	Беше много по-младият Хорас Слъгхорн. Хари беше толкова свикнал да го гледа плешив, че гледката на Слъгхорн с гъста, лъскава пепеляво руса коса го разконцентрира. Изглеждаше все едно главата му е thatched, въпреки е вече имаше лъскава дупка с размер на един Галеон на темето му. Мустаците му, по-малко внушителни от сега, бяха тъмно руси. Не беше толкова наконтен, колкото Хари го познаваше, въпреки че златните копчета на богато извезаната му роба правеха впечатление. Малките му крака си почиваха върху кадифена табуретка, беше се настанил в удобно кресло, държейки в една ръка малка чаша вино, а с другата ровичкаше в кутия захаросан ананас.