	Като изключим редките минути, когато в лагера в Челмно бе готов да убие, вместо да го отнесат в нощта, целият му живот бе ода на бездействие и компромиси. Онези на власт очевидно го подушваха. Сега вече разбираше, че назначението му при Ямата в Челмно и работата в Собибор не са били нито късмет, нито случайност; копелетата с власт над него са усетили, че Саул Ласки е роден капо, колаборатор, някой, когото спокойно могат да използват. Този нямаше да окаже съпротива, да се бунтува или пък да жертва живота си или живота на другите — дори и за да спаси собственото си достойнство. Даже бягството му от Собибор и от ловния резерват на Полковника преди това като цяло бяха резултат на случайност, по време на която бе позволил на събитията да го понесат по течението.