Бях на двадесет години и родителите ми очакваха с нетърпение деня, в който щях да си изкарвам прехраната. За съжаление, нямах никаква представа какво искам да бъде моето бъдещо занимание. Единственото нещо, което знаех, беше, че не искам да прекарам следващите 45 години в преподаване, да бъда медицинска сестра или да седя в офис. Но това беше преди пощальонът да достави каталог с курсове, които се предлагаха в местния колеж.
Беше твърде стар, за да си намери работа като учител. Исках да работя като медицинска сестра в болница. Никога не ми е харесвало да съм в учителски кабинет. Нямаше да си намери работа, докато не навърши 45 години.