Работниците, които донесоха момичето в сиропиталището, знаеха малко за нея. Улицата, където я намериха, беше все още неин дом, а родителите й бяха непознати. Тя я напусна отдавна. В сиропиталището момичето, като всички нови деца там, беше научено да чете и пише. Докато тя учеше в сиропиталището, научи нещо друго - да бъде независима. На двадесет и една тя напусна сиропиталището и започна да работи като секретарка.
Живяла е с родителите си, чиито имена не са известни. Тя е живяла на улицата в продължение на много години. Работниците я познаваха добре. Тя се беше научила да пише и чете сама.