	Кенеди кимна, но вътре в себе си се опита да разгадае истинските намерения на Браун. Стансфийлд беше пуснал слуха, че ще живее още шест месеца, най-много година. Кенеди знаеше, че ще е късметлия, ако изкара и месец. Загрижеността на Браун нямаше нищо общо с репутацията на Томас Стансфийлд. Той се притесняваше за собствената си кариера. Скандалите във Вашингтон бяха храна за медиите. Когато журналистите се захванеха, за потърпевшите чувството беше подобно на мъчителна смърт, като агонията продължаваше месеци, дори години. Не Стансфийлд, а Браун щеше да се окаже на прицел, ако започнеше разследване на Конгреса. След подобно кръвопускане малцина успяваха да запазят кариерата си.