Приятелката ми Карън и аз бяхме винаги заедно. Карън беше само няколко месеца по-възрастна от мен. Винаги съм си мислела, че тя е толкова красива, с дълга коса и сини очи. Обичах Карън толкова много, защото тя ме харесваше, защото бях себе си и споделях тайните си с нея и никога не се чувствах като съдена. Толкова се забавлявахме и бяхме наистина доста глупави. Един път попитах майка ми да ни направи същите рокли, за да можем да се преструваме, че сме приятели.
Защото родителите й са отказали да го направят. Защото всичките й органи са сериозно увредени. Защото докторите смятаха, че е твърде жестоко. Защото нито един пациент не се е нуждаел от органи в болницата тогава.