	В това време Куно Лихтенщайн мина край тях. Мачко го позна по кръста, зашит на плаща му; но сам той не позна нито него, нито Збишко, защото ги беше видял преди това с шлемове, а с шлем, дори ако е дигнат наличникът му, може да се види само малка част от лицето на рицаря. Като минаваше, той кимна с глава на Повала от Тачево и на Топорчик, после заедно с оръженосците си се заизкачва по стълбите на катедралата с бавни и пълни с достойнство крачки.