	При броденията си бях виждал викарият Робъртсън много пъти — нисък, дебел човек с бакенбарди и старомодни, квадратни очила със златни рамки. Бях чувал, че нерядко във върховните моменти на проповедите лицето му ставало червено, пръскал наоколо малки капчици слюнка, а понякога получавал тикове, следвани от безсъзнателност и странни състояния на транс.