	Та на Арн Огъня му беше дошъл преди една седмица и все още не можех да го отуча да пръхти от радост, като ме види. Не че можех да го виня. Вече бяхме напреднали достатъчно с прословутото „сливане“ между Дракон и Ездач, че да усеща, че идвам с добри новини. А и беше подушил пилетата в чувала.