Децата ми са перфектни. Всичките четири от тях са по-добри и по-умни. Обзалагам се, че и твоите са по-добри. Само че, разбира се, те не са такива. Децата ми и твоите деца са по-добри по отношение на външния вид, поведението, интелигентността и чара. Ето защо се нарича средна. Вярата ти в това, че детето ти е специално, е по-скоро биологична, отколкото факт.
Самоуважението на децата не трябва да бъде основна грижа на родителите. Най-лесният начин да разглезите детето е да го похвалите. Перфектните хора заслужават нашето уважение, но не и нашата любов. Родителите трябва да хвалят децата си, но не твърде много.