	— Не, няма — беше прошепнала Рут. — Ще каже, че съм намерила, каквото съм търсила. Навремето тя така казваше и на баба, когато станеше дума за артрита й — лицето на момичето се беше сгърчило от болка. — Как ми се иска баба да беше жива! Аз я обичах, повярвайте ми, но тя умря, убедена точно в обратното.