	— Тоя път дойдоха двама, заедно с проповедника Клъф. Похлопаха на вратата, отворих им и се намъкнаха, беше следобед, натоплиха се на печката, но не поискаха да седнат, сякаш седнат ли, току-виж се заразили от моите микроби. Като си сгряха гърбовете и предниците, паднаха на колене и дръпнаха някаква молитвичка, ама тъй мънкаха, че нищо не им разбрах. Много важно! Бях сигурна, че говорят за мен или за Бети, или пък и за двете. После проповедникът Клъф се изправи и вика, че ако продължавам да давам стая на мис Уудръф, на Бети, щели да ме арестуват и пъхнат в затвора.