Малката църква изглежда студена тази сутрин, дори и след като всички хора, приятели и семейство, се молят, грижейки се за пейките. Аз седя тук в мълчание, в шок и отрицание. Това не трябваше да се случва. Какво да кажем за нашите мечти, или плановете ни? Щяхме да отгледаме децата си, да пътуваме по света и да остареем заедно. Аз съм само на 37, типична домакиня. Не знам дали мога да правя всичко това сам-две деца, баща.
Тъжно. Любов. Неразделни Оплаква се.