Животът е като пътуване с влак. Ние се качваме. Ние се возим. Ние слизаме. Други се качват и се возят на сбогуване. Има инциденти и има забавяния. Някои хора просто се нуждаят от изненади. Някои от тях ще се превърнат в големи моменти на радост; някои ще доведат до лоши резултати. Когато се родим и първо се качим на влака, срещаме хора, които мислим, че ще бъдат с нас през цялото пътуване. Тези хора са нашите родители. За съжаление
Нищо няма да се случи на някои хора във влака. Някои хора във влака няма да предложат помощ. Някои хора не трябва да се качват или да слизат от влака толкова бързо. Някои хора няма да оставят впечатление на други пътници.