Със сигурност има известна история за британския поет Самюел Тейлър Coleridge.Той е бил писане на клетъчен клетъчен проблем, когато той е бил прекъснат от почукване на вратата. Това беше епоха, преди телефоните. Някой трябваше да им предаде съобщение. Когато Колкридж се беше върнал към поемата си, той беше загубил вдъхновението си. Неговото незавършено стихотворение, което иначе би могло да бъде шедьовър, сега никога не е било нещо повече от това.
Това е начин да сигнализираш, че не харесваш обаждащия се. Естествено е да се казват лъжи за малките неща. В основата си това е добър начин да се защити неприкосновеността на личния живот. Трябва да се чувстваме виновни, когато не можем да кажем истината.