	В десет и половина таксито ме остави пред комплекса на Обединените нации. Беше един от тези дни, в които там имаше повече посетители, отколкото персонал, и всички, изглежда, се бяха наговорили да си изпият кафето по едно и също време. Всяка група представляваше малко събрание с определена политическа ориентация. В дневния ред не фигурираше нищо значително, но беше интересно да се наблюдава царящото наоколо оживление. Наистина велико място. Организацията на обединените нации бе учредена с намерението да донесе мир на света, но войните и взаимната омраза не бяха станали по-малко от това.