	Ако се изключи шумът на двигателя зад него, в пустинята цареше тишина. Докъдето му стигаше погледа се виждаше само пясък — нищо друго освен пясък. Крепостта бе съвсем наблизо, самотна, масивна твърдина, изрязана в черните скали. Брайън я приближи предпазливо, като оглеждаше стените за подозрително раздвижване. Нищо не помръдваше. Постройката се извисяваше мрачно над него, потънала в тишина. Брайън почувства, че е изпотен, не само от горещината.