	— Твоето собствено чувство ти казва, че не беше това, което си — отвърна тя. — А аз съм. Онова, което обещаваше щастие, когато сърцата ни биеха като едно, е преизпълнено с мъка сега, когато те туптят като две. Колко често и колко дълбоко съм мислила за това, не ще ти кажа. Достатъчно е, че наистина съм мислила за него и мога да те освободя от поетото задължение.