	Когато Орландо и Фредерикс свиха по алеята на слепия просяк към реката, светлините в най-високата кула на двореца на сенките горяха. Сигурно пак някое тъпо ритуално посвещение, реши той. Опита се да си спомни името на момичето жив мъртвец — Мария? Мартина?, — ала не успя. Мина му през ума дали няма да я засече пак някой ден. Вероятно само ако отиде пак в двореца, което с положителност значеше никога.