Всеки ден, докато карах из града, виждах един еднокрак човек, който минаваше през кофите за боклук до "Макдоналдс", за да търси храна. "Това беше само месец преди Коледа, когато започнах да се чувствам студено и не можех да спра да мисля за него. Затова си купих четка, пакет цигари, консерви с риба, а после добавих одеяло и суичъри. Направих кутия като подарък и тръгнах да търся този човек.
Току-що бях обядвал. Не се нуждаеше от нищо в момента. Не познавах автора. Искаше да запази достойнството си.