	— Не тук. Опасно е, създава погрешности, с времето ще последват други. Някъде малко поточе ще затече в обратна посока… дърво ще цъфне посред зима… в гнездото пиленце ще погълне родителите си. Една врата, която трябва да е затворена зад Тамзин Уилоби, зее отворена. — Известно време не каза нищо повече. Просто си стояхме така и се гледахме един друг — аз и това абсолютно невъзможно създание в стая, която могат да намират само котки. — Това ме засяга — пак проговори пуукът.