"Нора имаше една къща на една скала над голям залив. През зимата тя може да бъде много гадна, защото на силни ветрове и море. "Всъщност, когато вятърът духаше, Нора и съпругът й свикнаха да спят в малка стая на долния етаж, защото спалнята им беше обърната към виковете, имаше много голям прозорец и се страхуваха, че един по-силен порив може да го счупи и да издуха парчета счупено стъкло над тях.
Ако съм уморен, казвам: "Съжалявам, може ли да дойдеш следващия път?",  Ако това е някой, когото обичам да виждам, аз казвам: "Какъв късмет! Току-що влязох!",  Ако е някой, когото обичам да виждам, казвам:Колко се радвам да те видя! Ходих на пазар, но сега си промених решението.",  Ако в този ден всичко е наред, аз казвам:Уморен съм, но така или иначе ще ви разведа из мястото".