Един ден чух, че един от скъпите ми приятели е загубил майка си. Това ме натъжаваше, защото приятелят ми беше много щастлив за майка си. Той беше до нея, когато тя пътуваше през дългото и трудно пътуване с рак. По това време много спомени за моите близки, които бяха починали, ме заливаха. Накрая тези спомени преминаха, но наистина беше тъжно да мисля, че приятелят ми ще трябва да мине през болката. Три пъти се опитвах да напиша моите думи.
Дадох му малко пари. Написал му е имейл. Отидох да го посетя. Отиде на пътешествие с него.