Това беше ден на дипломирането в университета, където работя и един прекрасен ден, за разлика от първото дипломиране, което бях научил като млад професор. В този студен ден преди години, докато гледах как учениците влизат в залата, един от моите колеги се обърна към мен и каза: "Завършването ще бъде едно от най-щастливите и най-тъжните времена в живота ми." На моето запитване, той отговори: "Защото студентите, които преди имах да знам, трябваше да си тръгна."
Напълно съгласен с колегата си. Беше много озадачен. Смяташе го за много смешно. Беше много тъжно.