	Вторите, с ботуши и разгърдени кафтани или с дълги ризи над панталона, боси, брадати и без бради, стояха до отворените врати на задушните вагони, държаха се отстрани за касата или за напречната греда на входа, мрачно гледаха крайпътните местности и техните жители и с никого не разговаряха. Те нямаха нужните познанства. Нямаха никаква надежда.