	Иззвъня джиесемът. Беше Константин Дарделев. Обаждаше се от Букурещ. Не знаеше какво да предприеме. Малкият беше с него, но за връщане в София не можеше да става и дума. Козела му каза да чака и влезе в дневния бар на хотела.