	Още по-сложно се оказа състоянието на приватизиращата се държавна собственост от гледна точка на справедливостта. Новите политически сили дойдоха на власт в името на едно по-добро бъдеще за всички, включително и по линия на собствеността. Приватизацията обаче облагодетелства предимно онези лица и фирми, които имат налични средства. „Дремещият“ капитал се оказа концентриран в ръцете на: бившата висша партийно-държавна номенклатура, разполагала със силни позиции и преди; едрите реститути, разполагащи със силни позиции днес; майсторите на спот-бизнеса, грей-импорта и черните операции, разполагащи с още по-силни позиции от вчера. В крайна сметка приватизацията придобива реален смисъл само за около 5 на сто от населението. Обратно, дяловото участие на останалите чрез масовата приватизация е и ще бъде толкова малко, че не си заслужава да се споменава като дял от собствеността.