Въпреки че беше есен, снегът вече започваше да пада в Тибет. Краката ни бяха толкова тежки и студени, че се чувствахме като ледени блокове. Виждали ли сте някога снежни човеци да се возят на колела? Така изглеждахме ние! По пътя децата, облечени в дълги вълнени палта, спряха да ни гледат. В късния следобед открихме, че е толкова студено, че бутилките ни за вода замръзнаха. Въпреки това, езерата бляха като стъкло в залязващото слънце и изглеждаше прекрасно.
На върха на планината. В долините. По течението на реката. На половината път нагоре по планината