	После, на една пряка на име „Две лози“, къщите станаха по-стари, по-светли и по-малки, а улицата се разшири и се озовах в източняшкия район. Миришеше като на село, със сено, крави и тор, а на улицата продаваха мляко. С разширяването й вятърът стана по-остър, вдигаше вихрушки пепел, хвърляше я в очите ми и щипеше лицето ми.