Когато бях малък, си мислех, че момчетата и порасналите мъже не трябва да плачат. Сълзите бяха знак, че съм слаб. Един мъж не би могъл да бъде такъв. Това беше дори подсилено в младия ми ум с популярната песен "Момчетата не плачат" в началото на 80-те години. Но миналия юни разбрах, че смелостта не е всичко, за да се опитам да запазя цялата болка вътре. Куражът не беше всичко, за да се опитам да скрия сълзите.
Денят, в който баща ми плака. Моят велик баща. Никога не губи сърце. Момчетата не плачат.