	Блатистите гори бяха тъмни и неприветливи както винаги, но Ричард бе сигурен, че в тях вече няма сбързове. Докато пътуваха в мрака, не усети никакво присъствие. Мястото, макар и страховито, бе необитаемо. Всички бяха тръгнали към Ейдиндрил. Потръпна, като си помисли какво означава това.