Най-накрая дъщеря ми излиза с някакви торби с хранителни стоки, които отвличат вниманието ми от вестника. Тя вика: "Здравей, татенце!" и тича към малката кухня. Тя винаги си тръгва. Никога не съм виждал някой с толкова енергия като нея, освен може би майка ми. "По-добре да не правиш бъркотия там, или майка ти ще се ядоса!" Аз й се обаждам. Тя спира да дрънка за секунда.
Тя се страхува, че баща вероятно не харесва Стив. Тя се чувства странно заради думите на баща си. Тя може да направи баща си разочарован, тъй като тя не може да яде заедно с него Мисли, че баща й не би искал тя да излезе онази нощ.