	Отново се обърнах кръгом, дълбоко си поех въздух и слязох в избата. До стълбата се натъкнах на кануто, което беше съвсем годно за плаване дори имаше весло. В ъгъла стоеше газовата печка, която бяхме бракували, след като купихме къщата; видях и старата вана, в която Джо против волята ми искаше да разсажда растения. В един куфар намерих покривки за маса, които смътно си спомнях, че сме използвали, намерих кашонче с вонящи на мухъл аудиокасети със записи на отдавна забравени поп-групи, както и няколко кашона с чинии от различни сервизи. Тук също се усещаше живот, но крайно безинтересен. Студиото на Джо подсказваше за внезапно прекъснат живот, а вещите в избата говореха за нещо изживяно и захвърлено като змийска кожа.