	Лунна птица забави летежа си и започна да се спуска. Пол се наведе напред и заоглежда терена. Не след дълго забеляза, че търсеното място беше сложна монолитна постройка. Тъмните линии представляваха непрекъснат отвор отгоре, може би минаващ по цялата дължина на безброй несвързани вътрешни коридори — вероятно за да прониква в тях светлина. Самата постройка се издигаше над земята горе-долу на височина два човешки боя. Щом се забавиха и тръгнаха да се приземяват, Пол забеляза бледата нефритена нишка, която търсеше сред купищата самурено черни и кехлибарени нишки. Някъде отдалече до ушите му долетя слаб рев.