Един от най-приятните ми спомени като дете е как минаваш покрай реката и седиш безучастно на брега. Там не бих се радвал на спокойствието и тишината, да гледаш как водата се втурва надолу по течението и да слушаш пеенето на птиците и шумоленето на листата по дърветата. Също така бих гледал как бамбуковите дървета се огъват под натиска на вятъра и как се връщат грациозно в първоначалното си положение, след като вятърът е утихнал.
Авторът е бил безделно дете, когато е живял близо до реката. Трябва да дадем най-доброто от себе си, за да не позволим на лошите ни моменти да вземат най-доброто от нас. Вероятността да загубим контрол над емоциите си е често срещана в живота ни. Винаги трябва да вярваме, че нещата може да не са толкова лоши, колкото изглеждат.