	От другата страна на Черна луна седеше Един мъж, а току зад дясното му рамо бе приклекнал Каменния юмрук. И двамата мъже бяха изморени от пътя, а дрехите им бяха опръскани с кал и покрити с прах. Бягащ като вятъра виждаше прикритата умора в суровите им погледи. Приличаха на опасни мъже, поели на плещите си всеобщата тревога.