	И въпреки цялата й решимост да го спре, тя просто бе подчинена от умението му. Призна си го твърде късно, защото той вече я бе завладял, бе я дамгосал със своя знак, точно както златната верига, която тихичко прозвънваше по напрегнатия й корем. Неговата верига. _Неговата жена._ При тази мисъл се задъха. Изведнъж го пожела — да бъде негова собственост, негова любовница, негова само негова. Пулсиращите му слабини бяха доказателство, че и той го иска. Тържествуваща, тя бе сякаш пометена от избухналото желание да го накара да бъде по-настоятелен.