	Дийн говореше през зъби, гримасничеше и думите му изгаряха тъй както гореше сърцето му, но той разпалваше същите чуства и у тези, които го слушаха, караше ги да консумират яростта си, да я превръщат в сила. О, той беше развил силата си, беше се усъвършенствал — можеше да помести цели планини, ако поискаше. Волята му можеше да прекърши най-дебелия дъб, да стоши най-твърдия камък, да пресуши най-дълбокия вир. Да убие безброй вируси, когато дойдеше времето за това. Той беше обучил своя армия, беше калил стотици мъже в много битки. Беше повярвал в съдбата си и я беше споделил с много други. No more mr. Nice Guy!