Нещо, което винаги ме е интересувало за Ейбрахам Линкълн е, не е изненадващо, чувството му за хумор. Интересното е, че когато Линкълн се смееше, той беше първият американски президент, който имаше такова. Това е така, защото "чувството за хумор" наистина не беше общо до осемнадесет-шестдесетте и петдесетте години. През осемнадесет-те и петдесетте години се наричаше "чувството за нелепото".
Коментарът му точно отразяваше времето му. Създал е фалшива снимка на Линкълн. Той беше предубеден и егоцентричен. Той беше смел да посочи слабостта на Линкълн.