	По професионални мотиви Макнийл искаше да направи аутопсия, но реши да пощади чувствата на останалите и се отказа. Странеше от другите, мрачните мисли не му даваха покой — длъжен беше да предвиди по някакъв начин какво може да се случи и да го предотврати. Но той не можеше да предвиди нито онова, което се случи, нито онова, което щеше да се случи.