	Все по-начесто започна Станчо да ходи по други села и колкото по-ходеше, толкова повече се прочуваше. Голям майстор-вампирджия беше! Но от всяко ходене се връщаше все по-мрачен и все по-умислен. Вярно — всеки път кесията му беше пълна със златни и сребърни пари, ама сякаш не им се радваше. С такива пари Станчо плати да построят нова черква в Лесков дол — досегашната беше много ниска и порутена, та някои селяни ги беше страх да влизат вътре, ако и да Господ ги пазеше. Голяма черква построи Станчо — с пет кубета, всичките посребрени и с висока камбанария със сребърен кръст отгоре — за тоя кръст цяло котле меджидии беше дал. Пари раздаваше и на сиромаси и просяци — на него, казваше, нищо му не трябвало. И пак хукваше по друмищата.