	В следващия миг Лангдън го позна и въпреки това си каза, че ушите му трябва да го лъжат. Не можеше да бъде кучешки лай! По това време Метусин и Брюс с кучетата бяха далече на юг. Поне Метусин би трябвало да бъде натам, а Брюс сигурно се връщаше в лагера! Скоро звукът стана по-ясен и най-после Лангдън разбра, че не се е излъгал. Кучетата идваха нагоре по долината. Нещо беше накарало Брюс и Метусин да тръгнат на север вместо на юг. И кучетата джафкаха — това свирепо, разгорещено баукане, което му подсказваше, че пак са попаднали на прясна диря. Внезапно той целия изтръпна. В цялата долина, на длъж и шир, можеше да има само едно живо същество, по чиято диря Брюс би пуснал кучетата и това беше голямата гризли!