	Когато се чу свирката, онзи с топката се намираше някъде под Глийп. Това нямаше да е много зле, ако не беше фактът, че Дружан вече го бе хвърлил на земята и бе скочил отгоре му, преди моят любимец да се присъедини към мелето. Както казах по-рано, Глийп _наистина_ се беше вживял в духа на играта.