	Вечерта мина в унило мълчание и бездействие. Двете с Махтоб треперехме от страх и студ, ясно съзнавайки уязвимостта си. Бяхме дълбоко затънали в покрайнините на една страна, в която животът бе толкова примитивен. Ако тези хора решат да ни използват, ние не бихме могли да им се противопоставим. Бяхме в ръцете им и можехме да разчитаме единствено на благоволението им.