	Уокър Бо се протегна и внимателно взе торбичката с Черния камък на Елфите от вкочанените ръце на Пи Ел. Избърса камъка и го постави на дланта си за момент. Мислеше каква ирония имаше в това, че той се бе оказал непотребен на убиеца. Толкова усилия положи, за да се добере до неговата магия, и всичко това напразно. Куикнинг бе знаела това. Кралят на Сребърната река също го е знаел. Ако и Пи Ел бе знаел предварително, той щеше да убие момичето на мига и да приключи с този въпрос. Или може би щеше да остане, въпреки всичко толкова подвластен на нея, че да не може дори при това положение да избяга. Уокър Бо си задаваше всички тези въпроси.