	Един ден, когато Уорън вече се чувстваше добре извън стените на Двореца, Ричард реши да го заведе на хълмовете. Уорън се изплаши и седна на една скала, от която се виждаше целият град. Постоя доста дълго така, а после изведнъж каза, че вече не се страхува, че се е научил да управлява страховете си. Ричард му каза, че се радва, задето ще се разхождат далеч от своята къртича дупка. Уорън се засмя.