Джоан работеше в болница като медицинска сестра. Една вечер имаше голям танц в болницата. Повечето от лекарите и сестрите щяха да са там. И сега беше ред на Джоун да се грижи за болните деца. Тя много обичаше да се самосъжалява. Тя отиде при всяко болно дете едно след друго и каза лека нощ, докато дойде при едно малко момче, Дики. Той беше на единадесет години.
Дики не можеше да ходи. Дики не знаеше нищо за танца. Дики можеше да движи само ръцете си. Дики поздрави Джоан, когато тя дойде.