Бях на път за вкъщи с влак. Нежното люлеене на влака ме накара да се почувствам заспала, въпреки факта, че стоях с нещо, което ми се струваше като че ли вехнеше. Но аз се обърнах леко, за да намаля част от болката в рамото ми и видях вратата в края на колата. Очевидно бездомник мина през вратата. Беше облечен в мръсно тежко палто. Той влачеше чанта, която изглеждаше толкова тежка, колкото и моите хора.
В търсене на отдавна изгубения си приятел Поискайте от хората резервни дрехи Моля пътниците за малко пари. говорейки за болезнения си опит