	Братята тъкмо напускаха черквата след вечерня, когато Кадфел се сети, че имаше един въпрос, който и той, и всички останали бяха пропуснали да зададат, а единственият човек, за когото се сещаше, че би могъл евентуално да знае отговора, бе Рихилдис. Все още имаше време да я попита преди падането на нощта, ако се откажеше от последния си половин час в топлилнята. Може би беше малко неудобно да я посещава точно по това време, но всичко, свързано с този въпрос, не търпеше отлагане, а Рихилдис щеше да спи по-спокойно, когато узнаеше, че поне засега Едуин се намира на сигурно място и в приятелски ръце. Кадфел си придърпа качулката и се отправи решително към портите.