Когато се прибрах в Лондон в края на първия ми мандат в университета през декември 1968 г., бях без пари, а още по-разорена, защото беше Коледа, така че отидох в агенция за заетост за работа. "Бихте ли искали да работите за Бийтълс?", попитаха те. Петнадесет минути по-късно получих работата. Когато попитах защо ме приеха, когато милиони щяха да свършат работата безплатно.
Това беше преживяване, което си заслужаваше. Беше глупаво от негова страна да не изкарва повече пари. Той достига върха на живота си в университета. Това му помогнало да развие навика да си води дневник.