	Когато бях за последен път в Боа, пак като лектор, срещнах една изключително приятна жена с особено чувство за хумор по отношение на мъжете. Съпругът й беше тръгнал на лов с приятели, въоръжен до зъби и отрупан със специална екипировка. А тя се смееше. Беше убедена, че за да покажат обичта си един към друг, мъжете трябва да са някъде навън, да пият и да убиват нещо. Според нея е смешно да влизаш в такива разноски и да хабиш толкова много време, за да демонстрираш едно толкова просто чувство като обичта. Това ми напомни определението за лова на патици, което чух от устата на Ванс Буржали: все едно да застанеш с дрехи под студен душ и да късаш двайсетдоларови банкноти…