	Бурята от огън и мълнии все още вилнееше над купола, но Севанна чу глухия ропот за гърба си. Другите жени мислеха за отстъпление. Не и тя обаче. Винаги беше знаела, че най-лесният път към властта е да завладееш мъжете, които вече я притежават, и още от дете беше сигурна, че е родена с оръжията, с чиято помощ може да ги завладее. Суладрик, вождът на клана Шайдо, бе паднал в ръцете й още когато беше на шестнадесет и когато той умря, бе избрала онези, които най-вероятно щяха да го наследят. И двамата, Мурадин и Куладин, бяха повярвали, че всеки от тях единствен е привлякъл интереса й, и когато първият не успя да се завърне от Руйдийн, както мнозина други мъже, една усмивка само бе убедила Куладин, че той я е покорил. Но властта на един вожд на клан бледнееше пред тази на Кар-а-карн, а дори това бе нищо пред възможността, която се откриваше пред нея сега. Тя потръпна, сякаш току-що бе видяла най-красивия мъж, който една жена може да си представи, в шатрата за потене. Когато Ранд ал-Тор станеше неин, тя щеше да покори целия свят.