	На пристанището нямаше жива душа. Няколко рибарски лодки бяха излезли още преди бурята и вероятно се бяха скрили в някои заливчета, където не биха могли да ги настигнат връхлитащите вълни. Минаваше ми през ума да се опитам сам да отида на „Халбран“, но за това трябваше да поискам от там лодка, а боцманът, дори да ме познаеше, навярно нямаше да посмее да ми изпрати лодка без знанието на капитана.