	Докато вървеше към тоалетните в задната част на совалката, почти усещаше погледа на Силк по тялото си. Не че тесните кабинки бяха най-идеалното място в галактиката за секс, но човек можеше да се оправи и там. Имаше намерение да го слиса, както още не му се е случвало, и така да го върже по-силно. Той не изглеждаше зле и беше доста схватлив, макар и по-наивен, отколкото искаше да се покаже, а и сигурно е бил на сухо, откакто са убили партньорката му. Трябва доста да е насъбрал и не й пукаше дали е стерилен — хормоналният й баланс не допускаше бременност, ако ще да се празни като кит в нея. Разбира се, присадката действаше само една година, а и можеше да се маха по желание. Не гореше от нетърпение да навъди малки копия — свои или на поредния любовник, и все пак й харесваше да има възможността за избор. Умът й не побираше как всички балами и безделници на тази планета позволяват на някой друг да им нарежда как да живеят. Сякаш са стадо овце. Ако на Нова Земя се намереше кретен, пожелал да пробута такива закони за вродена стерилност, бързичко щяха да го топнат в океана, овъргалян в солиден слой разтопен строителен пластопор. А земяните нямаха нищо против, защото топките май вече за нищо не им служеха.