Когато дъщеря ми, Софи, беше приета в колеж, бяхме много щастливи, но малко се притеснявахме да не станем празни приятели. Знаех, че трябва да направя нещо, за да се адаптирам, като се започне от лятото, преди да си тръгне. Софи имаше пакет от цветни тениски. Знаех, че няма да ги носи повече, затова реших да направя юрган от тях за леглото си в колежа.
Тя се почувства притеснена. Чувстваше се нервна. Съжаляваше, че е напуснала дъщеря си. Дъщеря й много й липсваше.