	— Може би точно това прави с човешката душа добавеният животински дух — продължи Ингрей в пристъп на вдъхновение. — Вместо на бавно забвение прокълнатите души са обречени на вечно студено и мълчаливо терзание. В капан между материята и духа. Цялата болка на смъртта остава, а цялата радост от живота е отнета… — Той преглътна, обзет от внезапен страх.