Марк Твен, известният американски писател и велик майстор на хумора, продължаваше да се смее на другите. Но след като в него се заиграваше шега. Един ден Марк Твен беше поканен да говори в малък град. На обяд срещна един млад човек, един от неговите приятели. Младежът каза, че има чичо с него. Каза на Марк Твен, че чичо му никога не се смее или се усмихва, и че никой и нищо не може да накара чичо му да се усмихне или да говори.
Шегите му не бяха смешни. Старецът не се интересуваше от шегите. Старецът можеше да разказва по-смешни шеги. Старецът бил глух.