	Лу Ан придърпа палтото си върху Лиса и си тръгна. Тича през целия път до спирката и зачака там, докато половин час по-късно автобусът спря пред нея със скърцащи спирачки и отвори врати. Не й достигаха десет цента за билет, но шофьорът, набит чернокож мъж, когото познаваше по физиономия, й махна да се качи, като добави парите от собствения си джоб.