Училището и Айнщайн не се смесват добре. Неговите учители смятат, че той е глупав и че Айнщайн мисли и думи са разбъркани. Неговите учени-мислещи не са били бедни. Свиренето на цигулка е било всичко, в което той е бил добър като дете. Когато е бил на десет, той се е срещнал с д-р Макс Талми. Талми е говорил с момчето и се е опитал да му помогне. Те обсъждали книги и Айнщайн е проявявал интерес към математиката. Той разбирал трудните проблеми и идеи.
Той не можеше да използва главата си. Той не беше добър в нищо. Той прекарва цялото си време свирейки на цигулка. Той не обръщаше внимание на това, което не го интересуваше.