Пред нашия хотел в град Хо Ши Мин, Виетнам, една на пръв поглед достойна за възхищение стара жена, която чакаше до вратата с протегнати ръце. Всеки ден аз се обръщах с ръка към нея, когато очите ни се срещнаха. Тя никога не се проваляше да върне усмивката ми, хватката ми и поздрава ми. В последния ден на нашето посещение се озовах сам на оживения ъгъл отсреща на нашия хотел. Колела и мотори се втурваха пред мен.
Милост и съжаление пари и храна Усмивка и поздрав внимание и уважение