	Най-после един ден пристигна плик с герба на септарха. Писмото вътре бе подписано от Стирон, но сигурен бях, че хладните и намръщени слова бяха написани от някой негов заместник. С няколко изречения, на брой по-малко от пръстите на едната ми ръка, септархът ме уведомяваше, че разрешава престоя ми на територията на провинция Сала, при условие че се отрека под клетва от порочните обичаи, към които съм се пристрастил на юг. В случай че бъда заловен да разпространявам греховното лекарство из Сала, очакваше ме съд и изгнание. Това беше всичко, което ми казваше моят брат. Нито една нежна дума. Нито капка симпатия. Нито прашинка топлина.