"Татко, наистина ли виждаш мама в сънищата си?" младото момиче пита. "Знаеш ли, че понякога ми беше приятно." "Майка ми идваше да ме гледа, знаеш ли." "Майка ми се радваше, че си седял до мен." Баща ми се усмихваше. "Защо аз трябва да уча толкова усилено?" "Това е, което майка ти би искала!" Тя съжалява, че е говорила с ума си. "Съжалявам, татко, не трябваше да го видя."
Момичето е осиновено, защото двойката не може да роди. Татко се грижи за момичето, само защото момичето е само. Момичето изпитва нещастие, че е осиновено. Татко не беше много близък с момичето, преди да се премести при него.