	Времето беше топло и приятно със слаби променливи ветрове и лениво движещи се по небето облаци. На вълнолома и мостчето на канала се мотаеха някакви хора. Повечето се припичаха на слънце, други мятаха въдици, двама или трима наблюдаваха дълбаенето. Черпалката тъкмо бе погълнала нов залък тиня от дъното на Бурен и се измъкваше от водата. Машинистът механично изпълняваше работата си в своята кабинка, майсторът копач пиеше кафе в камбуза, а морякът се беше облакътил на релинга и плюеше във водата. Черпалката продължаваше да се издига.