	Бях прекалено уморен от глупостите на Маджо, а и се чудех как да реша дилемата с гранатомета. Никак не ми се искаше да слушам проблемите на Пехливанов точно сега, но пък ми беше любопитно, защо бе нарушил изолацията си. Още повече че ми предложи среща в кафене „Лаваца“ срещу хотел „Плиска“, което значеше, че е напуснал убежището си на Щъркелово гнездо. Въпреки че бях съвсем наблизо, закъснях малко. По стар навик изпратих Тупана да огледа обстановката. Винаги при такива срещи се притеснявах, че може да е капан.