	След като прекъснах, отново опитах да се свържа с Бъди Локридж, но пак се включи гласовата поща. Предположих, че пътува със самолет и си е изключил мобифона. Поне така се надявах. Надявах се, че е отишъл на яхтата преди агентите. Оставих телефона и отидох при хладилника. Набързо си направих сандвич със сирене и бял хляб. Зареждах продуктите в случай, че дъщеря ми поиска печен сандвич със сирене, когато ми идваше на гости. Това бе любимата й храна. Прескочих печенето. Бързо изядох безвкусния сандвич на крак, за да запълня празнотата в стомаха си. После седнах на масата и разтворих бележника си на нова страница. Използвах упражненията за релаксация, които бях научил преди години на курс по хипноза. Представих си гола черна дъска. Съвсем скоро взех тебешир и започнах да пиша по нея. Доколкото можех, възпроизведох бележките на Тери Маккейлъб от конфискуваната папка — бележките, които бяха взели феберейците. След като написах всичко, което си спомнях, започнах да го преписвам в бележника си. Струва ми се, че възпроизведох повечето информация, освен телефонните номера, а те не ме интересуваха особено много, тъй като можех да ги взема от телефонни услуги.