	Исках да телефонирам на Маргарет, но в два през нощта сигурно щях да я ядосам. Разговорът можеше да почака до сутринта. Търпението обаче не е сред добродетелите ми. Всъщност, доколкото ми е известно, аз не притежавам никакви добродетели. Освен това имах чувството, че цялото ФБР и ЦРУ не спят и че са ме изпреварили в разследването на случая. На последно, но не и по значение място, това не беше обикновено убийство — дори в този момент, докато се колебаех дали да събудя Маргарет Уили, над страната можеше да се разпространява чума, способна да унищожи цивилизацията. А тази мисъл ми е непоносима.