	Мек син сумрак бе паднал над града, увеличавайки стократно витаещите във въздуха магия и тайнственост. Отдолу се дочу песен — пееше лодкар: „Да си гондолиер, ех, какъв живот!“ Известно време човекът и демонът слушаха мълчаливо.