	Нима можех да го послушам? Да призная, че съм въвлякъл още единадесет човека в душеразголването? Не се нуждаех от прошката на Джид. Вече не вярвах в добрите му намерения. Изправих се, малко замаян от внезапното движение и се залюлях. Някъде отдалеч се чуваше тихо и монотонно пеене. Ухаеше на димяща пръчица, донесена чак от Мочурливите низини.