Имало едно време, един хипопотам живеел в една река до едно голямо дърво. Един ден, една птица се изкачила и гнездила на дървото. Песните на птицата напълнили хипопотама с толкова завист, че той не можел да се сети за нищо друго. Всеки ден той се замислял защо не е роден да бъде птица, въпреки че птицата му казвала много пъти, че е толкова щастлив да бъде толкова голям и толкова добър плувец. Най-накрая хипопото направи ума.
беше щастлив през цялото време Не уважаваше приятелите си. Обичаше да говори много, но не правеше нищо. Поправи грешката си, когато го осъзна.