	— Чакай да си поема дъх — изпъшка Гашър, като стигнаха до вратата в дъното на тунела. — Множко ми дойде, щото съм само един стар и болен човек. — Натисна бутона на домофона и задъхано извика: — Хванах го, Тик Так. Хванах го и го доведох цял и невредим. Косъм не е паднал от главата му. Обещах и си удържах на думата. „Довери се на Гашър — казах ти, — щото той ще ти доведе пиленцето.“ А сега отваряй!