	Силк отключи и влезе. Малката кухня блестеше на ярката светлина — пуста и безжизнена, сякаш му се подиграваше. От самата мисъл за храна му се догади. Помнеше, че изяде нещо сутринта, но в момента нямаше представа какво е било.