	— Нещо по-лошо — второто се оказа излишно. Защото духът на нейния леопард щеше да свърши същата работа. Само че аз не знаех. Този ход принадлежи на Противниците ми. И досега не знам дали от желание да си блокираме взаимно действията не се доведохме до патова ситуация, или всички станахме жертва на Болесовия идиотизъм, или нещо друго се крие зад цялата тази история. — Той се поколеба. — Защото в плановете ми не влизаше обладаването да се случи преди убийството. Но се случи. Нали. — Уенцел го гледаше хладно и на Ингрей изведнъж му хрумна, че не само той се домогва до информация в момента. Чакай малко, да не би Уенцел да намекваше, че потокът от взаимни усещания между Ингрей и Аяда е негово дело?