	Но всичките ми нареждания бяха напълно забравени. Изплашеното момче само светваше и гасеше фенера. Преди това слонът не знаеше къде се намираме, а сега светлината ни издаде. Той веднага се спусна към нас. Чух как царевиците пращяха под краката му като тръни в огън. Моят помощник побягна през стъблата, като крещеше от ужас. Спрях за момент. Не виждах нищо. Само чувах как животното тичаше към мен. Не можех да направя нищо друго. Можех само да бягам. И аз побягнах.