	— Значи и ти можеш да тръгнеш натам — каза Артур. Лицето на Лохолт се отпусна и той въздъхна с облекчение — щеше да живее. — Но преди това ми кажи — продължи Артур с леден глас, — защо вдигна ръка срещу баща си?