Някога там живееше дъщерята на един цар. Нейното име беше Сафия. Баща й и майка му я обичаха почти, а той не искаше да я види. Един ден, магьосник дойде в двореца и поиска светилище, казвайки, че е професор, който е преследван от враговете си и няма къде да напише важна книга. "Добър професор", казал царят, "ще имаш стая и всичко, което пожелаеш."
Той даде на краля награда. Можеше да довърши великото си дело. Направил е нещо за дъщерята на краля. Той ще бъде велик гадател на краля.