	— Няма никаква тайнственост — рече тъжно Кристиан. — Онова, от което се опасявах още от първия ден, се случи. Максим отиде в кухнята уж да изпие една сода. И кавгата с Клеман избухна. Когато пристигнахме с Юбер, вече налитаха да се бият. И таз добра! Клеман настояваше да ви известим. Но аз не бях съгласна. Спяхте, а пък и беше за предпочитане да приключим с това веднъж завинаги. Впрочем Максим разбра. Той беше виновен и предпочете да се измъкне веднага. Ама каква вечер! От едната страна Марселин реве… от другата Клеман, хукнал да си стяга багажа… Едва ги успокоих. Накратко, Юбер закара брат ви в Ла Рошел… Мисля, че ще вземе първия влак за Лион. Наистина с него никога не знаеш!…