Това беше краят на първия ми ден като сервитьорка в оживен нюйоркски ресторант. Капачката ми не искаше, но краката ме боляха. Заредените чинии, които носех, изглеждаха по-тежки и по-тежки. Уморен и обезкуражен, не можех да направя нищо както трябва. Докато правех проверка за семейство с няколко деца, които бяха сменили поръчката си за сладолед десетина пъти, бях готов да спра. Тогава бащата се усмихна на мен.
Художник. Готвач. Сервитьорка. Мениджър по прането.