	Храмът на Ису за терните е това, което хората от външния свят си въобразяват, че е долината Дор за тях. Той е крайното пристанище на спокойствието и щастието, убежище, в което преминават дните им и където се живее вечно сред плътски възторзи, най-близки на тази раса от умствени гиганти и морални пигмеи.