Когато бях на петнадесет години, аз обявих пред класа си по английски, че ще пиша и илюстрирам собствените си книги. "Половината от съучениците ми се подиграваха, а останалите едва не падаха от столовете си. "Не ставай глупав, само гениите могат да станат писатели," каза учителят по английски. Бях толкова унижен, че избухнах в сълзи. Тази нощ написах кратка тъжна поема за разбитите мечти.
Защото не го харесваха. Защото са искали той да успее като писател. Защото и учителят им се смееше. Защото са смятали, че е невъзможно за него да успее.