	Тялото й беше като изпънато и парализирано. Тя полегна на леглото и в следващия миг почувства как нещо пълзи към врата й. Едва не изкрещя. _Трябва да издържа до сутринта. Всичко ще се уреди утре сутринта_, мислеше Трейси.