Той намери бащата на момчето в залата, чакайки притеснено. Като го видя, бащата извика: "Защо се молихте толкова време?" И той каза: "Ако синът ми беше в опасност?" Докторът се усмихна и каза: "Съжалявам. Не бях в болницата и дойдох възможно най-бързо, след като получих обаждането." И сега, аз искам да се успокоите, че синът ви е починал.
Виждането е вярване. Времето не чака никого. Практиката прави перфектни Мисли, преди да решиш