	Свитата на Елейн, тръгнала по улиците, лъкатушещи по хълмовете на Кемлин, привличаше хорските погледи. Златната лилия на гърдите на пурпурното й наметало, обшито с бяла козина по ръбовете, беше достатъчна, за да я отличи за гражданството, но освен това тя си беше свалила качулката, така че съвсем ясно да виждат златната роза на коронката на щерката-наследница над лицето й. Не просто Елейн, Върховен трон на Дома Траканд, а Елейн — щерката-наследница. Нека всички да видят и разберат.