	— Така ли? Значи разбираш необходимостта да се отнемат невинни животи, когато се налага? Sehr gut! Боях се, че ще идеш в гроба, преизпълнен със същата болезнена сантименталност, която усетих, когато се срещнахме за пръв път, Пешке. Това е значително подобрение. Както и мелезашката ти нация, Израел, ти си се научил че е нужно да колиш невинните, когато оцеляването ти зависи от това! Представи си само как тази нужда притиска мен, моя малка пешке. Хората, родени с моята Способност, са редки, може би не повече от един на неколкостотин милиона — дузина във всяко човешко поколение. В миналото расата ми е била преследвана и са се бояли от нея. Щом другите съзирали превъзходството ни, започвали да ни наричат вещици или демони и безумните тълпя са ни убивали. Подрязахме крилата си, когато се научихме да крием яркото сияние на различието ни. Ако оцелеем сред страхливите стада, падаме плячка на малцината други със същата сила. Проблемът да се родиш акула сред стадата риба-тон е, че когато се срещнем с останалите акули, нямаме друг избор, освен да защитаваме територията си за хранене, а? И аз — като теб — съм първият и последният оцелял. Ние с теб си приличаме много повече, отколкото искаме да признаем, а, пешке?