	От плетеницата се откъсна поредната ивица, която начерта пътека през пространството. Ничи имаше чувството, че пробождат душата й със затъпена игла; ивицата светлина прониза всяко кътче на съществото й и я привърза още по-здраво към мрака на смъртта. Едва съумя да остане в съзнание. В момента й се стори далеч по-приемливо да се предаде.