	Да продължим: Почти незабавно заключих, че теорията за съгласувания план не е логична. Разказите на Бойнтънови не си съвпадаха точно и нямаше организирана система от правдоподобни алибита. По-скоро фактите навеждаха на мисълта, че един или вероятно двама членове на семейството са действали по споразумение, а след като било осъществено убийството, останалите се превърнали в техни съучастници. По-нататък обмислих въпроса, по-специално на кой член или членове от семейството могат да паднат подозренията. Тук ще кажа, че бях склонен да се повлияя от известни познати само на мен улики.