	Шийми напредваше към вратата, откъдето току-що бяха изникнали задушените миди. Сега вече стискаше ведрото с две ръце. По-късно, когато „Почивката“ се поизпразнеше, щеше да се хване да чисти. В момента обаче главното му задължение беше просто да обикаля наоколо с кофата и да излива вътре каквито недопити чаши намери. Този смесен еликсир завършваше пътя си в бъчва под бара. Етикетът му беше съвсем честен — КАМИЛСКА ПИКНЯ — и едно двойно струваше три пенита. Това беше питие само за отчаяните и непридирчивите, но немалко и от двата вида преминаваха под стъкления поглед на Двуглавия всяка нощ. Станли рядко имаше проблем с изпразването на бъчвата. А ако в края на нощта тя не беше празна, то, в крайна сметка, винаги! предстоеше нова нощ. Да не споменаваме и новото попълнение жадни глупаци.