	Малко преди следващата пресечка беше кафене „Льо боа“. Канарак продължи натам с равномерна, спокойна крачка; всеки наблюдател би го сметнал за обикновен работник, който се прибира след дълъг и тежък ден. Като заобиколи някаква млада жена с кученце, той бутна масивната стъклена врата и влезе в кафенето.