	Уайлдър дълго наблюдава кораба със смръщено чело, но с неотклонната прозорливост на моряк. Веднъж-дваж, когато корабът потрепери и за малко да спре при внезапния си яростен сблъсък с някоя вълна, като че се бе ударил в скала, капитанът отвори уста, сякаш искаше да изкомандува да се намалят платната; но един поглед към мъглявия силует на западния хоризонт беше достатъчен, за да го накара да промени намерението си. Като Отчаян авантюрист, заложил всичко в някакво рисковано начинание, той чакаше резултата с горделива, непоколебима решителност.