	Шумоленето беше такова, сякаш вятърът люлееше листата на храсти. Но докъдето стигаше погледът, нямаше ни храсти, ни листа, нищо освен пояс разоран пясък. Въздухът беше мъртъв, нажежен, далеч над дюните трептеше от жегата. Шумоленето не спираше.