	Той тръгна покрай заграждението, следван от Ленъкс, който още нямаше никаква представа как ще измъкнат пленниците, без най-напред да се натъкнат на стражите. Докато вървяха през мочурището, краката им издаваха шумни шляпащи звуци, но тук нямаше никой, който да ги чуе. С наближаване до заграждението почвата ставаше все по-твърда. Спряха на около двайсет метра от оградата.