Една лятна нощ Лудвиг Бетовен се разхождал в предградието на Бон. Изведнъж дошъл лек вятър. Той чул малко музика. Той слушал внимателно и открил, че това е неговата F соната. Той последвал музиката и дошъл в малка къща. Там през прозореца, тя чула момиче да свири на много старо пиано и млад мъж да прави обувки до нея, той бутнал вратата отворена и влязъл. Домакинът го посрещнал много топло и му казал, че момичето било много сляпо.
Тя беше сляпа. Брат й не искаше тя да си отиде. Те бяха твърде бедни. добри приятели