Когато бях на шест години, майка ми започна да ме кара да взимам уроци по пиано. Всяка сутрин се чудех дали да седя пред пианото и да се упражнявам поне един час. След две години, все още не ми харесваше. Когато времето за изпита ми за оценка, не можех да го направя. Плаках, защото вече не исках да свиря на пианото. В края на краищата, бях пощаден от това, че не можех да ходя на уроци.
Хората трябва да опитват различни неща в живота. Някак си накрая ще получим помощ. Трябва да участваме в повече дейности. Ние не сме безпомощни; можем да контролираме собствения си живот.