Беше почти тъмно. Слънцето се спускаше по върховете на планините. Малкият Том се връщаше вкъщи със сълзи в очите. "Какво е станало, Том?" Майка му отговори с голяма усмивка. "Планината е толкова висока и пълна с големи или малки камъни по пътя. Аз все още продължавам напред. Но бях уморена и беше толкова късно, че трябваше да се върна." Том се разплака.
Пътят беше пълен с големи или малки камъни. Планината беше толкова висока. Бил е само на 14 години. Беше уморен и беше толкова късно.