	Когато събират армия от свои хора, те набират само доброволци и никой не бива каран насила да се включи във войската, тъй като считат че насилието кара човек да бъде слаб, а и че малодушието и ненавистта обезкуражават останалите. Ако инвазията, обаче, е в собствената им страна, те използват всички, които са силни, макар и не много смели, като или ги пращат по корабите или по градските стени, така че да не могат да избягат. Никога не карат насила някого да се бие в чужда страна, но не възпрепятстват жените да последват мъжете си, ако искат, а дори напротив, окуражават и възхваляват онези, които са готови да застанат до мъжа си в предните редици на войската. Държат да бъдат заедно близките родственици, бащи и синове, обвързаните, защото човек много по-ревностно защитава близките и приятелите си, отколкото чужди хора, много често съпругът спасява жена си или бащите синовете си, и така често се бият до последен дъх, един до друг. И така от една страна използват умният метод да пращат наемници, вместо свои хора, но ако е необходимо да пратят собствена войска те го правят, като окуражават хората си, но не в излишна жестокост и кръвожадност, а чрез увеличаване на чувството за принадлежност към земята и народа си. Военните им упражнения засилват смелостта им и се счита за изключително разумно решение те да се включват в задължителното им обучение. Но доколкото никой живот не е даден, за да бъде прахосан в битка, то според тях не е непристойно да се използват първични и ужасни методи, за да бъде спестен. В най-разпалените битки, най-смелите младежи, предано пазят генерала си от врага, независимо дали свободен или в засада, следват го навсякъде, а ако бъдат убити или са изтощени, ги сменят други, които никога не побягват, дори и когато са заобиколени от оръжия или наранени, те го защитават до последен дъх от битка, смърт или нараняване.