	— Не беше това, което изглеждаше — каза той веднага щом вратата се затвори. От нейна страна — нито дума; само веждите й се повдигнаха в мълчалив въпрос. — Е, беше — Берелайн ме потупа по бузата… — Тя все още бе усмихната, но веждите й мрачно се свиха. — Но аз не съм я окуражавал, Файле. Тя просто го направи. — Искаше му се Файле да каже нещо, но тя само го гледаше. Помисли си, че очаква нещо, но какво? — Файле, съжалявам. — Гневът стана остър като бръснач.