	Уорд обърна глава към Марина, но въпросът замря на устните му. Тя се бе втренчила в дрехите, а лицето й бе покрито с мъртвешка бледност. С една ръка закри устата си, за да спре вика, напиращ в гърлото й. Ако трябваше някога да види някого сразен и признаващ се за виновен, то това бе идеалният случай.