След като баща ми почина на 30 август 2001 г., майка ми се беше погрижила да отбележим всяка годишнина. Отначало братята ми и сестра ми ходеха часове наред, за да се приберат вкъщи, но в крайна сметка се оказа, че само един-двама от нас са се върнали на литургията и са прекарали деня заедно. Голямата любов на живота й, мъжът, който скъса с нея точно преди дипломирането й в колежа, само за да се върне две години по-късно.
Знаех, че последният й ден ще дойде на 30 август. Запазила е всичко от дома на баща си. Липсваше ми татко, въпреки че беше починал. остава ежедневно присъствие в живота му.