	— Не ми говори за това, моля те, недей — каза Луси. Той виждаше, че тя все още до известна степен се срамува от тайната си, от „отвратителния си дефект“. Въпреки че за неговите, разбирания на лекар това изглеждаше върхът на глупостта, той беше достатъчно чувствителен, за да се постави на нейно място. Тази чувствителност го насочи също към правилния начин, по който да я накара да се почувствува по-добре.