	— Благодаря ви, сър — отвърна Джойс пак така спокойно и учтиво. Известно време не се чуваше нищо, но въпросът на Джойс ни държеше нащрек, ние напрягахме слух и зрение, стрелците стискаха мускетите си, готови за стрелба, а капитанът стоеше в средата на крепостта със стиснати устни и свъсени вежди.