	Покатерила се Двуочка на дървото и златните ябълки не бягали от нея, а сами се навеждали към ръката й, така че тя можела да ги къса една след друга, и после слязла с пълна престилка. Майка й ги взела, но вместо да благодари на клетата Двуочка, завидела й, че само тя може да бере от плодовете. И трите започнали да се държат още по-сурово с нея.