	С изненада видях, че вече почти се бяхме издигнали. В мига, когато дръпнах лоста обратно, Мърморко подскочи във въздуха и водата остана под нас. Моторът изпърпори няколко пъти, все едно че беше много студен, за да поеме. Издигнахме се нагоре, после носът се насочи право надолу. Ричард сграбчи лоста за управление, но вече беше късно.