	Такъв човек беше баща ми — бог да го прости! — дано вие го оцените, защото в Дофине му се смееха. Според всички той би трябвало да накаже дъщеря си и се отрече от нея, за да запази донякъде поне своето име. Баща ми направи обратното; взе да ме води по всички ловове, турнири и тържества из Дофине.