	В центъра на поляната бяха разположени три дълги маси. Всяка от тях като че ли бе издялана от едно дърво. На масите бяха сложени глинени съдове, покрити с огромни листа вместо капаци, вероятно за да се запази храната топла. На всяка маса имаше и две кани, запушени с тапи от кора. След неколкодневното скитане в дивата гора, подслаждано само от намокрени сухари и полузипечено месо, тази гледка изглеждаше като вълшебен мираж.