	Баща ми, разбира се, настоява за аборт. Не било само заради възможния скандал, а и защото бебето щяло да се роди още по-голям идиот и от Джералд. Отказах. За нищо на света не бих си и помислила да се оставя в ръцете на някакъв криминален гинеколог. Татко каза, че познава в Лондон неколцина, които щели да го направят срещу съвсем малко възнаграждение. Нямам му и капка доверие — сигурно става дума за някоя пияна вещица, която работи с игла за плетене и джин вместо упойка. Ако детето бъде толкова дефектно, колкото твърди баща ми, едва ли ще живее дълго. Това, че Джералд е жив и на моменти е почти с ума си, се дължи единствено на глупостта на майка му, която самоотвержено го е кърмила много по-дълго от обикновеното.