След като мама умря, аз започнах да посещавам татко всяка сутрин, преди да отида на работа. Той беше крехък и се движеше бавно, но той винаги имаше чаша прясно изцеден портокалов сок на кухненската маса, заедно с неподписана бележка, която четеше." Такъв жест, знаех, беше толкова далеч, колкото татко някога е бил в състояние да отиде в изразяване на любовта си. Всъщност, аз си спомням, като дете бях разпитвал мама.
Баща ми никога не ме е обичал. Просто не можех да разбера баща си. Моят трудолюбив баща Тиха бащинска любов.