	Приближаваха към ъгъла на „Ректър“ и „Тринити“. Светофарът отпред светна зелено и позволи на шестдесетметрова поредица от автомобили да профучи напред още шестдесет метра. Сетне светофарът отзад също смени цветовете и освободи насъбраната енергия на същия брой автомобили. Част от тях бяха таксита, които тръгнаха особено бързо, понеже таксиметровите шофьори обичат да сменят лентите. Едно жълто такси се стрелна вдясно от светофара. Идеална възможност. Тъмнокосият ускори крачка и като се озова непосредствено зад Хилдебранд, трябваше само да го бутне. Президентът на нюйоркския клон на Банката на федералния резерв се препъна в бордюра и падна на улицата. Таксиметровият шофьор го видя и завъртя волана, даже преди да е успял да изругае, ала не достатъчно силно. При все това мъжът с балтона от камилска вълна имаше късмет. Таксито спря толкова бързо, колкото му позволиха наскоро подменените спирачки, и скоростта при удара нямаше и тридесет километра в час, но се оказа достатъчна, за да катапултира Уолтър Хилдебранд на около девет метра и да счупи гръбнака му в стоманен уличен стълб. Някакъв полицай от другата страна на улицата реагира веднага и повика линейка по радиостанцията си.