Една вечер бях в моя дневен вечер се върна от Лондон в дома ми. Бях се върнала в навика да седя в последния вагон на платформата, така че тя щеше да се измъкне, когато излезе от гарата. Една вечер, преди да сляза от влака, намерих чанта. Отворих чантата и си помислих, че това трябва да е щастливият ми ден, защото чантата съдържаше някакви PS80 в брой. Гледайки по-нататък в чантата, намерих кредитни карти, и домашния си адрес.
Седенето в последната карета беше по-безопасно. Винаги закъсняваше за влака си. Можеше да излезе от станцията по-рано, след като слезе. Обича да си говори с пазачите там.