	Езикът му я напипа в долната част на шлема и Ники всмукна две глътки от предпазващия серум. Дори и на Пира лекарствата имаха неприятен вкус. Изглежда, това също бе закон на Вселената. През това време Нуми съсредоточено гледаше лентата с мъничките уредчета на ръкава си. Ники също погледна своите. Температурата тук позволяваше да се ходи дори гол, но показателят за въздуха бе сменил цвета си, което означаваше, че не бива да се свалят шлемовете. Какъв ли въздух дишаха тая толкова висока и тучна трева, тия огромни дървета? Защо Мало ги бе довел на такова опасно място?