	— Не знам, милейди. Пиеше, все едно се кани да опразни целия мях, и изведнъж залитна. В следващия миг просто рухна. — Сигурно е много изтощена — отвърна Файле и погали по косата слугинята си; мъчеше се да не мисли как ще я измъкнат извън стана, като не може да върви. Но щяха да го направят, дори да се наложеше да я носят. Светлина, самата тя едва можеше да се държи на крака. — Тя ни спаси, Аравайн. — Амадицийката кимна мрачно.