	Той призова магията на песента-заклинание още веднъж, извика я цялата, всичко, което пламтеше в него, което бе еволюирало от неговото наследено право в чудовището, което за малко не го унищожи. Той още веднъж я призова и я превърна в този яркосин огън, който за първи път се бе появил, когато се опитваше да избяга от Шахтата. В тази огнена струя, която в началото приличаше на парче небесносиня светкавица, която се бе спуснала от небето. Той я издигна над главата си и я запрати долу по пурпурните върви на магията, която бе оковала светлината, и ги разкъса завинаги.