Аз бях по-късно в първия ми ден в гимназията. Моят следващ клас, испански, ме изплаши. Както пишеше вторият звънец в коридора. "Всеки път, когато ми се обаждаше учителят ми, аз се надявах, че той ще ми помогне. На вратата, ръката ми се протегна и стисна здраво. Погледнах нагоре. Един човек се усмихна и се представи като Профе, което означава учител или професор по испански. Веднага, топлата му усмивка и приветливите му думи облекчаваха страховете ми.
Той е студент. Той вече е работил. В пасажа не се споменава. Той е от името на студентите.