	— Разбирам — и Матилон наистина разбра, поне що се отнасяше до самоличността на Джоел. Стотици гости в огромния хотел и притеснен администратор, загрижен да опази доброто име на новата си месторабота. Без съмнение сутринта, с появата на по-осведомени служители, истината щеше да излезе наяве. Но това бе единственото, което Рьоне разбра. Имаше нужда от малко време да помисли и да се опита да проумее всичко. — Любопитен съм — започна той, като внимателно подбираше думите си. — В най-лошия случай това е нападение с тежки последствия, но все пак нападение. Защо с него не се занимава полицията? Защо е извикана „Сюрте“?