Джаксън се прибираше по пътя една вечер. Той току-що загуби работата си. Беше зима и беше много студено, точно като неговите чувства. Една стара дама с колата си стоеше на пътя. Жената изглеждаше много притеснена. Никой не спря да й помогне. Джаксън спря пред нея и излезе от колата си. Дори когато той сложи усмивка на лицето си, старата дама все още изглеждаше притеснена.
Защото е загубила пътя си. Защото колата и се е повредила. Защото й беше много студено. Защото е загубила работата си.