Така че Пепис и жена му бяха помолили някои приятели да вечерят в неделя, 2 септември 1666 г. Слугите бяха станали много късно в съботната вечер, докато той се беше подготвял за следващия ден, и докато те бяха заети, виждаха блясъка на огъня да започва в неделното утро, сиянието беше станало толкова ярко, че един от слугите, Джейн, беше събудил господаря си, за да го види.
Той не се интересуваше от разговор за пожар. Той не мислеше, че огънят е нещо специално. Огънят беше далеч. Огънят бе угаснал.