	Джейсън се скри отново зад първия надгробен камък и се огледа наоколо иззад мраморния ръб. Вниманието на човека от „Тредстоун“ беше все така погълнато от портите. Борн погледна часовника си: беше 1,27. Имаше време. Той се отдалечи от гроба, подпирайки се на земята с ръце, докато се оказа извън полезрението на другия, след което се изправи и се затича по посока към арката на върха на хълма. Остана там за миг, успокои дишането и пулса си и бръкна в джоба си за кибрит. Закри го в шепи, откъсна една клечка и я запали.