Всяко лято, без значение колко спешно е графика за работа, аз си почивам един ден изключително за моя син. Ние го наричаме "деца-син" и "колкото по-малко ми се случваше, толкова по-голяма беше паниката", където открихме, че той е достатъчно висок, за да язди един от най-бързите влакчета в света. Преживяхме чрез разтягане на лицето завои и кръгове за деветдесет секунди. След това, когато излязох от надпреварата, със спокоен глас, той отбеляза, че това.
регулиране на темпото на живот и силата на стимулация насърчаване на практиката на дните баща-син консултация със специалист по детска психология балансиране на училищната работа с дейности след училище