Още веднъж, аз бях застанал на разстояние и наистина не знаех защо. Излязох бавно от вратата, за да отида на училище, и след това спрях да ходя, и вървях. Тя беше на 11 години. Беше почти тъмно, бях уморена, студена и съвсем сама. Не бях яла цял ден и се страхувах да се предам на полицията. Знаех, че ще получа още един бой, след като се върна в детското общество.
По-добре е да даваш, отколкото да взимаш. Добротата е универсален език. Не плачи, дори животът да те измами. Животът е пълен с превъзмогване на страданието.