	Атикус се изправи и се усмихна, но вместо да се приближи към свидетелската банка, разтвори сако, вмъкна палци в жилетката и бавно прекоси залата до прозорците. Погледна навън, не се заинтересува от гледката, която видя, обърна се и приближи към свидетелската банка. От дългогодишен опит разбирах, че се старае да вземе някакво решение: