"Bang!" вратата винаги е предизвиквала реверберация. Може би просто е стоял там, с баща ми стоеше от едната страна, а аз от другата страна. "Бях и двамата с голям гняв. "Никога не съм бил в тази къща отново!" щурмува баща ми, аз се втурнах от апартамента и тичах по улицата. Уличните светлини блестяха, причинявайки по-скоро тъжно чувство. Аз се скитах безцелно.
Бащата се отнася несправедливо към сина си. Бащата всъщност е мил със сина си. Бащата не е нито мил, нито жесток към сина си. Бащата винаги намира вина в сина си.