	Почти точно над района на Отдела по провокациите изхвърлих трупа на Рейза Тор. Твърде лошо — вече нямах достъп до отдела, но нали скоро щях да съм много далеч оттук! Утре, ако ми хрумнеше, щях да пратя по пощата снимките как уби любовницата на командира на Смъртния батальон. Поетичен оттенък. Не, може би по-добре на новинарските листове. Не, най-добре да не го правя. Нека труповете почиват в мир. Човек може да прекали с артистичното начало в душата си.