	— Накарай го да ме пусне… Защо, по дяволите, не го накараш да ме пусне — изкряска задъханият Понта а съдията. Съдията отново заповяда „брейк“, но Джо не се подчини — той знаеше много добре, че не нарушава правилата на играта. С всеки изминат миг на клинча силите му се възвръщаха, мозъкът му се избистряше, паяжината пред очите му изчезваше. Рундът бе току-що почнал, щеше да трае още близо три минути, а той трябваше някак да издържи.