	Гаваргиус ги почака да излязат близо половин час, накрак, докато бродеше сред сергиите за плодове и водопродавачите и стомните им с прясна вода… Научи наизуст имената на улиците, изписани с тебешир на всеки ъгъл на арабски и на френски и за да се развлича, изчисли броя на минувачите, прекосяващи уличката за един час. Но времето скоро започна да тече неумолимо и чакането стана тягостно. Ами ако му се бяха изплъзнали? Ами ако дюкянът, в който бяха влезли неговите „обекти“, имаше друг изход, за който той не знаеше? А може би пътуването им свършваше тук? В такъв случай каква беше крайната цел на двамата необичайни пътници?