Много отдавна, имаше малка сянка . Защото беше само едно семе, никой не го забеляза. По този начин, чувствайки се по-ниско, семето не даде никакво значение за неговото съществуване. "Тогава един ден, един вятър го вдигна и го хвърли на открито поле на слънце. По-късно, той беше даден дъжд. Години по-късно той видя пътник, който седеше до него. "Благодаря ти, Господи за това. Аз наистина се нуждаех от малко почивка."
Кажи ни, че трябва да си помагаме един на друг. Хвалете семето за силата му Научи ни на един урок: никога не се смей на другите. Кажи ни, че никога не трябва да губим надежда.