Така че един ден аз бях шофиране у дома с една жена. Тя се търкаля надолу по прозореца, петдесет фута от алеята за дъвчене на дъвка. Най-лошото дъвка сега е дъвката на дъвката. Но не може да се каже, че всички се движат по пет секунди и слагат дъвката си там, където принадлежи. Тя не беше единствената, която беше дъвка-мързелива. Помислете за следното. Всеки път, когато дъвчех дъвката под бюрото си, аз се разклащах с уплаха.
Беше странно. Беше неприемливо. Беше опасно. Беше насилствено.