	Той изгледа палтото на Мат и видимо се умисли, но накрая явно реши, че не може да му каже да се маха, въздъхна, измърмори в отговор някакъв благослов и попита Мат за името му, след което отвори малка вратичка в едно от големите крила и го вкара в огромното преддверие, обкръжено от пет балкона с каменен парапет под купол, изрисуван като небе — в смисъл с облаци и слънце.