Беше почти тъмно, слънцето падаше по планините надалеч. Малкият Том се връщаше у дома, със сълзи в очите. "Имаше ли значение, Том?" Майка му каза с голяма усмивка: "Не успях. Планината е толкова висока и пълна с големи или малки камъни по пътя, аз все още продължавам напред. Но бях уморен и беше толкова късно, че трябваше да се върна."
Бавно. Тъжно. Бързо. Рано