	Тя стана, излезе в коридора и тръгна нагоре по стълбите. Не се върна. Най-накрая Вормонкриеф и Замори си размениха разочаровани погледи и по едно „време е да вървим“, после се надигнаха от столовете си. Военният дъждобран на Вормонкриеф беше имал време да изсъхне, отбеляза с неодобрение Майлс. Господата се сбогуваха учтиво с набедената си домакиня, професорката.