	Беше огромен като прасе; осемте му дебели, космати крака носеха великанското му туловище в устрема му напред; четирите му очи блестяха със зъл ужасяващ разум, а от зъбите му капеше отрова, която бе заредена с моментална смърт, както Конан бе разбрал по изгарящата болка в рамото си, където бе изпръскан само с няколко капки при неуспешния опит за удар от нещото. Това беше убиецът, който се бе спуснал по едно от въжетата на паяжината си от убежището си в средата на тавана върху врата на немедиеца. Какви глупаци се бяха оказали само! Да не се сетят, че горното ниво ще се охранява също така добре както и долното.