	Над главата ми гърмяха гръмотевици и дъждът се сипеше на вълни от остри игли, оспорвайки правото ми да бъда там. От двете страни на улицата се издигаха здания със стара зидария, която засмукваше дъжда в сухите си пори, жадна за живителната субстанция. Отвътре прозорците бяха мръсни и празни. Влагата освобождаваше миризмите, които се бяха набили в паважа през деня, когато въздухът бе наситен с многоликия аромат на търговията, зелени миризми, морски миризми, машинни миризми и намеци за потящи се хора, които бяха оставили следи зад себе си.