	След тия думи в колата настана тишина и Озбърн си помисли, че Вера бе казала същото за новата Европа и оставката на Франсоа Кристиан. Зловещите спомени на баба й от нацистката окупация на Франция: хората изчезват без обяснение и вече не се завръщат, съседи и близки се шпионират взаимно, навсякъде има хора с пушки. „Същата сянка усещам сега…“ — чу той гласа й тъй ясно, сякаш стоеше до нея и изтръпна от нотките на ужас в този глас.