	Той седеше зад огромното си писалище, уморен мъж с месест орлов нос на подпухналото лице, с побелял перчем и гъсти, накриво увиснали мустаци. Горното копче на китела му беше разкопчано, виждаше се светлолилавата му риза, якичката й меко обгръщаше дебелия му врат. Прозорците на кабинета гледаха към тясна уличка, отсреща имаше малка старинна църквица, каквито се срещат много в старото московско предградие, затворено между Солянка и Москва река, явно беше забележителна с нещо, щом я бяха оставили, вместо да я срутят.