	Оставаше второто: турската баня. Какво искаше да каже пък с нея брат ДОбюсон, макар и не Пиер? Вече години Джем се дразнеше от принудителната си мръсотия, докато Западът без стеснение се чешеше там, където го хапеха въшки. Трудно търпеше туй един наш, запомнил баня от първите си дни. До Ница имахме.поне морето, но на север водите са студени, тинести. Откак бяхме само двама, обяснявах на всеки отделен брат, че ни трябва топла вода, много, цяла каца, и всяка седмица, а съответният брат се чудеше. „Къпем се“ — обяснявах всекиму и тия наши смешни бани в огромната, засводена Джемова стая скоро станаха мълва из Дофине.