	— Горе-долу по същия начин се опитах и аз да й го обясня. Но, изглежда, не съм успял, защото на края тя каза, че дори да съм го предал така, както е в действителност, все още остава едно „защо“. — Той спря, замисли се, после добави с тон, в който усетих трогателна смесица от засегнато честолюбие и разочарование: — За Чоки толкова много и при това съвсем обикновени неща са глупави! Чак взе да ми омръзва вече. Животните например му се струват страхотни глупаци. Не разбирам защо — та нали не са виновни, че са създадени такива, каквито са?