	Неохотно тръгваш надолу. Наклонът на прохода е полегат, под краката си усещаш сравнително гладък каменен под. Макар че има място да вървите на група, неволно сте се подредили в колона. Най-напред крачи елфът със светещото кълбо между дланите си, веднага след него е джуджето, после ти, тролът и накрая таласъмът с маймуната. Внезапно джуджето се обажда: