Дзенът на Котаракът беше много тъжен. Той знаеше, че котешките му очи бяха преброени. Докторът каза: "Ама не можеше да се направи нищо друго, освен да го закараш вкъщи и да го направиш колкото се може по-удобен. Котаракът отвори очи, мърмореше и гледаше нагоре към човека. Една сълза се стичаше по бузата на човека."
Защото трябваше да даде котката и да си върне нова котка. Защото Котката беше злобна и лоша към него. Защото Котката умираше. Защото щеше да остави Котката.