Преди много години баща ми беше диагностициран с тежка болест на сърцето. Той беше поставен на постоянна нетрудоспособност, но той все още искаше да направи нещо, за да се държи зает, така че тя реши да се включи доброволно в местната детска болница. Баща ми обичаше децата. Това беше перфектната работа за него. Той говореше с тях и играеше с тях и правеше изкуства с тях. Едно от децата му беше момиче с рядка болест, която я парализираше от врата надолу.
Искаше да стане лекар. Обичаше да бъде другите. Не искаше да се остави сам. Не знаеше, че е тежко болен.