	Джипът приятно го изненада, като запали от първия път. Беше военно изпълнение — остатък от някакви помощи. Хък огледа още веднъж багажа. Сега най-важни бяха двата тъмнозелени куфара със специалната продукция на Изследователския център в Сиатъл. Хвърли поглед и на неприкосновения запас от бензин и вода. Трябваше да му стигне при всички случаи по дългия път. Като се увери за сетен път, че всичко е на мястото си, Хък цитира по стар навик Гагарин: „Поехали!“ и, подсвирквайки си бодро „Петата симфония“ на Бетовен, пое по славния път на своя приятел Махди.