Всеки обикновен пътник в метрото, който ме зърнеше, може би вече си е мислел, че съм странен. По-специално този господин, който седеше срещу мен, се взираше в себе си, докато аз седях на пода, а след това се връщаше към мен; "Следваща спирка, гара Свети Патрик" моята спирка бързо идваше. Имах минути или да взема хлебчето със сирене, което никой друг не твърдеше.
грижовни щедро егоистичен плах