	И Мересиев помисли: ето и фашистите искаха така да пуснат корени в нашата нива, да се налеят с нашите сокове, безочливо и страшно да се издигнат над нашите богатства, да заслонят слънцето, а великия, трудолюбив могъщ народ да изгонят от нивите му, от градовете му, да го лишат от всичко, да го изсмучат, да го заглушат, както буренът беше заглушил тези хилави класчета, изгубили вече и външния вид на силния и красив злак. Почувствувал прилив на момчешка буйност, Алексей за шиба с бастуна си червените пухкави тежки глави на плевелите, като се радваше, че на цели купчини лягат изпочупените ненаситни стъбла. Пот течеше от лицето му, а той все удряше и удряше бурена, заглушил ръжта, и чувствуваше с радост усещането на борбата и движението в измореното си тяло.