Боб Харис беше много синоптик в малка телевизионна станция. Той работеше двадесет години и през тези двадесет години, той усещаше, че животът му е скучен. Всеки ден той изучаваше времето и се опитваше да предскаже времето на следващия ден. След това той стоеше пред камерата и четеше доклада си. Някои дни беше облачно, някои дни беше слънчево; понякога дъждовно, докато понякога снежно. Времето се променяше всеки ден, но Боб все още чувстваше, че работата му е същата.
Защото времето се променяше всеки ден. Защото не искаше да работи за малка телевизионна станция. Защото не обичаше да стои пред камерата. Защото е чувствал, че работата му винаги е била една и съща.