Един ден една мравка се напила до един малък поток и паднала. Тя направила отчаяни усилия да стигне до страната, но не направила никакъв напредък. Бедната мравка едва не се изчервила, той все още смело правел това, което правел гълъбът, птицата я хвърлила като стрък трева, която я поддържала като сал, и по този начин мравката отново стигнала до брега. Докато си почивала и се сушила в тревататататата.
Тя беше приятелка на мравката. Тя се смили над бедната мравка. Мравката беше почти изтощена. Мравката дълго време се е борила във водата.