	Той взе бучка захар от подложката на чашата си за кафе и я подхвърли на застаналата в очакване Луиза, която я лапна още във въздуха. През компанията премина въздишка на облекчение. Вълк, който яде захар, наместо да се опита да разкъса на парчета поне папагалите, не изглеждаше чак толкова страшен. Въздишката се засили до благодарствено ахкане, когато лорд Пабъм изведе животното от стаята, подмамвайки го с друга бучка захар. Всички мигновено се втурнаха към опразнената зимна градина. Там нямаше и следа от мисис Хемптън освен чинията, която съдържаше вечерята на папагалите.