	Протоспатарий Никифор Ксифий трябваше да удари най-напред Преслав, старата българска столица. Но той премина Маторие гори не по прекия и най-удобен път за Преслав, а на запад от тоя път, за да изненада българите и да мине по-лесно през страшните планини. В същото време Симеон Илица, който беше царски наместник за цяла Горна Мизия, бе получил повеля от Самуила и бе тръгнал на път за Средец и Скопйе с един полк от четири хиляди души. Ето поради тия причини двете войски, едната от които трябваше да защитава Преслав, а другата да го напада и превзема, се срещнаха на два дена път далече от него. Симеон Илица знаеше, че вторият Василий бе тръгнал за България, но не знаеше неговите кроежи и бе получил недвусмислена повеля от своя цар за цялата българска войска по Горна Мизия, та още преди това бе изпратил няколко по-малки полка към Скопйе. Българският полк се движеше много бързо — Симеон Илица смяташе, че се движи успоредно с Василия, по двете страни на планинските вериги, и бързаше да го изпревари. Така малката българска войска изеднаж се озова лице срещу лице с близу десет пъти по-силен неприятел.