	Както тя беше предсказала, само след минути се появи табела, която оповестяваше близостта на Питъркаутсбърг. Джеремая зави, а после поеха по много тесен път. Връх Каткин, покрит с тъмни облаци и силуети от потъващото слънце, се издигна високо вляво. Рени си помисли, че в този момент веригите на Дракенсберг изглеждаха по-скоро като настърчали бивни в огромна челюст. Спомни си за „При господин Дж.“ и потръпна.