	Внезапно пред очите на Айла изникна образът на Брод, надвиснал над нея. „Не! Тя разтърси глава, като отхвърляше мисълта. Не и Брод. Рожбата ми не се е пръкнала от него!“ Потрепера от погнуса, като се сети за бъдещия вожд и как я бе принудил да задоволи мераците му. „Мразя го! Всеки път, щом ме доближеше, ме изпълваше ненавист. Надявам се вече никога, ама никога да не облекчава нуждите си с мен. Как ли го понася Ога? Как изобщо всяка жена го понася? Защо ли мъжете имат такива нужди? Защо ли мъжът иска да постави члена си в мястото, откъдето излизат бебетата? Това място би трябвало да е само за бебета, а не да лепне цялото от мъжки членове. Мъжките членове нямат нищо общо с бебетата“, помисли си тя възмутена.