Лампата за масло и фара На един остров край скалистия бряг стоеше един голям фар. През деня, белите стени на фара сияеха така, че той изгаряше светлината на тези в морето. Много хора посещаваха фара, а когато го правеха, коментираха размера и силата му и се възхищаваха на красотата, която той добавяше към обкръжението. Някои разказваха на пазача му как светлината му ги е спасила по време на буря.
Мислеше, че светлинната къща е по-важна от него. Той трябваше да помогне на пазача да направи своя път. Той беше забравен от всички хора. Трудът му тежеше на сърцето.