	Всички от домакинството изпитваха състрадание към Аре и му помагаха кой доколкото може. Отначало децата се плашеха, но после бързо се сприятелиха с него. Особено му харесваше, когато го водеха сутрин долу при реката. Той сядаше на брега да лови риба, а някой му помагаше да закачи стръвта и да метне въдицата. Най-добре се чувствуваше с Чернокос или с Рап, когато той имаше време да му прави компания. Предпочиташе тях може би защото те единствени от цялото домочадие също като него обичаха да седят и да мълчат.