	Докато закопчаваше якичката си, капитан Вьорман надникна през прозореца и видя професора и дъщеря му да приближават моста. Без да откъсва очи то тях, помисли си със задоволство, че поне един проблем бе решил успешно, като бе наредил на дъщерята да живее в хана. Откакто жената я нямаше в крепостта, войниците бяха спокойни, а и тя не беше се възползвала да избяга, въпреки отдалата й се възможност. Вгледа се по-внимателно и забеляза, че двамата са потънали в оживен разговор.