	Кенеди погледна на запад, към хълмовете Блек Хилс, някак странно, страховито красиви. За миг през съзнанието й мина мисълта да избяга. Да вземе Томи, да се откаже от ЦРУ… Никога да не се обръща назад! Нека лешоядите преследват някой друг. Тя сведе очи към гроба на Томас Стансфийлд и си даде сметка, че не може да постъпи така. Прекалено много му беше задължена. Знаеше, че той разчиташе на нея да запази политическия неутралитет на ЦРУ. Кенеди не можеше да посочи друг човек, на който да се е възхищавала така, както на Томас Стансфийлд. Той бе посветил живота си на своята страна. И Кенеди му бе дала дума. Щеше да се върне във Вашингтон.