Командирът беше котката на родителите ми, но аз го познавах първи. Всъщност командирът беше котката на съквартиранта ми в колежа. Съквартирантът ми искаше да продаде командира, но никой не го купуваше. Обадих се на родителите ми да го осиновят. Майка ми винаги обичаше котките, но баща ми много мразеше котките. Както предсказа баща ми каза: "Няма начин. Без котки" За щастие за мен, баща ми беше извън града на конференция по математика.
Те проектираха стая за командира. Те нарекоха плана на етажа Командира. Отвориха врата в стената за командира. Те са работили с архитекта, за да построят котешка къща.