	В подножието на сградата група мъже се опитваха да укрепят долните стени и да забавят неизбежното им рухване. Бяха довлекли палмови дънери, с които подпираха носещите зидове, но те се подуваха от огъня и се напукваха от само себе си. Когато свитата на патриарх Марко се приближи до отровния облак от дим и искри, един от работниците напусна мястото си и се затича към тях. Обръснатата му глава бе покрита със сажди и от жестовете му личеше, че познава патриарха.