	Не е… ами да, просто не е _честно_. Не е честно. И никога не е било. Откак съм напуснал родния дом, единственото, което мама прави, е да се вайка, да се тревожи и да ми праща изрезки от местния вестник, описващи скромните постижения на мои някогашни приятели от училище. На това ли му се вика грижовно родителско отношение, питам аз? Не, поне не и според мен. Искам да получавам от родителите си съчувствие, разбиране, съвети и пари — и то не задължително в този ред. Но това са чужди понятия на улица „Канинг клоуз“.