	— Мислех си…, защото ти като че ли не се вписваш тук… не съм искал да те обидя, но тук има толкова малко граждани. Един — двама съм срещал в клуб „Арес“, но те предимно обикалят и търсят приключения. Освен това се страхувах, че тайно се присмиват на моя английски. Може би това не е чудно — някога го говорех доста свободно, но не съм го ползвал, откакто бях студент в Норуич. Във всеки случай надявах се да си поговоря с някой истински. Вече от месец съм в тази симулация и понякога се чувствам самотен.