Моето училище стоеше на голям площад площадката в югоизточна Южна Дакота. Един учител подготвяше обяда си за Коледа, а аз го приготвях за Коледа. Повечето класове имаха само двама-трима ученици. Учебната ни програма започваше със залога на знамето. След това учителят се обаждаше един клас на рецитаторката до бюрото си. Тя проверяваше работата ни, обясняваше новия урок и ни освобождаваше да се върнем на собствените си бюра и да направим новата си работа.
Беше любител на готвенето. Беше много независима. Спечелете малко от работата си беше щастлив, въпреки че животът понякога беше труден.