	След време коромантиецът сякаш изгуби търпение. Неговата неестествена страст възропта против въздържаността на девойката. Той осъзна безнадеждността на своето противно ухажване. Безразсъдно бе да се отдава на този трескав любовен блян с надежда, че той ще бъде споделен — една надежда, от която, както се твърди, били вдъхновявани сатирите. Отблъскващото държане на онази, която бе предмет на демоничното му ухажване, нескриваното отвращение, твърде явно изразено в изплашените й черти, показаха на Чакра колко напразни са усилията му.