	Що се отнася до Маргарет Бауман, единственото, което Уилкинс можеше да каже, бе че нееднократно я е взимал от козметичен салон в Оксфорд и Луис със съжаление поклати глава, когато разбра, че това е първото място, на което той се бе обаждал — там, където му бяха отказали даването на поверителна информация. Към съдбата на Маргарет в момента Уилкинс като че ли не проявяваше особен интерес. Той нямал (така каза) ни най-малката представа къде е заминала; но може би полицията ще се насочи към многобройните й роднини в Олнуик, или Бъруик, или Нюкасъл, или където и да са те. От своя страна, той може би се радваше, че се е отървал от жената. Тя му бе донесла само неприятности, въпреки, че той признаваше, че вината за това развитие на нещата бе повече негова, отколкото нейна… Но сега всичко бе свършило. И (както бе казал) той чувстваше някакво странно облекчение.