Влязох в болницата "Сейнт Тома" като студент по медицина на 18-годишна възраст и прекарах там цели пет години. Бях незадоволителен ученик, докато сърцето ми не се беше върнало, не беше в него. Исках, винаги бях искал да бъда писател, а вечерта, след високия ми чай, пишех и четях. Не след дълго, написах роман, който бях написал.
Авторът е много доволен, че книгата му е публикувана, но той не осъзнава, че това е нещо като инцидент. Успехът на първата му книга кара автора да мисли, че може да си позволи да направи писането своя професия. Авторът е знаел, че поема ужасен риск, когато е решил да стане писател. Авторът става писател след дипломирането си, но не е успешен.