	— Не мога! — разтърси енергично глава. Разрошената й от вятъра коса се спусна като буреносен облак над лицето й. — Казах ти, че нямам време. Просто направи, каквото ти поръчах. Моля те — звучеше напрегната и изтощена, хвърли поглед към вратата на църквата, сякаш се страхуваше да не я видят с мен.