	Младият стрелец се подчини. Роланд затърси трескаво дръжката на вратата от своята страна, не можа да я отвори, след което се промуши през прозореца почти до кръста (Еди чу издрънчаването на токата на колана му в хромирания ръб на вратата) и повърна върху прашната земя. Когато се отпусна с въздишка на седалката, изглеждаше едновременно изтощен и въодушевен. Очите, с които срещна погледа на спътника си, бяха пронизващо сини, древни, искрящи.