	Направих компромис. Написах едно мъчително писмо, в което й обясних, че неочаквано съм бил извикан и я молех или да ме почака до утре, когато ще се върна, или поне да ми остави бележка, в която да посочи как да я намеря. Писмото предадох на пощаджийката, като й описах колко е висока, какъв цвят има косата й и какви великолепни poitrine*1 има… плюс една банкнота от двайсет франка, с обещание за два пъти по толкоз, ако получа отговор. Пощаджийката каза, че никога не я е виждала, но че ако cette grand blonde*2 някога се появи в селото, писмото ще бъде предадено.