	Тъкмо из тази гора през отдавна отминали епохи Мелиан бродела в зората на Средната земя, когато дърветата били млади; и древно вълшебство още се таяло в дъбравите. Ала сега дърветата на Нан Елмот били най-високи и мрачни в цял Белерианд и ни един слънчев лъч не прониквал през техните корони; там обитавал Еол, когото наричали Мрачния елф. В стари времена той бил от рода на Тингол, ала не му допадал Дориат и когато Мелиан обгърнала в своя Пояс гората Регион, където живеел, той избягал към Нан Елмот. Там заживял сред дълбоките сенки, защото обичал нощта и сумрака под звездите. Отбягвал Нолдорите, които смятал за виновни, че Моргот се е завърнал да смущава покоя на Белерианд; но с джуджетата се сдружил както никой друг от древните елфи. И главно от него узнавали джуджетата що става по земите на Елдарите.