После Мария го посади до стъклената врата, която гледаше към страничния двор. Вратата се беше отворила, докато тя беше там. Покрила я с мръсната си градина, а отвън я беше насадила с плевели. Тогава Мария обичаше да гледа плевелите, следвана от семенни топки. Късно следобедната слънчева светлина се спусна в нощта. Обръщайки се към светлината, Мария вдигна цветните си моливи и хартия.
Татко не искаше никой да докосва цветята му. Беше й трудно да седи на земята и да работи. Тя не знаеше как да се грижи за зеленчуковите растения. Градината беше пълна с плевели и малки семенни топки.