	— Не си ли съгласен, Джоунс? Сам прецени: Какво те води тук? Безумното желание да намериш Кивота, нали така? Старата мечта да откриеш античната безценна реликва, жаждата за, може да е някакъв вирус, който подклажда страст към миналото. — Белок се усмихваше, продължавайки да върти верижката. — Я виж този часовник. Евтиния. Боклук. Занеси го в пустинята и го зарови. След хиляда години ще бъде безценен. Хората ще се избиват заради него. Хора като теб и мен, Джоунс. Кивотът, разбира се, е друго нещо. Той няма да ни донесе кой знае каква печалба, никой от нас не се заблуждава. Но сме трескави, алчни, приятелю. Това е общият ни порок.