Онзи ден на обяд бях част от цяла група колеги и някак си говорехме зад гърба на шефа си. Тя е новият директор на нашето средно училище. Говорихме за това колко е мила с нас. Пише бележки, за да ни пожелае весели празници, или да ни благодари за добре свършената работа. Тя ни проверява, когато знае, че сме изправени пред трудности извън училище с нашето здраве или с нашите семейства.
Те бяха добри приятели. Директорите ги мразеха. Предположила е, че директорите й ще се зарадват да го чуят. Тя искаше да бъде похвалена.