	Когато хамбургското адмиралтейство разполагало вече с парите за откупи, това съвсем не означавало, че градът Хамбург пълнел „касата на робите“. Отначало предоставили тази задача изключително на църквата. Известни били „молещите фигури на робската каса“. Те били ръчно изрязани, пъстро боядисани дървени фигурки, 20 до 25 сантиметра високи, представляващи оковани в робски вериги, смирено молещи за помощ моряци. Веднаж на три месеца поставяли тези фигурки, наричани от народа „монета от осем“, до дискоса за подаяния в градските черкви, за да подпомагат „робската милостиня“.