Имало едно време, когато баща ми бил в юношеските си години, баща му го завел в джамията, за да се моли. Дядо ми, изглежда, имал навика да му отмъщава всеки ден, защото той се молел един до друг, монетите падали на килима. Дядо ми обаче не го забелязвал. Един мъж, седнал наблизо, както и баща ми, забелязал инцидента.
Авторът е бил спрян от баща си да каже истината. Никой освен човека не е видял монетите в джамията. Мъжът бил благодарен на бащата на автора, че му е помогнал. Човекът, който е скрил монетите, вероятно е живял тежък живот.