	Сякаш получила разрешение, Шайла рязко дръпна банския надолу. Когато се освободиха от оранжевия плат, гърдите й се залюляха меко. Бяха много бели, само с няколко лунички, пръснати като капки по меката кожа. Зърната й бяха възбудени, бързо се издуваха в студения въздух. Ареолите бяха кафяви и много големи, очертани с по няколко черни косъмчета, които Шайла смяташе за прекалено хубави, за да изскубне. Никой не го знаеше. Дори майка й. Не позволяваше никому, даже на Аведън, да снима гърдите й.