Спомних си, че когато бях малко дете, аз бях свикнал да гледам за неделята на седмицата. Да, аз бях толкова ентусиазирана да стоя до него. Сега той беше толкова щастлив, че той все още имаше някакви грижи за автобусите. Чудех се къде най-накрая спряха тези гигантски автобуси. В слънчевите недели, това бяха моите приключенски времена. Той ме заведе до автобусната спирка. Времето минаваше, докато бях нетърпелив, той се усмихваше, както винаги.
Братът на писателя. Синът на писателя. Бащата на писателя. Шофьор на автобус.