	С падането на здрача излезе студен вятър, а когато Айла и Джондалар се прибраха, във въздуха се долавяше дъх на сняг, но край Огнището на Мамута, в средата на полуподземното жилище, беше уютно и топло в компанията на събралите се хора. Мнозина бяха престанали да си взимат от донесените студени остатъци от предишната гощавка: малки бели фъстъци богати на скорбяла, диви моркови, боровинки и парчета печено мамутско месо. Зеленчуците и плодовете хващаха с пръсти или с две пръчки, които използваха като щипки, но Айла забеляза, че всеки човек, с изключение на най-малките деца, имаше нож за рязане на месото при хранене. С интерес наблюдаваше как някой от тях захапваше със зъби голяма мръвка, а сетне отрязваше малка хапка с бързо движение на ножа отдолу нагоре, при това, без да си отреже носа.