	Играчката подкара бързо през леса, но Тюон яздеше плътно зад него — със Селусия до нея естествено, — тъй че можеше да го чуе какво си приказва с Талманес. Собствените й мисли обаче се сплитаха с чутото. Значи беше отраснал с Преродения Дракон, тъй ли? Прероденият Дракон! А беше отричал, че изобщо знае нещо за него. Тази негова лъжа не беше успяла да засече, а я биваше в засичането на лъжи. В Сеандар незасечената лъжа можеше да те убие или да те прати за продан на платформата като собственост. Да беше разбрала за увъртанията му, щеше да го зашлеви през лицето, вместо да му позволи да я целуне. Виж, _това_ наистина беше шок, такъв, от който едва ли щеше скоро да се съвземе. Селусия й беше описвала какво е да те целуне мъж, но описанията й бледнееха пред действителността. Не, сега трябваше да слуша.