	Волк Волкхавар също беше застинал неподвижно. Седеше в златния стол на Херцога и чакаше като котка пред миша дупка. Тогава я забеляза, както преди, макар да не си даваше вид. Дисаел отново имаше сянка. Сребърна сянка, която не приличаше на него.