	— Идва тя, оназ де, заранта при мене — говореше по-големият на по-малкия, — по тъмно още, издокарана, не ти е работа. „Какво — казвам, — ми се лимончиш, какво ми се портокалчиш?“ „Аз — казва, — Тит Василич, искам отсега нататък изцяло да съм във ваша власт.“ Ето какво било! А пък издокарана; журнал, същински журнал!