	Излезе от прикритието си и се промъкна зад конниците. Водачите и каруцата бяха влезли в клисурата. Той причака ездачите в самото й начало, замахна с меча с всичка сила и ги съсече през кръста. Те се срутиха конете като трупи, без да издадат нито звук, освен едно ахване от изненада, и издъхнаха мигновено. Кръвта потече зеленикава и гъста по робите им и опръска ръцете на Морган. Конете подплашено се разбягаха и Планинеца се спусна между тях към каруцата. Проходът отпред бе сенчест и гъсто обрасъл с храсти и дървета, тъй че процесията не забави ход. Морган стигна до каруцата, хвана се за платнището и скочи горе. Бледата утринна светлина откри силуета на една единствена фигура, която лежеше неподвижна на леглото, с вързани ръце и крака. Вмъкна се бързо, виждайки че тъмните силуети отпред започнаха да се обръщат. Беше набрал инерция и веднага скочи в предната част на каруцата. Някой извика нещо като предупреждение, но в същия момент той вече разрязваше платнището ожесточено и заби меча си в Преследвачите, докато те се опитваха да извадят своите. Те изохкаха и се скриха от погледа, а в ръцете на Морган Мечът на Лех започна да свети като слънце.