	Тези думи успокоиха страховете й, ала в същото време накърниха честолюбието й, защото свидетелстваха за проявения от нея страх. Девойката сложи торбата си пред огъня и седна отгоре й, като се чудеше какво ли е това „катерица“, но не желаеше да покаже невежеството си. Топлината, която се разливаше бавно по лицето и ръцете й, беше някак си по-различна от онази вкъщи. Без стени, които да те закрилят, пламъците бяха единственият източник на утеха срещу нощта, и поради тази причина всяка искрица топлинка сега й се струваше несравнимо безценна.