	Този път „уважаеми“ беше казано без капка ирония и Киар усети, че положението му на пратеник се подобрява. Недоловимият знак на Старейшината беше задействал верига от нареждания, в резултат на които с тихи стъпки влезе жена, облечена в същите свободно падащи дрехи в убити цветове като Фу и самия Ли. Тя коленичи, покланяйки се на двамата, и постави поднос с димящи купички пред тях. Поклони се отново и изчезна също така незабележимо.