"Окей," казах на дъщеря си, докато тя се навеждаше над следобедната си купа с ориз. "Какво се случваше с мен в началото на живота ми?" "Трябваше ли някой да ми каже, че ще ми се разсърди." "Трябваше ли да й кажа, че ще ми е приятно да давам поръчки на третокласници?" Сега, и всеки ден по време на закуска, тя ми казва всичко за това, докато й предлагах безполезните съвети през лятото.
Защото тя наистина е шокирана от грубостта на Луси. Защото тя иска да предложи друг полезен съвет. Защото тя подготвя разговора в продължение на девет години. Защото тя решава да разкаже на Луси подобна своя история.