	Още по-неприятно бе, че трябваше да стои съвсем неподвижно, заедно със своите братя рицари. Високите кожени ботуши го стържеха болезнено в свивките и бяха далеч по-неудобни от меките обувки, с които бе привикнал. Малко по-късно дадоха сигнал за тръгване и тежките подметки на още поне двеста подобни ботуши затрополиха приглушено върху паважа, докато вървяха по тясната улица и през пазарището отпред.