	Без да се бави, тя заразправя премеждията си. Всички я слушаха с притаен дъх. Хърбърт Воуан — с вълнение, което разкъсваше сърцето му. Разказът беше кратък и все пак твърде дълъг за тръпнещите от притеснение и жажда за мъст мъже.