	Хатчър тръгна по многолюдната търговска артерия, движейки се с наложеното от заобикалящата го тълпа темпо. Наближи салона за акупунктура, където за първи път се беше срещнал с Коуен, спомни си за прашния офис с неудобните столове в него и се замисли дали да не мине през него и да излезе от задния вход, за да се откъсне от опашката. „Не, реши той, прекалено очевидно беше.“