Имало едно време една малка фея на име Туинкъл, която живеела в една стара върба. Дървото се втурнало към една река в една голяма, зелена гора. Туинкъл обичала да лети от гората с най-добрата си приятелка Бетси Прилепа. Един ден Туинкъл и Бетси си играели до храстите на брега на реката, когато Бетси извикала: "О, не, забравих си обяда."
Тя държеше единия край на пръчката, Бетси държеше другия, а след това дръпна много силно. Използвала е вода от реката, за да отмие калта. Тя се обади на майката на Бетси за помощ. Тя използва пръчка, за да изстърже бавно цялата кал.