Има една мрачна малка шега: Rip Van Winkle се събужда в 21-ви век умения за учене на ученици в училище преди сто години. Децата се впускат в дълги разговори с малки метални устройства. Младите хора седят на дивани, преместват миниатюрни спортисти на електронни екрани. Летища, болници, молове - всяко място, където Rip отива просто го озадачава. Но когато най-накрая влезе в класната стая, старецът знае точно къде се намира.
Приличат много на прадядовците си. Могат да правят всичко както си искат. Те са добре развити от всички страни. Те са почти отделени от външния свят.