Така че малкото момиче сега ходеше, босите  крака бяха доста червени и сини със студа. Тя не посягаше на малък сноп от кибрит в ръката си, и много други в разкъсаната  рокля. Никой не ги беше купувал през дългия ден, никой не  беше дал и една стотинка. Трепереше от студ и глад се прокрадваше, картината на скръбта: бедното малко дете! Снелите падаха на нея.
Тя не е спечелила нито стотинка. Баща й щеше да я бие. Домът й беше почти толкова студен, колкото и улицата. Не е приключила с продажбата на кибрита си.