Минаха няколко години. Тогава отец Буун се обади на семейството заедно. "Събери си нещата", им каза той. "Ние сме тръгнали оттук. Нашата ферма вече не е добра за живеене. Можем да си купим богата, евтина земя на югозапад." Шестнайсетгодишният Даниел беше щастлив. "Радвам се, че отиваме", каза той. "Чувствам се пренаселено тук. Има твърде много къщи и твърде много хора." Отец Буун направи готов за пътуването.
Никога не са стояли дълго на едно място. Тяхната земеделска земя не беше добра за живеене. Намерили са по-хубав апартамент. Имат твърде много пари.