Един ден, един студент беше много по-добре да се разхожда с един професор. Докато те вървяха напред, те гледаха накриво как се криеха на пътя чифт стари обувки. След това той си мислеше, че обувките са били на един беден човек, който е бил нает в едно поле наблизо, и който почти беше свършил думата си. Студентът се обърна към професора, казвайки: "Нека да играем на човека трик: ще скрием обувките му и ще се скрием зад тези храсти.
Един малък акт на доброта носи голяма радост. Бог помага на тези, които си помагат сами. Където има воля, има и начин. Действията говорят по-силно от думите.