	Когато на следващия следобед седнаха под навеса, опънат, за да им бъде по-приятно, Кикаха даде обещания рубин на капитана. Камъкът беше огромен и великолепно шлифован. С него Кикаха би могъл да купи от капитана каравелата му заедно с екипажа. Надяваше се, че Архюрел ще бъде предоволен от подаръка — след продажбата на такъв камък, самият той би могъл да не се главоболи за насъщния до края на живота си. След това Кикаха направи онова, което искаше да избегне, но знаеше, че не може. Той извади и останалите камъни: диаманти, сапфири, рубини, гранати, турмалини и топази. Архюрел се усмихна, облиза устни и си игра с камъните в продължение на цели три часа. Накрая се насили да ги върне на собственика им.