В една студена зимна сутрин в края на 1930-те, Боби се събудил рано. Това бил ден, в който Боби никога нямало да забрави. Боби, брат му и майка му отново били изоставени от баща си. Когато времената станали трудни, мъжът напуснал дома си. Боби не бил изненадан. Той трябвало да поеме отговорността за грижите за семейството си. Облякъл най-топлите дрехи, които имал и извадил на старите си чорапи и скъсани обувки. След като се замислил как да държи краката му навън.
Те не се интересуваха от него. Дадоха му малко пари. Отказаха да му позволят да работи с тях. Те му се присмяха.