Дядо ми беше учител.Той беше директор на училище за момчета на възраст между тринадесет и осемнадесет.Знам, че той е бил мил и нежен човек в сърцето, защото когато бях млад (и той беше стар), той ми даде подаръци и ме постави на колене, и ми разказа истории.Но аз вярвам, че момчетата в училището му се страхуваха от него. В училище, когато той влезе в класна стая, пълна с шумни момчета,тези момчета се почервеняха в лицата му.
почервеня и не можа да върне погледа на дядо ми. Погледнах назад към червеното лице на дядо ми. Смени още един. почервеня, защото обувките му бяха мръсни.