	Прожектори кръстосваха задимения въздух и търкаляха яркочервени елипси по кадифените стени. Стотици сепарета се бяха проснали между колоните и изпълваха кънтящите балкони, които се извисяваха поне двайсет етажа нагоре, преди въртопите от облаци дим да ги скрият от погледа. Почти безкрайна гора от маси покриваше блестящия долен етаж, а между тях препускаха фигури в сребърни дрехи също като топчета във флипер — хиляда сервитьори и сервитьорки, две хиляди, а може и повече — и всички се движеха бързо и ловко като капчици живак.