Една млада майка си помислила, че е много грешно да хаби каквато и да е храна, когато има толкова много гладни хора по света. Една вечер, тя давала на малката си дъщеря чай, преди да я сложи в леглото. Първо  дала парче хляб и масло, но детето казало, че не иска и това. Помолило за малко сладко върху хляба си. Майка  я погледнала за няколко секунди и след това казала: "Когато бях малко момиче като теб.
Храната беше вкусна. Беше трудно да си набавя храна. Имаше толкова много гладни хора по света. Храната беше малко за ядене.