Денят е като всеки друг ден в живота му. Том минава покрай магазина на ъгъла на улицата. Той спира да гледа първия ред обувки и се чувства щастлив да види, че чифтът обувки, който той много иска, все още е там. Гледайки старите си обувки, той се самосъжалява. Той наистина иска да ги има за рождения си ден. Тъжно си отива и мисли как да каже на майка си за това. Той знае много добре, че има малко пари.
Не обича стари обувки. Много обича майка си. Не иска да си стои вкъщи. Няма крака.