	Гейтуей не е най-приятното място за живеене на Вселената, но аз си намирах занимания. Беше по-лошо от мините за храна. Всеки изминал ден ме приближаваше към времето, когато щеше да пристигне рапортът на ксенотехниците, но съумявах да не мисля много за това. Пиех в „Синия ад“ и се сприятелявах с туристи, с екипажи от кораби, дошли на посещение, с върнали се от полет изследователи, със зайци, които продължаваха да пристигат, изнемощели от горещите планети и търсех, предполагам, друга жена като Клара. Не я намерих.