	Айла често придружаваше Джондалар, когато ходеше на лов, но щом големите ловни отряди предприеха по-дълги пътувания, предпочете да остане по-близо до дома им и да се упражнява с прашката си. Равнините около пещерата гъмжаха от яребици и тетреви и скоро тя започна да се упражнява и в хвърляне на пръчка. Освен че не бе лесна, тази ловна техника изискваше и специално изработени пръчки; това обаче само стимулира допълнително Айла и не след дълго тя вече умееше да прави такива пръчки, които летяха хоризонтално във въздуха. Веднъж бе видяла такава пръчка у една жена от мамутоите и още тогава й се прииска да овладее тази ловна техника. Можеше да запрати пръчката си по ято нисколетящи птици и да повали наведнъж три-четири от тях. Ловът с оръжия, изискващи специални умения, винаги й бе допадал и тя беше в стихията си — рядко се връщаше у дома без две-три птици. Никога не излизаше без прашката си и често поваляше я някой заек, я хомяк или лалугер. Това й даваше и известна икономическа независимост. Въпреки че ставаше все по-доволна от дома си — повечето от сватбените дарове, които бяха получили с Джондалар, им свършиха идеална работа, тя започна да се учи да търгува и често разменяше птичи пера и месо за неща, с които искаше да украси новото си жилище. Дори кухите птичи кости можеха да се използват за мъниста, различни сечива и дори за направата на малки музикални инструменти, като флейти например.