	— Ти никога не искаш нещо да се случи, Жан-Клод. Но то, така или иначе, се случва. — Вдигнах ръка, за да спра думите му. Не исках да чувам нищо повече от него. — Трябва да вървя. — Обърнах се и се отправих към колата си. Когато бях в безопасност, отвъд ледената улица, прехвърлих пистолета си в кобура.