	Едно такова състезание води до стрес, а стресът — до безумства. Ако в кратера се бяха събрали хора, по време на Карнавала щяха да стават доста схватки, но Титанидите не се бият помежду си. Загубилите се оттегляха да си поплачат в самота. След период на скръб се отдаваха на необуздано пиянство, танци и разговори за следващия карнавал. Но дотогава се ловяха и за сламката — гиздеха отредените им квадрати с муски, амулети и талисмани, отдаваха се на всякакви суеверия подобно на комарджии или диваци, които съзнават собственото си нищожество и са готови на всичко, за да привлекат вниманието на Бога.