	— О! Не мисля, че това се дължи на голямата ми смелост. Колкото до добродетелността ми — не мога да съдя. Никога досега не съм се изкушавала да направя нещо лошо. Просто лорд Байрон не би могъл да ми въздейства или да повлияе на мислите и действията ми. Аз не се чувствам застрашена от него. Но това не означава, че на света няма човек — не казвам, че вече съм го срещнала, — когото понякога бих се бояла да погледна от страх, че може да е тъжен или объркан, или замислен, или — още по-лошо — измъчван от някакъв таен гняв или обида, поради което не забелязва или не го е грижа, че го гледам.