	Бягството на дървесната жаба от нейното естествено леговище не накара младежа да се откаже от решението да пие вода. Който страда от мъчителна жажда, не придиря много. Хърбърт се наведе над едно от листата на тиландсията, допря устни до хладната вода и пи до насита. От усилията при изкачването той се беше задъхал, даже поуморил. А подобна мъка го чакаше и на връщане, затова, вместо да слезе веднага, той реши да си почине, малко на големия клон на памуковото дърво, на който бе седнал.