	Успокояваха ме. Казваха, че малкото създание ще стане като тях, нищо, че щях да го нося девет месеца и че щеше да се роди като човек. Бяха сигурни, че ще има чудния дар да се променя и да живее в два свята. Знаех, че говорят истината. Те не можеха, не бяха способни да лъжат и познаваха думата само от срещите си с хора, но пак се страхувах.