	В мига, когато стреснатите птички отлетяха като трептящо златно облаче, в което преливаха всички цветове на дъгата, Дик изтръпна: горе в крилото на Паола се бе разнесъл изстрел. Той позна, че беше от нейната пушка 30—30 и бързо прекоси двора. „Тя ме изпревари“ — беше първата му мисъл. И онова, което само преди миг беше загадка за него, сега се вряза в съзнанието му тъй ясно, като пушечния изстрел.