	След като химнът биваше изречен или по-скоро изпят от мелодичния й глад, Греъм се опитваше да поправи начина на рецитирането и изобщо й даваше урок по декламация. Тя учеше бързо, умееше да подражава, а освен всичко радваше я да доставя радост на Греъм. Оказа се податлива ученичка. След химна идваше ред на четенето — най-често някоя глава от Библията. Тук не ставаше нужда да я поправят, защото детето умееше да чете всяка по-обикновена разказвателна глава безпогрешно, а в случаите, когато й се удаваше да разбере темата и да се заинтересува от нея, интонацията и изразителността й бяха удивителни. Хвърлянето на Йосиф в тъмницата, историята на Самуил, Даниил в клетката на лъва — това бяха любимите й пасажи.