Джон веднъж ми разказа една история за приятеля си, Майкъл. Майкъл се случи да бъде на един влак, седнал до един млад мъж, който изглеждаше притеснен. "Най-накрая младият човек казал на приятеля, че е затворник, връщащ се от затвора далеч. Това, което направил, било срам за семейството му и те нито го посещавали, нито му писали. Той се надявал, обаче, че това е само защото били твърде бедни, за да пътуват и твърде заети, за да пишат. Когато бил пуснат на свобода.
Младежът не можел да живее със семейството си. На ябълковото дърво имаше много бели панделки. Той се страхуваше. Младият мъж бил много тъжен.