Някога, имаше едно семейство с осемнадесет деца, които се занимаваха в едно малко село, което не беше далеч от Нюрнберг. Осемнадесет. "Въпреки безнадеждното състояние, две от децата имаха мечта. И двамата искаха да преследват таланта си за изкуство. След много дълги дискусии, двете момчета най-накрая изработиха споразумение. Загубилият щеше да слезе в близките мини и с приходите си да подкрепи брат си, който посещаваше академията.
Справи се отлично в академията. Възнамерявал е да издържа брат си след дипломирането. Той не започва да изкарва прехраната си до завършването си. Той създава шедьовър, наречен "Молещите се ръце".