	С други думи, признанията на Ейб Релис прозвучаха като погребален звън за всички надежди на тази гадна личност. Истината, която той успяваше да скрие под похлупака на терора, упражняван върху свидетелите, в един ден неочаквано избухна с цялата си ужасяваща голота и подкрепена с неоспорими доказателства. Ейб Релис беше неизчерпаемият източник на показания, когато се отнасяше за бившия му работодател. Той нееднократно изпълняваше ролята на шофьор и телохранител по време па двегодишната нелегална дейност на Лепке Бухалтер. По-конкретно Релис описа фамозната нощ през 1938 г., когато придружаваше страшния си шеф на едно бурно събрание на Големия съвет, поискано от Том Лукезе, на което присъствуваха Албърт Анастасия, Уили Морети, Джери Сатена, Джо Адонис и Лонджи Цвилман. На него Лукезе едва не се сби с Бухалтер, който го обвиняваше солидарно с Анастасия, че искат да го отстранят от някои сектори на конфекцията, които той лично контролираше. Също така Релис беше човекът, който получаваше направо от Бухалтер заповеди за отстраняването на всички свидетели, посочени от него. С организацията се занимаваше Ейб.