	Реши да извика Тъли, но после се отказа. Тъли беше по-нисък от него и, следователно, с по-къси ръце. А трябваше да направи нещо преди смахнатото идиотче да скочи долу. Опита се да го стигне. Подаде рамене, протегна дясната си ръка. като с лявата здраво стискаше рамката. В този миг отвори очи и видя, че котето все още беше на около един фут и десет инча от него. То размърда муцунка и започна да души по посока на ръката му. Бил се протегна, докато костите му изпукаха, но котарачето ловко се изплъзна и спря на достатъчно разстояние от пръстите му. Подви опашчица и започна да мие с лапи муцунката си. Бил се дръпна от прозореца и хълцайки неудържимо се строполи на пода.