	Колкото до него, не можеше да погледне никоя от тях, без да зареди в главата си молитва за жените, загинали за него, жените, които беше убил. _Моарейн Дамодред_. Нея над всичко. Нейното име бе изписано с пламък в черепа му. _Лиа от Косайда на Чарийн, Сендара от Желязната планина на Таардад, Ламеле от Пушли-вата вода на Миагома, Андилин от Червената сол на Гошиен, Десора от Мусара на Рейн…_ Толкова много имена. Понякога се будеше посред нощ, мълвеше този списък, а Мин го прегръщаше и му мърмореше утешително, като на дете. Винаги я уверяваше, че е добре и че иска да заспи, но щом затвореше очи, сънят не идеше, докато списъкът не свършеше. Понякога с него мълвеше и Луз Терин.