През 1966 г., Алън и Беатрис Гардън предполагат, че двама професори в Университета на Невада в Рено, са имали различни черти на езика. Те все още са се интересували от еволюцията на езика и езиковите способности на големите маймуни. Предишните опити да се научат шимпанзетата да говорят са завършили с неуспех и въпросът е бил считан от повечето хора за затворен. Но Гардънс са осъзнали, че речта и езикът не са едно и също нещо. Много глухи хора, например, не могат да говорят.
Човешката реч може да се развие от жестове Маймуните са най-близкият вид до хората. Нормалните хора наистина не се нуждаят от помощта на жестове. Жестът не е част от човешкия език.