Денят е като всеки друг ден в живота му. Том минава покрай магазина на ъгъла на улицата. Спира да гледа първия ред обувки и се чувства щастлив да види, че чифтът обувки, който много иска, все още е там. Гледайки старите си обувки, той се самосъжалява. Той наистина иска да ги има за рождения си ден. Тъжно си отива и мисли как да каже на майка си за това. Така че той знае много добре, че има малко пари.
Там се продават много хубави обувки. Той иска да играе там за известно време. Иска да види приятеля си инвалид. Не иска да тревожи майка си.