Докато бягах бавно една сутрин, видях бащата на моя приятел да седи сам на крайпътната пейка. Така че аз прекосих пътя, за да му пожелая едно добро утро. Като дойдех при него, той беше много щастлив да ме види. Той каза, че е хубаво да дойда и да си поговоря с него. След това ми каза с нисък и тъжен глас: "На този етап от живота ми, се чувствам толкова самотен тук.
Той е учител. Той е художник. Той е колекционер на изкуства. Той е обществен говорител.