Безцелността е почти типична за следвоенна Япония, чиято продуктивност и социална хармония са зависещи от САЩ и Европа. Но все повече японците виждат спад на традиционните работни и морални ценности. Преди десет години младите хора бяха трудолюбиви и виждаха работата си като основна причина да бъдат, но сега Япония до голяма степен е изпълнила икономическите си нужди, а младите хора не знаят къде трябва да отидат следващата година.
Японското образование е възхвалявано за това, че е помогнало на младите да се изкачат по социалната стълбица. Японското образование се характеризира с механично обучение, както и с творчество. Повече стрес трябва да се постави върху отглеждането на творчеството. Отпадането води до чувство на неудовлетвореност срещу вземането на тестове.