	— Господарю — започна отново мама Ксърик и млъкна. На Майлс не му оставаше нищо друго, освен да чака. Той се молеше само тя да не заплаче на коленете му или да не направи нещо друго неприятно. Щеше да е мъчително. „Дръж се, жено“ — молеше се безмълвно Майлс.