Когато бях по-млада, времето за лягане винаги беше любимата ми част от деня. Носех мека пижама и с Лан, моята плюшена маймуна, в ръцете ми. Имах чувството, че не ме притиска. Да, нарекох Лан на чичо си, когато сравнявах дългите ръце и крака на Лан с неговите. Една нощ изтичах при чичо Лан на семейно парти и му казах, че съм кръстил маймуната си на него. Неговите вежди се набръчка в объркването.
Писателят все още е тийнейджър. Писателката вече е жена на средна възраст. Маймуна Лан се ядоса, че е оставена сама. Чичо Лан има маймунско лице.