Джон чакаше момичето, чието сърце той знаеше, но чието лице той не се възхищаваше, момичето с розата. Тринадесет месеца по-късно, в една библиотека във Флорида, той взе една книга от черупката и се заинтересува от бележките в полето. Мекият почерк показваше грижовна душа и проницателен ум. Пред книгата, той откри името, г-ца Холис Мейнел. С времето и усилията той получи нейния адрес.
Джон и повярва един от старите и приятели Взела е добри бележки с мек почерк. Джон я смяташе за грижовна и мислеща дама. Тя беше красива с тънка фигура и сини очи.