	Мохамед Ахмед схвана, че сега вече наистина няма да допусна повече възражения и се подчини. По лицето му обаче лежеше стаена злоба като някой застрашителен буреносен облак. Той разседла камилата си и я пусна да попасе. После извади провизии и една половница от чантата на седлото и седна край водата да си вземе вечерята. Преди туй обаче отправи своята Вечерна молитва, която бе пропуснал, тъй като от пристигането му насам слънцето бе залязло и времето на Могреб, първата предписана Вечерна молитва, бе отминало неизползвано. Асакерите също се помолиха, понеже и те бяха извършили същия пропуск.