	Коленичи на пода и се подпря на пръстите на едната си ръка, като бегач, който очаква изстрела на стартовия пистолет. После се втурна под свода (дори и в този миг изпълнен с благодарност към тялото си, че откликна толкова енергично), закачи стената с рамо и се претьрколи. Без да иска ритна един кашон и го прекатури — отвътре се посипаха какво ли не: чорапи и ръкавици, няколко стари книги с меки корици, бермуди, отверка, покрита с някакви кафяви капки — може би от боя, а може би пък от кръв.