	Конструиран по технологията на нацистите, шнорхелът на „Кочино“ й даваше възможността да остане потопена с дни или седмици, да крие многотонното си тяло, дълго колкото футболно игрище, и да показва единствено мишена, голяма колкото тротоарна кофа за боклук. Тя дори можеше да стои потопена с работещи двигатели, които да дозареждат акумулаторите — единствения източник на енергия, когато се налага подводницата да се движи безмълвно. Благодарение на германците „Кочино“ имаше акумулатори с по-голям капацитет от целия класически подводен флот на Втората световна война.