	Председателят даде едноминутна почивка. За да я използуват, Командира отпусна десния си крак и се облегна на човека, който нямаше какво да каже и който от своя страна с готовност подложи рамото си: тази картина беше толкова умилителна, че тричленката се просълзи. Ганей все така неуморно пишеше в бележника си. От време на време той вдигаше глава и погледът му се рееше из пространството на странната зала. Това обстоятелство като че смущаваше и озадачаваше тричленката, тъй като хората, които пристигаха от Космоса, имаха обикновено ясен и целенасочен поглед.