	Сузана последва Еди; на скута си държеше саморъчно ушита чанта. Младежът й подаваше кожите, а тя ги прибираше в чантата. Когато събраха всичко, Роланд потупа Еди по ръката и му подаде раницата си. В нея имаше най-вече еленово месо, обилно осолено благодарение на каменната сол, която Стрелецът бе открил на около пет километра от ручея. Същата раница Роланд беше приготвил и за себе си. Старата му торба, натъпкана с какво ли не, беше преметната на рамото му.