	Пастелните багри вече бяха избледнели до тоновете на антични акварели. Подранил здрач, едновременно омайващ и ужасяващ за десетгодишното момиче, постепенно забулваше езерото Дарк Скор. Някъде в гората приглушено избуха стар бухал и Джеси усети внезапни силни тръпки да побиват цялото й тяло. По радиото свърши една реклама на „Аамко Транзмишън“ и Марвин Гей запя: „Оуу, слушайте всички, особено вие, момичета, как можеш да останеш сам у дома, когато няма я любимата жена?“