	Ха, ха. Е, не беше съвсем вярно, че той е останал сам тук, когато всички, включително и хората от Лунните планини бяха отишли в Единбург да помагат. Бяха зарязали децата и старците. На Кер му било скучно да седи през цялото време с оръжие в скута. Разбрал, че един от старците говори на някакъв странен датски — това е земен език, или е бил. Кер намерил вокодер сред нещата, останали от чинкосите и там имало датски. Тъй че Кер се забавлявал, като разправял на стареца разни приказки, а той ги разказвал на децата, които постоянно се навъртали наоколо.