Това се случи преди няколко години. Но това остана с мен, така че исках да го споделя. Всеки ден на път за работа Чарли се усмихваше. Всеки ден, когато бях в болницата, аз му казвах, че съм се усмихвал на Чарли. Когато Чарли беше самотен, той винаги се усмихваше и казваше: "Добро утро." Усмивката му винаги ми правеше деня. Повечето от хората, които продават тези документи, са бездомни или бедни и го правят, за да изкарам няколко долара. Един ден Чарли не беше там!
Защото се е страхувал от смъртта си. Защото докторът не се е отнасял добре с него. Защото най-накрая имаше кой да го посети. Защото не можеше да си позволи да плати операцията.