В трапезарията на дядо ми стоеше по-малък часовник на дядо ми. След това в стаята за хранене се въртеше часовникът на дядо ми, а аз се въртеше часовникът на дядо ми. Помнех часовника на дядо ми, а той се въртеше в часовника на дядо ми. По-прекрасен беше моят дядо, който беше част от живота ни. Като дете, старият часовник ме очароваше. Гледах го и го слушах по време на хранене.
Часовникът беше твърде малък. Часовникът стоеше там тихо. Дядо не навива часовника. На писателя му липсва дядо.