	— Сива шапчица — рече той с треперещ глас, — от отровна гъба. Нощна сянка, сладък сън, демонски танц. Това е сляпо око. Вдовича кръв го наричат това, заради цвета. Жестока отрова. Запушва мехура и дебелото черво, докато човек не посинее от собствената си отрова. Това е вълча гибел, това тук — жлъч на базилиск, а ей това е сълзите на Лис. Да. Всички ги знам. Дяволчето Тирион Ланистър ги открадна от покоите ми, когато ме прати в тъмницата по лъжливо обвинение.