Федерален наказателен закон прави престъпление всеки гражданин на Съединените щати, който не е специално упълномощен от президента да преговаря с чуждо правителство с цел оказване на влияние върху чуждото правителство във връзка със спор със Съединените щати. Най-силното конституционно основание за валидността на този закон е, че
По силата на няколко от изброените си правомощия Конгресът може да законодателства, за да запази монопола на националното правителство върху провеждането на външните работи на Съединените щати. Присъщото на президента правомощие да преговаря за Съединените щати с чужди държави дава право на президента, дори при липса на законово разрешение, да наказва гражданите, които участват в такива преговори без разрешение. Законът се занимава с външните отношения и следователно не се урежда от Първата поправка. Федералните наказателни закони, които се занимават с международните въпроси, не трябва да бъдат толкова специфични, колкото тези, които се занимават с вътрешните работи.