Но съпругът ми и аз наскоро имахме възможност да отпразнуваме 25-тата ни годишнина от сватбата в Мароко. Нашата непозната ни беше дала най-спокойната си усмивка, като ни беше дала дар. Един ден той се разхождаше из оживените и претъпкани улици, забавляваше се. Гледах всички невероятни места и архитектури, и всички красиви лица на хората около нас. Докато бях развълнуван за всички красиви неща около мен, съпругът ми влезе в магазин.
Жените в Мароко никога не са сами. Тя трябва да обръща повече внимание на бедните хора. Тя трябва да вярва на всички. Действията са по-важни от добрия разговор.