Веднъж едно малко момче живеело във ферма, която изглеждала толкова далеч отвсякъде. Той трябвало да става, преди слънцето да изгрее всяка сутрин, за да помогне на баща си във фермата. След един час той стоял на едно място, за да си почине. След това той се качил на стената покрай фермата. Той можел да види къща със златни прозорци.Ако можеха да си позволят златни прозорци, тогава трябва да има други хубави неща вътре в къщата." Той си представял как ще бъде там.
Никой не живееше в бедната къща. Къщата беше толкова стара, колкото той очакваше. В къщата нямаше златни прозорци. Къщата беше по-близо, отколкото си мислеше.