	С тези думи той припомняше една обезпокоителна констатация във връзка с четиринадесетте години на изминали векове: 714 — нашествието на испанските мюсюлмани; 814 — смъртта на Карл Велики и раздробяването на империята му; 914 — нахлуването на маджарите, съпътствувано от големия глад; 1114 — загубата на Бретан; 1214 — коалицията на Отон IV, с голяма мъка смазана при Бувин… победа на ръба на пропастта. Единствена годината 1014 не влизаше в редицата на нещастията.