	Дрезгавото шумолене на гласа му накара сърцето на младата жена да подскочи. След това две силни ръце я вдигнаха и я притиснаха към солидната като стена гръд. Майлс заизкачва без усилие стълбите, допрял с любов уста в слепоочието й. Топлият му дъх, чиято скорост не се промени изобщо въпреки физическото усилие, галеше лицето й. Това бе светът на мечтите, за който бе копняла. Дори и да грешеше, вече нямаше значение. Тук искаше да бъде и, каквито и да бяха последствията, щеше да остане тук.