	Без да бърза, тя завъртя куфарчето в ръката си и тръгна към изхода. Тесен проход водеше към двата съседни магазина. Разпънатата над прохода пъстра тента предпазваше купувачите от капризите на времето. От мястото си Ерика можеше да види малък фонтан, от който долиташе тих плясък на вода. Отвъд фонтанчето, застанал с гръб към нея, униформен служител от охраната разговаряше с някакво дете. Дори и да, я види навън, пазачът едва ли ще я заподозре в нещо, помисли си Ерика, докато посягаше към входната врата. Никой не я спря, никой не й каза дори една дума. Колко лесно е всичко!