	Страшното беше зад гърба й. Беше стигнала до края на пътя. Онова особено вътрешно чувство, което спаси живота й на ръба на Дупката, и този път не я беше подвело. Беше действала почти несъзнателно, доверила се беше на някакъв свой особено изострен инстинкт и… се беше озовала тук, когато всички други бяха изгубили надежда.