	Хари отвори очи и смаяно заразглежда малката, но луксозно мебелирана спалня. В продължение на няколко секунди не можа да осъзнае къде се намира, после си спомни събитията от последната нощ и се отпусна върху възглавницата. На леглото до него Глори продължаваше да спи. Той погледна към нея и свъси вежди. Дори в съня й си личеше колко е изнервена — тялото й се мяташе, а ръцете не можеха да си намерят място. Нейното посърнало, уморено лице и гърченето й го отвратиха и той отмести очи, посягайки за цигара. Хвърли поглед към часовника си. Минаваше седем. Вече напълно разсънен, включи автоматичната кафе-машина, която стоеше върху масичката до леглото. Огледа още веднъж помещението. „Бива си го!“ — помисли. Беше скъпо, но това беше най-луксозния мотел, в който бе отсядал някога. За да има толкова хубава стая, човек би трябвало да очаква, че ще му поискат да плати суперцена.