Преди двадесет години карах такси, за да се прехранвам. Веднъж в полунощ една възрастна жена, която беше на 80 години, отказа таксито ми. Тя ми беше дала адрес, а после ме попита: "Как можа да отидеш в центъра?" "Това не е най-краткият път", отговорих бързо. "Нямам нищо против", каза тя. "Не бързам. На път съм към хоспис."
Даването винаги е удоволствие. Един акт на доброта може да донесе на хората голяма радост. Хората трябва да се уважават. Хората трябва да се научат да ценят загрижеността на другите.