"Невидима усмивка г-н Доусън беше стар мърморко, но всички в града се преструваха, че Ейми се усмихваше. "Всички се страхуваха, че Джейн се усмихваше на двора му. "Когато г-н Доусън казваше, че ще дойде след теб с пистолета си. Един петък, 12-годишният Джанет щеше да остане цяла нощ с приятелката си Ейми. Те трябваше да ходят до къщата на Доусън по пътя към къщата на Ейми.
Носеше невидима усмивка. Щеше да ги застреля с пистолет. Той беше зъл с ябълките си. Той винаги е бил много студен.