Питърсън съди Дилън за клевета. След като Питърсън свидетелства, че Дилън е писал на работодателя на Питърсън, че Питърсън е крадец, Дилън предлага доказателства, че Питърсън някога е откраднал пари от бивш работодател. Доказателството за предишната кражба на Питърсън е
допустимо, като веществено доказателство, доказващо, че Питърсън е крадец. Допустимо, но само за импийчмънт на Питърсън. недопустимо, тъй като характерът не може да бъде показан чрез конкретни случаи на поведение. недопустимо, тъй като тези доказателства са по-скоро несправедливо увреждащи, отколкото доказателствени.