	Информацията се състоеше най-вече от… Е, добре, това беше само едно име, при това съвсем обикновено име. _„Името му е Уеб“_ — каза човекът, който му се беше обадил. _„Благодаря“_ — бе отговорил той. Беше му дадено най-общо описание, което подхождаше на няколко милиона мъже, така че Десоул бе благодарил отново на информатора и бе затворил телефона. Но тогава в недрата на аналитичния му мозък, представляващ по професия и подготовка склад както за съществени, така и за случайни данни, запремигва алармена светлина. Уеб, Уеб… _амнезия_? Клиника във Вирджиния преди доста години. От някаква болница в Ню Йорк бе докаран с хеликоптер един мъж, по-скоро мъртъв, отколкото жив. Медицинското му досие беше така засекретено, че не можеше да бъде показано дори в Овалния кабинет. Все пак специалистите от следствието често разговаряха по тъмните ъгли с желание както да се разтоварят от натрупалото се в тях раздразнение, така и да впечатлят някой слушател. Тогава бе чул за неподатливия на лечение вироглав пациент, страдащ от амнезия, когото те наричаха Дейви, а понякога просто използваха рязкото, остро, изпълнено с враждебност Уеб — бивш член на покритата с позорна слава сайгонска „Медуза“, човек, когото подозираха, че симулира загуба на памет… Загуба на памет? Алекс Конклин им беше казал, че човекът от „Медуза“, когото бяха подготвили за дълбоко законспириран таен агент, преследващ Карлос Чакала — агентът-провокатор, наречен от тях Джейсън Борн, е изгубил _паметта_ си. Изгубил паметта си и едва не изгубил живота си, тъй като ръководителите му не повярвали на историята с _амнезията_! Това е човекът, когото бяха наричали Дейви… Дейвид. Дейвид Уеб беше Джейсън Борн на Конклин! Не би могло да бъде другояче!