	Адерин изглеждаше тъй сломен, че Лодлейн изхлипа. Баща му бе дошъл да предложи прошка; баща му през цялото време бе знаел онова, което той откри съвсем наскоро — че са го омагьосали, че е бил толкова глупав да се остави в ръцете на таен неприятел.