Когато бях в колежа, само три дни в годината на дипломирането в Англия, всеки път, когато вдигах куфара си в метрото, всеки път, когато се опитвах да се свържа с приятелите си, всеки път, когато се прибирах вкъщи, всеки път, когато отивах на работа, всеки път, когато отивах на работа, всеки път, когато отивах на работа, всеки път, когато отивах на работа, всеки път, когато отивах на работа, всеки път, когато отивах на работа.
Отначало се чувстваше тъжна и безпомощна, но по-късно можеше да се почувства топла. Очакваше с нетърпение да получи помощ от приятели. Тя очакваше да напусне Лондон и да се върне у дома. Съжаляваше, че е направила шегата, но беше ядосана на чичо си.