	Пак се олюля. Мисълта беше ужасяваща, вледени я до мозъка на костите. Усети я като нещо… лично. Прииска й се да запищи, да побегне и да се скрие. Стори й се, че я преследват. „Глупости. Черната Аджа е унищожена.“ Тази мисъл също й се стори странна. Част от нея си спомняше за нещо, наречено „Голямата чистка.“ Част от нея бе убедена, че такова нещо никога не е било.