Преди години аз притежавах най-доброто куче на света. Бях дете, когато я получихме. Тя растеше с мен, и винаги беше там, когато се нуждаех от нея. Той умря, защото едно от колежанските ми ваканции. Сърцето ми се разби тогава и знаех, че никога няма да има друго куче като нея. Въпреки това, сгреших. Следващото ми куче дойде в живота ми, когато бях женен. Съпругът ми пътуваше за да живее. И често бях самотен.
Той носи щастие на децата. Той е по-добър от другите две кучета. Обича да играе с деца, а не с възрастни. Той е самотен, тъй като децата са напуснали дома.