	— Разбира се, че мога. Егвийн ме научи да владея няколко потока едновременно. Мога да ги блокирам, да ги овържа и да ги увия с потоци на Въздух преди да са усетили какво става. — Самодоволната й усмивка изведнъж се стопи. — Достатъчно бърза съм, за да се справя с тях и конете им, но така всичко друго ще остане за теб, докато успея да ти се притека на помощ. Ако някой се отскубне… Сигурно могат да мятат копията си от това разстояние и ако някое от тях те промуши… — Тя измърмори нещо ядосано и не довърши изречението. Накрая вдигна очи към него с най-свирепия поглед, който бе виждал досега. — Егвийн ми разправяше за Церителството, но тя знае малко, а аз — още по-малко.