	— Никога не съм обяснявала всичко, което правя или не правя. — Гласът й беше загадъчно спокоен както винаги, но Ранд беше сигурен, че се изчервява. Лан изглеждаше разтревожен, макар че при него беше трудно да се определи. — Не мога вечно да те държа за ръчичка. Все някога трябва да тръгнеш сам.