Погледнато през едно списание в чакалнята наскоро попаднах на една статия със заглавието "Моите най-ценни бабички, най-ценните ми вещи". Това бяха само няколко реда текст с картини, но тя ми запълни въображението. Интересно е как неодушевени предмети могат да придобият такова значение и да се вплетат в историята на живота на човек, а понякога и на цяло семейство. Както и да е, статията ме накара да обмислям кои са най-ценичните ми притежания.
Едно. Две. Три. Четирима.