Веднъж имаше професор по медицина, който беше много строг със студентите си. Всеки път, когато той се явяваше на изпитната комисия, студентите се страхуваха само от отговорите, които той даваше. Един студент би бил достатъчно щастлив да получи добра оценка от него. В края на срока студентите по медицина отново щяха да си вземат изпита. Сега един студент влезе в изпитната стая и седна пред комисията.
Вярваше, че е издържал изпита. Мислех, че пет капки от лекарството ще излекуват пациента. Знаеше, че е направил грешка. Чувстваше, че не се е справил добре на изпита.