Някога цветовете на света започнаха да се карат. Всички вярваха, че те са най-важните. " Аз не съм най-важният. " Спомням си, че небето беше най-важното. Аз съм знакът на живота и на надеждата. Без мен всички животни щяха да умрат. " Зелено каза. "Ти само мислиш за земята, Син прекъснат ", но помисли за небето и морето. Небето дава пространство, мир и спокойствие. Без моя мир, всички вие ще бъдете нищо. "
Нито един от цветовете не би се съгласил с другите. Жълтото вярва, че светът се забавлява заради него. Дъгата е най-красива заради всички цветове. Рейн мисли, че той е най-важният.