Анди побягна бавно от вратата на училището, мечтаейки за риболовното пътешествие, което баща му беше обещал. Той беше толкова зает да се разхожда с цялата риба, която г-н Би не знаеше за всичко останало около него. Той се движеше, докато странен звук го привлече към настоящето. Той спря и погледна любопитно нагоре към небето. Това, което видя шокиран и ужасен. Огромен рояк от пчели напълни небето като черен облак.
Без болки, без печалби. Веднъж ухапан, два пъти срамежлив. Където има воля, има и начин. Във време на опасност, умът на човек работи бързо.