	Тогава я видя да влиза. Вървете с вдигната глава, пребледняло лице и сериозен поглед. Идваше без да бърза по пътеката между масите. Напомни му за времето, когато я видя за първи път: дръзка, самоуверена и твърда като закалена стомана. Той избърса лицето си, без да сваля поглед от нея. Тя опря ръце на масата и се наклони към него. Сините и очи искряха.