	— Може би — отвърна Мат. — Но Алудра хич не ми приличаше на Айез Седай. Същото си го мислех и за часовника на майстор ал-Вийр — че трябва да е работа на Айез Седай, — но когато веднъж го отворих, видях, че е пълен с някакви метални колеленца. — При този спомен той се размърда неловко. Тогава го беше спипала госпожа ал-Вийр, с Премъдрата, баща му и самия кмет зад гърба й, и никой не щеше да повярва, че е искал само да погледне — „А можех да ги сглобя отново.“ — Мисля, че Перин можеше да го направи, ако беше видял онези колелца, пружинки и не знам още какво.