	Неприятните мигове на забавеното ускорение отминаха, но те отдавна бяха свикнали с тях. Стабилизаторите на кораба докоснаха твърда почва и на панорамния екран се появи тревиста равнина, всред която в близост до тях се забелязваха няколко сгради. Доколкото бяха запознати с посетените от тях хуманоидни или човешки цивилизации, по-големите от тях определено приличаха на ферми за отглеждане на добитък, типични за планетите от далечната периферия. Погледнато от една страна, това не изглеждаше много добре, понеже не предлагаше комфорт, но от друга гледна точка, белезите на примитивност би трябвало да радват окото на всеки космически вехтошар. Бени и Олк се спуснаха по трапа на кораба и подметките на ботите им докоснаха червеникавата, несъмнено разорана и култивирана пръст на полето, което ги заобикаляше. После те направиха няколко стъпки и краката им потънаха в меката почва, вероятно подготвена за посев или може би вече засята със семена. Околната обстановка им изглеждаше достатъчно непривична. Липсваха митничари, липсваха превозни средства с гравитационно-вълнови двигатели, липсваше и какъвто и да е космодрум.