Веднъж имаше една мравка, която беше много жадна. Тя тичаше насам-натам в търсене на вода, но не можеше да намери. "Тогава изведнъж, когато мравката беше почти готова да умре от жажда, върху нея падна голяма капка вода, която спаси живота й. Водата всъщност беше сълза от младо момиче, което плачеше. Поради тъгата си, сълзата имаше магически качества и изведнъж мравката можеше да говори езика на човешките същества.
Гигантът Мравката Приятелите на мравката. Нейните сълзи