	Пресмятахме европейските разменни стоки по най-високата им покупна цена у нас и винаги с една прибавка от двадесет и пет процента и по тази тарифа един напълно здрав и свестен мъжки роб струваше около сто холандски гулдена, момче на дванадесет години и повече се плащаше с шестдесет до седемдесет гулдена, приблизително на същата цена се купуваше и жена-робиня. Но ако тя още не беше раждала и гърдите й бяха по младежки твърди и гъвкави (а природата не е пренебрегнала негърките в това отношение), то нейната цена се покачваше според обстоятелствата до сто и двадесет или сто и четиридесет гулдена. Продавачите показваха парче по парче вещите, които им допадаха измежду изложените стоки, а пък холандецът-купувач усърдно се справяше със своя ценоразпис, та да не прехвърли според приетата тарифа деветдесет гулдена, като пресмяташе и почерпката с ракия, тютюн и лули. И щом откажеше да донади нещо повече или подхвърляше още някой къс басма, то разликата до поисканата за роба цена се изравняваше с дреболии и на края с един подарък от ножове, малки огледалца и корали. Едва ли има нужда да се споменава колко спорове, проклятия и врява се вдигаха до желаното приключване на сделката, понеже този от негрите, който водеше пазарлъка — а понякога те биваха двама или трима, — непрестанно се съвещаваше със своите другари в канутата и им обясняваше, а всички те еднакво живо се интересуваха от хода и успеха на преговорите. И щом най-сетне получеха в замяна своите стоки, те пак се тъпчеха в лодките и весели, в добро разположение на духа и приятно замаяни, със силни викове бързаха към брега.