	Рурки не каза нито дума. Бавно се свлече надолу по стената, гледайки с широко отворени очи надясно, по посоката, от която Бош мислеше, че дойдоха изстрелите. Зад себе си остави кървава диря. В приглушената светлина Бош забеляза изненада по лицето му, а после там се настани изражение на разбиране. След малко той вече седеше до отсрещната стена също като Бош, а водата се плискаше леко около краката му. Очите му вече не виждаха нищо. Те бяха мъртви.