	Бях поразен от разказа на Демокед и неведнъж съм съжалявал, че не съм имал щастието лично да познавам Питагор. Когато една съперническа групировка го изгони от Кротон, той намери убежище в храма на Метапонт, Където бавно се самоуби чрез глад. Тогава бях на двадесет години и можех да отида да го видя. Казват, че до последния си ден приемал посетители. Интересно дали това е бил наистина последният му ден? Или и днес броди из атинските улици, а главата му е пълна със спомени от хилядите предишни прераждания.