Една жена изпекла хляб за членовете на семейството си и един допълнителен огън за гладен минувач. Тя си спомнила за допълнителния хляб, който се подавал от прозореца, и за когото го правела, той се връщал всеки ден, а вместо да благодари, той казал следните думи: "Злото, което правиш, остава с теб. Доброто, което правиш, се връщало при теб."
Защото вече нямала достатъчно хляб. Защото предчувствието идваше всеки ден. Защото нейният син свят се завръща скоро. Беше ядосана на гърбавия.