	Просто нямаше усещането, че управлява събитията. Факт, естествено, нелеп. Ако се стигне дотам, че се случват все най-хубави неща, винаги може да се материализира и лично да се заеме с проблема. Но му харесваше хората да вярват, че всички сполетели ги злини са просто съдба и провидение. Тази мисъл беше една от малкото, които го ободряваха.