	Списъкът му от сигурни и безпогрешни домашни церове продължи да нараства. Струваше му се, че може да напише забавна книжка по този въпрос, ако, разбира се, се наспеше достатъчно, за да е в състояние да подреди мислите се. Засега се справяше сравнително добре — всеки ден обуваше един и същ чиф чорапи — и мислите му постоянно се връщаха към нечовешките усилия, които положи да намери пакетче с бульон в кухненското шкафче в деня, когато пребиха Хелън. Оттогава не бе изпадал до това състояние, защото успяваше поне да дремне всяка нощ. Но ужасно се страхуваше, че може пак да стигне дотам — а вероятно и отвъд, ако нещата не се подобряха. От време на време, когато в четири и половина сутринта седеше в креслото, можеше да се закълне, че усеща как мозъкът му пресъхва.