	— Хайде, разкажи ми сега всичко отново, но този път по-бавно — намести детето в скута си и се взря в очите му. Бяха същите като на майка му и Шонед понякога усещаше ос болка при спомена за Камигуен. Отмахна меките къдри от челото му и страшно й се прииска приятелката й да беше тук сега. Ками щеше да я разбере и да я подкрепи. — Какво се е случило?