В градината на един човек имаше една стара круша. В миналото, вързана елха, която всяка година раждаше радост. И тъй, тя ще роди много круша. Но сега, дървото остаря. И тъй, неблагодарникът реши да отсече дървото. Когато вървеше към дървото с брадва в ръка, дървото му казваше: Моля те, не ме оставяй да умра.
Дървото остаряваше. Човекът се нуждаеше от дърво, за да направи стол. Дървото не даваше сянка. Човекът не можа да получи никакви круши от него.