	Дамсон се усмихна, обърна се и изчезна в мрака. Вървеше безпрепятствено по вадата, докато се озова северно от хижата. Вътре бе запалена лампа, която хвърляше жълтеникава светлина през откритите странични прозорци и отворената врата. Тя спря, за да обмисли положението. Отвътре долитаха гласове на мъже, но червеното огънче на лула и дъхът на тютюн я предупредиха, че часовоят продължава да стои на стъпалата пред входа. Огледа тъмните силуети на мулетата, които мърдаха в редица близо до хижата, после чу шум от счупено стъкло и ругатня отвътре. Мъжете пиеха и спореха помежду си.