	Селек си тръгна и започнаха приготовленията за вечерята. Тъй като гостоприемството на джесидите е безгранично, в нея взеха участие може би двайсет души, а в чест на Мохамед Емин и в моя чест бяха извикани музиканти. Оркестърът се състоеше от трима души. Те свиреха на тамбура, кеменче и булюре — три инструмента, които биха могли да се сравнят с нашите флейта, китара и цигулка. Музиката беше нежна и благозвучна. Изобщо, както по-късно разбрах, джесидите имаха много по-добър музикален вкус от привържениците на исляма.