Когато бях на 12 години, имах един враг, едно момиче, което обичаше да ми посочва недостатъците си. Внезапно списъкът ни се разрасна. "Не беше много добър, но не беше добър ученик; говорех твърде много; бях твърде горд и т.н. Опитах се да чуя всичко това, докато можех. Най-накрая се ядосах. Изтичах при баща ми със сълзи в очите.
Той й казал да не обръща внимание на казаното от нейния "враг". Той я критикува и казва да преодолее недостатъците си. Той й казал да напише всичко, което нейният "враг" е казал за нея и да обърне внимание само на нещата, които са верни. Не би искал да вземе списъка и да го погледне.