	— Смятам, че трябва да ида да си отворя магазина. — Ема смачка салфетката и я пъхна в джоба на ризата ми. Платих сметката и излязохме. Ресторантът се намираше на пет минути от Пеконийското историческо дружество, където Ема беше оставила микробуса си. Влязох в паркинга и тя набързо ме целуна по бузата, като че ли бяхме нещо повече от любовници.