	След като остана сам, той започна да си мисли за събитията от днешния ден. Богове, тази Мишани беше невероятно проницателна! Мъжът не знаеше дали трябваше да се чувства засрамен или просто да се примири с обстоятелството, че тя го беше надхитрила накрая. Едва ли трябваше да се обвинява, задето си беше тананикал онази песничка насън. Той си мислеше, че тук по-скоро ставаше въпрос за волята на боговете — по-специално на Миен, богинята на съня, която имаше доста от кръвта на по-малкия си брат Шинту във вените си. А при това положение защо трябваше да се чувства зле?