	Един ден предложи Ричард да я придружи до Ню Йорк. Направи го по-скоро от желание да го държи под око, отколкото с намерението да сложи началото на някакъв обмислен план. Той не се възпротиви. Дори се зарадва. Премина през Вратата безгрижно. Не се поколеба и за миг. По лицето му нямаше и следа от онзи недоволен израз, който се появяваше в сутрините, щом застанеше пред Вратата на тръгване за училище.