Чувствайки се изтощена и безнадеждна, започнах да вървя към колата си. Всяка стъпка ми се струваше скучна, но всяка стъпка беше друга, за да оцелея. "Когато погледнах нагоре към това, което баба ми беше оставила, и гневът ми започна да се връща. Бях раздразнена от загубата и вярата ми в Бог започна да избледнява. Не можех да разбера защо се случиха тези неща. Така че, когато стоях на обществен паркинг, един милион въпроси се формираха в съзнанието ми.
Авторът и жената стават добри приятели по-късно. Жената се оказа медицинска сестра на бабата на автора. Авторът знае конкретните подробности за това преживяване. Авторът бил много благодарен на неизвестната жена.