	Тази книга е съставена по извадки от Записките на все още малко известния на света непосредствен сътрудник на Духовната Йерархия на Учителите Борис Николаевич Абрамов (1891–1972), получени след продължително целенасочено развиване на съзнанието от най-висш информационен Източник. Тези Записки, станали известни на света през последните години под наименованието „Грани Агни Йоги“, са пряко продължение на Учението, давано от същия Източник на човечеството чрез една поредица от Дейци, каквито в по-далечни времена са били, например, Хермес, Кришна, Буда, Мойсей, Исус… и други, а някои от по-съвременните такива Посредници между „Небето“ и Земята са Е.П.Блаватска, Франчия Ла Дю, Мейбъл Колинз, Е.И.Рьорих, Б.Н.Абрамов и други. Разбира се, ние не можем по никакъв начин да степенуваме в каквото и да било отношение духовните Индивидуалности, въплъщавали се конкретно в една или друга от посочените Исторически личности, а имаме в предвид само връзката им с един или друг Писмен паметник, за да се проследи, макар и най-общо, Източникът на всички тези Познания и да се отдели плявата от зърното, както е било казано от един Велик Духовен Учител. Защото с обявяването (през втората половина на XIX век от Елена Петровна Блаватска) на информацията за съществуването на нерушим духовен Център на Земята, състоящ се от група неподвластни на времето Дейци, посветили се на Великото дело за опазване и умножаване на събираните от хилядолетия знания на човечеството, се появяват (и продължават да се появяват) множество самозвани адепти и дейци, чиято цел е да всеят съмнение и неверие в съществуването на Великото Бяло Братство и Висшите светове, за да остане съзнанието на хората и за в бъдеще оковано във веригите на материализма, мракобесието и атеизма. Предлагайки разнообразни леки пътища и способи за бързо постигане на духовно съвършенство и по специално за придобиване на различни окултни сили и способности, те тласкат доверилите им се лековерни хора по пътя на духовния упадък и унищожение и по същество се явяват представители на тъмната страна на живота и света или на хаоса (дявола или сатаната, ако употребим църковната терминология). Във връзка с това може да се каже, че Записките на Б.Н.Абрамов, както и книгите, свързани с останалите посочени съвременни Дейци, по аналогия с предшестващите ги по-древни Писания, са по същество „Божието слово“ на нашето време. Защото ако някога Бог е благоволявал да направлява живота на своите синове и дъщери чрез многобройните си Ведически, Библейски, Евангелски и други пророци и светци, защо днес Той да не даде на все още лутащото се човешко стадо знанията, които ще му помогнат да се измъкне от калта на невежеството и да тръгне много по-уверено по пътя на Живота?