Това беше краят на първия ми ден като сервитьорка в оживен нюйоркски ресторант. Капачката ми не искаше, но краката ме боляха. Заредените чинии, които носех, изглеждаха по-тежки и по-тежки. Уморен и обезкуражен, не можех да направя нищо както трябва. Тъй като направих проверка за семейство с няколко деца, които бяха сменили поръчката си за сладолед десетина пъти, бях готов да спра. Тогава бащата се усмихна на мен.
Защо възхваляваш другите? Защо критикуваш другите? Бъдете щедри да хвалите другите! Не критикувайте другите!