	— Разбирам — извика той. — Вие сте Скримджър. Много добре, мистър Скримджър. Позволете ми да обясня положението ви с няколко думи. Вие влязохте в частното ми жилище насила или може би с измама, но във всеки случай не и поканен от мен, и отгоре на това идвате в неудобен момент, когато един мой гост припадна на масата ми, и ме обсипвате с тържествени декларации. Вие не сте мой син. Ако искате да знаете, вие сте незаконен син на брат ми от една продавачка на риба. Към вас се отнасям с безразличие, граничещо с отвращение, а като ви гледам как се държите сега, струва ми се, че каквато е външността ви, такъв е и умът ви. Съветвам ви в свободното си време да поразмислите над тези горчиви факти, а дотогава ще ви помоля да ме освободите от присъствието си. Ако не бях зает — добави диктаторът със страшна ругатня, — за сбогуване щях да ви дръпна един хубав бой!