	Стернау тръгна към жилището си и завари човека в същото положение, в което го бе оставил. Лицето му бе придобило синкав оттенък, а изпод затрудняващата свободното дишане кърпа се долавяха леки, хъркащи стонове. Стернау сне превръзката. Сетне го отвърза от леглото и освободи краката му от омотаните ремъци, като остави само ръцете му вързани.