	Джейк се извърна тъкмо навреме, за да види втория кухненски помощник, който се приближаваше към нето с касапски нож в едната ръка и сатър в другата. Младият стрелец извади още една оризия от платнената торба, но не я хвърли, макар че гласът в главата му то караше да я хвърли, да я хвърли, да направи на копелето онова, което Маргарет Айзенхарт веднъж бе нарекла „дълбока подстрижка“. Този израз бе накарал другите Сестри на Оризия да се засмеят гръмко. Въпреки силното си желание да запрати чинията по мияча, Джейк се въздържа.