	Пангаров обичаше да разказва случки от въображаемите си пътувания зад границата. Измисляше ги, не за да се самоизтъква и хвали, а за да възпитава патриотично бъдещите големи спортисти. В тези случки той с презрение отхвърляше предлаганите му хиляди долари, за да остане да играе като професионалист в Съединените щати, разобличаваше търгашеските наклонности на западните менажери, които често се опитваха да го водят по примамливи нощни заведения преди решителни мачове, за да бъде на следващия ден като изплют на игрището. На Христо Пангаров тези номера обаче никога не минаваха и това предизвикваше естествено възторг у малките.