Един ден един млад човек стоеше в центъра на града и ми казваше, че сърцето му е изпълнено с болка. Понякога сърцето му бе споено с най-красива любов, а сега се събра голяма тълпа и всички мислеха, че е съвършено. В него нямаше недостатък. Изведнъж един старец каза: "Сърцето ти не е толкова красиво, колкото моето." Тълпата и младежът погледнаха сърцето на стареца. Беше пълно с белези. Младият човек се смееше.
Възстановяват се сами да се напълнят, както и преди Представете си колко трудно е живял старецът. Представете си, че старецът е дал любов на много хора.