	Джек откри, че едва се удържа да не се разкрещи, но успя да остане кротко на мястото си и започна да мисли усилено като никога досега. „Той не е тук, понеже са го убили. Те всички са луди. И защо разправят, че лудостта не прихващала! Ами че човек само като си спомни за онова смахнато място в Южна Америка и как проповедникът със слънчевите очила им наредил да изпият моравата отрова, а те сякаш само това чакали, казали по едно «да, шефе» и я гаврътнали.“