	Подобно на много хора, които на земята живеят напрегнато, Брет използуваше само първа класа на трансконтиненталните лайнери. Такова пътуване осигуряваше четири-пет часа добра почивка, накъсвана по приятен начин от поднасянето на напитки, вкусна храна и от безупречното обслужване. Всичко това беше придружено от блаженото усещане, че никой не може да те хване по телефона или по някакъв друг начин независимо от броя на неотложните задачи, които се трупаха там долу, в ниското.