Един ден чаках на опашка, за да проверя в Уол-Март. Подобно на много хора, които искаха да минат през касата, мислите ми бяха на скорост, нищо повече. "Но аз стоях на опашка, не се движеше толкова бързо, колкото исках, и аз погледнах към касиера. Стоеше човек на седемдесет години. На средно телосложение, той носеше очила и хубава усмивка. Помислих си: "Ами, той е стар човек."
Доста се срамуват от себе си. Напълно озадачен. Неочаквано помръдна. Любопитно, но щастливо