Беше много студен зимен следобед преди Коледа. Родителите ми и аз седяхме на пейката във Вашингтон, К.С. Юниън Стейшън, чакахме влака. В чакалнята имаше много хора. Едно момче седеше наблизо. Износеното му яке, бледото му лице, мръсните му ръце сякаш ми казваха, че е бездомен. Може би трябва да му помогна, казах си аз. Точно в този момент, добре облечена млада двойка вървеше към него.
Младежът. Старецът. Младата жена. Мама и татко.