	6 ч. сутринта. Към 4,30 най-сетне заспах, само за да бъда събудена в 5,45 от Шарън, която блъскаше леглото ми и викаше, че трябва да идем в някакъв храм, за да видим изгрева (през 100 м облаци?). Не мога повече. Ааах! В стомаха ми май става нещо много ужасно. Непрекъснато се уригвам на развалени яйца.