Ан е шест години по-възрастна от мен. Въпреки че пораснахме много бедни, а майка ми работеше с хубави обувки в малък град. "Не исках да виждам майка ми толкова много, но Ан се грижеше за мен и по-малката ми сестра. През тези тежки години Ан винаги беше до мен, не само като голяма сестра, но и като най-добра приятелка. Когато бях на седемнадесет и нямах пари, мислех, че единственият ми шанс да отида в колеж е да спечеля стипендия.
Придружена от Ан. Носене на чифт износени обувки С увереност с голямо безпокойство