	— Хо! — извика Чад Норис, и Кейлог премести камиона, после спря. Чад и помощниците му стъпиха на найлона с гребла в ръцете. Харолд се извърна, преструвайки се, че гледа към небето за дъждовни облаци, но чу звука, който щеше да го преследва в сънищата му — сякаш от мъртвите падаха монети, докато Чад и помощниците му работеха с греблата, побутвайки труповете. Падащите върху найлона монети издаваха звук, който му напомняше абсурдно на почукване на зарове. В топлия въздух се разнесе сладникавата миризма на разложено.