Щом веднъж сляза от автобуса и тръгна на няколко пресечки, спирам, когато стигна до любимото ми място за почивка, ходя до металната врата с кафява боя, обръщам дръжката и влизам. Хиляди очи ме гледат, докато заемам мястото си в края на дългата линия. Когато най-накрая стигна до прозореца, давам на полицая личната си карта. "Аз съм тук, за да посетя г-н К. Да, аз съм негова дъщеря."
Бащата на автора никога няма да се прибере у дома. Авторът се среща с баща си веднъж седмично. Любимото място на автора ще се промени. Авторът мрази баща си.