	Привечер, накуцвайки се промъкваше до входа на пещерата, за да слуша монотонните песни на есеите, докато те се отдаваха на вечерната си молитва. Необяснимо защо като слушаше тези песни очите му се пълнеха със сълзи и той започваше да хлипа неудържимо. Често го завладяваше депресия, която му навяваше мисли за самоубийство.