	Ричард Хейнс се надигна на по-малко от три метра от Саул и обсипа с автоматичен огън отсрещния хълм. Саул ясно различи проблясъците на дулото над себе си и помириса кордит. Куршуми разкъсваха храсталаците, през които току-що бе пропълзял. Младите дръвчета с дебелина около пет сантиметра направо се чупеха като окосени от невидим жътвар. Куршумите удариха в камък от дясната страна на дефилето, о ново засвириха от западната страна и вдигнаха прах далеч долу по източната стена. Въздухът се изпълни с миризмата на барут и кордит. Стрелбата продължаваше, продължаваше и продължаваше. Когато прекъсна, Саул бе твърде вцепенен, за да мръдне в продължение на цели две или три секунди. Чу металното щракване от изваждането на единия пълнител от М-16 и поставянето на другия. Изпукаха клонки, когато Хейнс отново се изправи на крака. Тогава и Ласки се надигна, видя агента да стои на не повече от три метра от него, изпъна дясната си ръка и стреля шест пъти.