Един благородник и един търговец веднъж се срещнали в една гостилница. За обяда си и двамата си поръчали супа. Когато я донесли, благородникът видял, че господарят е изгорил една лъжица, но супата била толкова гореща, че той си изгорил устата и сълзите стигнали до очите му. Благородникът се срамувал да признае, че е изгорил устата си и отговорил:Господине, някога имах брат, който извърши голямо престъпление, за което и аз бях обесен.
Никога не бях ял супа. Знаех, че супата е твърде гореща. Нямал брат, който да бъде обесен. Имал е много добър брат.