	Изплува на повърхността и изплющя с края на въжето. То се потопи със съскане до нея, куката я прасна по кокалчетата. Тя вдигна глава към звездите и успя да зърне летящия към нея силует на кучето. След миг то пльосна до нея. Каран не го виждаше, чуваше само неспирното гърлено ръмжене. Тромавият във водата пес се опита да я захапе и тя отплува трескаво назад. Това беше по-страшно и от кошмар.