	Ибрахим наблюдаваше наказанието възседнал своя черен като на султана кон със златна украса. Без дрехи, вързани със здрави въжета, хвърлени на дъното на много дълбока яма, изкопана под високия бряг, на който стоеше изтерзаният и опушен победен Белград, Блаж и Моргай не молеха за милост, от ямата не се чу нито стон, нито вик.