	Калния път беше пълен с хора, но войници и градско простолюдие отваряха път на Дяволчето и придружителя му. От двете им страни пъплеха деца с хлътнали очи. Някои вдигаха лица в безмълвна молба, други просеха шумно. Тирион измъкна от кесията си шепа дребни монети и ги хвърли във въздуха и децата се разтичаха, като се бутаха и крещяха възбудено. По-щастливите щяха тази вечер да могат да си купят парче клисав хляб. Не беше виждал в живота си толкова претъпкани пазари и въпреки всичкото продоволствие, които караха Тирел в града, цените си оставаха смайващо високи. Шест медника за диня, сребърен елен за крина зърно, цял дракон за телешки бут или за шест прасенца. И въпреки това купувачи не липсваха. Измършавели мъже и жени с изпити лица се тълпяха около всеки фургон и сергия, а други, още по-дрипави, гледаха мрачно отстрани.