Една сестра каза, че той е отнесъл уморения, разтревожен слуга до леглото. "Синът ти е тук," каза тя на стареца, "Той трябваше да повтори думите, преди да му се отворят очите на пациента." Силно упоен от болката на инфаркта, той слабо видя младия униформен пехотинец, който стоеше извън кислородната палатка. Той протегна ръка. Пехотинята завърза закоравелите си пръсти около стареца.
Защото беше син на стареца. Защото е знаела, че той е добросърдечен човек. Защото не е могла да намери никой друг там. Защото тя мислеше, че той е син на стареца.