В един горещ летен ден Джонатан и съучениците му нервно си седяха в класната стая, чакайки последния звънец на деня да зазвъни. Джонатан се молеше, че камбаната ще звънне скоро, защото искаше бързо да си тръгне, преди тримата огромни, дебели, миризливи хулигани да го видят. Всеки ден тримата хулигани чакаха там невинно училищно дете да се дразни и тормози. В момента, в който звънеца звучеше.
Защото майка му беше строга с него. Защото се страхуваше от майка си. Защото е трябвало да избяга от тормоза. Защото не обичаше да ходи на училище.