По време на следващите няколко седмици той отиде напълно на вълците. Взех си една малка палатка и я настаних на брега на залива. След това голям телескоп беше поставен в устието на палатката по такъв начин, че можех да наблюдавам вълците през деня или през нощта. Съвсем случайно бях разпънал палатката си в рамките на десет ярда от главните пътеки, използвани от вълците. Малко след като бях заел резиденцията на един от вълците, аз се връщах обратно.
Защото палатката му е била извън границите на имението на вълците. Защото авторът и вълците вече били добри приятели. Защото изобщо не го познаваха. Защото вълците се страхували от непознати.