	— Не съм отговорен аз — пледираше той. — Работата беше гнила от самото начало. Предварителното разузнаване водеха хората от бандата на Джаксонвил, които ни пробутаха договора. Но тези момчета се оказаха лайна. Техният finger-man (Човекът, който трябва да посочи жертвата на убиеца. — Бел. пред.) ме посрещна на летището и ме заведе до къщата на човека, който трябваше да бъде целта на моята мисия. Твоята птичка излита оттука всеки ден точно в единадесет часа, ми обясни той, няма как да го изпуснеш. Аз свърших моята част от бачкането. Сега ти свърши твоята. Трябва да си наследствено обременен, за да не забележиш, че няма по-гнило място за действие от там. Къщата беше разположена на ъгъл на две улици с два изхода. Точно преди дванадесет часа на обяд е нагъчкано с минувачи, продавачи и автомобилисти, бъдещи евентуални свидетели. И, разбира се, тези гъзове от Джаксонвил не бяха изучили маршрута за оттегляне. Нямаше дори предвидена кола, с която да изчезна, нито кола, която да препречи пътя на ченгетата, които ще ме преследват, никакво прикритие, нищо!…