	Последният ден: Тоя път партенката се оказва вярна. Връщаме се на реката и всичко е свършено. Всички ликуват, пеят като луди, а нашият черноборсаджия черпи наред. Не съм и предполагал, че ще доживея този ден. Стрелят с ракети и фойерверки, и с какво още не, сякаш е шибаният му Четвърти Юли, а аз само си седя така и от главата ми не излизат думите на лейтенанта, да проспиването. Само че той никога не говореше за това, какво ще е когато всичко свърши, сигурно защото никой от нас дори и не е смеел да си го представи. Работата е там, авер, че се връщаме в Цивилизацията без никой да ни пита дали ни харесва или не. Край. Изгониха ни от Рая.