	От края на Ската до скалите имаше около шест мили. На третата четвърт от пътя минаха край истинско природно чудо — стърчаща нагоре скала, която приличаше на отрязан до първата фаланга пръст. Под нея имаше малка, прилична на бумеранг полянка и когато Кътбърт извика диво, за да чуе ехото на гласа си, групичка дърдорещи ЖИВОТИНЧЕТА изскочи от тревата и хукна на югоизток към Ската.