"Ейдриън наистина се справяше с уроците си в училище, когато родителите му разбираха, че той, като бебе, не може да чуе нищо, дори и големи шумове. В специално училище за хора с увреден слух, той се научи на жестомимичен език и трябваше да се смеси с други деца с увреждания. Въпреки това, гледката на всички деца с увреждания, които общуват помежду си, разстрои майка му. Тя искаше той да води нормален живот. Така че след като говори на съветник, той го изпрати на частни уроци.
Чрез говорене. Чрез използване на жестомимичен език. Като четеш по устните. Като издава силни шумове.