Баща ми ми остави съкровище, когато умря. Това не беше голяма къща или кола. Не бяха пари или злато. В очите на света баща ми умря като беден човек. Той беше обикновен механик, който работеше усилено, за да издържа семейството си. Съкровището на баща ми, по-скоро, беше в хиляди прекрасни спомени, които той ми даде в хода на живота си. Един конкретен човек се изправи в съзнанието ми днес.
Специална кола. Голяма къща и много пари. Умения да издържа цялото семейство. Спомени за баща му и за себе си.