Когато бях на десет, майка ми работеше по цял ден, така че трябваше да се грижа за по-малкия си брат. По това време брат ми беше на около четири години, а на него му липсваше мама през цялото време. Един ден, след като му бях дал вечерята, той започна да плаче за мама. Той беше толкова млад и наистина се нуждаеше от мама. Така че го облякох, обух обувките му, изнесох го на гърба си. Скоро заспах.
Защото искаше да спи. Защото искаше да играе навън. Защото беше гладен. Защото му липсваше майка му.