Когато бях на шест, татко донесе вкъщи куче един ден, което се наричаше "Брауни". Моите братя и аз всички обичахме Брауни и правехме различни неща с нея. Един от нас щеше да я разхожда, друг щеше да я храни, после имаше бани, да си играе на улов и много други игри. Брауни, в замяна, се обичаше и всеки един от нас. Едно нещо, което най-много докосна сърцето ми беше, че тя винаги отиваше при всеки, който е болен и просто да бъде с нея.
Тя е третирана като член на семейството. Играеше игрички с всеки, когото харесваше. Обичана е от всички, които е срещнала. Ходила е навсякъде със семейството.