	Конфуций се оказа отличен въдичар. Щом рибата захапеше въдицата, той съвсем лекичко подръпваше конеца насам-натам, сякаш не човешка ръка, а самото течение го поклащаше. После рязко дърпаше въдицата — точно когато трябваше.