	— Нищо няма да правиш — изръмжа Кори. — Прибирай се. Имаш си предостатъчно работа. Ще дойда когато свърша. По дяволите, Клиса, недей да плачеш! Не исках… Ей, да му се не види! — Той стана и я прегърна. — Грохнал съм. Хайде, върви сега. Не биваше да се карам с теб. Извинявай. Върви при Бейб. Довечера ще се разберем веднъж завинаги. Омръзна ми. Тук има работа за четирима, а пък сме само аз и този… този ловджия. Хайде, върви, Клиса.