Майка е ... , плачеше, викаше всичко, което можеше в този тъмен ъгъл. Нямаше никой, който да я чуе как вика, а не душа, която да я успокои. Това пред къщата й беше дълъг криволичещ самотен път. Вятърът беше в покой, а листата не шумяха, тишината я изпълваше. Самотата вече я убиваше, но никой не знае какво я накара да плаче? Загубата на нещо, което обичаш с цялото си сърце не е наистина болката, която можеш да преодолееш.
Тя беше очаквала много от Араян. Очите й са пострадали при инцидента. Била е ударена от една бутилка на ръката. Тя беше подготвила всичко за бъдещето на Араян.