	Сините й очи бяха като студен огън. Вирна знаеше, че колкото и мила и състрадателна да бе Кара със служителите, сега не трябваше да й се противоречи. В този момент тя командваше ситуацията. Вирна нямаше представа каква е тази ситуация, но имаше доверие на Морещицата и знаеше, че не е нужно да поставя думата на Кара под съмнение.