	Когато Лесли трябваше да свърши някаква работа в Испания, употребяваше сигурния метод да действува чрез благородници. Той се бе отнесъл до един набожен мадридски идалго, дон Алехандро Винярон де ла Пласа, който бе роялист и по тази линия поддържаше връзки с архиепископа на Толедо. Дон Алехандро бе попитал негово високопреосвещенство как може да се открие името на един монах, пътувал с муле из планината между Деспеняторос и Авила. Архиепископът отговорил, че това не е лесно, тъй като всички селски кюрета и монаси употребявали това животно из планините. Все пак работата се улеснила значително, когато дон Алехандро се сетил да каже, че въпросният отец е йезуит и вероятно лекар. Тогава архиепископът посъветвал дон Алехандро да се обърне към супериора на йезуитите в Толедо отец Родригес и Сандовал. Вероятно Лесли скоро щял да бъде в състояние да съобщи на Фани това, което я интересувало. Писмото завършваше с предположението на Лесли, че навярно този монах е агитатор на монархистите.