	Дрефан се зае с работата си, започна да се мести около тялото на Кара, да натиска с пръсти или длани тук и там. От време на време си помагаше с острието на ножа. Нито веднъж не изтегли повече от капка кръв, допирайки метала в плътта й. Почти всеки път, когато го правеше, димните линии се поместваха, разплитаха, някои се изместваха навън и се извиваха на дъга, преди да се върнат в точката, показана от него.