	Ние с пиколото се изкачихме с асансьор метър на метър до втория етаж и извървяхме няколко километра по безкрайни коридори. Колкото повече вървяхме, толкова по-горещо ставаше. Той отключи вратата на стая колкото килер, с едно прозорче, което гледаше към шахтата. Отворът на климатичната инсталация горе на тавана беше колкото дамска кърпичка. Парченцето панделка, завързано за него, едва-едва потрепваше, колкото да покаже, че там нещо мърда.