Две седмици след церемонията по откриването, Игрите свършиха. Последният от тристата златни медала е награден и знамената на победителите са вдигнати. След това започва финалната церемония. Този повод е винаги тъжен и щастлив в същото време. Това е тъжен повод, защото огромното вълнение свърши и няма да се случи отново в продължение на четири години. Тези, които са направили приятели, ще трябва да се сбогуват, може би някога.
Всички те не присъстват на церемонията. Те са по-скоро конкуренти, отколкото приятели. Не могат да не се тревожат, че ще загубят мачовете. Разменят си дрехи за забавление.