	Беше малко след полунощ. Последните лампи в дома бяха изгасени преди петнайсетина минути, първо в стаята на сестра му, после в спалнята на родителите му. Той предпазливо се спусна по наклона — макар да беше дребничък, бе пъргав и изобщо не се страхуваше от височини. Стигна до ъгъла и слезе по стълба там, използвайки монтираните по него дървени колчета, на които майка му закрепваше стеблата на увивни растения.