	Подминаваха я, все по-многобройни, окървавени, смърдящи, размахващи оръжия, крещящи хора. Някакъв мъж я удари в гърба, накрая я да се подпре на едно коляно, а той продължи да бяга. Друг я блъсна, препъна се, но не спря да тича. Елена се изправи, залитайки, с изтръпнала от болка ръка, и се насочи към електрокарите встрани, под заслона на крановете и захранващите тръби. От входа за достъп до кораба пред нея прогърмяха изстрели.