	Стори му се, че чува през рева на пламъците автоматичен откос, последван от два гръмотевични изстрела на Литбарски. Надигна се на лакти и опита да си представи къде трябва да се намира вратата. Наблизо някой стенеше и кашляше. Маквей закри с длан лицето си от пламъците и пропълзя към звука. След миг зърна как коленичилият Ремер, превит на две от кашлицата, се мъчи да стане. Добра се до него, подложи рамо под мишницата му и напъна с последни сили.