Когато бях на шест, татко донесе вкъщи куче един ден, което се наричаше "Брауни". Братята ми и аз всички се страхувахме от Брауни и правехме различни неща с нея. Някои от нас я разхождаха, други я хранеха, имаше бани, играехме на улов и много други игри. Брауни, в замяна, се обичаше и всеки един от нас. Едно нещо, което най-много докосваше сърцето ми беше, че тя винаги отиваше при всеки, който е болен и просто да бъде с тях.
Усмихни се. лае се втурнаха към тях Опитваше се да бъде забавен.