Стаята ни беше на втория етаж, но все още можеше да се чуе тътенът на океана и да се видят звездите през нощта. Всъщност се движехме по-бързо с колата на баща ми. Храната в града беше чудесна и хората бяха много приятелски настроени. Последната вечер на ваканцията ни, обаче, всички чухме странни стъпки, които следваха плътно зад нас, докато се разхождахме в стаята ни във ваканционния център. Обърнахме се и забелязахме един млад мъж.
Близо до езеро. В едно село. На морето. В планината.