	На устата му бе да възрази, че нищо не може да си струва това, но устните му останаха здраво стиснати. Трябваше да се направи. И макар да се наричаше страхливец, защото сам не можеше да го стори, а кожата му настръхваше от мисълта, че те ще го направи, той щеше да й разреши да използва камбаната.