Срещата беше като всеки друг ден в живота му. След училище Бил мина покрай магазина на ъгъла на улицата. Спря да погледне първия ред обувки и се съжали. Той наистина искаше да има чифт за рождения си ден. Той тъжно си тръгна и помисли какво да каже на майка си. Той знаеше, че тя ще му даде всичко, ако може. Но също така знаеше, че има малко пари. Той реши да не се прибира вкъщи веднъж, защото
Обувките бяха твърде малки. Загубил е обувките си. Той беше без крака. Не можеше да си купи обувки.