Оцелях през прозореца на самолета, когато усетих силен трясък, сякаш камион ни беше ударил отзад. След това Лес и Ранди скочиха в езерото. Двадесет минути по-късно, в ледената студена вода, почувствах, че не мога да издържам много по-дълго. Но се сетих за трудните ситуации, през които бях преминал. Нямаше да умра.
Приятел в нужда наистина е приятел. След буря идва спокойно слънце. Всичко идва при хората, които се молят. Съдбата е благосклонна към тези, които се борят за оцеляване.