	Сармуна бе силно впечатлена и я гледаше с благоговение, като тайничко се питаше дали няма нещо вярно в слуховете за нея. Тя изглеждаше като съвсем обикновена жена, говореше, спеше и споделяше Удоволствията с високия рус мъж като всяка друга жена, но познанията й за растителния живот на земята и особено лечителските й способности бяха необикновени. Всички говореха за това, а покрай нея и Сармуна издигаше престижа си. Възрастната жена се научи да не се плаши от вълка, но беше почти невъзможно да го гледа покрай Айла, без да повярва, че тя властва над духа му. Ако не вървеше подире й, то тогава я следваше поне с поглед. Същото беше и с мъжа, макар да не го показваше явно.