Когато бях на около 14, реших да правя пари, така че получих работа на непълно работно време в местен ресторант. С първата си заплата осъзнах, че ще трябва да работя много повече, за да спечеля много малко пари. Шефът ми беше направил малко над минималната заплата за 20 години и знаех, че не искам да прекарам остатъка от живота си, работейки до смърт. Приблизително по същото време, моите кръстници ме бяха завели до инвестиционна работилница.
Той е инвестирал всичките си спестявания в акции. Той беше твърде развълнуван, за да изчака да отвори брокерска сметка. Искаше да дари още, за да събере пари за рак на гърдата. Чувстваше се горд, че е акционер, а акциите му се увеличават.