	Вече казах, че ние с нея можехме да живеем дълго и щастливо на нашия астероид, ако един ден не се бяхме изфукали колко сме умни. Все още можехме да сме в онази къща, да горим дърветата, мебелите, перилата на стълбите и ламперията, за да се стоплим, и да се лигавим и бръщолевим, когато дойдат чужди хора.