Това се случи преди няколко години. Но това остана с мен, така че исках да го споделя. Всеки ден на път за работа Чарли се усмихваше. Всеки ден, когато бях на работа, аз му казвах, че съм го накарал да си купи вестник от възрастен господин на ъгъла на улицата. Той винаги се усмихваше и казваше: "Добро утро." Усмивката му винаги ми правеше деня. Повечето от хората, които продават тези вестници, са бездомни или бедни и го правят, за да изкарам няколко долара. Един ден Чарли не беше там!
Усмивката му ме накара да се почувствам много щастлива. Винаги си спомнях усмивката му по цял ден. Той винаги се усмихваше, докато си проправях път към работата. Усмихваше се, за да ми пожелае приятен ден.