	Негов ред бе да вдигне примирено ръце. Тя се втренчи в жълтите формуляри върху бюрото пред себе си и Бош едва сега я огледа спокойно. Крехките й тъмни пръсти без пръстени лежаха върху плот: в дясната си ръка държеше скъпа на вид писалка. Според Бош този вид писалки използваха обикновено хора, болезнено загрижени за собствения си имидж. Доктор Хинойъс можеше и да е изключение. Тъмнокестенява коса, вързана отзад, очила с фини рогови рамки. Като дете е трябвало да носи скоби за зъбите си, но не го беше сторила. Тя вдигна внезапно глава и погледите им се срещнаха.