	Размишлявах над това по обратния път към летището. Предиобедните часове като че ли винаги са по-добри, когато трябва да се разговаря с каквито и да е официални лица, също както нощта е незаменима за мръсна работа. Прекалено психологическо, но въпреки всичко вярно. Щеше да ми е неприятно да изгубя и останалата част от деня, ако трябваше да се обаждам на още някой преди да звънна на Дон. Прелиствайки папката си, реших, че такъв човек има.