	— От криогенна сомния ли? — глупаво попитах аз, като разгънах ленената салфетка и я пуснах в скута си. Бяха изминали години, откакто не се бях хранил на маса с такава подредба — в деня, в който се уволних от планетарната гвардия, отидох право в най-реномирания ресторант в пристанищния град Гран Чако, разположен в южната част на полуострова на Нокътя, и поръчах най-добрата храна от менюто, което ми коства заплатата за последния месец. Но си струваше.