	Всички „надеждни млади мъже“ от аристокрацията и плутокрацията, които искали да се отдадат на политиката, за да заемат най-вече длъжността претор или консул — тези постове били сменяеми, защото със встъпването си в длъжност консулите и преторите ставали за една година абсолютни господари на Италия и на необятните провинции! — трябвало да започнат от длъжността едил. Право да бъдат избирани на тази длъжност първоначално имали само патрициите. А най-важната работа на едила била организирането на обществените празненства. И затова трябвало да се избират богати хора, защото обикновено те плащали много неща от собствения си джоб.