	Вървях така известно време, като се стремях да облекча чрез физическите усилия бремето, тегнещо на душата ми. Прекосявах улици, без да съзнавам къде в същност се намирам или какво върша. Сърцето ми туптеше в болезнен ужас и аз бързах напред с неравна стъпка и не смеех да погледна зад гърба си.