	— Ако се съди от изумения ви изненадан вид, Хари явно не ви е предупредил, че ще дойда — отбеляза благо Дъмбълдор. — Но да приемем, че сте ме поканили най-радушно в дома си. Неразумно е в тези смутни времена да стоим прекалено дълго на входната врата. — Той енергично прекрачи прага и затвори вратата след себе си. — Доста време мина от предишното ми посещение — продължи Дъмбълдор и приведе към вуйчо Върнън гърбавия си нос. — Длъжен съм да отбележа, че агапантусите ви са се хванали много добре.