Сега знам, че мъжът, който седеше с мен на старите дървени стълби, тази страшна лятна кока-кола, с която се занимавах, не беше висок, но на петгодишна възраст той беше гигант. Отново бях хванат в средата на обстоятелствата. Четвъртото от шест деца, не беше необичайно да съм или твърде млад, или твърде стар за нещо. Тази нощ бях и двете. Докато двамата ми братя спяха в къщата,
Няма да му бъде позволено да си купи кола отново. Щеше да бъде накаран да изпие кока-колата с чаша, вместо с бутилка. Дядо пак щеше да го накара да пресече улицата сам. Колата беше твърде студена за него, за да пие.