Датата беше като всеки друг ден в живота му. След училище Майкъл мина покрай магазина на ъгъла на улицата. Той спря да погледне в първия ред обувки. И той се чувстваше по-добре за себе си. Той наистина искаше да ги има за рождения си ден. Той тъжно си тръгна и помисли какво да каже на майка си. Той знаеше, че ще даде всичко, което пожелае, ако може. Но също така знаеше, че има малко пари. Той реши да не се прибира веднага вкъщи, тъй като майка му.
Не искаше да тревожи майка си. Не обичаше майка му да го забелязва. Изглеждаше притеснен и майка му го беше забелязала. Мислех си как да си взема чифт обувки.