	Тази нощ сред пиратите царуваше веселие за сметка на внезапно смирената гордост на господин Дьо Риварол. Но едва когато утрото на следващия ден настъпи над Картахена, всички разбраха причините за това смирение. Единствените кораби в пристанището бяха „Арабела“ и „Елизабет“, които стояха на котва, и измъкнатите на брега за поправка на претърпените от бомбардировката повреди „Атропос“ и „Лахезис“. Френските кораби ги нямаше. Под прикритието на нощта те се бяха измъкнали тихо и потайно от залива и сега от тях се виждаха само три едва различими петна на западния хоризонт. Господин Дьо Риварол бе избягал със съкровището, вземайки само войниците и моряците, които беше довел от Франция. Той остави в Картахена с празни ръце не само пиратите, които бе измамил, но и господин Дьо Кюси, доброволците и негрите от Хаити, които също така бяха не по-малко измамени.