	— Винаги ми го хвърляш това в лицето — въздъхна той и се отпусна отново. Не можеше да види очите му, но ги усещаше. — Яхай коня и се махай, казваш. Имаше някога един войник, влюбен в кралицата си отдалече, знаейки, че е безнадеждно, знаейки, че никога не би се осмелил да й го каже. Сега кралицата я няма, останала е само жената и аз се надявам. Да ме изгори дано, ако не се надявам! Ако искаш да напусна, Мейгдин, кажи ми го. Една думичка само: „Тръгвай!“. Само една дума.