	Нищо не би могло да оживее след всичко това, помисли си той. Гледаше как Пи Ел подритва неохотно купища отломъци, явно обзет от същите мисли. Въпреки че Пи Ел го бе спасил от Федералния затвор, Морган не можеше да почувства някакви по-приятелски чувства към другия. Пи Ел го бе освободил по настояване на Куикнинг; нямаше и пръста да си помръдне, ако момичето не беше поискало. Вече бе намерил начин да му го каже. Кой беше той, си оставаше загадка, но Планинецът не очакваше нищо добро от неговото присъствие тук. Дори и сега, когато претърсваха почернялото сечище, той приличаше на котка,  която търси нещо да си играе.