	— Мога ли да предложа нещо? — Сюан смяташе, че е постигнала плахост много повече от необходимото. Струваше й усилие, но смяташе, че ще е добре да го усвои. „Миреле няма да е единствената, която ще се опита да ме натика в трюма, ако си помислят, че съм прекалено нахална.“ Само че нямаше да бъде. Щяха да се хванат. Айез Седай очакваха — не, по-скоро изискваха — уважение и покорство от онези, които не бяха такива. — Струва ми се, че която и да изберете, трябва да е някоя, която не е била в Кулата, когато аз… бях свалена. Няма ли да е най-добре, ако жената, която отново ще обедини Кулата, се окаже такава, която не може да бъде обвинена, че е избрала една от страните в този ден? — Дано не й се наложеше да го продължи.