	Каупъруд, влизайки в делови контакти с Едуард Мълая Бътлър, без сам да съзнава, се остави да бъде въвлечен в тази рискована и нечестна игра. Преди седем години бе напуснал фирмата „Тай и Ко“ с твърдото решение никога вече да не се занимава с борсови спекулации. Сега обаче отново желаеше да се върне към тази дейност, при това с много по-голяма охота, защото работеше за „Каупъруд и Ко“ и държеше да задоволи новата си влиятелна клиентела, която все по-често търсеше услугите му. Клиентите му имаха малко налични пари. Успяваха предварително да научат кога какви акции ще се продават и искаха от него да закупи за тяхна сметка срещу малък процент пакети от акциите, които ги интересуваха. Обръщаха се към него, защото се знаеше, че той поддържа връзки с много политици и бе известен като надежден човек. И това наистина бе така. Досега Каупъруд не се бе занимавал с борсови спекулации за своя сметка. Дори се ласкаеше от мисълта, че през всичките тези години нито веднъж не бе играл на борсата за себе си, а бе действал само от името на други лица. Но ето че сега Джордж Г. Стенър му бе предложил да участвува в една работа, която по своята същност доста наподобяваше борсовата игра.