Баба ми празнуваше своя истински рожден ден само седмици преди дядо да умре от рак. Въпреки че смъртта му беше много трудна за нея, аз мислех, че тяхната споделена борба да направят баба си по-дълго време, за да се научат на хубавите танци на баба, че доброто здраве не се приема за даденост, и тя реши да живее живота си толкова пълноценно и колкото може. Един ден, когато тя обяви, че ще посещава уроците в танцовото студио Фред Астер в Портланд, Орегон, където живеехме.
Доброто здраве не беше за всеки. Трябва да ходи на уроци по танци. Тя трябваше да се бори, за да живее по-добър живот. Трябва да носи красиви рокли.