	Егеанин се почувства много уморена, докато се изкачваше по стълбите. Заключи отново вратата. Дощя й се и тя да пийне чай, но малкото, което Търсачът беше оставил, бе изстинал, а не й се вареше нов. Вместо това тя седна и измъкна ай-дам от торбата. За нея това представляваше само изкусно свързано сребро; не можеше да го използва, а и с нищо не можеше да й навреди, освен ако някой не я удареше с него.