	Според концепцията на Дарвин мутациите стават произволно в поколенията на всички видове, създавайки у тях леко видоизменение и нови белези. Ако тези белези докажат своята по-голяма функционалност, тези видове оцеляват в по-голяма степен и по този начин новата характеристика се затвърждава като всеобща характеристика на вида. Според Дарвин например някои от предшествениците на днешния жираф са развили дълга шия и понеже това се е оказало полезно (за достигане на по-богати източници на храна), поколенията на този вид са оцелели в по-голяма степен, тъй че този вид утвърждава като своя характеристика дългата шия.