	— Не само на север. Тук също, както и навсякъде. Те използват Пътищата. — Това също беше нещо, с което му предстоеше да се справи. Но как? Сътворени най-напред със сайдин, Пътищата сега бяха тъмни и покварени също както сайдин. Тварите на Сянката също не можеха да избегнат всички опасности по Пътищата, убиващи хората, ако не и нещо по-лошо, но въпреки това успяваха някак да ги използват и макар Пътищата да не бяха толкова бързи, колкото Порталите или Пътуването, или дори Плъзгането, все пак позволяваха стотици мили да бъдат преодолявани само за ден. Задача за по-късно. Твърде много задачи вече отлагаше за по-късно. Раздразнен, той замахна към един от кожолистите със срязаното сеанчанско копие — Драконовия скиптър, така го наричаха някои. — Каквито и легенди да си чувал, спокойно можеш да очакваш, че ще се сбъднат. Дори Мракохрътите, макар че ако те наистина са Дивия лов, поне Тъмния все още не е на свобода, за да ги яхне. Но и без него са много лоши. Някои можеш да убиеш, както се твърди в сказанията, но за други съм сигурен, че няма да загинат от нищо друго освен от гибелен плам. Знаеш ли белфир, гибелния плам? Ако не, това е едно от нещата, на които няма да те науча. Ако го познаваш, гледай да не го използваш срещу нищо друго освен срещу Твари на Сянката. И никого не учи на него.