Веднъж имаше един стар фермер. Той имаше кон и конят беше почти толкова стар, колкото себе си. Една сутрин той се качи с младия си син. "И така, един стар човек се качи на коня, преди да умре. Бащата и синът вървяха, защото фермерът не искаше да бъдат твърде уморени. Те срещнаха двама мъже на пътя. Те казаха: "Защо вървиш, фермере? Имаш кон. Това е дълъг път, за да стигнете до пазара. "
Фермерът да язди такъв уморен кон. Фермерът да язди, докато малкият му син ходи. Момчето да язди вместо баща си само един човек да язди толкова дълъг път