	Затова, когато пристигна вестта, че Торкел смята да тръгне на поход и да плячкосва, Орм, без да губи време, се снабди с добър кораб и нае хора от околността, които да го придружават, като не обръщаше внимание на сълзите и увещанията на Аса. Всички знаеха, че е пътувал много и се е върнал с доста злато, затова не му беше трудно да събере добър екипаж. Увери Аса, че този път не възнамерява да се бави толкова, колкото при предишното пътешестиве, обеща й, че щом се върне, ще уседне и мирно, кротко ще се захване със земеделие. Аса се разплака, протестираше, че няма да издържи от мъка и самота, но Орм я убеждаваше, че тя ще го надживее, ще помага да бият с пръчки децата, та дори и внуците му. Това само засили риданията й. Разделиха се и Орм отплава, за да се присъедини към Торкел.