	Когато влезе, умът му все още бушуваше. Транай утопия ли беше или лудница, разпростряла се върху цяла планета? А нима не беше все едно? За първи път през живота си се зачуди дали си струва да живееш в утопия. Не беше ли по-добре да се стремиш към съвършенство, вместо да го притежаваш? Да имаш идеали, вместо да живееш в тях? Ако справедливостта е заблуда, не беше ли тази заблуда по-добра от истината?