	Слязоха на брега на широката кална равнина, където се сливаха Офион и Аргус, близо до центъра на Феба. Земята тънеше в мрак, само от време на време се срещаха източени дървета, сребристи и крехки на лунната светлина. В действителност Феба бе малко по-осветена от Рея. Причината се криеше в Морето на здрача, част от което се намираше на дневна светлина и бе по-добър отражател от земите, извиващи се двете страни на Нокс. Но слабото усилване се губеше в мрака на самата земя. Рея поне бе хълмиста, докато централната част на Феба представляваше блато.