	Гласът на Мин прозвуча толкова разтревожено, че Перин за миг се изненада. А после кимна мълчаливо. Тя наистина не обичаше да прави това, което правеше, но то бе част от самата нея; мислеше, че разбира как действа то, или поне отчасти. Ако грешеше, беше все едно да разбере, че не знае как да използва ръцете си.