	— Оттук нататък старата госпожа Лян, която сега живее в Пуян, става централна фигура в този случай. Майката на Лин Фан била умна и много енергична жена, която винаги вземала дейно участие в живота на семейството. Тъй като познавала добродетелния характер на покойната си снаха, тя се усъмнила, че тук има някакво коварство. Дала всички необходими разпореждания за продажба на имуществата на Лян и за покриване на загубите, претърпени от трите фирми. Едновременно с това изпратила верния си иконом в изоставения храм да проучи нещата. Когато пишела последното си писмо, младата госпожа Лан подложила под кърпичката една възглавница. Кръвта се просмукала до калъфката на възглавницата и останалите върху нея слаби следи се оказали достатъчни, за да се възстанови началото на писмото. Когато икономът съобщил това на старата госпожа, тя разбрала, че Лин Фан не само е изнасилил жената на сина й, но е организирал и убийството му. Как иначе би могъл да съобщи за смъртта на Лян Хун преди тялото му да бъде намерено? Тогава старата госпожа Лян обвинила Лин Фан в това двойно престъпление пред съда в Кантон. По това време обаче той разполагал със значително количество злато, придобито в резултат на подлото му злодеяние. Подкупил един от местните чиновници и си осигурил лъжесвидетели. Дори един покварен младеж се представил за тайния любовник на покойната… И съдът оправдал Лин Фан.