	Но нищо такова не изпитвах към него. Дали защото не бях от онзи полк и не можех да се видя в онази обстановка? Или защото се досещах, че съдбата на полка е зависела и от още стотици неща? Или защото никога не можах да видя М-з надменен, а само повален? Ежедневно се ръкувахме сърдечно с него и нито веднъж не видях в това нещо, от което да се срамувам.