	На корабчето имаше четири каюти под палубата, предназначени за офицери и войници и за жените и децата им. Най-хубавата от тях, тъй наречената задна каюта, представляваше едно неголямо помещение с четири койки и преимуществото й пред останалите се състоеше в това, че светлината и въздухът проникваха в нея през няколко малки прозорчета. Тази каюта винаги се предоставяше на жените, ако се случеше да има такива на кораба, и тъй като Мейбъл и жената на войника се оказаха единствените дами, в нея им беше много просторно и удобно. Главната каюта беше по-обширна и се осветяваше чрез един люк на тавана. Тя беше отредена за нуждите на интенданта, сержант Дънъм, Кап и Джаспър. Следотърсача имаше свободата да се настани в която част на кутера пожелае с изключение на женската каюта. Подофицерите и войниците заемаха палубата под главния люк, а екипажът, както обикновено, бе разположен на бака*. Макар водоизместимостта на кутера да достигаше едва петдесет тона, отрядът от офицери и войници беше толкова малък, че имаше достатъчно място за всички, имаше място да се поместят дори два пъти повече хора.