	Преди някой да успее да отговори, Хари усети ужасна, разкъсваща болка в белега. Той бързо обърна гръб на любопитните и щастливи лица и в този момент Нужната стая изчезна и сега той стоеше в полуразрушена каменна колиба, изгнилото дюшеме лежеше изтръгнато в краката му, стара, златна кутия лежеше празна до дупката, а бесният крясък на Волдемор вибрираше в главата му.