Интелектуална собственост (IP) е продукт на ума, който има търговска стойност. Концепцията датира от 1623 г., когато е приет първият патентен закон за защита на правата върху интелектуалната собственост. IP правата защитават един художник от копирането на неговите / нейните творчески идеи от друг. Например, ако някой генерира идея за роман, тази идея е защитена от IP права. Ако някой друг желае да представи идеята или да я развие по-нататък, той / тя трябва да се консултира с оригиналните художници.
Това не засяга начина, по който разбираме правата върху интелектуалната собственост. Продава песни и филми. Това прави IP правата по-трудни за защита. Предотвратява производството на произведения на изкуството.