	В края на XX век робите са получили свободата си! И като се озъртат стреснато, те предпазливо напускат оградената с бодлива тел зона на миналото, но още по-стреснати се изправят срещу непознатото бъдеще, за което нито един от тях не е подготвен. Защото в зоната им е било гарантирано да се хранят по три пъти на ден. Нека да е била постна и безвкусна, нека да е разредена чорбица, но все пак — храна. А тук са принудени самостоятелно да се грижат за прехраната си.