Дете, което някога е било удовлетворено от приказка харесва, като правило, да не се твърди, че това е измислена история. Често се случваше да не се разказва в едни и същи думи, но това не би трябвало да кара родителите да третират печатните приказки като официални текстове. Винаги е много по-добре да се разказва история, отколкото да се чете от книга, и ако един родител може да произведе това, което, в действителната ситуация на времето и детето, е подобрение на отпечатания текст, толкова по-добре.
Те са пълни с въображение. Не са интересни. Те просто измислят историите, които са далеч от истината. Те правят учителите по история трудни за преподаване.