	Тялото му не беше онова сбръчкано, нагънато, износено тяло на шестдесет и девет годишния, проснат на смъртното си ложе. Беше тялото с изпъната кожа и могъщи мускули, което имаше на двадесет и пет години. Същото тяло, в което висеше между онези пръти в съня си. Сън ли? Твърде отчетливо си го спомняше, за да е било сън. _Не беше_ сън.