	Кук изобщо не загряваше. Въпреки че беше един от специалистите на Държавния департамент по отношение на Япония, все още не бяха го повикали, за да го запознаят изцяло с фактите, и знаеше само нещата, които чу по радиото в колата си, тоест съвсем малко. Нагумо виждаше, че на Крис не му достигаше въображение да си представи, че страната му може да бъде атакувана. В крайна сметка Съветския съюз вече го нямаше, нали? Това удовлетворяваше Сейджи. Макар и ужасен от рисковете, поети от родината му, и незапознат с причините за тях, той си оставаше патриот. Обичаше отечеството си като всеки човек. Също така бе част от културата му. Получил беше заповеди и инструкции. Съзнанието му можеше да се бунтува срещу тях, ала той просто реши, че е войник, служещ на страната си, и толкова. Да, истинският гайджин бе Кук, не самият той. Непрекъснато си го повтаряше.