	Веднага след като се нахранихме, той ме помоли да извадя походното легло от гардероба. Като знаех предпочитанията му, аз го разпънах до двойната френска врата. Въздишайки доволно, той си легна, като отпусна глава на малката правоъгълна възглавница, прикачена на единия край на леглото. Тя беше пълна със сушени царевични и други зърна. Тази възглавница осигурявала сладки сънища, твърдеше той.