	— Аз много съжалявам, че стана така, сър. Много съжалявам. Вижте, сър, аз харесвам предизвикателствата. Може да не повярвате, но аз винаги съм искал да бъда детектив още когато бях хлапак. Бях разочарован от работата си до сега. Мистър Мериуедър нямаше много работа. Случаите, с които се занимавахме бяха обичайните разводи. Не, както и Вие ще прецените много привлекателна работа: дори много скучна мога да кажа. Аз мразя да шпионирам семейните двойки, но трябва да работя. Не съм много млад; трудно е да си намеря работа. Мисля, че обясних положението си, сър. Надявам се ще ми простите, че Ви отнемам от времето. Това, което щях да предложа... — Той спря, изглеждаше объркан. — Ако ми простите за своеволието, това, което исках да предложа е да продължа със случая. Ще съм доволен да получавам по-малко пари, а и мистър Мериуедър няма друга работа за мен сега. Той ми плаща само когато работя за него. Така помислих да Ви предложа услугите си, не защото ще искате да продължите договора, но реших, че няма да навреди, ако спомена за това.