Минаха няколко години. Тогава отец Буун се обади на семейството заедно. "Събери си нещата", им каза той. "Ние сме тръгнали оттук. Нашата ферма вече не е добра за живеене. Можем да купим богата, евтина земя в югозапада." Шестнайсетгодишният Даниел беше щастлив. "Радвам се, че отиваме", каза той. "Чувствам се пренаселено тук. Има твърде много къщи и твърде много хора." Отец Буун направи готов за пътуването.
Защото са искали да намерят повече храна. Защото на конете им беше скучно. Защото искали конете да си починат. Защото са искали да се поразходят заедно.