	Е, беше се объркала. Сигурно бе тръгнала на една страна или на друга. В противен случай вече трябваше да е стигнала до сушата. И все пак не й се вярваше да се е объркала дотолкова, че да е тръгнала успоредно на брега или пък обратно към острова. Един вътрешен навигатор й нашепваше, че е компенсирала прекалено и се е отклонила наляво. Продължаваше да вярва, че приближава сушата, но под скъпоструващ диагонал.