Бабата на Дик е много богата. Тя има много магазини. Старата жена започва да се учи да рисува, когато е на шестдесет години. И много я обича. Тя рисува много картини в продължение на дванадесет години. Един ден старата жена е болна. Тя остава в болница. Преди да умре, тя казва на Дик, искам да дам снимката си на училище. Тогава учениците ще ме помнят завинаги. Но аз не знам кое училище ще им помогна.
Тя обича децата. Дик учи в училището. Тя иска учениците да я запомнят. Тя вече не харесва снимките.