	— Кажи „здрасти“ на ада, изчадие на лошата кръв! — извиква Спарки и натиска спусъка. В тясното мазе звукът от изстрела е оглушителен. Два часа след това Скот ще усеща бучене в ушите си. Рошавата коса на създанието се развява, сякаш от внезапен порив на вятъра, алена кръв обагря железния стълб. Краката на гадината потреперват и застиват. За миг ръцете му силно стиснат шията на Скот, тупват с дланите нагоре в мръсотията. Андрю Ландън прегръща живия си син и му помага да стане.