	Кралят, който много държеше на законите, започна да обяснява надълго и нашироко защо молбата на графа на Честър има предимство пред неговата, а на Рейн му идеше да забие юмрук в самодоволната мутра на брат си. Повтаряше си, че случилото се няма значение, че ще има други крепости, други възможности, но знаеше, че е вече на двадесет и пет и всичко, което притежаваше, се свършваше с една сабя.