	Вечерите му преминаваха еднообразно — занимаваше се с Ели и Гейдж, а по-късно изпиваше една-две бири с Джъд Крендъл. Понякога Миси идваше да гледа децата и Рейчъл го придружаваше при съседите, от време на време Норма също сядаше при тях, но най-често Джъд и Луис оставаха сами. Луис изпитваше безкрайно удоволствие от компанията на стареца. („Все едно, че нося удобни домашни пантофи“ — често си казваше той.) Джъд обичаше да разказва историята на Лъдлоу и без усилие се връщаше три века назад, все едно, че бе живял по това време. Говореше увлекателно и никога не се отклоняваше в несвързани брътвежи, характерни за хората на неговата възраст. Луис го слушаше с огромен интерес, въпреки че бе забелязал как жена му често прикрива с ръка прозявката си.