	Цяла зима той се измъчваше в колибата край дяк Матвей Ивано-вич, опитваше се да помага на хората му да сковават ладии, но не умееше, само им пречеше. Единственото, на което можеше да ги научи, бе да се бият със саби и да стрелят с мушкети, които тук наричаха пищяли*. В това бе ненадминат и тъй като дякът носеше повече огнестрелни припаси, отколкото храна за войската, Хасан имаше възможност да предаде голямото си еничарско умение и да си спечели голямо уважение дори у самия Матвей Иванович.