Старецът се събудил преди изгрев слънце, както често правел, за да се разходи по плажа и да поздрави новия ден. Докато се движел през ранната утрин, видял един млад човек, който се навеждал, протягал се и хвърлял, в чест на съвършения ден, който скоро щял да започне, когато той се приближил, осъзнал, че младежът не танцува до деня, а по-скоро се навеждал да провери отломките, оставени от нощния прилив.
Не можех да умра. Не могат сами да се върнат в морето. Не можех да живея на плажа. Можеше да се забавлява на слънце.