	Известно време се гледаха втренчено. Работодателя уверено, с горделивото смирение на ученик, постигнал забележителна, но неочаквана победа над учителя си. А Телман Иванович изплашено, дори угнетено, не разбирайки, поразен, бавно се освестяваше от нанесения удар в очакване на нов… Но той също не беше слабак, нашият Телман-Иванович, той също трудно можеше да бъде изненадан и уплашен. Постепенно бледността му отстъпи, изчезна и страхът, и той се съвзе. На лицето му се появи изражение на разбиране и леко презрение.