Когато 24-годишната му Хана Бренчър се премести в Ню Йорк след колежа, тя се нуждаеше от положителни писма, от самота. Един ден тя се чувстваше толкова самотна, че искаше да се свърже с някого. Така че тя постави писалка на хартия и започна да пише писма на напълно непознати. Но това не бяха тъжни писма за това как се чувстваше. Те бяха щастливи писма, всичко за другия човек, а не за нея. Тя щеше да пише съобщения за хората, които имат "добър ден".
Споделя тъжните си чувства с непознати. Кажи на непознати колко изключителна беше тя. да изрази желанието си да има светъл ден озарява деня на непознатите с мили думи