	Лоуис веднага се притисна до него, а той скри лице в косата й и се отпусна. Беше хубаво да лежиш с Лоуис под пухените завивки, а навън вятърът да пищи и да брули дърветата, а от време на време най-силните му пориви да карат стъклата да дрънчат. Всъщност бе направо божествено.