	Имаше едно кътче в целия кораб, което Мартин приемаше за свое любимо. Когато не четеше в библиотеката, той най-често прекарваше свободния си час там.скриваше се зад грамадните сандъци, сядаше на пода и през тясната пролука наблюдаваше скришом сектора за пристигане.