	Пресичаш прашния таван и поглеждаш през капандурата. В ясното утро цялата местност наоколо се вижда като на длан. В далечината забелязваш родното си градче и горите около него. Под тебе е зейнала шеметна пропаст — отвесният източен склон на връх Вълчи зъб. Основите на кулата опират досами ръба на бездната, а по-надолу има само гладка скална стена, от която на равни разстояния една под друга стърчат две тесни каменни площадки — може би наблюдателници на подземната крепост.