Джак също се шегуваше. Нещо не беше наред с ушите на Джак, след като той се пошегува много по-силно от сериозна болест. Няколко месеца по-късно той отиде на лекар. Лекарят му каза, че е глух и от двете уши. Джак беше тъжен. Той се страхуваше да загуби работата си. Така че той не обичаше хората да знаят това. Една вечер той покани някои приятели на вечеря. Докато те седяха на масата, един от приятелите му каза интересна шега.
Той се смееше толкова силно, колкото и другите. Той не се смееше. Той се смееше по-силно от всеки друг. Той само се усмихна.