Лятото се изплъзва от мен.Някой дни, това ме кара да искам да плача.Други дни, аз се чувствам невероятно прегръдка дни в училище, аз бях в края на лятото, за да си мисля за есента.И тази вечер, всички ние бяхме в семейната стая и правехме нашите собствени неща. В този момент, моето най-малко дете е моята номер едно беда и моята номер едно радост.Той има зъб по пътя и въпреки че е толкова малко нещо.
Живей прост живот. Стой си вкъщи и се отпусни. Ценете ваканцията. Разхождай се с депресирано лице.