Докато четеше история за 20-те години, оплаквайки се от това как икономиката съсипваше плановете им за живот, аз не можех да не мисля, че тези 20-те години са били най-малкото, които са се чувствали като разглезени, които са очаквали всичко да бъде лесно за тях. Като 20-те години, аз със сигурност споделям разочарованието им: съпругът ми и аз вероятно няма да можем да си купим къща, докато не сме на 40-те години, а ние двамата сме обрежени от тези деца.
Не могат да имат деца в продължение на поне десетилетие, за да си купят къща. Те имат само едностаен апартамент, в който да живеят. Не могат да си купят къща до 40 и са обременени от студентски заеми. Те се отчайват, че не могат да си позволят PH. D в литературата.