Вчера, вместо това, дочух как 9-годишният ми син, Арън, говореше на глас с приятеля си, Зак. "О, Господи!" Зак започна, надничайки в гардероба на Арън. "Но къде са всичките ти играчки?" "О, ние правим нещо, наречено "План за простота", така че на практика се отървах от 80% от персонала си." "Какво? Майка ми и баща ми ме накараха да направя това?" "Не.
Защото не ги харесваше. Защото родителите му са го накарали. Защото нямаше време да си играе с тях. Защото е искал да прекарва повече време със семействата си.