	За миг Лутц бе овладян от разочарование. Шахтата бе толкова тясна, че човек с мъка се движеше в нея. Невъзможно бе да издърпат и втория камък като първия. Ще трябва да се събори цялата стена, а за това помощта само на Грюнщад не стигаше, с колкото и нощи да разполагаха занапред. Не знаеше какво да стори, но трябваше по някакъв начин да задоволи любопитството си. Ако и този кръст се окажеше от злато, поне щеше да знае, че е на прав път.