Имало едно време една стара жена, която имала две големи тенджери с вода. Всяка висяла на края на стълб, който тя носела през врата си. Едната от тенджерите имала пукнатина, докато другата била перфектна, от реката до къщата, напуканата тенджера пристигала само наполовина пълна. А другата тенджера била винаги пълна. Перфектната тенджера се гордеела с таланта си. Но бедната напукана тенджера се чувствала толкова тъжна за собственото си недостатък.
10. 20. 30. 40.