	— Право казваш — отвърна Силвър. — Били винаги знаеше как да се справи — бързо и смело. Не прощаваше никому. Но аз съм кротък човек, постъпвам джентълменски, обаче този път работата е сериозна. Дългът си е дълг, момчета. Аз гласувам — смърт. Когато вляза в парламента или се возя в каретата си, никак не ми се иска да се вмъкне някой от тия дърдорковци в къщата ми като дявола, когато четеш молитва и най не го очакваш. Та сега, казвам, чакайте, но когато му дойде времето, пипай здраво и не губи миг.