	Известно време, което му се стори цяла вечност, яздиха през причудлив снежен ландшафт, лед и скали, който на бледата лунна светлина изглеждаше мрачен и зловещ. С всеки изминал час състоянието на Аруула се влошаваше. Признаците на живот, които от време на време показваше, отслабваха все повече и повече, дишането й стана повърхностно и задъхано.