Добре известно е, че любовта на японския народ към рибата е почти като интереса на пчелите към меда. Докато рибните популации намаляваха, рибарските компании бяха принудени да се връщат по-далеч от брега. Тогава те имаха голямо предизвикателство - как да ги държат свежи за по-дълго. Затова решиха да запазят рибата, съхранявана във фризери на лодките. Но обществеността не харесваше замразена риба. Така че отново рибарските компании имаха ново по-голямо предизвикателство.
Рибата, държана в аквариуми, не се продавала добре заради вкуса си. Японците обичат мед толкова, колкото и пчелите. Рибата, съхранявана в защитената среда, имаше най-добър вкус. Рибата, държана в резервоари, не е имала вкус на прясна, защото е умряла, преди да стигне до ресторанта.