	Бренер вдигна поглед и видя пребледнялото лице на йезуита. Йоханес се беше облегнал на вратата и тежко дишаше, сякаш се надяваше, че с тялото си може да спре някого. В крайна сметка нямаше никакво значение дали някой ще го убие, стреляйки през вратата или ако влезеше в стаята. Бренер разбра, че неясният страх, който през цялото време не го беше напускал, беше съвсем оправдан. Близостта на Салид беше достатъчна, за да бъдат и те осъдени на смърт.