Беше септември 2003 г. и аз се борех да си намеря работа, след като преживях съкращаване. Бях свикнала с някои от най-големите предизвикателства на живота ми. Но се оказа, че седях в къщата си постоянно притеснена. Реших да си намеря някаква доброволна работа, за да заема мислите си. Първото място, което потърсих, беше Аризонското хуманно общество. Той ми предложи програма, "Програма за конна терапия" , чиято мисия беше да изграждам самочувствие и увереност.
Да помагам на деца в беда. Да си изкарвам прехраната. За да се изгради доверието на другите. За да подобри душевното си състояние.