	Започна нормална и по-постоянна канонада, като при истинско морско сражение. В стремежа си да ускорят развръзката двата кораба се приближаваха все повече и повече един до друг, докато най-сетне, след няколко минути, двата бели облака дим, виещи се около мачтите им, се сляха в един, който бележеше единственото място на борба сред околната широка и светла сцена на покой. Оръдията стреляха ожесточено, отблизо и непрестанно. И макар че противниците с еднакво настървение се мъчеха да се унищожат взаимно, в държането на двата екипажа имаше поразителна разлика. Докато всеки залп от кралския кръстосвач се съпровождаше с гръмки ликуващи крясъци, екипажът на Корсаря вършеше смъртоносната си работа в ожесточено мълчание.