През 1800 г., само три процента от населението на света е живяло в градовете. Така че един град - Пекин - е имал население от над един милион. Докато повечето хора са живеели в селските райони и никога не са виждали град в живота си. През 1900 г., само сто години по-късно, приблизително 150 милиона души са живели в градовете, а десетте най-големи градове в света са имали население над един милион. До 2000 г. броят на жителите на града е над три милиарда; и през 2008 г.
Сега те гледат на слабостите като на силни страни. Те вече не смятат, че градското движение е привлекателно. Те приемат градския живот въпреки проблемите му. Те мислят, че градското каране осигурява повече ползи.