	— Няма опасни оръжия, има опасни хора. Ние се опитваме да те научим да бъдеш опасен — да бъдеш враг. Опасен дори и без нож. Смъртоносен дори когато разполагаш само с една ръка или един крак и все още си жив. Ако не разбираш какво имам пред вид, вземи прочети „Смъртта на Бу Хом Ришар“; има я в лагерната библиотека. Но нека да обсъдим случая, който ти си избра: аз съм на твое място и всичко, с което разполагам, е един нож. Тази мишена зад мен — тази, която ти би пропуснал, номер три — е караул, въоръжен с всичко друго, освен с водородна бомба. Трябва да стигна до него… тихо, неочаквано, и без да му позволя да извика за помощ.