Спрях да гледам как малката ми дъщеря си играе в стаята си. В едната си ръка беше пластмасов телефон, в другата - играчка, в която се опитва да ме метне. Слушах я как говори с въображаемата си приятелка и никога няма да забравя думите, които казваше, въпреки че се преструваше. Тя каза: "Сузи е в ъгъла, защото не беше много добра. Тя не слушаше нито дума, която й казах, нито пък нещата, които трябваше."
Обличаше куклата си. Свиреше на куклата с приятелката си Сузи. Говореше с майка си. Тя наказваше куклата си.