	А ниско долу, в малкия, топъл и вонящ на гадно навес, където се помещаваха блатните дракони, като че Еръл ги беше хванал всичките. Сега седеше насред кошарата си, олюляваше се и тихичко стенеше. От ушите му бавно се нижеше бял пушек и се носеше към пода. Някъде от дълбините на подутия му стомах се носеха сложни, експлозивни хидравлични шумове, като че отчаяни отряди гноми се опитваха да прокарат канал през скала по време на гръмотевична буря.