	— Знам. — Помисли си за Джофри, как бе забил нокти в шията си. В последните си мигове я беше гледал с отчаян зов… един внезапен спомен накара сърцето й да замре: капка кръв, съскаща в пламъка на свещ, грачещ глас, говорещ за корони и плащаници, за смърт от ръцете на _валонкар_.