Това е 4 часа в ранните сутрешни часове. Всичко, освен компютърната зала на университета, се оказва, че компютърните специалисти не са толкова тихи и мъгливи като мистериозния ад. В компютърната зала, 30 млади студенти с приспивателни очи, стоят на бюрото си, бият мръсните и износени клавиши. Гледайки цветния екран, те се тапят непрекъснато в продължение на часове. За другите части на света, те може да са в средата на нощта, въпреки това време не представлява нищо.
Повечето от тях са топ студенти, специализиращи в областта на компютърното програмиране. За тях компютърното програмиране е единствената цел на живота им. Те могат да останат с компютъра в компютърната зала близо два дни. Любовта им към компютъра е толкова дълбока, че искат да са близо до машините си, дори когато спят.