	Кимнах и подкарах към Стем. Чистачките на предното стъкло се движеха като метроном. Снегът ми създаваше определени затруднения, но затова пък трафикът не беше толкова оживен и само за минути бяхме в долната част на града. Джун се изправи в седалката и започна да гледа съсредоточено встрани. Намалих скоростта, за да може да види по-добре мястото, към което се бяхме запътили, и скоро тя залепи пръст в прозореца.