	При първата ни среща аз не бях разбрал правилно това, което правеха с мен воините на дон Хуан. Бях възприел действията им като примери на фокусничество — такова би било впечатлението ми и до днес, ако не съществуваше идеята за _контролираното безумие_. Дон Хуан твърдеше, че техните действия с мен били майсторски уроци по _прикриване_. Казваше ми също, че именно в _изкуството на прикриването_ го бил изучил неговият покровител преди каквото и да било друго. За да оцелее сред воините на своя покровител, той трябвало да изучи бързо това изкуство. Той казваше, че в моя случай, тъй като не се налага да се справям сам с воините му, трябвало най-напред да изуча _сънуването_. В подходящ момент щяла да дойде Флоринда и да ме поведе из лабиринтите на _прикриването_. Никой друг нямало да може нарочно да разговаря за това с мен; можели само да ми правят преки демонстрации, както го бяха сторили при първата ни среща.