	Водата беше черна, без лъч светлина. Пръстите й докоснаха дърво и тя заопипва, докато не намери вратата, задращи по ръба й… и напипа пантата. Мърморейки люти проклятия наум, заопипва внимателно по другата страна. Да! Дръжката на резето. Надигна я и натисна навън. Вратата се открехна може би на два пръста… и спря.