	Снибрил бе пристигнал в разрушения храм точно преди него. Копитата на Роланд отекнаха мощно по дървения калдъръм. Навсякъде около себе си виждаше, огрени от меко сияние, рухнали стени, обсипани със статуи. Някои протягаха кутии с нисък поклон, други бяха залитнали назад, притиснали очи с длани. Имаше и дребни диви животни — те също ни мърдаха, ни шаваха.