	— Съмнявам се. — Харман се приближи до костите и ги освети отблизо. По скалните первази от двете страни на водата бяха пръснати още останки. — Стари са — каза Харман. — Отпреди месеци или години, даже десетилетия. — Вдигна две ребра и ги поднесе под лъча. Костите бяха смайващо бели на фона на синята ръкавица на термокожата му. Деймън видя следите от зъби и отново се разтрепери.