Bob Butler започна да се радва на краката си в 1965 експлозия на противопехотна мина във Виетнам. Той се върна у дома като герой от войната. Двадесет години по-късно, той отново показа, че героизмът идва от сърцето. Butler беше работил в гаража си в Аризона в горещ летен ден, когато чу женски писъци, идващи от близката къща. Той завъртя инвалидната си количка към къщата, но гъстият храст не му позволяваше да се приближи до задната врата.
Защото веднъж е преживял същата сцена във Виетнам. Защото беше спасил много деца в опасна ситуация. Защото си спомняше думите на виетнамското момиче през цялото време. Защото е знаел някои познания за първа помощ и медицински грижи.