	_Високомерие._ Той живее на отделен остров, почти откъснат от далечната външна власт, и на този остров е безусловно пръв: подчиняват му се унизено всички зекове, пък и волнонаемните също. Тук той е с най-голямата звезда на пагоните. Властта му не познава граници и грешки: всеки, дръзнал да потърси правото си, винаги се оказва неправ (бива ликвидиран). Той има най-добрия дом на острова. Най-доброто превозно средство. Следващите го в йерархията лагерничари са също много нависоко. И тъй като целият им предишен живот не е вложил в тях нито искрица критична способност, за тях е невъзможно да гледат на себе си другояче, освен като на специална раса — на властници по рождение. От това, че никой не е в състояние да им се противопостави, те си въобразяват, че управляват крайно мъдро, че имат особен талант за това („организационен“). Всеки ден и всеки обикновен случай им демонстрира собственото превъзходство: при тяхната поява всички скачат на крака и застават мирно, покланят се, повиканият от тях не се приближава, а дотичва и получил заповедта им, не тръгва, а побягва. И ако той (БАМлаг, Дукелски) отива до портите да погледа как, охранявана от овчарските кучета, се точи в колона мръсната сбирщина на неговите работници, самият плантатор е с белоснежен костюм. И ако те (Унжлаг) са намислили да тръгнат на коне да проверят работата на картофеното поле, където жените с черни дрехи тънат до кръста в калта и се мъчат да копаят картофите (впрочем не ще успеят да ги изкарат и през пролетта ще ги прекопаят за наторяване), самите елегантни ездачи с лъснатите им ботуши и безупречни шевиотени мундири минават покрай затъналите в калта робини като истински олимпийци.