Скъпа Ан, много ми харесва рубриката ти. Срещнах едно момиче преди четири години в салона. Тя беше тази, която най-накрая се обърна към мен, а ние станахме добри приятели. Тогава тя ме ядоса толкова много, че аз просто си тръгнах и никога не се видяхме отново. Поглеждайки назад, наистина съжалявам, че приключих нещата по този начин. Това беше страхливо действие от моя страна, но аз имах ужасен нрав по това време.
Извинението е по-добре късно, отколкото никога. Трябва да помисли два пъти, преди да се ядоса. Няма смисъл да плачеш над разлятото мляко. Той трябва да отговаря за грешните си постъпки.