Синът ми, Изи, беше просто едно деветгодишно момче и ме молеше да го оставя да се върне в къщи. "Как може да е станало така, че да му се размине, че да му се размине, че да се върне в къщи от метрото, от самия него. В края на краищата, ние живеем в Ню Йорк, а да се разкарваш с градския транспорт е основна част от живота. Това е и първата стъпка към това да се чувстваш пораснал. Така че в тази слънчева неделя, аз му дадох карта на
Блогът ще бъде започнат на нейно име. Синът й ще получи толкова много писма. Много телевизионни предавания биха искали да я интервюират. Много телевизии биха искали да заснемат историята на сина .