В гимназията се присъединих към момичешкия спортен клуб. На първата ни среща на пистата, аз се разплаках, но се оказа, че съм направил резерва за 50 ярда. "Не ми харесваше, защото всеки беше по-добър от далеч, но те ме уверяваха, че никога няма да се наложи да бягам, те просто избягаха от резерва. Докато вървях към стартовата линия, видях баща ми отстрани. Той беше започнал.
Това, което изглежда невъзможно, винаги става възможно. Не губи сърцето си наполовина, каквото и да правиш. Успехът ще дойде толкова дълго, колкото го очаквате. Опитайте се да направите всичко, докато накрая не спечелите.