	След миля*-две стигнах до обработвана земя. Отвъд три-четири ниви се виждаше къщата. Вървях по края на гората и наблюдавах внимателно от прикритието си, после в сянката на живите плетове прекосих всички ниви, освен последната, и спрях, за да се огледам отново. На двора нямаше жив човек, само старият Джейкъб бавно прехвърляше тор с лопатата. Когато остана гърбом по-дълго, аз бързо минах напряко по ивицата гола земя, прекачих се през един прозорец и предпазливо се упътих към стаята си.