	— Монети, а? Приискали му се парици. Не си се променил, а, Орфео, все към сухото те влече? — Гиулиано смигна на другарите си. — Все пак е син на търговец, не забравяйте. Видяхте ли настървението, блеснало в окото му, не по-различно от око на евреин?