	Седнахме до леглото. Говорейки шепнешком, Мелани още веднъж ме разпита за Бедфорд. Изглеждаше доста притеснен: перспективата за лазарета ставаше все по-осезаема и зловеща. Прехвърлихме, без успех, възможностите за бягство през подземията. Така или иначе, рано или късно щяха да ни хванат.