Към вечерта, Дженифър се разхождаше по плажа с нежен полъх, който духаше през косата й. Изведнъж тя се събуди в хубавата червена нощна лампа, тя се изненада от цвета й, почервеняваше по средата, тихо се губеше в жълто. Тя не можеше да чуе нищо друго, освен вълните и чайките, които летяха нагоре в небето. Атмосферата я успокояваше. Това беше, от което се нуждаеше.
Беше изстинало. Осъзнала, че родителите са притеснени. Тя започна да липсва на родителите си. Знаела е, че никой няма да се грижи за градината.