	Тръгна внимателно по тротоара, оглеждайки всяко от подскачащите и люлеещите се насреща му лица. Забеляза едно качество, което никога досега не бе срещал. Някаква непорочност, невинност, неосведоменост, от която дори по-старите изглеждаха млади. Между пешеходците слаломираше момче, обуто в протрити дънки, кацнало върху половинметрова дъска на колелца. Гънеше и друсаше тяло в ритъма на „Born in the USA“ на Спрингстийн, която заливаше улицата от големия стереокасетофон върху рамото на момчето.