	Честно казано, Джон Пол обичаше Питър повече, отколкото го обичаше майка му. Питър не му влизаше под кожата по начина, по който ядосваше Тереза. Вероятно причината бе, че Джон Пол беше добър противовес на Питър, а и му беше полезен. Докато Питър поддържаше в ход едновременно сто неща и жонглираше с всички свои проекти, но без да изпълни перфектно нито един от тях, Джон Пол бе човекът, който трябваше да сложи всяка точка и запетайка. И така, без да казва каква точно е неговата работа, Джон Пол наблюдаваше отблизо всичко, каквото правеше Питър, и гледаше нещата да са наистина свършени. Където Питър допускаше, че подчинените му ще разберат неговата цел и ще започнат да работят за постигането й, Джон Пол знаеше, че те ще разберат всичко погрешно, ето защо им го разясняваше и проследяваше процеса на работа докрай, за да се увери, че нещата ще станат както трябва.