	Отваряше си ушите за несъответствия, но разказът на лейди Аяда пред Просветена Халлана не се различаваше съществено от онова, което — накрая — беше разказала на него, макар този път събитията да бяха предадени в хронологичния си ред и без нищо да бъде изпуснато. Само че пред Халлана Аяда разкри в много по-голяма степен страховете, които я задушаваха. На лицето на Халлана се бе изписало такова напрежение, че ликът й сякаш се вкамени, докато Аяда разказваше за леопардовите си сънища. Разказът й стигна до голямото изпитание при брода предния ден и Аяда се поколеба, после погледна към Ингрей.