Джим, млад фермер, веднъж бил вкаран в затвора. Един ден получил писмо от майка си. "Толкова съм се усмихнал на фермата си. "Той пишеше. "Някой ден щеше да засади картофи. Преди не можех да изкопая всички ниви сам. Джим прочете писмото и стана тъжен. "Какво мога да направя?" помисли си той. Тогава той имаше добра идея. Той пишеше на майка си, "Не копай нивите, не копай два дни."
Защото скоро ще се прибере вкъщи. Защото мъжете не са намерили парите. Защото майка му е можела да засажда картофи. Защото е получил още едно писмо от майка си.