото дете в семейството му. Авторът не е харесвал да бъде момчето от плаката на хосписа.