	Спрях за момент, опитвайки се да поема всичко това, гледах бялата врата на асансьора, инкрустираната врата на апартамента и сребърния звънец, който украсяваше отсрещната стена. Когато стъпих на килима, звукът от стъпките ми заглъхна и аз сякаш чувах шепота, който ме караше да бързам напред. Озовах се пред вратата, чудейки се дали да стрелям в ключалката или да натисна звънеца.