	— На петдесет. Може би шейсет. Не разбирам какво значение има. — Тя обходи с очи тълпата да се увери, че никой няма да ги подслуша. Една улична продавачка, понесла на таблата си кисели малки жълти плодове, наречени „лимони“, бързо се дръпна от тях и Нинив изсумтя. Жената или подслушваше, или се канеше да порне нечия кесия. — Те все пак са гилдия, Елейн, и наистина знаят къде е Купата. Просто съм сигурна, че го знаят. — Изобщо не се беше канила да каже точно това. Ако се извинеше, че е въвлякла Елейн в това, май щеше да е най-добре.