	Ван Ата избута Йей, която все още се взираше в картата, през вратите на въздушния шлюз в края на модула, който трябваше да е добре изолиран, но не беше. Вратите сякаш се отваряха наполовина, контролите не действаха. Ван Ата и Йей се присъединиха към хаотичния поток от служители. Ван Ата преглътна, проклинайки синусите си. Едното му ухо изпука, а другото продължи да пулсира. Стомахът му се свиваше от адреналина на страха.