	Като орангутан той копнееше за топлината на тропическите джунгли. Имаше едно незначително затруднение — никога през живота си не бе зървал тропически джунгли, защото първо си беше човек, а после се разви до маймуна. Въпреки това изобщо не му допадаше зимният студ. А беше библиотекар до мозъка на костите си, затова не би позволил и най-нищожно огънче да пламне сред книгите. Затова навсякъде другаде из Невидимия университет непрекъснато изчезваха одеяла и други подходящи материали за завивки. А в справочния отдел на библиотеката се трупаше все по-дебел пашкул около човекоподобния й отговорник.