	Най-ужасна бе „пицата за закуска“. Пробвах я три или четири пъти, пекох я във фурната, унищожих я в микровълновата, а веднъж в отчаянието си дори я пробвах с гарнитура от сандвича „Флъф“, но тя нито веднъж не се оказа нещо повече от омекнала, безвкусна маса за дъвчене. В края на краищата се предадох и скрих кутията сред гробището от пластмасови опаковки на долния рафт на хладилника.