Един от най-приятните ми спомени като дете е как минаваш покрай реката и седиш безучастно на брега. Там не бих се радвал на спокойствието и тишината, да гледаш как водата се втурва надолу по течението и да слушаш пеенето на птиците и шумоленето на листата по дърветата. Аз също бих гледал как бамбуковите дървета се огъват под натиска на вятъра и как се връщат грациозно в първоначалната си позиция, след като вятърът е утихнал. Когато си мисля за способността на бамбуковите дървета да отскачам обратно.
Наведи се, но не се пречупвай. Прекрасното ми детство. Бамбуковите дървета. Обичай бамбуковите дървета и живота си.