Един стар човек в избеляла жълта риза седеше в стая без прозорци на повдигната бетонна форма. Единственият източник на топлина се носеше от някъде под пластмасовия матрак и грубото одеало, което той му беше дал, когато бе взел отпечатъци от палеца си. Той чу гласове и метално дрънчене, докато вратата на килията се отваряше. На рецепцията уморен изглеждащ полицай подаде на стареца обратно вещите му, износената му шапка и часовника на Сейко.
Безнадеждно и песимистично. Загадъчна и обезпокоителна. Привързан и упорит. Енергичен и симпатичен.