	Когато Вера взе рецептата и мина към дъното на болничната аптека, Озбърн остана до първото гише и се загледа в рафта с поздравителни картички. Веднъж надигна глава и видя, че аптекарят оживено говори нещо, размахвайки ръце, а Вера стои с юмрук на кръста и го чака да свърши. Озбърн веднага отклони поглед. Дали не бе сгрешил, че я забърка в тази история? Ако го хванеха и истината излезеше наяве, можеха да я обвинят в съучастие. По-добре да й каже, че ще мине без препарата. Сигурно имаше и други начини да се справи с Анри Канарак. С изтръпнали пръсти той върна на рафта картичката, която разглеждаше и тъкмо се канеше да тръгне към Вера, когато я видя, да се задава насреща. Минавайки край него, тя лекичко намигна.