През Средновековието театърът е бил важна част от гражданския, икономическия и религиозния живот. През този период след падането на римската цивилизация са съществували и други религиозни роли. В Южна и Западна Европа, известни със земеделието си, са ставали все по-земеделски. След няколкостотин години отново се появяват много градове. Римокатолическата църква поема религията, образованието и политиката. Това, което остава от театъра, е предимно гръцкото и римското сценични изкуства. Театърът се възражда като литургически драми.
Хората вече не се интересуваха от тях. Църквата не е била толкова важна, колкото това, което е била. Хората харесваха нови пиеси. Историите на религиозните театри са остарели.