	— Не мога да си представя, че вие ще бъдете отчаяна от каквото и да било — каза той с полуусмивка. Тогава Алекс забеляза, или поне така му се стори, че в погледа на момичето се мярна сянка, моментна угриженост, която изчезна също така внезапно, както се беше появила. Той инстинктивно продължи да настоява: — Но защо се спряхте на _тази_ експедиция? Сигурен съм, че с вашата квалификация ще намерите други, вероятно по-интересни и несъмнено по-добре платени.