Хектор винаги даваше всичко, което имаше. Но тъй като той беше само половината от размера на другите момчета, той най-вече трябваше да седне на мача на гимназията. "Ами, Хектор винаги беше на трибуните. Той никога не пропускаше мач. Няколко години по-късно Хектор реши да се пробва за колежанския отбор. Треньорът го държеше, защото винаги влагаше цялото си сърце във всяка тренировка. Но все пак, момчето никога не беше успяло да играе.
Всичко за бащината любов Опитен треньор Обещаваща футболна звезда Определен играч