	Картината изчезна точно когато Сан Диего нападаше. Фаулър довърши четвъртата си бира за следобеда и ядно остави чашата си на масата. Проклета телевизия! Някой сигурно се бе спънал в шнура и сега щеше да изпусне няколко минути от очертаващия се като чудесен мач. Все пак трябваше да отиде на стадиона въпреки предупрежденията на тайните агенти. Той погледна телевизора на Елизабет, за да види какво гледа тя, но там СЪЩО нямаше картина. Да не би някой от морските пехотинци да бе прекъснал кабела с малкия снегорин. «Все някой ще обърка нещо» — изръмжа наум президентът. Но не, това бе друго. Дъщерните станции на Ей Би Си — Балтиморски канал 13“ и Ви Джей Зет — показваха надписа „Техническа повреда. Моля, изчакайте“, докато върху телевизора на Елизабет просто нямаше нищо. Странно. Като всеки мъж, застанал пред телевизора в такъв момент, Фаулър взе дистанционното управление и започна да сменя каналите. Си Ен Ен също не бяха в ефир за разлика от местната балтиморска и вашингтонска станция. Той тъкмо започваше да се чуди какво ли означава това, когато един от телефоните му иззвъня. Звукът бе учудващо стържещ и неблогозвучен. Идваше от някой от четирите апарата, подредени на долната полица на масичката вдясно от кушетката. Фаулър посегна към слушалката преди да разбере кой от всичките звъни. От позакъснялото осъзнаване го побиха ледени тръпки. Беше червеният телефон от главното командване на ПВО за Северна Америка в планината Шайен, Колорадо.