	— Не е виновен ли! — присмя ми се старецът. — Виновен ли е тигърът, че е тигър? Но ние го убиваме. Не можем да си позволим да го оставим жив. В „Покаянията“ се казва, че трябва да пречистваме божието паство с огън, но загубеното Правителство не намира това за достатъчно добро средство. Ех, да можеха да се върнат старите времена, когато човек си изпълняваше дълга и пазеше живота си чист. А сега направо сме тръгнали към ново Изпитание. — И Джейкъб продължи да мърмори. Приличаше ми на разгневен съдбовен пророк от Древността.