	Не можах да стигна до вкъщи цели двайсет минути — портиерката, протеже на Плешивия, увита в шалове над анцуга си отпреди революцията, ми разказа как се веселяла преди двайсет години, когато плавала като бюфетчийка на параход, нещо съвсем различно от това да седиш във входа, където по принцип няма много работа. Затова, като ми доскучее, винаги можела да се качи при мен да си побъбрим.