	Ала не беше сигурен, както не беше сигурен в нищо напоследък. Беше преживял твърде много, за да бъде сигурен. Знаеше, че някаква магия го унищожава, но не беше сигурен каква. Решен беше да се държи, докато разбере, но нямаше особен напредък. Беше затворен като онези създания в Шахтата и макар че Ример Дал многократно му предлагаше помощ, не искаше да приеме, че тъкмо помощта на Главния преследвач е онова, от което се нуждае.