	— Да — отвърна лекарят, този път без следа от колебание. Съзнаваше, че преди малко е прекрачил някаква невидима граница, когато бе казал на Рейчъл, че е прекарал вечерта в компанията на Джъд. Мислено си припомни думите на стареца: _„Почвата в мъжкото сърце е по-камениста, Луис… Човек засажда каквото може… и се грижи за него“_. После продължи: