	Спарки отделя едната си ръка от шията на Пол и с опакото на дланта си зашлевява небрежно малкия си син. Скот полита назад и се удря в масата в средата на мазето. Отгоре й се мъдри старовремска ръчна печатарска преса, която Пол някак си бе поправил. Дори бе отпечатал на нея няколко разказа на Скот — първите публикации на малкия брат. Ръбът на масата се забива в гърба на десетгодишното момче и лицето му се сгърчва от болка, докато наблюдава как баща му продължава да души Пол.