	Всъщност, с изключение на някакви си сто акра орна земя, до която старият Джаспър отколе бе сметнал за благоразумно да ограничи усилията си, нито педя от останалото не го биваше за нищо друго, освен да къса хамутите и да измъчва добитъка. А колкото до оная част, обработването на която действително носеше някакъв доход, разходите около фермерските начинания на Триптолемус и склонността му към експериментиране скоро заличиха всякаква полза от тази работа. „Хората и добитъкът — признаваше той с въздишка, когато говореше за ратаите и конете си, — вършат всичко, ала и всичко изпояждат“ — равносметка, с която вероятно завършват счетоводните книги на много благородници-фермери.