	Дали щяха да бъдат само малки лоши неща — като взимането на сапуна? Това бе дреболия, защото никой не усети и никой не й се скара, пък и не беше като например да го открадне от магазина или от някоя чужда къща. Или пък щяха да бъдат някакви други лоши неща — като много-много-много лошото нещо да се качиш в колата на непознат, което винаги разстройваше майка й толкова много, щом заговореше за него, или някое смущаващо тайно лошо нещо като онова, което беше направил приятелят на татко капитан Паркинс и госпожа Паркинс бе дошла разплакана у тях? Имаше лоши неща, които никой никога не й обясняваше — само правеха физиономии и казваха „нали знаеш“ или пък си говореха за тях, след като Кристабел си легнеше.