	И тя разказа отначало докрай, всичко по-значително, което изживя и научи. За Шнук с блестящите криле, за бръмбара, за паяка Текла, за Пукла и за неочакваната помощ на Курт. А когато заговори за елфите и за хората, в залата настана дълбока тишина. През стените можеше да се чуе как оттатък работничките месеха восъка.