	После фигурата на Чаросплетника започна постепенно да избледнява и чудовищната енергия, изпълнила въздуха, взе да се разрежда. Мос усети, че отново може да диша нормално и си пое дълбоко дъх. Помещението отново стана такова, каквото беше — мрачно, просторно и кънтящо — а Какре отново беше една дребна, прегърбена фигура, погребана под безразборно съшити кожи и парцали.