	Но десетте минути свършиха. Пуул изрови брадва-1а изпод куп опаковъчна слама; свещта беше поставена на най-близката маса, за да може да им свети при нападението, и те се приближиха със затаен дъх до мястото, където равномерните стъпки продължаваха непрестанния си ход напред-назад в тишината на нощта.