	Фелдмаршал Уейд беше променил това положение, когато нареди да павират шосето. Сега Марджъри можеше да си позволи файтона. Боу беше събрал парите за настилката на Големия път за Бат, а Марджъри беше убедила Уейд да ръководи работата. В най-скоро време файтонът щеше да напусне чертожната дъска и да се понесе по пътя към Бат. Щеше да е нужно малко повече време, за да стигне пощата до Бат с кола, отколкото с кон, но сигурността и печалбата, която това превозно средство предлагаше, щеше да компенсира закъснението.