	Този факт, заедно с още нещо, го накара да се чувства щастлив. Беше се натъкнал по пътя на следи от гуорлите. По някои от бодлите бе намерил снопчета от гъстата им козина, както и късчета от дрехи. Нямаше никакво съмнение, че Кикаха ги бе оставил, за да маркира пътя, по който се надяваше Улф да ги проследи.