	Щом взе таблата и започна да я плъзга по поставката от неръждаема стомана, го обзе старото чувство. Наистина „Дезърт Сандс“ не беше „Мираж“ с черния хайвер и руската водка, но пък и кой даваше пет пари за такива боклуци? Тук предлагаха какво ли не — всякакви салати, супи, печени меса, деликатеси, десерти, порциите бяха огромни. Мак взе две препълнени чинии и панерче с хляб и седна на маса, откъдето можеше да наблюдава играещите. Наистина не беше „Мираж“, но дяволски му приличаше на земен рай.