	— Тя може да свърши добра работа. — Сюан стана и пристъпи по килимите до масичката, на която беше поставен подносът с няколко разнородни чаши и две кани. Сребърната беше пълна с вино с подправки, а синьо гледжосаната — с чай за пристигането на Амирлин, и двете отдавна изстинали. Никой не бе очаквал, че Егвийн ще ходи при реката. — Стига Тедосиан и останалите да не разберат за кого работи тя всъщност. — Шалът на Сюан се смъкна, щом тя се наведе да пипне глинената кана, а светлината на сайдар за миг я обкръжи, когато преля Огън да я подгрее. — Няма да й вярват в преговорите, ако разберат, че е човек на Преродения Дракон. — Напълни една калаена паничка с чай, добави щедро мед от бурканчето, разбърка добре и донесе чашата на Егвийн. — Това може би ще ти помогне за главата. Някаква билкова отвара. Чеса я откри, но медът убива вкуса.