Г-н Блек беше много разсеян. Всеки път, когато г-жа Блек искаше съпругът й да направи нещо, тя трябваше да му каже отново и отново. "След като г-н Блек беше помолен да пусне писмо," Не забравяйте да го сложите в пощенската кутия на път за работа." Съпругата каза. "Този път няма да забравя." Г-н Блек каза на жена си. "Ще държа писмото в джоба си. "
Г-жа Блек вярваше, че съпругът й със сигурност ще направи това, което му е наредено да направи. Г-жа Блек вярваше в паметта на съпруга си. Г-жа Блек се усъмни в паметта на съпруга си. Г-жа Блек се надяваше, че съпругът й няма да публикува писмото на грешно място.