Като ръководител на една гимназия в продължение на много години, аз все още се уморявах от бюджетните срещи, финансирането на бедните училища и много други административни задачи. Започнах да мечтая за пенсиониране. Но седях в трафика през делничен ден, щях да си представя, че прекарвам времето си с внуците си, тихи вечери със съпругата си, пътувах или преоткривах някои страхотни книги. Казах си, че няма да се запиша в някакви комитети.
Да напиша няколко страхотни книги. Да стоиш далеч от натоварените графици. Да научи внуците си. Да планира бъдещето си.