	Канеше се да се върне назад, когато по коридора прокънтяха отмерени стъпки и звън на шпори. Трепна и насочи револвера към вратата. Човекът се приближаваше, спря за миг, после отмина. «Дали не беше капитанът?» — попита се. Излезе от спалното помещение на сипаите и се върна по коридора. В дъното зърна едва забележима сянка, която потъна в тъмнината заедно със звънтенето на шпорите. Насочи се натам, решен да я достигне. Качи се по няколко стъпала и навлезе в друг коридор, като вървеше на пръсти. Човекът пред него спря, чу го да върти ключа в някаква ключалка, да отваря една врата, след което изчезна.