	Хейуърд и сестрите в миг станаха от тревясалия гроб. Въпреки страхотните скорошни преживелици девойките не можеха напълно да подтиснат ужаса, който изпитваха сега от този близък допир с гроба на мохоките. Сивата светлина, мрачното малко пространство от потъмняла трева, заобиколено от храсталака, зад който се издигаха боровете, стигащи сякаш до самите облаци, както и мъртвешкото безмълвие на обширната гора — всичко това съчетано — засилваше тягостното им чувство.