Беше ми отнело три месеца, откакто г-жа Милър беше започнала да преподава. Тя постепенно беше в състояние да разбере всички свои ученици, освен един. Боб беше единственото момче, което идваше в училище, облечено нетипично и седеше в класа, напълно изгубен в собствения си свят. Представянето му беше постоянно с всеки един ден. г-жа Милър търсеше докладите за напредъка на Боб и беше шокирана да види, че Боб е бил топър в класа си.
Един учител може да промени живота на ученика. Семейството е най-важното място за децата. Децата не трябва да решават проблемите сами. Човек трябва да симпатизира на чуждото страдание и да предложи помощ.