От осем до единадесет години учих в малко училище в Бат, Англия. Това беше малко училище от четири класа. За съжаление, имах успех в математиката, с около двадесет и пет деца във всеки клас според възрастта. В по-голямата си част един учител трябваше да преподава всички предмети. Въпреки това, понякога директорът, г-н Роналд Броаш, идваше и прекарваше около час. Той беше голям човек с много щастлива природа. Той имаше чувство за хумор и щеше да бъде щастлив.
Г-н Broaches често му даде някои пъзели само за забавление . Те имаха същия интерес. Г-н Брашъс откри и разви интереса си. Г-н Брош е бил приятел на баща му.