	С течение на времето тя разбра, че е частица от този народ, а команчите са много по-различни от онези, които бяха убили семейството и приятелите и. Команчите станаха нейния свят и тя ги обичаше толкова силно, колкото силно мразеше пеоните. Но макар омразата към убийците да бе трайна, спомените за нейното семейство постепенно се заличаваха, сякаш бяха попаднали в движещи се пясъци. Най-накрая изчезнаха напълно. До днес, докато не разрови миналото си.