Жан-Майкъл Лурдис беше обещаващ млад пианист. Но когато младият човек свиреше, на него му се струваше, като че ли му бяха натрошени ръцете. Той се притесняваше толкова много за свиренето си, че стана прекалено чувствителен към коментарите на свиренето си. За съжаление, в онези дни критикът не се смяташе за критик, освен ако не откриеше нещо нередно. Това отношение на критиците често оставяше младия човек готов да се откаже от мечтата си и да се върне у дома.
намери грешка в изпълненията на музикантите каза мили и насърчителни думи на музикантите помага на музикантите да станат известни Помолиха повече хора да отидат на концерти