	Другарите ми и аз бяхме решили да избягаме в момента, когато корабът се приближи достатъчно, за да ни чуят или да ни видят, тъй като луната, която след три дни щеше да бъде в пълнолуние, вече светеше. Успеехме ли да се качим на кораба, ако ние можехме да го предупредим за опасността, която го застрашава, най-малкото бихме могли да направим всичко, което обстоятелствата щяха да ни позволят да сторим. На няколко пъти помислих, че „Наутилус“ се готви за нападение. Но той оставяше противника си само да се доближи и след малко отново избягваше със своя бърз ход.