	Със сребърните бокали в ръце, двете се разположиха в резбованите на спирали кресла, стил, излязъл от мода в Кандор преди около сто години, но на Певара продължаваше да й харесва. Не виждаше причина да си сменя мебелите или каквото и да било според разните временни приумици. Креслата й бяха служили, откакто й ги направиха, и си бяха удобни, като им се сложат няколко възглавнички. Тарна обаче седеше вкочанено, на ръба на седалката. Никой никога не я беше наричал „отпусната“, но сега явно беше неспокойна.