	По стълбите с широки перила, но не от махагон от Карибските острови, а от твърдото дърво на Териториите, срещаше и други фигури. Не можеше да ги види съвсем ясно. Фигури с наметала и фигури с копринени ризи, жени с дълги бели рокли и с блестящи бели воали, спускащи се над разкошните им прически. Тези хора бяха красиви, но обречени — или може би призраците винаги изглеждат така на живите. Защо иначе самата представа за призраци поражда такъв ужас?