	Отстранил своя главен конкурент, генерал Лебед заплашва да смаже с „максимална жестокост“ всеки опит за преврат и опозицията, която помни септември 1993 година, изпада в шок. Зюганов разбира, че за него и за бандата му ще бъде много по-добре, ако загубят изборите, понеже в противен случай никой не би гарантирал личната му безопасност, както и легитимността на пъстрия конгломерат от разнокалибрени авантюристи, наумили си да се нарекат комунисти и наследници на починалата КПСС.