В моето училище няма кафене. Учениците сами си донасят обяда и се хранят в класната стая с учителите си. В началото учениците се оплакваха. Много от тях не искаха да бъдатна обяда“, тъй като всеки от тях имаше свободно време за учениците. Въпреки това, аз бях изненадан да науча, че дори в клас с по-малко ученици се е случила социална сегрегация. Целият клас се навърташе около една маса, само за да се избегнат един или двама други ученици, седящи сами.
Учениците се разбираха по-добре един с друг. Учениците бяха против да се храним заедно. Учениците можеха да ядат повече храна, отколкото преди. Учениците харесаха храната, донесена от други.