	Художникът чувстваше същото, но отново си зададе въпроса: „Ако искаха да ни погубят, защо не го сториха досега? Можеха да го направят още вчера следобед, вместо да оставят на верандата ни шибаните си бумтялници и маратонката на Алис.“ Том се прозина: