	Намираха се върху голяма кратерна равнина. На пръв поглед трудно можеше да се определи размера й. Гледайки през стъклото на шлема си, Кейман трудно си можеше да прецени колко отдалечени са планините. Съзнанието му знаеше, защото познаваше всеки квадрат от мрежата на марсианската карта на двеста километра около точката на кацането. Но сетивата му го мамеха поради абсолютно прозрачната атмосфера. Планините на запад, знаеше това, се намираха на сто километра оттук и бяха почти десет километра високи. Изглеждаха като близки хълмове.