	И все пак нещо не достигаше. Прослушах пак творението на туземчето, погледах звездите през прозореца, пак прослушах мелодията… да, имаше още много за оправяне. А и в мелодията с палмите нещата бяха някак си много детински, липсваха зрелостта и отношението на възрастния. Ново оправяне — и отново нещата станаха по-добре, но пак нещо не достигаше.