	Тръгна да си върви. За какво беше ходил у Сомови, за какво беше цялото му движение, състоянието му? Безцелно блуждаене или болест? Той чувствуваше необходимостта все пак да даде някакъв отговор. Помисли си, че го е привлякло надмощието на по-силния, защото имаше такава черта в характера на Илиев, да се засланя при по-силния. Сред безцветните спомени за неговите приятели и близки този Сомов отведнъж изпъкваше като интересна фигура.