Израснах, знаейки, че съм различен и мразех титлата. Бях роден с леко запушена уста, а когато започнах да ходя на училище, съучениците ми постоянно ми се смееха. Тогава не можех дори да взривя балон. Когато съучениците ми питаха: "Какво се е случило с устната ти?", им казвах, че съм паднал като бебе и съм го нарязал на парче стъкло. Някак си ми се струваше, че е по-приемливо да съм преживяла инцидент, отколкото да се роди.
Моят живот да бъда различен Малък израз на любов Кръгъл и хубав учител Думи, с които да поправя грешката си