	Дори метисът Мендоса, изглежда, си даваше сметка за промяната в поведението на господаря и въпреки че продължаваше да не му се доверява, спазвайки винаги регламентираното разстояние и стараейки се да не разменя с него повече от точно необходимите думи, забеляза, че имаше „нещо“ необяснимо в поведението му и в атмосферата на острова въобще, което насърчаваше Гамбоа.