	Моментът, в който се изсипа дъждът от пера, беше решителен. Разговорът, който проведоха тогава, беше най-личният, откакто се познаваха, разговор, който сестрата щеше да съхрани в паметта си, както щеше да пази шишенцето си с пух. Кончета Крочета, една забележително разумна жена, преди години бе изоставила надеждата да бъдат нещо повече, отколкото бяха, един за друг. Твърде много от най-хубавите й години преминаха във въздишки по доктора. Обичаше го, но не очакваше нищо.