	Чироко помисли, че черепът й ще се пръсне. Смътно, като в мъгла видя, че Габи я прегръща. Челюстите й прищракваха, сякаш бяха разглобени. От свода над главите им се изсипа душ от мъртви листа. Някакви малки животинки падаха, превъртайки се във въздуха и се гърчеха на тревата. Земята започна да пулсира, сякаш искаше да се разчупи на части и да излети. пясъчна вихрушка профуча ниско над земята и се разби в скелета на дървото, под което се бяха свили, затрупани от начупени клонки и листак.