Имах един много специален учител в гимназията преди много години, чийто съпруг неочаквано почина от сърдечен удар. Около седмица след смъртта му, тя забеляза, че нещо от нейните възгледи е станало с някой от класните стаи. Тъй като слънчевата светлина влезе през прозорците на класната стая и класът беше почти свършил, тя премести няколко неща настрана на ръба на бюрото си и седна там. Тя спря и каза: "Преди да е свършил класът, бих искал да споделя с всички вас.
Защото тя беше завършила задачата си в клас. Защото едва ли можеше да контролира чувствата си. Защото мислеше, че класът не е достатъчно грижовен. Защото искаше да сподели някои от възгледите си с класа.