	Той неволно прокара пръсти по лицето си, но не това виждаше в момента Мин. Всеки, който го погледнеше, щеше да види мъж с една педя по-нисък и с години по-стар от Ранд ал-Тор, с рехава сплъстена тъмна коса, мътно кафяви очи и голяма брадавица на месестия нос. Само ако някой го докоснеше, можеше да разкъса Огледалната маска. Дори един Аша’ман нямаше да може да я различи с извърнатите навътре сплитове. Въпреки че ако в двореца имаше ашамани, това щеше да означава, че плановете му са се изкривили повече, отколкото се опасяваше. Това гостуване не можеше, не биваше да завършва с убийство. Тъй или иначе, Мин беше права: човек с такова лице нямаше да го допуснат в двореца без придружители.