	— Ъхъ — отвърна Бенн’т и го поведе по проветривите от течението коридори към централната кула на крепостта на персоните. Изкачиха се по стръмни каменни стъпала към по-горните етажи и накрая спряха пред една солидна врата, където бе поставен друг пазач. Бенн’т я отключи с масивния ключ, който висеше на колана му.