	— Нямаме много време — реши Конуей. Мислеше си, че досега пациентът им би трябвало да е доста откачил. Страхът му беше понятен, разбира се, а също и болката, задушаването и замъгленото съзнание, които вероятно бяха плод на нараняване, нарастващ глад и застояла вода за дишане. Опита се да се постави на мястото на астронавта от Кюфтето.