	Беше истинско облекчение, когато дойде шест часа и можеха да се измъкнат от спалните си чували, да се облекат в полумрака, а после да се промъкнат в градината, където трябваше да се срещнат с Хърмаяни и Грипкук. Зората беше мразовита, но имаше съвсем малко вятър сега — през май. Хари погледна към звездите, все още блещукащи бледо в мрачното небе и се заслуша в морето, миещо напред и назад по брега: Щеше да му липсва този звук.