"Хей, знаете ли какво? Днес е май ден!" сестра ми обяви. "Спомняте ли си кошницата за Деня на благодарността, която правехме с цветна хартия и паста." Когато сестрите ми и аз бяхме се събрали в квартала, носехме кошниците, преливащи от пролетни цветя. Щяхме да ги поставим на прага, след това да избягаме. Беше възхитително да се огледам около храста и да гледам как приятелите ми отварят вратите си.
Защото Пам отказа да ходи на училище. Защото се е почувствала изоставена от Пам. Защото Пам не й е дала кошница за Майския ден. Защото тя предизвика Пам за нови приятели.