Понякога животът има повече смисъл, когато се вгледате в него в обратна. Това със сигурност беше вярно за мен. Миналата Коледа, когато бях на 39, разбрах, че това е болест, която атакува коленете и очите ми. В най-лошия случай едва можех да ходя или да виждам. Месеци наред трябваше да пълзя по пода, за да използвам банята или да пия вода, когато съпругът ми не беше вкъщи. За известно време можех да виждам само форми и цветове.
Тя мислеше, че е малко, но удобно. Чувстваше, че е трудно да живее там. Тя мислеше, че е малко и странно. Тя се чувстваше уютно и уютно там.