	С тревога върху младежкото си лице Камлан се приведе в седлото, за да огледа приятеля, който бе станал негов враг. После тревогата изчезна, прогонена от студения, праведен гняв на отмъстителя. Той размаха меча, изкрещя и пришпори коня си. Бойците препуснаха напред и обкръжиха врага. Под светлината на факлите Невин видя меча на Герейнт да излита над тълпата, обагрен с прясна кръв. Изцвили кон, хората закрещяха, после тълпата се отдръпна назад. Герейнт лежеше мъртъв. Без да обръща внимание на кръвта, бликаща от разсечената му буза, Камлан скочи от седлото, пристъпи напред и коленичи до него. Вдигна меча си с две ръце и отсече главата на Герейнт. Изправи се, стиснал косите й, сетне замахна и с яростен вой я запокити към стената.