Когато бях на шест, майка ми ме постави в пансион. През следващите девет години, аз никога не бях спал в една стая, която съдържаше по-малко от 30 други деца в нея. Така че, когато бях повишен до старши в гимназията за последната ми година там, имах най-голямото удоволствие да бъда в една стая само с един друг съученик, и добавената черта на полу-частна баня. Ние възрастните също имахме функцията да се разхождаме из кампуса в специални шапки.
От този момент нататък няма нужда да учи в пансион. В неговия клас ще има най-малко 30 съученици. Най-добрият му приятел щеше да дели стая с него. Щеше да дели стая само с един съученик.