Още преди баща ми да ни напусне, майка ми трябваше да се върне на работа, за да подкрепи семейството ни. След като излязох от кухнята, се оплаках. "Мамо, тя не можеше да обели картофите. Имам само една ръка." Мама никога не погледна от шиене. "И никога не използвай това като извинение за нещо отново!" Във втория клас, учителят ми се изправи отново на детската площадка.
Последният инцидент беше достатъчно тъжен, за да разплаче мама. Опитът на детето напомни на мама за този на самата нея. Мама може да реши всеки проблем, освен този в последния параграф. Всъщност мама страдаше повече в процеса на растежа на детето.