	Без да обръща внимание на предложената ръка на Хенри Лайтстоун, специален агент Наташа Марашенко неустойчиво се изправи, издърпа капещия пистолет от ръката на Пакстън, измърмори на един дъх нещо по адрес на мъжете и се отдалечи с видимо наранена гордост, едва контролираща гнева си и напълно изтощена. Мускулестите й бедра ясно изпъкваха под тънката материя на опънатите мокри и кални дънки, докато си пробиваше път към течащата вода.