Понякога бях на 20 години, когато майка ми почина. Това беше първият ми истински гроб, който ми се струваше, че животът ми е причинил, и аз мислех, че никога няма да се възстанови. Докато на следващата пролет идваше, болката беше почти поносима и отново можех да намеря удоволствие от чудотворната награда на природата. Отначало отидох на гробището с трепет. Но след това, удивително, като се грижех за гроба й и я украсявах с цветя.
Любовта е дължина на нишка, която свързва майката и децата заедно. Майката се нуждае от любов от децата си, дори и да е мъртва. Любовта на родителите винаги е царствена и дълготрайна за децата. Майчината любов може да бъде безграничен дар за децата им.