	Мястото, осеяно с полуразрушени колони и зидове, издигнати върху солидни каменни плочи, внушаваше страхопочитание. Намираше се в центъра на града, само на няколко крачки от Нил, и нощем тъмните му кътчета обикновено бяха пусти. Всички в Луксор — както постоянните жители, така и онези, които само минаваха оттук, знаеха със сигурност, че там вътре все още са живи духовете на могъщите жреци на фараоните. И всички избягваха да се вглеждат в стените, покрити с формулите на неразгадаемите им магьосничества. Изглеждаше, че Аллах е оставил това тъй безрадостно място извън владението си.