	— На Хелга Хафълпаф, както много добре знаеш, умното ми момче! — възкликна Хепзъба, навеждайки се напред със шумно скърцане от своите корсети, и действително го ощипа по хлътналата буза. — Не ти ли казах, че съм й далечна роднина? Това се е предавало по наследство в семейството от много години. Прелестно е, нали? А също се предполага, че притежава цял набор от сили, но не съм ги изследвала в дълбочина, засега просто го пазя на сигурно място, скрито тук…