	Джони Торио сновеше непрекъснато между Ню Йорк и Чикаго, където чичо му — Джеймс Колозимо, наричан още Джим Боса, или Големия Колозимо, контролираше проституцията, много браншове в незаконната търговия и приемаше първенците в луксозния си ресторант на Саут Уабаш Авеню — много ценено от най-високопоставените личности на втория град в Съединените щати място, където те обичаха да се перчат. И така Джони Торио е двойствена личност. Неговото влияние върху чичо му — Големия Джим, гигант със завити надолу тънки мустаци, е огромно. Освен това скритото му влияние върху нюйоркската измет го прави неин господар. Джони не приличаше на никой от престъпниците, с които общуваше. С вродена елегантност, той се изразяваше безупречно, никога не беше вулгарен. „Не си слагайте крещящи вратовръзки, не се изразявайте вулгарно и вие вече наполовина сте успели.“ Такава бе една от любимите му формули. А той успяваше повече от петдесет процента. Джони нито пиеше, нито пушеше и казваха, че е безусловно верен на жена си. Това е често срещано явление при хората, посещаващи публични домове. Джони Торио, неаполитанецът, посещаваше 107-а улица. Да не повярваш, че този човек, изглеждащ толкова коректен, е бил зрител в едно от зловещите „ателиета за убийства“ на Игнацио Салета, наречен Лупо — вълкът, защото закачвал жертвите си на месарски ченгели, преди да ги изгори, най-често още живи, в керамична пещ.