Той беше решил, че ще се премести на източния бряг на Индия. Той беше село от прости кал и тревички, построени на брега, но той щеше да се издигне веднага зад селото, на височина сто и петдесет метра. Един прост, добросърдечен старец, чието име беше Джалпур, отглеждаше две малки ниви на самия край на тези хълмове. От полетата си щеше да види рибарските лодки, които се спускаха надолу.
Не е работил много. Имал е твърде много деца за изхранване. Селяните продължавали да му вземат царевицата. Той зависеше само от хубавото време и реколтата за оцеляване.