Чък беше на тринайсет, когато се прибра от болницата. Той се прибра у дома не защото се чувстваше по-добре, а защото искаше да бъде с хора, които познаваше и обичаше, когато умираше. Дойдох до къщата, за да посетя него и семейството му няколко пъти в седмицата по време на лечението му. Чък беше много слаб. Но последния път, когато го видях жив, той беше буден. "Имам нещо за теб."
Защото е сбъркала децата с плодове. Защото е видяла някакви мухи около децата. Защото беше уплашена. Защото децата бяха облечени по странен начин.