Приятелят е по-добър от съдбата. Приятелят е по-лош от отровата в някои случаи. Двете изречения по-горе имат противоположни значения и изглеждат никога неразумни, но те могат да бъдат обяснени по следния начин: първият се отнася до всички добри приятели, които ни тласкат към добро, докато вторият до всички лоши, които ни водят към лоши пътища. Моят идеален приятел, разбира се, е добър приятел, чиято доброта е показана по-долу - той няма лоши навици, като пушене и пиене.
Писателят и неговият идеален приятел имат много да учат един от друг. Писателят има много да учи от своя идеален приятел. Идеалният приятел на писателя има много да учи от него. Писателят има само малко да научи от своя идеален приятел.