	Ейти се пресегна нерешително към вентилния механизъм и се напъна. Ръцете му се разтрепериха, тялото му се изви почти комично притиснато до металната врата — задницата му вече почти докосваше прашния под, главата му обещаваше да експлодира от върховното усилие, но кранът не помръдна и на милиметър. Той разочаровано отпусна ръце.