	— Хората не се радват особено да срещат такива като мен по празници. Разваля им доброто настроение, сякаш са видели между тях да крачи самата смърт. Не се притесняват да ми кажат в очи, че не съм търсена компания. Но щом имат нужда от мен, веднага ме намират. Идват и се държат така, все едно никога преди не са си извръщали очи от лицето ми. Мога да ги принудя да платят за някой от ония скъпи ковчези, дето покойният и без друго няма да види, но не могат да си го позволят, пък и парите им не ми трябват, не им завиждам за страховете.