Аз имах един опит преди няколко години, който ме научи на нещо за начините, по които хората стават виновни за това, което се случва днес. Защото той е виновен за това, че всеки януари, аз трябваше да се чувствам по-добре на две погребения на две възрастни жени в моята общност. И двете щяха да умрат "пълни с години", както би казала Библията. Техните домове се случиха да са близо един до друг, така че аз платих съболезно призоваване на двете семейства в един и същи следобед.
Животът и смъртта са неразгадана мистерия. Всяка история трябва да има щастлив край. Никога не се чувствайте виновни през цялото време, защото не всяко бедствие е по наша вина. Като цяло оцелелите ще се чувстват виновни за хората, които са починали.