	— По дяволите — каза Две за ден. Наведе се, взе една китайска цигара от пакета на масата, запали я със запалка-череп от мътна оловна сплав с размерите на лимон и се протегна за чаша вино. Човекът с очилата протегна слаб кафяв показалец и внимателно докосна китката на Две за ден. Две за ден остави чашата и се отпусна обратно, лицето му внимаваше да не изразява нищо. Човекът се усмихна на Боби.