	Той преля и се отвори вход, по същия начин, както се бе появил в двора в двореца на Кайриен. Ъгълът, под който грееше слънцето, почти не беше се променил, но тук утринните му лъчи огряваха застлана с камък улица и издигащ се склон с кафяви кръпки повяхнала от сушата трева и диви цветя, склон, увенчан с каменна стена два разтега или повече висока. Камъните бяха грубо одялани, така че да приличат на естествена скала. Над стената се виждаха златните куполи на кралския дворец на Андор, няколко бели шпила, увенчани с развети от лекия вятър знамена на Белия лъв. Отвъд стената се простираше градината, в която за първи път бе срещнал Елейн.