Тези съученици всички имаха добра работа и печелеха много пари. Те говореха щастливо. След това разговорът им скоро се обърна към оплакване от стреса в работата и живота. Учителят отиде в кухнята и се върна с голяма кана кафе и много чаши-кина, пластмасови и стъклени. Някои са обикновени, някои са скъпи, а някои са прекрасни. Учителят им каза да си помогнат сами на кафето. Когато всички ученици имаха чаша кафе в ръка, каза учителят.
Защото ги е било грижа твърде много за неща, които не са били важни. Защото разбираха смисъла на живота. Защото са знаели за самия живот и са му се наслаждавали. Защото пиеха твърде много кафе.