Преди седемдесет години бях доста малко момиченце, бебето на семейството, с по-голям брат и сестра. Баща ми беше много болен по това време, а майка ми се занимаваше с шиене на каквото и да било, за да можем да живеем. Тя щеше да шие далеч в нощта с нищо друго, освен смътни газови мантии и стара машина за шиене. Тя никога не се оплакваше, дори когато огънят щеше да е слаб и храната много оскъдна.
Бог може да направи всичко. Шевната машина е единствената ми опора. Всеки трябва да вярва в Бог. Никога не се отказвай, когато си в беда.