	Доня Крус остана стъписана пред тази въпиюща несправедливост на майчината обич. Дори тя, жизнерадостното и лекомислено момиче, лудетината, която едва довчера искаше да се забавлява с трагедията на живота, да, дори тя го разбра. Душата й таеше кълновете на всички присъщи на жената пламенни и честолюбиви чувства. Принцесата отново се бе отпуснала в креслото си и взела в ръце дневника на Орор, замислено го прелистваше.