	Нямаше светлина. Вътре царуваше абсолютен, главозамайващ мрак и студ, който беше нещо повече от обикновен студ — по-скоро пълна липса на каквато и да било топлина. Усещах — без сам да зная как — че там вътре няма съвършено нищо, че отвъдната пустота е пълно отрицание на всичката земна светлина и топлина. Усещах движение, макар че не можех да го видя — някакво странно завихряне на студа и мрака, като че загадъчен миксер ги премяташе в засмукващ въртоп от ледена тъмнина. Докато надничах в дупката, главозамайването ме връхлетя и се опита да ме катурне напред, да ме засмуче навътре. С ужас отскочих назад и се проснах на пода.