	Асмо приседна изтощен на ръба на лежащ стол. Бе се отказал да търси Йохана, след като цял час или по-дълго време тичешком бе обикалял халето с делфините и околните помещения с колонади. Никъде не бе открил следа от нея, никой не бе му дал никакво сведение. Като че ли земята я бе погълнала. Накрая той загуби ориентация и се оттегли в обрасла с палми градина, където се надяваше да намери спокойствие, за да размисли.