Доналд се бореше със собствените си трудности в съня си онази нощ. Не само заради ярките светлини на приюта или постоянните гласове на хората. Когато се случваше един и същ кошмар, той стоеше буден, но се страхуваше да спи. Доналд се връщаше в малката си къща. И все пак той не можеше да излезе от страшните хленчещи на малкото си куче, или неудобните звуци на майка си, разтревожена в съседната стая.
Изгряващата вода. Счупеният прозорец. Щастливото куче. Шумната обстановка.