	Загоров пламна от гняв, но погледна Ася и седна. Лицето му се укроти, той се усмихна неуловимо, кимна с глава, сякаш отговаряше нещо на себе си. Не заговори вече по политически въпроси. Ясно беше, че го намираше за излишно. Набързо само съобщи, че има големи изгледи за промени в правителството. Единомислието отдавна беше изчезнало. От всички страни изплували кариеристи. Негодници си приписвали заслуги и търсели награди. Не се знаело какво може да донесе утрешният ден.