	Транспортьорът спря на десетина метра от най-южната сграда и се отпусна с тиха въздишка върху песъчливата повърхност. Вратата се отвори автоматично и първи навън пристъпи Мирски, следван от Ланиер. Руснакът огледа долината и вдигна глава към плазмената тръба. „Той познава Камъка — помисли си Ланиер, който следеше внимателно реакцията му. — Бил е тук и преди. Но спомените му не са от приятните.“