	Във форта се беше събрал всякакъв свят. Повечето бяха съмнителни личности, с които братята Бърнинг отбягваха да се събират. През тези два месеца ставаха какви ли не скандали. Изгърмя се много барут, много пари се изгубиха на карти и се изпи още повече вино. Най-грубо се държаха двама души, които се наричаха Грайндер и Слак. Те бяха комарджии, пияници и страшни кавгаджии, но не притежаваха капка смелост. Не минаваше ден без скандал, предизвикан от тях. Най-отвратителното в тях обаче беше навикът им да употребяват при всякакъв случай клетвите: „Да ослепея веднага, ако…“ — това бяха думи на Грайндер, и „Господ да ми вземе ума“ — на Слак.