	— Сигурно ти харесват. Не може да не ти харесват. — и пак се изкиска. — Ако бъдеш послушен, в което съм сигурн, може и твоите да отидат при тях. — върна стъкленицата на мястото и на стилажа и продължи. — А сега е време да УМРЕШ. — и с един скок се озова до Джони. Зграбчи го за врата. Дългите му нокти се забиха в меката кожа на младежа и от раните потече кръв.