	— Не, ваше превъзходителство. Тя просто отиде да живее при него — и като видя вдигнатите в недоумение вежди на съдията, побърза да добави: — Много съжалявам, ваше превъзходителство, но това е един от малкото случаи в моята практика, които не можах да осветля напълно. Бях изправен пред две непреодолими пречки. На първо място, публичният дом, където работеше Сапфир, принадлежеше към стария свят, а аз имах изричната заповед да не дълбая в тези среди и да се намесвам само в случай на извършено престъпление. Още повече че скоро след това въпросният публичен дом изгоря заедно със съдържателя си и голяма част от обитателките. Откупена е била, но не можах да установя от кого. Второ, човекът, при когото тя отиде да живее, бе търговецът Май. Въпреки че беше твърде освободен от предразсъдъци за човек от стария свят, той умееше да бъде и изключително потаен, ако личните му интереси бяха засегнати. Освен това беше най-богатият търговец в столицата, а не някакъв обикновен човечец, в чийто личен живот е лесно да се надзърне. Затова си спомням толкова добре случая, ваше превъзходителство. Той е един от съвсем малкото неприключени в моите тефтери.