	Слоут откри, че продължава да ненавижда бившия си съученик. Томи Удбайн бе напълнял с петнадесет килограма и сега повече от всякога се държеше и изглеждаше като съдия в своите скъпи сини костюми с жилетка. Бузите му винаги бяха леко зачервени (дали пие, чудеше се Слоут), държането му си оставаше любезно и внушително както преди. Животът бе оставил белезите си върху него — около очите му се бяха появили ситни бръчици, а самите очи изглеждаха безкрайно по-бдителни от онези на елегантния галеник в Йейл. Слоут разбра почти веднага и знаеше, че Фил Сойер никога няма да забележи, освен ако някой не му каже, че Томи Удбайн живее с една огромна тайна: като момче Томи може да е бил всякакъв, но сега беше хомосексуалист, въпреки че сигурно наричаше себе си гей. А това, в края на краищата, улесняваше всичко, това правеше по-лесно дори отърваването от него.