	А Ноона чувстваше, че я наблюдават! Откъм нощта. Някъде там иззад огромните дървета нещо дебнеше и я държеше в плен с погледа си. Ноона го долавяше съвсем ясно, сякаш беше сграбчена от някаква ръка, която не искаше да я пусне. Но колкото и да се напрягаше със собствените си очи да проникне в тъмнината, не откриваше нищо освен най-мрачната нощ.