	— Не. Не е ужасно, ако си решил да ставаш безсмъртен, но ако ще умираш, нямаш време да си плах, просто защото плахостта те кара да се вкопчваш в нещо, което съществува само в мислите ти. То те успокоява, докато всичко е утихнало, но след това страховитият, тайнствен свят ще отвори устата си за тебе, както ще я отвори за всеки от нас, и тогава ти ще разбереш, че твоите сигурни пътища съвсем не са били сигурни. Плахостта ни пречи да изучаваме и използваме съдбата си на хора.