	Кумико погледна нагоре към архитектурата на киберпространството, и си припомни гласа на двуезичния й френски учител в Токио, как той обясняваше нуждата на човечеството от това информационно пространство. Икони, отправни точки, изкуствени реалности… Но всичко това се сливаше накуп в паметта й, както тези извисяващи се форми, докато Въшката увеличаваше скоростта…