	Все пак тия парченца плат не отидоха в боклука при стъклата и капачката от уиски — тях хвърлих в океана по-късно през деня. Бях прекосила двора и вече тръгвах по стълбите към верандата, когато ме прониза една мисъл. Джо беше скъсал парче от комбинезона, който се вееше зад мен — ами ако все още го държеше? Ами ако все още го стискаше в единия от юмруците си, отпуснати на коленете му, долу, на дъното на кладенеца?