Ние винаги се връщахме в деня, когато се запознах с Карл. Градският репортер спря на ъгъла, за да си спомня всеки ден Карл, някой, който пътуваше редовно и от работа, група, в която бях включен. Най-накрая намерих място до гърба. Мъжът на седалката до мен беше по-възрастен от мен.
Харесваше джаз музиката. Обичаше да разговаря с другите. Обичаше да чете произведенията на Джак Керуак. обикновено носеше черна шапка и карта за пресата