	Едва си направил няколко крачки през замръзналото мочурище, когато Барк почва яростно да ръмжи. Погледът му е устремен точно към храсталака на пет крачки от теб. Светкавично отскачаш назад и забелязваш между заснежените вейки да светят две очи като дупки към ада.