Когато бях на шест години, майка ми започна да ме кара да взимам уроци по пиано. Всяка сутрин се чудех дали да стоя пред пианото и да се упражнявам поне за един час. След две години, все още не ми харесваше. Когато времето за изпита ми за оценка, не можех да го направя. Плаках, защото вече не исках да свиря на пиано. В края на краищата, бях пощадена от това, което правех.
Забравил за всички приятни неща в живота си. Веднага отидох на плажа. Беше обнадежден и оптимистичен. Беше готов да помага на другите.