	О, Боже. Не мога повече да се правя, че не забелязвам чудовищното дърво — вони и вонята гадно ми напомня за ароматизирани с боров препарат стелки за обувки, носени няколко месеца. Тя прониква в стените и в дървото на вратата. Проклета елха. Единственият начин да минавам през стаята е да се провирам под нея като глиган. Най-добре да препрочета коледната картичка от Гари. Страхотна е. Навита е във формата на куршум, а отгоре пише: „Съжалявам!“ Вътре гласи: