"Хей, татко", попита един от децата ми онзи ден, "Коя беше любимата ти храна за бързо хранене, когато ти растеше. "Аз никога не съм имал бърза храна, когато аз растях." "Цялата храна беше бавна." "Това беше място, наречено "у дома." Обясних. "Баба сготви всеки ден и когато дядо се прибра от работа, седнахме заедно на масата за хранене. "
Баба му щеше да направи нещо, което му харесва. Баба му щеше да му купи бърза храна. Седеше там и чакаше любимата си пица. Трябваше да го изяде или да отиде без него.