Моят 16-годишен син, Антон, си спомняше, че е отишъл в местния прозорец за плуване. Повечето от децата плуваха там, и имаше много камъни, за да ги използват като истински пристанища, така че не се страхувах за безопасността му. Все пак, първите думи на пожарникаря "Трябва да дойдеш тук до река Стилуотър" ме накара да си поема дъх, а следващите му думи ми дадоха облекчение: "Синът ти е добре."
Моят син, моят герой Антон, Мълчаливо момче Добро дело Горда майка