Знам, че е грешно да завиждаш на децата си. Но когато видях сина си, Тонио и по-малкия му брат Сам да си лягат заедно, единият да си играе с другия, знам, че всеки от тях е пропуснал нещо прекрасно. Не само, че никога не съм имал брат, но и не съм имал приятелства като техните. Сестра ми беше достатъчно голяма, за да се грижи за мен, така че тя беше повече майка, отколкото партньорка.
Тонио имаше хубав ден, играейки с новите си съученици. Сам беше много тъжен, защото Тонио го нямаше завинаги. На Сам му беше позволено да яде сладолед с пръсти, както обикновено. Бащата се почувствал щастлив, когато усетил любовта на Сам към Тонио.