Детството беше илюзия и илюзията беше следната: всичко беше по-голямо. Не, имам предвид всичко, не само къщи и магазини и възрастни, но и цветове и цветя и пътувания, особено пътувания, които изглеждаха безкрайни. "Стига ли вече, татко?" Funfairs бяха огромни неща, които се разпространяваха с километри около теб с шум и светлини и вълнуваща опасност. Дъждовни дни у дома, когато ти беше болен, сякаш трая вечно.
Децата не можеха да правят правилни преценки. Децата бяха любопитни и нетърпеливи за живота нещата се появиха наистина големи в детските очи да пораснеш изглеждаше толкова дълго за децата