	— Вярвам, че ти си един от най-мъдрите люде в кралството ми и затова съм дошъл сега тук. Ето въпроса ми. Само преди няколко години по време на царуването на баща ми и на дядо ми, които ние помним и тачим, нашето кралство процъфтяваше, а с него и животът на хората ни. С всеки изминал ден животът и знанието, изкуството и религията укрепваха. Сега всичките ни надежди и стремления са обречени на провал, а накачулените с червени фесове османлии са заръфали земята ни като псета. Затова те питам какво бъдеще ни чака и как можем да го обърнем към по-добро?