Един ден, един влак се приближаваше до малкия град Чийквил. Във влака имаше един млад човек, който си купуваше голям куфар. Той се наричаше Уилям Уорблър, а той изглеждаше много често срещан, обаче, беше фактът, че всеки път, когато имаше нужда да комуникира, го правеше чрез пеене на опера. Нямаше значение за Уилям дали просто отговаряше на кратък поздрав, като "добър ден".
Винаги носеше голям куфар. Винаги говореше като пееше опера. Той винаги посрещаше хората с радост. Винаги носеше стар костюм.