	Постепенно точката се уголеми, нарастна като изгряващо черно слънце пред очите ми и докато успея да премигам няколко пъти, достатъчно за да загубя ориентация за кратко време, пред очите ми се появи огромно жълтеникаво-червено кълбо. Въпреки слабите си познания по астрономия, успях да разбера, че онези странни вихри, които зърнах за малко под екватора на планетата, бяха атмосферни явления. Раган явно бе забелязал какво разглеждам, защото обясни: