Когато се стъмнило, един вълк се разхождал по пътя. След това бил изненадан да види огромната си сянка под краката си. "Защо лъвът беше толкова силен, че не знаех, че съм толкова голям!" Вълкът се зарадвал, че се нуждае от него. С времето слънцето залезе и сянката му стана все по-голяма и по-голяма, така че изглеждаше като гигант. "О, погледни сянката ми. Аз съм толкова голям!" Вълкът си помислил, че е толкова голям.
Лъвът изяде вълка. Вълкът изяде лъва. Станаха добри приятели. Вълкът станал цар на гората.