	Сюлейман мрачно махна с ръка над равнината, в която лежеше прекрасната Ганджа с нейните джамии, медресета, пазари, прочути майстори на занаяти, буйни чинари, каквито навярно нямаше никъде по света, с орехови и нарови градини, с тихи улички и ромон на прозрачна вода. И градът за три дена беше пометен от лицето на земята, изгорен, разрушен и изпотъпкан от султанските слонове.