	Тъмнокосата девойка сякаш усещаше с кожата си тревогата и съчувствието им. Това едва ли би допаднало на предишната Отрова, ала нещата явно се бяха променили. Тя изведнъж си даде сметка, че Пиперено зрънце, Брам и Чевръстин са нейни приятели — при това единствените, които имаше. Изпитваше привързаност дори към котката. Беше се откъснала от света на детството с неговата самота и отчуждение, за да поеме по трънливия път на съзряването, и най-неочаквано бе срещнала тези хора, за които си струваше да се държи. Да, беше преминала през много изпитания и бе насъбрала много болка, но поне бе открила тези четирима приятели. Може и да не се чувстваше като част от човечеството, но определено принадлежеше към хората.