Това беше нещо, за което тя беше мечтала, откакто беше на пет. Накрая, след години на тренировки и интензивни тренировки, Дебора Дъфи започна да се състезава в първия си гимназиален баскетболен мач. Целите да стане изключителен играч и да играе колежанска топка никога не бяха далеч от ума на Дебора. Играта беше срещу гимназията Милс. Останаха 1 минута и 42 секунди в играта, отборът на Дебора се водеше от една точка.
Не е играла на корта след контузията. Наранила е коляното си, когато се е опитвала да блокира играч. Знаела е, че не може да бъде баскетболистка, когато е била дете. Тя отказва да потърси професионална помощ, за да се възстанови от нараняванията си.