	Като заваля градушката, успях да различа единствено червените котешки очи, които указваха къде трябва да завия — от небето падаха огромни бели късове лед, които трополяха по покрива като тежки пръсти и отскачаха от капака. Започнаха да се трупат в улея за чистачките.