Като заместник-учител, ежедневната ми работа включваше каране на кафе в ново училище почти всеки ден, така че аз обикновено не можех да се замисля за това, че не можех да предвидя събитията от деня, добро или лошо! Без да му кажа това, той преподаваше в много трудна класна стая. Цяла сутрин и до обяд знаех, че имам нужда от кафе, за да обмисля дори оцеляването следобеда. Така че в обедната си почивка, аз карах до близката плаза, за да получа чаша кафе.
Защото трябваше да хапне нещо за обяд. Защото беше много жаден. Защото трябваше да се освежи за часовете следобед. Защото искаше нещо горещо за пиене.