Животът ми, както е в действителност, винаги е изпълнен с тъга и малко радост. Въпреки това, каквото и да се случваше, винаги можех да се изправя пред него смело. През юли, миналата година, не можех да повярвам на новината, че ми е позволено да вляза в единственото ключово училище в родния ми град. След това се втурнах в дома си и казах на родителите си. Но баща ми не изглеждаше толкова развълнуван, колкото бях. Те не бяха казали нито дума.
Негов учител. Учителката му и съучениците му. Родителите му. Негов учител, съученици и баща.