	От една мрачна част на залата, където тавана почти докосваше пода, се появи момиче. Хоукмун зърна очертанията на тялото й, но не знаеше със сигурност дали това е Изелда. Той прибра сабята в ножницата и пое насреща й. Да… походката… стойката на тялото… всичко приличаше на Изелда.