	Бях успял да си почина няколко часа. Сега умората и всичките нейни отровни последици бяха изчезнали, но въпреки това се чувствах в плен на някакво неопределено, враждебно настроение, сякаш обвит в паяжина или по-скоро в сапунен мехур, който премрежваше погледа ми, и всичко наоколо ми изглеждаше смалено, студено и далечно.