Дядо ми беше учител.Той беше директор на училище за момчета на възраст между тринадесет и осемнадесет.Знам, че той беше мил и нежен човек в сърцето, защото ако бях млад (и той беше стар), той отново ми даде подаръци и ме постави на колене, и ми разказа истории.Но аз вярвам, че момчетата в училището му се страхуваха от него. В училище, когато той влезе в класна стая, пълна с шумни момчета,тези момчета отидоха на червено в лицата.
Не се ядосваше в училище, както у дома. Той не беше толкова нежен, колкото у дома. Той не хвърляше книги в училище, както правеше вкъщи. Той не се ядоса вкъщи.