Но дядо ми знаеше, че моята ръка е свирела важна преди двадесет и пет години. Бях на петнадесет. Той беше мил, справедлив и много забавен. Когато бях млад музикант, той беше най-големият ми фен. Свирех на цигулката си, когато го посещавах, но всеки път имаше една молба. "Можеше ли да свириш 'Amazing Grace'?", попита той, изпълнен с надежда и с миг в окото си.
Неодобрително. Напълно. Съмнявам се. Жалко.