Г-ца Бенсън беше най-милият и мил човек, който някога е ходил по земята. Тя беше моята второкласна учителка, а аз исках да се оженя за нея, когато пораснах. Щях да седя на мястото си през цялата сутрин. Не бих пропуснал нито един момент, за да изляза от стаята. Ръката ми винаги беше първата, която се вдигаше, когато г-ца Бенсън се обаждаше за доброволци за почистване на дъските или събиране на документи.
Тя поиска отпуск, за да се омъжи. Тя се разболя заради цветята. Тя даде цветята на майката на момчето. Била е наказана от директора за потупване на момчето.