	Джейсън не чу останалото, тъй като наведе глава и се устреми към вратата. Двамата стражи в дъното на коридора доловиха тежките му стъпки и се обърнаха, навели копия. Той нито забави ход, нито се опита да ги избегне, вместо това се хвърли на земята и се плъзна с краката напред под копията им, а самите тях събори. Те се строполиха един върху друг и нечии пръсти го докопаха за рамото, но това трая само миг. Със саблен удар Джейсън счупи китката на ръката, която го спираше, и се освободи. Изправи се със залитане и полетя надолу по стълбите, като прескачаше по осем-девет стъпала наведнъж и при всеки скок рискуваше да падне. Най-сетне стигна до приземния етаж, побягна към неохранявания главен вход и се озова на двора.