	Веднага отидох там, придружен от Нед Ланд и Консей. На дванадесет мили от нас се съзираше смътно нос Сан Висенте, който е крайната югозападна точка на Испанския полуостров. Духаше доста силен южен вятър. Морето беше бурно и разпенено. То люшкаше силно „Наутилус“ — беше почти невъзможно да стоим на палубата, дето всеки миг плискаха грамадни маси вода. И след като подишахме малко чист въздух, трябваше да слезем. Прибрах се в стаята си. Консей си отиде в каютата, но канадецът, който имаше угрижен вид, дойде след мене. Нашето бързо преминаване на Средиземно море не му бе позволило да изпълни плановете си и сега той не можеше да скрие своето разочарование.