Когато бях дете, трапезарията ни имаше два вида столове - два големи стола за сядане и четири малки за сядане. "Когато по-големите стояха на края на масата, по-малките стояха отстрани, освен когато един от нас отсъстваше, след това мама седеше на един от по-малките столове. Татко винаги седеше на края, на "главата" на масата. Седеше на мястото, на което беше седнал татко.
Децата на писателя отстраняват дядо си от обичайното му място. Бащата на писателя не се интересуваше къде седи. Бащата на писателя споделил любимите си ястия с внуците. Те стават напрегнати и нервни за бъдещето си като семейство.