Ние винаги се връщахме в деня, когато се запознахме с Карл. Градският автобус се спираше на един ъгъл, за да ни напомня на всекидневните пътници, на някой, който пътуваше редовно до и от работа, на група, в която бях включен. Най-накрая намерих място до гърба. Мъжът на седалката до мен беше по-възрастен от мен.
Авторът не е виждал стареца от тогава. Джаз музиката беше по-популярна от рокендрола. Авторът не е доволен от човешките взаимоотношения в света. Карл накара автора да осъзнае, че ние хората живеем в мир и братство.