Една сутрин, вече беше четвърт до осем, когато се събудих. Страхувах се, че ще закъснея, затова я помолих да се облече бързо и да си тръгне без закуска. Имаше толкова много хора на автобусната спирка, че не беше лесно да хвана автобус. Пет минути минаха, все още не можех да се кача на един. Единственото нещо, което можех да направя, беше да вървя. Бързах през претъпканото място и изтичах към училището. Неочаквано, ударих една стара жена.
Кракът й е тежко ранен. Тя беше добре. Тя се скара с писателя. Писателката я е изпратила в болница.