	Може би до известна степен го обичаше, но не беше същото. Нетърпението на Джондалар наподобяваше преживяното с Брод, но не беше същото. Той беше груб и възбуден, но не я насили. Тя усещаше разликата. Брод искаше единствено да я нарани и да я принуди да му се отдаде. Джондалар я желаеше и тя бе откликнала от дълбините на душата си, с всяка частица на съществото си и се бе почувствала задоволена и изпълнена с хармония. Не би имала това усещане, ако той я беше наранил. А той щеше ли да я насили, ако тя не го бе пожелала? „Не — помисли си тя, — нямаше да го направи.“ Беше убедена, че ако му се бе противопоставила, ако го бе отблъснала, той щеше да спре. Но тя не се възпротиви, прие го с готовност, искаше го и той трябва да го е почувствал.