Сините очи, които го гледаха отвън, бяха като светлина през лупа, когато е най-ярка и най-малка, когато хартията и листата започнаха да димят. "Хей," каза той, "Помниш ли ме?" Момчето прошепна. "Рик. " Той се чувстваше толкова изненадан да види Рик. Всички Рик сякаш се показваше в очите. "
Не се бяха променили много. Изглеждаше много стар. Беше много по-тънък от преди. Носеше различни дрехи.