	Арената потъна в гробно мълчание. Безмълвието на аудиторията вещаеше експлозия. Присъстващите седяха притихнали по пейките, всички разумни видове и фракции с техните лични страхове. Много слухове и истории бяха достигнали вече до ушите им. Пространствените врати разпръскваха емигранти от Досейди из цялата вселена на Обединения Разум. Представители на медиите не бяха допуснати на този съд, по настояване на гауачините с аргумента, че журналистите са „жертви на слепи и субективни реакции“, но те щяха да наблюдават процеса с помощта на трансмитера.