	Един сандал го улови изпод опашката и го запокити на няколко ярда през площада. Никой не си гледаше в краката. Общоприето вярване беше, че погледът, прикован в златните рога върху храмовия покрив, докато човек произнася молитвата си, и` придава сила. И ако присъствието на костенурката смътно се отбелязваше като удар в кокалчето, то се отхвърляше с автоматично ритване от страна на другия крак.