На 17 март 2003 г. Робин Кук, лидер на Камарата на общините и бивш министър на външните работи, подаде оставка от кабинета в знак на протест срещу предстоящата война в Ирак. Тази реч на оставката му доведе до първите дълги аплодисменти в историята на Камарата и отбеляза края на министерската кариера на един от най-блестящите политици на лейбъристите. За предишните две години Робин Кук държеше дневник, личен запис на живота на втория мандат на лейбъристите.
Британското правителство можеше да предотврати войната срещу Ирак. Робин Кук можеше да играе по-важна роля в британската политика, ако не беше подал оставка. Отношенията между управляващите и хората бяха напрегнати. Робин Кук вярваше, че парламентарната демокрация е била твърде близо до хората.