	— Вашият каф, флаг-генерал. — Мъжът постави подноса в края на масата с опънатата карта и грижливо напълни едната чаша с черната течност. Поглеждаше с крайчеца на окото си Карийд. Беше на средна възраст, носеше на колана си два дълги ножа и ръцете му бяха като на мъж, който умее да борави с тях. Карийд долови у него близък на Аджимбура — по дух, макар и не по крьв. Тези тъмнокафяви очи не можеха да са от хълмовете Кенсада. — Изчаках другите да напуснат, щото едва ли ще стигне и за вас, госнодарю. Не знам дали скоро ще получа още.