	Али бе модерен град с многобройни китайски и тибетски улици за разходка и с превозни средства навсякъде. Сградите му бяха добре поддържани и магазините изглеждаха малко смущаващи, имайки предвид ужасните пътища и условия, през които трябваше да минем, за да се доберем дотук. Оглеждах се наоколо, но не виждах никой, за когото би могло да се предположи, че говори английски и след няколко пресечки започвах да се чувствам още по-опустошен. Наложи ми се да седна край пътя на стар циментов блок. Страхът ми нарастваше и аз бях обзет от пълна паника. Какво да правя сега? Какво ли се бе случило с Ин? Защо онзи китайски полковник ме остави да си тръгна ей така? Нищо не разбирах.