	Тъничката стрелка на малкия прецизен хронометър скучно прави кръг след кръг. Дебелата жена отново премина. Пак изшумяха колела на огромен черен автомобил със затъмнени стъкла: още някой пребеден е тръгнал за помощ. Отново изследвам улицата с бинокъла. Да не изпусна нещо, да запомня всички номера. Да запомня лицата. Не са много. Да запомня всяко движение. Всяка промяна. „Миноксът“ е в бойна готовност, като зенитна картечница в танк. Винаги е готова за бой. Всичко подозрително — на лентата. Кадрите в „Минокс“ са миниатюрни. Затова твърде много се побират в късата лента. А това какво е?