	— Малко играчки за момченцето — изрепетира тя невинното обяснение и спокойната усмивка. Играчки за момчето? Посред нощ? Защо ли пък да се усъмнявам в нея? Живееше единствено за Тими. Всички в СТАСИС го знаеха. Носи му играчки през нощта — защо не. Такава си беше. Нужно ли беше пазачът да обръща внимание на куфара? Така и стана. Не му обърна внимание.