	Гарион беше виждал няколко пъти баба си — или нейния образ, — но приликата на чертите й с тези на леля Поул изглеждаше необичайна. Разбира се, имаше различия. Косата на леля Поул, с изключение на белия кичур на челото, беше тъмна, почти черна, а очите й бяха наситено сини. Поледра пък имаше светлокестеняви, почти руси коси, както на Велвет, а очите й бяха златисти като очите на вълк. Ала чертите на двете жени бяха почти еднакви — такива бяха и чертите на Белдаран, сестрата на леля Поул, чийто образ Гарион бе виждал един-единствен път. Белгарат, съпругата му и дъщеря му се бяха оттеглили в срещуположния край на стаята, а Белдин, облян в сълзи, проблясващи по навъсеното му лице, се беше разположил точно по средата между тях и останалите, охранявайки уединението им по време на дългоочакваната среща.