	Дел бавно се изправи, а светът се залюля пред очите му. Шосето горе бе безлюдно. Никакви стъпки. Никакъв злодей от Небето. Едно на нула. Умът му изреди всички благодарствени молитви, които бе учил насила като дете. Седеше върху нещо, което пробождаше бедрото му. Опипа мястото и усети затопления от тялото метал на пистолета.