Аз работя в Център за грижи, където повечето от хората са възрастни. Преди около година и половина една гневна дама дойде при нас, която имаше рак. Тя трябваше да има по-силен крак и нямаше семейство, което да се грижи за нея след операцията. Тази дама беше тиха дама, която най-вече оставаше сама. Но в следобедите, когато се чувстваше добре, тя щеше да отиде да посети другите хора в Центъра за грижи.
Защото искаше да докаже важността си. Защото се чувстваше много самотна вкъщи. Защото страдаше от много сериозно заболяване. Защото тя е била поканена от много пациенти там.