Един стар човек, твърде стар, за да живее сам, отишъл да живее със сина си, снаха си, и един четиригодишен внук. "Тогава ръцете на стареца се разтрепериха и той не можеше да види. Семейството ядеше заедно на масата за вечеря. Но треперещите ръце на дядото и лошата гледка направиха яденето доста трудно. Грахът хвърли лъжицата си на пода. Когато той пиеше мляко, той го разля на масата.
Синът им се отнасял с тях така, както с баща им, когато остареели. Те видяха сълзите на баща си. Те мислеха, че баща им е тъжен. Тревожат се за бъдещето си.