	До него се приближи една лодка, взе го на борда си и го откара при една богато обзаведена яхта, на която той се изкачи с лекотата на моряк; оттук той още веднъж погледна Морел, който, плачейки от радост, стискаше сърдечно протегнатите от навалицата ръце и със замъглен поглед благодареше на неизвестния благодетел, когото сякаш търсеше в небето.