	Като стигна до средата на стълбите, Фенър забеляза леко движение при преградата. Видя го само защото имаше остър поглед. Тънката цев на автомата се подаде бавно. Той нададе вик и се хвърли надолу по стълбите, като падна тежко на ръце и крака. Цу как автоматът затрака и полицаите, за момент парализирани от вика му, останаха неприкрити. Като се претърколи към преградата, Фенър видя как тримата мъже рухнаха под пороя от куршуми. Единият от тях се опита да пропълзи нагоре по стълбите, но бе застигнат от нов откос. Стисна зъби. Това е чудесно, каза си той. Старата жена бе от едната страна на преградата, а той — от другата. Вероятно щеше да лежи така, докато някой му дойде на помощ.