Но веднъж говорих в една гимназия. След речта, аз бях помолен да видя един специален ученик. Една болест беше оставила момчето у дома, но той беше изразил интерес да се срещне с мен и това щеше да означава много за него. Съгласих се. Когато се роди, лекарят каза на родителите си, че няма да доживее да види пет, тогава им казаха, че няма да го направи до десет. Сега той беше на тринадесет.
Матю беше добър в вдигането на тежести. Рик имаше подобна болест като дете. Матей останал оптимист по отношение на болестта. Рик насърчи момчето да стане шампион.