	„Обяснението, което може да се даде — казва той, — произлиза, струва ми се, от един общоизвестен опит. Ако в един съд се сложат късчета корк или каквито и да е плаващи тела и ако водата в съда почне да се върти кръгообразно, пръснатите плаващи късчета се събират накуп в центъра на течната повърхност, т.е. в най-малко подвижната точка. В случая, който ни интересува, съдът е Атлантическият океан, Гълфстрийм — кръгообразното течение, а Саргасово море — централната точка, дето се събират плаващите тела“. Аз съм съгласен с мнението на Мори и можах да проуча явлението в тая специална среда, дето рядко проникват кораби. Над нас плаваха предмети от всевъзможен произход, отрупани сред потъмнели треви, стволове на дървета, изкоренени от Андите или от Скалистите планини и влачени от Амазонка или Мисисипи, много остатъци от корабокрушения, късове от килове и подводни части от издънени обшивки, толкова натежнели от раковини и раци, че не можеха да изплуват на повърхността на океана.