	— Боли ме — промърмори отново. После падна на колене, притиснал слабините си с ръце, с приведена глава и схлупени рамене. Целият се тресеше и Гарати виждаше съвсем ясно едрите капки пот, които се стичаха по врата му, някои от тях се спряха в ситния мъх, който се подаваше изпод ризата на гърба.