	Още от самото начало не й липсват притоци, подхранвани на свой ред от голям брой подпритоци. Такъв е например Чинчипе, вливащ се от лявата й страна, от североизток. Отдясно е Чачапуяс, идещ от югоизток. След това, отляво — Марона и Пастука, а отдясно — Гуалага, която се губи при мисията Лагуна. Пак отляво идват Чамбира и Тигре — от североизток; отдясно — Уалага, която се влива в Амазонка на две хиляди и осемстотин мили от Атлантическия океан, а на разстояние от двеста мили срещу течението й могат да плават кораби и да проникнат до самото сърце на Перу. И най-после, отдясно, близо до мисиите Сан-Жоаким д’Омагуас, на мястото, където завършва горният басейн на Амазонка, след като прокара величествено водите си през пампасите на Сакраменто, се появява прекрасната У каяли; тя е голяма артерия, подсилвана от многобройните речици, изтичащи от езерото Чукуито, на североизток от Арика.