	— Чухме мнението ти, Брод — рязко му направи знак Брун. — Много добре разбирам, че като порасне бебето, ще се окаже по-голямо бреме за вожда, който ще дойде след мен, както и за следващия, но все още решавам аз. Ще сторя това, което смятам за най-правилно. Не съм казвал, че бебето ще бъде прието, Брод, или че жената няма да бъде прокълната. Тревогата ми е за Клана, а не за нея или детето й. Смъртното проклятие може да изложи всички ни на опасност, спотайващите зли сили може да ни донесат нещастие, особено след като вече са били на свобода. Смятам, че детето е прекалено уродливо, за да живее, но Айла е сляпа за недъга на рожбата си. Тя просто не го забелязва. Вероятно страстното й желание да има дете е разстроило ума й. Когато се завърна, тя ме помоли да я прокълна, ако синът й не е годен да го приема. Помолих и за вашето мнение, защото исках да знам дали някой от вас вижда нещо в новороденото, което съм пропуснал. Както и да е, не е лесно да се вземе решение дали да я накажа със смъртно проклятие или да уважа молбата й.