	Функцията на ума е денонощно да твори _съновидения_. Сънят наяве има материална структура. На спящия също му се струва, че сънищата му имат определена структура. Бодърстващият ум през деня попада под въздействието на много енергийни цикли и смяна на светлинните потоци. Този ритъм дава на ума усещане за време и пространство. В съня си не усещаме обкръжаващата ни енергия, но умът вижда различни образи, включително образа на нашето собствено тяло. Ние разговаряме, гледаме, дори летим на сън, защото в _съновидението_ не осъзнаваме, че спим.