	По-късно през деня предстояха уроците. Постигна забележителен напредък, след като изхвърли книжките с топчици и кученца. Гауейн в момента поглъщаше жадно военните мемоари на генерал Тактикус — бяха подходящо кървави, освен това се смяташе, че са прекалено трудни за детския ум. От тези занимания речникът му се удвояваше едва ли не всяка седмица, вече употребяваше съвсем на място думи като „изкормване“. В края на краищата имаше ли смисъл да учи децата как да бъдат деца? Това им се удаваше по природа и без ничия намеса.