	От време на време Тейн отиваше за няколко дни в гората, където намираше утеха. Наученото от баща му за лова и начините за оцеляване в гората му служеха добре в периодите, когато се скиташе сред дърветата, и на него му се искаше все повече и повече да бъде сам, заобиколен от животни и растения, нито едно от които не можеше да бъде толкова жестоко към него като онова страшилище, което го чакаше вкъщи. Ала имаше едно нещо, което винаги го караше да се връща обратно — Исия. Макар че изблиците на насилие на баща му да бяха насочвани винаги към него, той не се осмеляваше да остави сестра си на милостта му, в случай че някой ден Ерис решеше да си намери друг отдушник.