Джак беше умел художник с жена и двама сина. Една нощ по-големият му син имаше стомашни болки. Чуейки, че е само някои общи чревни разстройства, нито Джак, нито жена му го бяха приели сериозно. Но момчето умря внезапно същата нощ. Знаейки, че смъртта можеше да бъде избегната, само ако беше осъзнал сериозността на ситуацията, Джак винаги се чувстваше виновен. Съпругата му го остави малко по-късно, оставяйки го сам с шестгодишния си по-малък син.
Защото по-големият син не искаше да отиде в болницата. Защото Джак и жена му не са го взели на сериозно. Защото болницата беше много далеч от дома им. Защото Джак не си беше вкъщи по това време.