	— О, докторе — лицето на Слав се изгуби в тъга — Толкова е страшно, докторе. Аз го виждам съвсем ясно, този свят умира! Хората в него се губят, забравили истинските стойности, прекрачили прага. Докторе, това е болното място в цялата вселена, поместена в моя мозък. Тази планета, докторе, този умиращ свят причинява болката. Тук цари омраза и отчаяние, тук се шири страдание. Почакайте — той замълча — О, не е възможно! Не бива, не трябва така! Моят водач, той ми казва, че аз трябва… О Боже, че се налага да… Докторе, те смятат, че аз съм…