Беше точно следобеда на Бъдни вечер, а аз бях в градината на г-жа Протеро, чакайки котките, със сина си Джим. Г-н Пърхот и студ, ръцете ни бяха увити в чорапи. Мъдрите котки никога не се появиха. Бяхме толкова все още в снеговете, че никога не чухме първия вик на г-жа Протеро от дъното на градината.
Щяха да започнат бой със снежни топки. Чакаха да видят дали ще има пожари тази година. Те чакаха да чуят първия вик на г-жа Портхеро. Те чакаха котките на съседите да се появят.