	Тук беше Дамсон Рей. Червените й коси се подаваха изпод наметката. Тя се втурна към отвора, който образуваше един шкаф в стената и ги викна да я последват. Но най-неочаквано пътят им бе препречен от черни силуети, които подвикваха и на други зад себе си. Дамсон се прокрадна покрай тях бързо като котка. От пръстите й бълваха пламъци, които тя насочваше към лицата на нападателите си. Така успя да премине, като пръскаше искри наляво и надясно, за да си проправя път. Пар и Падишар се втурнаха подире й с неистов вик. Войниците напразно се опитваха да възстановят редиците си. Никой не успя да стигне Пар. Падишар се биеше като бесен и покосяваше всички на място.