	Думите бяха произнесени от един гауачин с изпито лице, който погледна към седящия пред изключения комуникатор Броей. На стената зад ниския гауачин бе окачена карта, чиито цветове сияеха под дрезгавата утринна светлина, проникваща през източните прозорци. На стената под картата изпъкваше корпусът на компютърен терминал. От време на време там се чуваше изщракване.