	С подписването на Мюнхенското споразумение с Малката антанта е приключено. Л. Спасов пише, че освен Судетите, Чехословакия губи Подкарпатска Украйна и Южна Словакия, които според Виенския арбитраж от 2 ноември получава Унгария.*42 На 31 октомври българският министър-председател и сръбският му колега Стоядинович се срещат в Нишка Баня. Там Кьосеиванов предлага на Стоядинович Югославия да подкрепи България в претенциите и за Южна Добруджа и Егея, а пък България от своя страна да подкрепи Югославия за Солун.*43 За срещата между българския и югославския министър-председатели, състояла се на 31 октомври 1938 г., Димо Казасов е твърде рязък в „Бурни години“. Не бива да се подценява фактът, че тази книга е издадена през 1949 г., а също така, че Казасов е смятан от мнозина за твърде конюнктурен. Той пише: „На 31 октомври стана в Нишка баня нова среща между Стоядинович и Кьосеиванов, в която двамата прислужници на Берлин си размениха информации върху своята зловеща мисия.“*44 През ноември се активизират контактите, отнасящи се до Южна Добруджа. Кьосеиванов разбира за посещението на Карол II при Хитлер и непосредствено преди него разговаря с Рюмелин за претенциите на България към Румъния.*45 Цар Борис III получава покана за посещение в Италия през януари 1939 г. Формалният повод е сватбата на една от балдъзите на царя, но Борис няма особено желание да посети Италия, страхувайки се от политическо въздействие. Единствено го успокоява фактът, че Чембърлейн също ще бъде там.