	Една стара жена с лице като от слонова кост и сребристи коси отвори вратата. Имаше зло лице, пригладено от лицемерие, но чудесни обноски. Да, каза тя, това е домът на господин Хайд, само че той не си бил в къщи; върнал се късно през нощта и отново излязъл след по-малко от час. В това нямало нищо чудно, тъй като навиците му били доста странни и той често отсъствувал — не била го виждала цели два месеца до вчера.