	В лагера бяха запалили огън. Около него направо на тревата седяха двайсетина войници и си предаваха от ръка на ръка бяла полупрозрачна петлитрова туба. Тя беше пълна с нещо, което отстрани по цвят напомняше индикиран бензин, но Том знаеше, че не е бензин, тъй като всеки, през когото минеше тубата, я надигаше и пиеше с юнашки глътки. Говореха високо, но неясно, предимно нецензурни изрази по адрес на каквото им попадне. Пред една от палатките Вос видя майор Собел и започна да говори с него за апаратурата. Майорът не искаше да дава сандъка, накрая Вос го заплаши с полковник Зобрист и той се съгласи, но само срещу разписка. Дойде и фелдфебелът на хунтата, двамата с Вос отвориха сандъка и започнаха да правят опис на апаратурата.