	— Както кажете, милорд. Предишният ми работодател не обичаше да му давам съвети, освен ако не ме е попитал. Няма да повторя грешката си, уверявам ви. — Изгледа Перин, сякаш се мъчеше да вземе решение. — Ако позволите да се изразя така — започна предпазливо, — намирам службата си при вас за… приятна… по неочакван за мен начин. Вие сте това, което изглеждате, милорд, без отровните игли, скрити, за да убодат небрежния. Предишният ми работодател беше прочут с ума си, но съм убеден, че вие сте също толкова умен, по различен начин. Убеден съм, че бих съжалявал, ако се наложи да напусна службата си при вас. Всеки би могъл да каже това, за да си запази мястото, но аз наистина го мисля.