	На Петров му бяха необходими само три телефонни разговора, за да събере цялата информация за Пашенка, от която имаше нужда. След около час вече разполагаше с пълно досие, включително и с фотография на обекта. Като високопоставен служител във ФСБ Пашенка бе спечелил повече пари от продажба на информация на мафията, отколкото от държавната си заплата. Дори на няколко пъти бе взаимодействал с някои от подчинените в организацията на Адрик.