	Преди всичко трябваше да намери Егвийн и Нинив. „Може пък да им е дошъл умът в главата. Може да са се отказали от тази глупост да стават Айез Седай.“ Не допускаше, че е възможно да са го направили, но не можеше да си тръгне преди да се види с тях. А че щеше да си иде, в това беше сигурен. Една среща с тях, един ден да разгледа града, може би някоя игра на зар, за да понапълни кесията си, и после щеше да отпраши нанякъде, където няма никакви Айез Седай. Преди да се завърне у дома — „Ще се върна един ден у дома. Един ден, когато и да е, ще се върна“ — смяташе да види част от света, и без никаква Айез Седай около него, която да го кара да танцува по свирката й.