	Имаше манталитет на човек, умеещ да оцелява, и Хабте наистина беше такъв. Бе придобил това умение още на млади години и постоянно го усъвършенстваше. Маконен беше мълчалив и сдържан и се държеше на разстояние от всеки, с когото се запознаеше.