	— Да, татко. — Тя пое студената му ръка и я стисна здраво. — Ще работим много, за да възстановим всичко. Ще поискаме прошка от боговете. Ще отидем при народите на Крин и… — Алхана се задави от сълзите си, защото усети, че баща й вече не я слуша. Очите му помътняха и той се свлече на стола.