	— Злато? Или сребро? — Церсей отскубна един косъм под брадичката му и го вдигна пред очите му. Беше сив. — Цвят не е останал у тебе, братко. Превърнал си се в призрак на онова, което беше, бледно и сакато същество. И толкова безкръвен, облечен все в бяло. — Пусна косъма. — Предпочитам те облечен в пурпур и злато.