	Спря, избърза потта от челото си ръка и си каза, че е крайно време да се успокои. Изразходваше два пъти повече енергия заради паниката, която го беше обхванала. Остана да лежи неподвижно поне минута, докато успокои дишането си. Според часовника беше в шахтата вече от петнайсет минути. Повече, отколкото беше очаквал. Вероятно краят вече не беше толкова далеч. След като беше завил по лявото отклонение, което отиваше към личните помещения на президента, беше изключил миньорската лампа на главата си. Мислеше, че е малко вероятно терористите да са слезли чак до мазетата на трето ниво. Азис не разполагаше с достатъчно мъже, за да контролира всяка част от Белия дом.