	Далмас отвори вратата и излезе навън. На пътеката пред къщата тъмнееше петно кръв и разпилени гилзи. Наоколо не се забелязваше никой. Той застана на място. Кръвта биеше в двете му слепоочия, сякаш забиваше в лицето му чукчета. Усещаше кожата около носа си като облазена.