	Площта, заемана от дивизията на ПВО, на пръв поглед беше равна на територията на Белгия, не по-малко. Действително, до Симферополското шосе стоеше резервното КПП, а къде се намираше главното беше дори трудно да се ориентираш. Куманин ни най-малко нямаше да се учуди, ако през главното КПП можеше да се излезе на Ленинградското или Ярославското шосе: през територията на поделението минаваха като минимум две железопътни линии. Войници товареха и разтоварваха вагони. По пътищата сновяха военни камиони, натъпкани с дъски и някакви сложни предмети, покрити с брезент. Срещаха се тайнствени постройки с неясно предназначение, но явно с производствен характер. И въпреки че навсякъде висяха плакати от типа: „Боецо от ракетните войски! Бдително охранявай мирния труд на съветския народ!“, самите ракети никъде не се виждаха. Може би бяха добре замаскирани.