	Кларк усещаше, че Ръдин е готов да изиграе хазартната игра на своя политически живот. Беше готов да тръгне срещу партията си, за да я спаси. Или поне това беше „справедливата“ причина, която Кларк му внуши. Конгресменът от Кънектикът се нуждаеше само от един достатъчно силен тласък. „Не — помисли си Кларк. — Не му трябва тласък. Трябва да му се подхвърлят трошички, докато бъде насочен към целта.“ Кларк погледна папката на бюрото и се усмихна широко. Ролята на трохите щеше да играе информацията в нея.