По време на моите гимназиални години, най-важното нещо беше това, което бях облечен за петъчните вечерни танци и кой бях аз. "Започнах да се занимавам с колежа, но това беше най-малкото от всичките ми притеснения. Когато завършвах осми клас и започвах гимназията, по-големият ми брат завършваше дванадесети клас и отиваше в колежа. За завършването ми той ми даде картичка, в която пишеше: "Радвай се на четирите си години...
Той пожела на автора да има повече танци. Той посъветвал автора да цени годините. Той насърчава автора да напусне комфортната си зона. Той предложил на автора да се насочи към обществен колеж.