Когато бях на девет години, написах първата си стихосбирка. Майка ми ми каза, че е написала прекрасна поема. "Приятелю, това е хубава, красива поема." Майка ми каза, че е седнала на възхвали. "Колко време ще се прибере баща ми?" Попитах. Баща ми беше започнал филмовата си кариера като писател. Той щеше да може да оцени стихотворението ми дори повече от майка ми.
Няколко месеца по-късно писателят спира да пише. След години писателят много мразел баща си. В този ден татко се прибра чак в осем и четвърт. Писателят бил уверен, че татко ще похвали поемата му.