Имах летен лагер със съучениците си миналата година. Рано сутринта. Ние се събрахме на автогарата. След като се сбогувахме с родителите си, се качихме на автобусите. След това ни отне повече от два часа, за да пристигнем на къмпинга. Смеехме се и викахме. Скочихме и тичахме навсякъде. За първи път бяхме далеч от родителите. Някои от нас започнаха да се чувстват като у дома си.
Защото беше добре да стоим в хладната вода, когато времето беше горещо. Защото писателят се чувстваше доста спокоен по време на класа. Защото учителят по плуване беше интересен. Заради всичко казано по-горе