Пред дъщеря ми, Шели, беше купа, пълна със зеле. Тя мразеше зеле. Тя само седеше там в мълчание със сълзи в очите си. "Шели, скъпа моя, защо не ядеш малко? Ако не, майка ти ще ни извика." Шели не се чувстваше щастлива. "Добре, татко. Ще ям, само малко." Тогава Шели каза: "Татко, ако аз ям толкова много."
цялата храна в купата Нищо. само малко от зелето всичко освен зелето