	Сливка се надигна мълчаливо и ми подаде едно от нейните причудливи огледалца. Надникнах в него и замръзнах — оттам ме гледаше демонично лице със синя кожа и черни полукръгове под очите. Изведнъж забелязах, че съм се издължил и че ръката, с която стискам дръжката на чаената чаша, завършва със закривени нокти.