	Изборният процес беше един абсолютен ад, въпреки че според Арни за него той беше преминал като на шега. Трябваше да държи не по-малко от пет речи на ден, а по-често до девет, при това на различни места и пред различни аудитории. Обаче речта по същество беше винаги една и съща. Той я скалъпваше от картончетата с бележки, които държеше в джоба си, като по време на полета на президентския самолет щабът му трескаво внасяше дребни подробности от местно значение, стараейки се да не разстройва предварително фиксираното разписание на полета. Изумителното беше, че никога не беше забелязал да допуснат някаква грешка. За разнообразие понякога президентът сменяше последователността на картончетата, но ефектът от това траеше само около три дни.