	В средата на масата беше останало половин печено пиле с медена коричка. Джон се пресегна да откъсне кълката, но му хрумна нещо по-добро. Набоде с ножа цялата птица и пусна леко мръвката между краката си на пода. Дух я заръфа мълчаливо и с див апетит. На братята и сестрите му не бе позволено да доведат вълчетата си на кралската трапеза, но в този край на залата се навъртаха повече песове, отколкото Джон можеше да преброи, и никой не каза и дума за неговото кутре. Помисли си, че и заради това е по-щастлив.