	Доктор Лектър беше по бяла затворническа пижама в бялата си килия. Единствените цветове вътре бяха косата, очите и червената му уста на едно лице, невидяло слънце тъй дълго, че се сливаше с околната белота, а чертите му сякаш висяха във въздуха над яката на пижамата. Седеше зад масата, изолиран с найлоновата мрежа, която го делеше от решетките. Рисуваше върху опаковъчна хартия, а за модел използваше собствената си ръка. Докато Кларис го гледаше, той извъртя ръката си, сви и напрегна пръстите до краен предел. С кутрето си размазваше контурите от въглена.