	Това беше по-лесно. Не толкова ангажиращо. Елейн дори се усмихна, когато заговори. Авиенда също се ухили, покрусата си бе отишла. И вълните отново погълнаха думите им и ги освободиха едновременно, с гласове, изпълнени със смях.