	Нинив и Елейн се спогледаха объркано. Тя определено им беше разказала вече всичко това. Невъзможно беше да са си го въобразили, след като всяка дума съвпадаше. Дори Амис, чиято дълга бяла коса само подчертаваше не напълно айезседайската безвременност на лицето й, изглеждаше смаяна от словесния поток.