	Старецът се шмугна обратно в мишата си дупка, а докато чакаше, Томас Молой огледа вратата на килера. Не беше солидна и смелият човек би я разбил с един-едничък добре премерен удар. Той самодоволно се усмихна. По принцип бе мислител и философ, но станеше ли напечено, бе способен на енергични действия. Дочу се думкане и Стърджис отново цъфна иззад завесата от зелено сукно. Носеше сандък и брадва и досущ приличаше на Ной, който товари със запаси прословутия си ковчег.