	— Беше пет часът. Закусихме заедно. За Бога, какво говоря? Аз слагам примката не само на моя, но и на нейния врат. Никога не бях помислил, че може да се стигне дотук. Опитах се само да й помогна, но очевидно не направих нищо полезно.