	Ричард се огледа. Вярно беше. Не беше мокър — нито той, нито Шота. И чупливата й, огненочервена коса си беше съвсем в ред. Той погледна Ничи, която му отвърна с учудена гримаса. Явно беше озадачена от причината за неговото объркване. Сигурно е така — сигурно още сънува. Наистина беше само сън, също като екзекуцията му, също като срещата с Калан. Само си е представил, че сграбчва Шота за гърлото.