	— Всъщност аз не бързам — продължи Есхин, като се усмихваше мрачно. — Разполагам с много време. Но вие колко ще издържите в този залив без вода и храна? Да предположим, че не се разберем и аз ви оставя на произвола на съдбата… От този остров никой не може да се измъкне. Помислете струва ли си да се караме.