	Следвахме главен път 80 около 700 мили, прекосявайки голата земя на Тексас, като през повечето време летяхме на височина от пет фута над празното шосе, за да избегнем неизменния насрещен вятър. Пустата необгледна земя бе навсякъде около нас, тя ни дебнеше, наблюдаваше всяко завъртане на витлото, следеше самолета, който се бе престрашил да я прекоси. Мислех си за резервите от храна и вода, с които разполагах, и се радвах, че ги имам.