	Легна на една страна и притисна ръка към корема си. Лиан усети, че нищо повече не го заплашва. Тя пребледня още повече, малко оставаше да изпадне в несвяст; стискаше клепачи, изпод което протекоха сълзи. Той се наведе и предпазливо пипна китката й. Вече се подуваше, но въпреки отока виждаше, че е счупена лошо. Каран не издържа и тихичко изстена. Лиан се огледа за нещо, с което да направи шина. Тя простена изнемощяла: