	Носеше със себе си кърпа, промуши главата и торса си, за да задържи краищата на палатката отворени, а с кърпата избърса калта от предните си копита, преди да стъпи върху брезентовия под. Направи същото и със задните, като се извиваше и накланяше назад при вдигането на всеки крак, също като куче, което се чеше зад ухото, без нито за миг да изглежда непохватна.