	Когато започна да се изкачва, се чу само едва доловимо дращене. Дишането му беше тихо и нормално. Лицето му не показваше никакви емоции. Това беше мястото. Колата, която го бе докарала, го чакаше на паркинга долу. Нямаше никаква нужда да бърза. Нощта едва бе настъпила. Шофьорът щеше да почака.