	— Тогава защо не искаш да ми позволиш да ти помогна? — замоли го тя. — Никога преди не си ми отказвал — Айла с труд дойде на себе си. — Тази жена е знахарка. Тя е обучена да помага на хората с болки. Затова е тя, това й е работата. На тази жена сърце не й дава да гледа как се мъчи Великия Мог-ър — Айла не можа да запази формалната си поза. — О, Креб, позволи ми да ти помогна. Не ти ли е ясно, че те обичам? За мен ти си като стопанин на майка ми. Ти ме храни, застъпва се за мен, дължа ти живота си. Не знам защо престана да ме обичаш, но от своя страна аз все още те обичам — от безизходно отчаяние сълзи рукнаха по лицето й.