	По пътя към фермата се уговорихме, че мис Халкъм ще влезе сама в къщата, а аз ще остана да чакам наблизо, за да я чуя, ако реши да ме повика. Възприехме този начин на действие, опасявайки се, не моето присъствие след случилото се предишната вечер в църковния двор би могло да окаже влияние и да възобнови нервната уплаха на Ан Катърик и да я направи още по-недоверчива към исканията на една непозната за нея дама. Мис Халкъм ме остави с намерението да говори най-напред с жената на фермера (в чиято приятелска готовност да й помогне по всякакъв начин тя бе напълно уверена), а аз останах да чакам недалеч от къщата.