	— Не може ли да не викаш толкова? — прошепна той и притвори очи. Но в следващия миг ги отвори и се опули. — Биргит ли? — Изведнъж седна и провеси крака от леглото. Известно време остана така, забил очи в пода, с лакти на колене — медальонът се поклащаше на врата му. Накрая вдигна глава и ги изгледа унищожително. Или може би просто зачервените очи му придаваха такъв вид. — Тя какво ви каза?