	— Ами, как ли не, мътеница! Дайте вино, вино! Дошъл ни е на гости не само един поет, а двама! Fama crescit eundo! (Разпространявайки се, клюката нараства (слухът набъбва). Б. пр.) Каква изненада, каква радост! Ана, донеси вино, вино! Знам какво трябва да се поднесе на такива духовно извисени господа! Сядайте, сядайте смело, понеже нали ви е известно — habenti dabitur et abundabit! (На имащия ще се даде и така ще има още повече. Б. пр.)