	Ралф го последва в ухаещото на тютюн магазинче, което никак не приличаше на бърлога. Уинстън Смит побягна пред тях, спирайки само веднъж, за да ги изгледа със странните си жълтеникави очи. „Глупав е, но и ти не падаш по-долу“, сякаш казваше погледът му. При сегашните обстоятелства Ралф бе склонен да му повярва. Пъхна вестниците под мишница, наведе се над разчертания лист на тезгяха до касата и подписа петицията, която канеше Сюзън Дей да дойде в Дери, за да говори в защита на „Грижи за жената“.