Всеки път, когато виждах балон, умът ми се връщаше в паметта, когато бях на шест години, когато се молех за балона. Беше като любимо момиче. Беше дъждовна неделя и баща ми беше починал наскоро. Попитах майка ми дали е отишъл в рая. "Разбира се." Тя попита: "Може ли да му напишем писмо?" Тя направи пауза, най-дългата пауза в краткия ми живот, и отговори: "Да." Сърцето ми скочи.
Вярвах, че е лесно да го направя. Мислеше я за креативно момиче. Чувстваше се трудно да отговори Лесно е да излъжеш.