	Таласъма не посмя да рече „Трипио е дяволски подъл!“. Снимката стана за чудо и приказ и феята тутакси я конфискува. Все пак подир малко се наложи нещастникът да произнесе вълшебните слова, защото още след първите крачки по просеката с крал Артур на гърба краката му се преплетоха и крантата затъна в блатото. Наложи се Хък да нарами летящата метла като кирка и пешком да се доберат до по-твърда почва. Добре, че наоколо не се мяркаха поданици на краля и никой не стана свидетел на позора! Най-сетне перипетиите на странстващия рицар свършиха и славният поход можеше да започне.