	На маршала дори не му хрумваше, че тя би могла да направи нещо. Хения се понадигна, сякаш се колебаеше на чия страна да застане, но после седна отново. Всички в залата се взираха във вражеските войници и в трупа на вестоносеца. Като че ли в пръските кръв около него прочитаха съдбата си.