	Той се поклони пак така дълбоко и си тръгна, засиял от чист респект и благоволението ни. Когато после „чембърмейд“ ни се представи, за да се запознаем с нея, личеше й, че вече е уведомена за разделянето на бакшиша, и ние направихме възможното, за да бъде тръгването й ефектно като това на келнера. Сторихме го, разбира се, не за да блеснем с парите си, а и още по-малко го разказвам тук от тази или друга подобна причина. Та нали вече споменах, че в никой случай не съм богат, и имам само средства за препитание. Но резултатът от този метод — да покажеш на персонала, че притежаваш разбиране и благодарност, не чак когато е твърде късно — много скоро се появи и от него ще се разбере защо постъпих така.