	Виждам я Деси и сега със златното й пенсне, олюляващо се на един нос, чиято кост не е била създадена за пенсне, от очите й струят хомерически сълзи, а гърдите и се свиват от мускулните спазми на смеха. Косата й падаше напред и провисваше между пенснето и очите й, стъклата се изхлузваха от мокрия нос и се въртяха, увиснали на черната си панделка.