	Зелен цвят изобщо не се виждаше: нито зеленина, нито земя, нито небе, нищо друго освен хора. Някъде в този свят, смътно осъзнаваше Гаал, беше дворецът на императора, който стоеше на истинска земя, обкръжен с високи зелени дървета и цветя като дъгата. Това беше малко островче сред океана от стомана, но от балкона, на който стоеше той, дворецът не се виждаше. Може би се намираше на хиляди километри оттук. Гаал не знаеше.