Джоан работеше в болница като медицинска сестра. Една вечер имаше голям танц в болницата. Повечето от лекарите и сестрите винаги щяха да са там. "И беше ред на Джоан да се грижи за болните деца. Тя много обичаше да танцува. Тя отиде при всяко болно дете едно след друго и каза "лека нощ", докато дойде при едно малко момче, Дики. Той беше на единадесет години, но вече можеше да говори като възрастен.
Той беше болно момче. Можеше да танцува с Джоан. Той често мислеше за другите хора, вместо за себе си. Той можеше да предвиди, че никога няма да стане по-добър.