	Преди войната, нещата бяха различни. По дяволите, по онова време ние просто си изкарвахме хляба, вършехме си работата, получавахме си заплатите и забивахме ножове в гърбовете на ближните си. Нямахме представа колко зле щеше да стане положението. Ние бяхме дебели и доволни като червеи върху мъртво животно. Имаше достатъчно епизодични насилствени актове — бунтове и революции, и бездействащи колониални правителства — които да поддържат във форма военните, но това не стигаше, за да бъде сериозно застрашен начина ни на живот, с който бяхме привикнали. Хвърляйки поглед назад, ние бяхме угоени и нахални.