Когато Джон Уестън се събудил, той си спомнил, че майка му отивала в болница. Той не бил доволен дори от това, което не било наред с нея. Той знаел, че тя не се чувствала добре, докато стояла в леглото, и му било почти познато, че очите й са свити от внезапен пристъп на болка, а ръката й притискала сърцето му. Техният собствен лекар, когото тя най-накрая била потърсила за съвет, я изпратил я при специалист, който да я прегледал.
Той се опита да си представи себе си на нейно място. Опита се да не го забележи. Преструваше се, че има зъбобол. Държал се е възможно най-добре.