Всеки ден ние преживяваме едно от чудесата на света около нас, без дори да го осъзнаваме. Не е удивителната сложност на телевизията, нито впечатляващата технология на транспорта. Универсалното чудо, което споделяме и преживяваме, е способността ни да издаваме шум с устата си и така да предаваме идеи и мисли на умовете си. Тази способност идва толкова естествено, че сме склонни да забравяме какво чудо е. Очевидно способността да говорим е нещо, което хората маркират от животните.
Вдигане на глави, когато е тъжно. Да пазиш дълги лица, когато си ядосан. Разресване на косата, когато е готова за атака. Покланящи се глави, когато са готови да се подчинят.