	И аз се подчиних, защото ръцете ми бяха вързани. Децата ми бяха под неговата власт и винаги, когато се опитвах да се противя, той ме заплашваше, че ще ги продаде, и аз правех, каквото той пожелаеше. О, какъв страшен живот! Сърцето ми се късаше от болка. Аз продължавах безкрайно много да обичам Хенри въпреки нещастието си, а бях принудена да търпя човека, когото ненавиждах. Преди с радост четях пред Хенри, играех и танцувах с него и му пеех, а всичко това, което правех за Бътлър, беше за мене истинско мъчение, но не смеех да му откажа нищо. С децата той се държеше заповеднически и грубо. Елиза беше кротко дете, но Хенри беше непокорен като баща си и никому не отстъпваше. Бътлър непрестанно му се караше и аз живеех в постоянен страх за детето. Опитвах се да внуша на Хенри уважение към Бътлър, гледах да не се срещат много… Но нищо не помогна — той продаде и двете ми деца. Един ден ме заведе на езда и когато се върнах, децата ги нямаше. Каза ми, че ги е продал и ми показа парите, които бе получил — цената на тяхната кръв. Стори ми се, че всичко за мен е свършено. Изпаднах в ярост и проклинах и бога, и хората. Изглежда, че дори и Бътлър се изплаши, но не отстъпи. Той повтори, че е продал децата, но че от мене зависи дали да ги видя отново и че те ще страдат още повече, ако не се вразумя.