	Тя вече се чудеше дали ще успеят да покрият последните десетина мили до Кемлин без нито едно убийство, когато Кирстиан потропа на вратата й и нахлу вътре, без да дочака отговор. Грубата й вълнена рокля не беше съвсем с оттенъка на бяло, подходящ за новачка, и тя си беше върнала отчасти достойнството, сякаш знаеше, че бъдещето й ще смекчи някак настоящето, но сега приклекна припряно, почти препъвайки се в наметалото си, и черните й очи бяха изпълнени с тревога.