Някога там живееше дъщерята на един цар. Нейното име беше Сафия. Баща й и майка му бяха се скрили. Баща й и майка му бяха се скрили. И той щеше да се отрече от нея. Един ден, един магьосник дойде в двореца и поиска светилище, казвайки, че е професор, който е бил преследван от враговете си и няма къде да напише важна книга. "Добър професор", казал царят, "ще имаш стая и всичко, което пожелаеш."
Той бил единственото дете на краля. Беше привързан към магията. Не е отказал молбата на старицата. Не живееше в двореца.