	Сред тълпата, която стоеше най-близо до двореца, се надигна въодушевен шепот. Орфео проточи врат и с облекчение видя Тебалдо, който приближаваше трона си със сведена, непокрита глава, босоног, облечен в най-обикновено черно расо на селски свещеник. Сякаш изобщо не забелязваше тълпата от хора, устните му се движеха в безмълвна молитва. Когато най-сетне вдигна глава и забеляза Орфео, който стоеше зад трона, изражението му сякаш казваше: „Реформата започва от тук.“