Цял ден той летеше, а през нощта той дохождаше в града. "Къде ли съм плакал, та съм плакал, та съм плакал, та съм плакал, та съм пил, та съм пил, та съм пил, та съм пил, та съм пил, та съм пил, та съм пил, та съм пил, та съм пил."
Заради проливния дъжд, макар че нямаше облак в небето. Защото статуята не може да задържи дъжда, макар и направен от злато. Защото мислеше, че вали, въпреки ярките и ясни звезди. Защото не можеше да разбере защо Щастливият принц плаче.