Беше горещ летен ден. Баща ми и аз се готвехме да излезем да се повозим на лодката. Точно когато дойдеше телефонното обаждане, тя вече не беше толкова щастлива. Когато тя започна да говори с мен, тя беше по-щастлива от мен. Когато видях баща ми да отговаря на телефона, той плачеше. Никога не бях виждал баща ми да плаче. Сърцето ми затъваше. Какво можеше да се случи? "Макс, толкова съжалявам", чух го да каже.
Денят на автора никога преди не е плакал. Макс беше най-добрият приятел на бащата на автора. Сузи беше в лошо здраве, затова винаги беше нещастна. Сузи се радваше да говори с автора по телефона.