Отново започвам да се чудя какво още се е променило, откакто ме няма. Родителите ми са в неловко положение, чудя се как да се отнасям с мен сега. Дали да се отнасям с мен, или да се отнасям с тях като с възрастни, или като с детето, което смятат, че са изпратили месеци по-рано. Натъквам се на двама от най-добрите ми приятели от гимназията; взираме се един в друг, безизразни. Задаваме простите си въпроси и отговори.
Условията на живот на нейните родители. Украсата в стаята й. Срещата с най-добрите й приятели. Нещата си остават същите.