	Тейн погледна към нея. Ивиците слънчева светлина, проникващи през дъските над тях, падаха върху вдигнатото й нагоре лице. Помещението бе сумрачно и задушно. Това бе първото нещо, което девойката беше изрекла, откакто Асара — тази, която се наричаше Джин — ги бе оставила тук.