	— О, татко — отвърна младата креолка, която обещанията за блясък и величие явно не трогнаха, — всичко това не ме блазни. Сигурна съм, че то не ще ми се поправи. Никога не съм мечтала за подобни неща, добре го знаеш. Те не могат да ме направят щастлива — поне мене не. Никога не ще се чувствувам честита далеч от родния дом. Какво удоволствие бих изпитала в един голям град? Никакво — сигурна съм. Тъкмо обратното. Ще ми липсват нашите величествени планини и гори, нашите красиви дървета с техните свежи, благоуханни цветове, нашите пъстрокрили птици с техните сладки песни. Опери и балове! Ненавиждам баловете, а колкото да бъда призната за красавица на някакъв бал — мразя самата дума.