	— Не, не стояхме съвсем със скръстени ръце, милейди, а си точехме зъбите с кожата на кучето, макар че, право да си кажа, не беше голям деликатес, и тъй като не ставаше нужда да си губим времето с ядене, размахвахме по-енергично греблата. Така след време стигнахме до един от островите, въпреки че когато се добрахме до първата попаднала ни кухня, нито аз, нито негърът можехме да се похвалим с особена сила или тегло.