	Трябваше да се изненада от Ноал, стиснал момичето в ръцете си, не по-малко от нея, видяла тези ръце да я държат, но реагира по-бързо от нея. Докато си отваряше устата, та най-сетне да извика, Мат се изправи и напъха воала между зъбите й, а другата му ръка шлевна перленото кръгче и го прати на пода. Не му съдейства както Тилин, разбира се. Наложи се да й стисне здраво челюстта, за да не впие зъби в пръстите му, От гърлото й заизлиза сърдито ръмжене, а в очите й блесна гняв, по-силен, отколкото при най-яростните й атаки. Заизвива се в прегръдката на Ноал и бясно замаха с крака, но старецът успя да се извие така, че ритниците й да не го засегнат. Старец или не, лесно се оправи с нея.