В ранната сутрин, аз се отправих към задната врата и намерих 10 инча сняг, който да ме обсипе със сняг. О, не, Брайън трябваше да изчисти покрива отново. Но Рио се въртеше на гърба му, играейки си с белите неща и ритайки задните си крака, възхитени. Дните му в приюта за животни в Ню Мексико отдавна бяха забравени - той от все сърце се радваше на живота като куче от Колорадо. Рио се нуждаеше от разходка.
Беше отпусната. Чувстваше се стресирана. Тя се тревожеше за Рио. Тя все още се дразнеше от Брайън.