	Българинът си остава 6-годишно дете дори, когато е на 60 години. Той може да натрупа битов опит и висока професионална квалификация, но не узрява в социално отношение и си остава малко дете. Късогледо прагматичен, като дете („Какво ще ми дадеш, за да си измия зъбите?“), той има нужда някой да се грижи за него, да го наставлява и наказва, да го спасява и да отговаря за поведението му (децата са безотговорни). Затова винаги е нужен Голям брат с пръчка в ръка, бил той германец, руснак или американец. А ирландците, шведите или унгарците не се нуждаят от Голям брат… Детето нито вижда действителните опасности, нито има смелост да им се противопостави, когато ги види.