	„Почукай веднъж, ако отговорът е «да» и два пъти, ако е «не»“ — помислих си и изведнъж ми хрумна да направя точно това. Спомних си как като прочетох мемоарите на Кристи Браун, се запитах какво ли е да напишеш цяла книга, като държиш писалката между пръстите на левия си крак. А сега се питах какво ли е да живееш в отвъдното и единственият ти начин за комуникация с живите да е почукването по стената на избата… дори да можеш да го правиш, само определени хора чуват и разбират посланията ти и то само в определени моменти.