	„Сега съм свободен от Тиша — помисли той. — Половината ми живот беше обсебила, но вече нямам нужда от нея, не повече, отколкото от Алайая или Данси, или Марей, или от стотиците като тях, с които съм лягал. Сега си имам Шае. Шае.“