	За негово учудване в храма беше достатъчно светло. Светлината идваше отгоре, от тесните процепи на тавана и от универсалните тук светилници — плодовете гинго. Той направи няколко крачки, после спря и дори не се обърна, когато вратата с грохот падна зад него. Ротанов нямаше намерение да издава на неизвестните си противници какво чувство е предизвикала у него затворилата се зад гърба му каменна врата. И макар привидно да остана сам, той не се съмняваше, че го наблюдават много очи.