Преди няколко години работех в една църква. Тъй като синът ми ходеше на училище вкъщи, той идваше с мен в църквата всеки ден. Да, тя щеше да спре в местния магазин и да вземе шоколадова напитка за него и чаша кафе за мен. Чиновникът в магазина правеше живота ни по-приятен всеки ден и се връщахме отново и отново. Тя беше намерила свой начин да се наслаждава на живота и работата си.
Тя беше сериозна. Тя беше оживена. Беше нервна. Тя беше глупава.