	Ех, че е хубаво!… Лежиш и не мислиш за нищо. Имало ли е Димби? Съществувал ли е Домби?… Ами Мокси?… Никога!… Това са измислици, въздухът също е измислица, небето, слънцето — всичко е само измислица и нищо повече. Няма по-голяма сладост от сладостта да се предадеш. А било толкова лесно. Просто лягаш и се отказваш от борбата…