Кльощаво младо момче обичаше футбола с цялото си сърце. Но тъй като беше наполовина по-малък от другите момчета, той стигна до никъде. Този тийнейджър живееше дълго с баща си. Въпреки че момчето винаги стоеше на пейката, баща му винаги стоеше с аплодисменти. Този млад мъж все още беше най-малкият от класа, когато влезе в гимназията. Но баща му продължаваше да го насърчава. Когато младият човек отиваше в колежа, той винаги стоеше с радост.
Защото съжаляваше, че пропусна практиката. Защото е бил тъжен от смъртта на баща си. Защото имаше няколко дни да си почине. Защото искаше да завърши колеж.