Едно малко момиче живееше в малка, много проста, бедна къща на един хълм и докато растеше, тя си играеше в малката градина. Там тя беше в състояние да види през градинската ограда и през долината прекрасна къща високо на хълма. Тази къща имаше златни прозорци, толкова златни и блестящи, че малкото момиче би мечтало колко магия би било да расте и да живее в къща със златни прозорци вместо обикновена къща като нея.
Домът й беше още една златна къща. Наистина не е имало златна къща. Тя можеше да види златната къща само когато погледна нагоре. Златната къща изчезна, когато слънцето я огря.