	На петдесет метра след първия бар, на отсрещната страна на улицата, се намираше вторият — „При Юго“. Куин бутна външната врата. Вляво бе барплотът, вдясно — две маси близо до прозореца към улицата, който бе скрит зад плътни дантелени завеси. И двете маси бяха празни, както и цялото заведение, с изключение на неговия небръснат съдържател, който се занимаваше с кафе машината зад барплота. Куин добре съзнаваше, че отворената зад него врата, в която стоеше Сам, го прави видим отвсякъде. Ако имаше човек в тъмните сепарета в дъното, той трудно можеше да бъде забелязан. След миг той съзря единствения посетител в бара. Най-отзад, сам на маса, с кафе пред него, втренчил поглед в Куин.