	За разлика от младите сахиби той не можеше да разкаже някакво особено приключение. Неговата „пусия“ бе минала съвсем безшумно и като повечето пусии бе завършила със смъртта на издебнатото животно. Когато чу, че старият паун пищи на върха на някакво високо дърво, той се промъкна на хвърлей стрела дотам, удари го право в разкошните гърди и птицата тупна на земята. Той вдигна тогава прекрасната птица с грубите си ръце, улови я за краката и повлече по земята зацапаните й криле, сякаш носеше на пазара в Калкута някаква най-проста птица.