	Пар изохка и отскочи назад. Започваше да съзнава, че и той самият се променя, че губи форма и определеност и се разгражда, както запаленото дърво се превръща в пепел. Той опипа тялото си, изпълнен с отчаяние, и ръцете му нямаше какво да докоснат. Съществото приближаваше, протягаше ръце. Той се видя отразен в очите му.