	— Само ти можеш да приказваш така, Хък Фин! Всичко гледаш да направиш като в забавачница. Не си ли чел никакви книги?… Барон Тренк, или Казанова, Бенвенуто Челини, Хенрих Четвърти, някой там от тия герои? Чуло ли се е да освобождават затворници по такъв прост начин? Не, майсторите в тая работа прорязват с трион крака на кревата и изгълтват стърготините, за да не ги намери никой, а прерязаното място намазват с мазнина и го замърсяват, та и най-опитното око да не забележи, че кракът е бил прерязан, и да мисли, че е непокътнат. Като приготвиш всичко за бягството, ще ритнеш крака, той ще падне, ще измъкнеш веригата и готово. След това ти остава само да завържеш въжената стълба за зъберите на стената, спускаш се по нея, скачаш в рова и си счупваш крака — защото въжената стълба е с деветнайсет фута по-къса, отколкото трябва — а при рова те чакат конете и верните ти васали, грабват те, турят те на седлото и те отвеждат в родния Лангедок или Навара, или дето е там. Славна работа, Хък! Ех, да имаше ров около тая колиба! Ако имаме време през нощта на бягството, ще изкопаем и ров.