	По мръсния път под високите борове вечерта вече бе настъпила. Бръмченето на скакалеца не се чуваше, а вместо него се беше появила песента на щурците и от време на време се долавяше тананикането на нощните птици. Не се чуваше никакъв друг звук, с изключение на стъпките ми в меката земя. Никой друг не се движеше по пътя. Можех да почувствам тежестта на пистолета върху бедрото си. Беше хубаво чувство.