	Съмърсет тичаше по стълбата право нагоре. За разлика от друг път вратата на гостната не беше заключена и като се втурна вътре, младежът завари Зиро седнал на едно канапе в поза на крайно отчаяние. До него стоеше непобутнат грог — белег, че не му е било до пиене. Освен това в стаята цареше безредие — тук-там се търкаляха преобърнати сандъци, подът беше осеян с ключове и други прибори, а сред този безпорядък се въргаляше женска ръкавица.