Някога имало гора, съставена от малки дървета, които израствали заедно. Те били засаждани от много стар градинар, който се грижел всички да растат прави и здрави. Но районът бил удрян от силни ветрове, а малките дървета предпочитали да избягват досадните ветрове, затова се огъвали стволовете и клоните им, за да се защитят. Възрастният човек, знаейки, че никога не могат да растат добре като това, решил да ги изправи.
Защото градинарят често ги докосвал. Защото вятърът не беше силен. Защото са се предпазвали да не бъдат унищожени. Защото били много срамежливи и се страхували да посрещнат вятъра.