Малкото пътници в метрото, които ме зърнаха, може да са си помислили, че съм странен. Вместо това един обикновен господин, който седеше срещу мен, ме гледаше с пълна глава, гледаше хляба със сирене на пода пред мен и след това се взираше обратно в мен. Един пътник вероятно щеше да го изпусне по погрешка и да слезе на предишната спирка, но джентълменът може и да не мисли така. "Следваща спирка, гара Свети Патрик" - моята спирка бързо идваше.
Искаше да говори с автора. Авторът изглеждаше твърде нервен. Авторът щеше да слезе. Може би си мисли, че авторът е изпуснал хляба.