	Тази мисъл причини много странни неща на сърцето му. Той презрително отхвърли разните поетични изрази — сърцето му не подскочи, нито спря, нито пък, най-малкото това, затанцува. Продължи да си бие в гърдите му както обикновено, макар и малко по-бързо и напрегнато сякаш. Той ли нещо не беше в ред, щом така му допадаше това странно, опасно усещане? Не беше точно приятно. Не точно. Но онова, което му допадаше в мрака на мечтите, не беше онова, което повечето познати му мъже описваха като приятно, когато се хвалеха с любовните си похождения. От известно време беше наясно с това.