"Една невидима усмивка г-н Доусън отговори беше стар мърморко, а всички в града се усмихваха. Всички се страхуваха да не отидат в двора му, докато г-н Доусън казваше, че ще дойде след теб с пушката си. Един петък, 12-годишната Джанет щеше да остане цяла нощ с приятелката си Ейми. Трябваше да ходят до къщата на Доусън.
Г-н Доусън не харесваше деца. Те се страхуваха да не бъдат наказани от г-н Доусън. Г-н Доусън беше злобен старец. Техните родители им казали да не го правят.