	И все пак беше длъжен да дойде, именно длъжен. Два пъти се спря пред входа, обръщаше се и си тръгваше. Този път не можа да си тръгне, влезе в къщата, заслушан в приближаващите се стъпки. Какво ще й каже, когато отвори вратата? Какво ще направи? Ще влезе, сякаш нищо не се е случило, като че те и двамата са си останали такива, каквито бяха при последната им среща?