	Надбягването ни спря така внезапно, както беше и започнало, и аз се оказах сам с Ла Каталина в един друг свят. В него нямаше и една позната черта. Имаше някакъв силен блясък и топлина, идващи откъм това, което, изглежда, бе земята — земя осеяна с огромни скали. Или поне изглеждаха като скали. Те имаха цвета на пясъчник, но нямаха тегло; бяха като късове сюнгер. Можех да ги запращам на различни страни само като ги побутна.