	Но Сянката на Аспасия не бързаше да излезе от цилиндъра. Почти сигурен бе, че каквото и да е станало, няма да е за добро. До този извод бе стигнал отдавна, докато наблюдаваше развоя на събитията. Имаше чувството, че краят му е предопределен — от други, не от него самия. В най-добрия случай Аспасия щеше да позволи на Сянката да се възползва от чудодейната сила на Граала и щеше да му предложи място в съвета. В най-лошия — и най-вероятния случай — просто щеше да се отърве от него като инструмент, който си е свършил работата и вече е безполезен.