	„Чудя се кога ли ще се върне Малтоут“, внезапно си помисли Корбет, докато препускаха покрай „Пътят към Йерусалим“, за да поемат по Фрайъри Лейн. Размишленията му секнаха, докато се опитваше да държи коня по-далеч от канавката и да наблюдава табелите на кръчмите и различните занаятчии — кожари, шивачи и златари. За щастие по улиците имаше малко хора и те се притискаха към стените, когато сър Питър и групата му профучаваха покрай тях. Вратите на магазините рязко се тръшваха, когато чираците, които подготвяха сергиите за днешната работа, чуваха или виждаха ездачите и бързаха да се скрият. Двама боклукчии, чиито колички бяха наполовина пълни, препречиха пътя им, докато сър Питър не ги разпръсна с тъпата страна на меча си.