Това беше последният ден от четиримесечното ми интервю, за да задържа работата като продавач в Световния търговски център. По-просто казано, стъпих на ръба, за да бъда перфектен в продължение на четири месеца. Тогава взех последната капка от кафето си, натиснах стола си и казах сбогом на семейството си - малко знаеха, че това може да е последното ми сбогуване. Отидох в стая 911, както имах последните три пъти, за да се срещна с шефа си, г-н Кларк.
Повечето хора страдат повече от това, че са ранени. Щастие е да кацнеш на бетонния под. Някои хора се шегуват с лошия му късмет. Травмата му се счита за не толкова сериозна.