	Вълкът пусна жената, от разкъсаната артерия бликна кръв и го изпръска. Той изпълзя до Айла с подвита опашка, като скимтеше, сякаш искаше да се извини и търсеше одобрението й. Тя му бе наредила да стои скрит и сега разбираше, че е действал против волята й. Когато бе видял, че я нападат и е в опасност, бе скочил да я защити. А в този момент вече не бе сигурен как ще се изтълкува неговото неподчинение. Още повече че никак не обичаше именно тази жена да му се кара.