Те се родиха като единственото дете в семейството, аз съм "кралят" на семейството. Родителите ми са и двете ми приятели, и те се връщат вкъщи на всеки две седмици. "Те не се нуждаят да прекарват много време с мен, те винаги се чувстват виновни* и ще ми купуват много скъпи неща и ще ме оставят да правя каквото си искам. Моите баба и дядо никога не ми позволяват да върша домакинска работа, защото искат да си върша работата.
Научил се е да казва "благодаря". Винаги се усмихваше на другите. Помагаше на другите, доколкото можеше. Всичко това.