	— Кола ли беше? — попита Джони. Не му се вярваше. Отдавна, още в дните преди Кити-Кат, когато все още се смяташе за „сериозен писател“ (фраза, която според него бе точно толкова хаплива, колкото и „една наистина добра курва“), Джони бе ходил на ужасяваща изследователска обиколка из Виетнам и току-що чутият звук повече му напомняше на онези гърмежи, познат му от Тетската* офанзива. Гърмежи сред джунглата. Които убиват хора.