Беше пладне, когато ми се обадиха, че дядо ми не е добре и той бързо се усмихна. "Дядо ми каза, че знам колко дълго ще остане в света. Знаех, че трябва да отида в болницата, за да му кажа колко много го обичам. Докато карах към болницата, си го представих, преди да му кажа колко много означава за мен. Опитвах се да се боря със сълзите, исках да остана спокоен, когато го видях.
На сутринта по пладне Вечерта в полунощ