	Карийн гледаше как баща й потъва в меката тапицерия на наземната кола, която леля Корделия беше изпратила да ги вземе, как се намества раздразнено, като най-напред слага бастуна в скута си, а после — отстрани до бедрото. Карийн обаче не вярваше, че неудобството му се дължи изцяло и само на старите бойни рани.