	„Оперативният център“ на Воржие се оказа местният офис на ИмпСи. Централната комуникационна зала наистина имаше далечна прилика с тактическата зала на военен кораб, трябваше да признае Майлс. Воржие извика холовидео изображение на участъка, където се намираха доковете и шлюзовете на „Южен транспорт“. Това изображение се отличаваше с доста по-подробни технически детайли от онова, което Майлс беше изучавал през последния час. Воржие се разпростря надълго и нашироко върху плана за разположение на хората си, за времето и тактиката на нападението. Не беше лош план, като за нападение. На млади години и по време на тайни операции Майлс бе измислял също толкова гениални и идиотски неща при също толкова кратко предизвестие. Добре де… по-идиотски, жално си призна той. „Някой ден, Майлс — му беше казал веднъж шефът му от ИмпСи Саймън Илян, — се надявам да доживееш да имаш дузина подчинени същите като теб.“ Досега Майлс не беше осъзнавал, че от страна на Илян това си е било чиста проба проклятие.