	Стисна ръката и на всеки от тях. На Тод ал-Каар с широките челюсти и на Леоф Торфин, с белия кичур през косата, над белега, оставен му от тролоци. На младия Кенли Маерин, който пак беше пуснал четина в отчаяното си усилие да си докара брада, и на Били Адара, широк в плещите почти колкото Перин, макар и с една педя по-нисък. Били му беше далечен братовчед и един от най-близките му още живи роднини. Беше отраснал с много от тези мъже, макар някои да бяха с пет-шест години по-големи от него. Други пък бяха с пет-шест години по-млади. Но вече познаваше мъжете от Девенов просек и от Стражеви хълм толкова добре, колкото и тези от Емондово поле. Не само Файле бе причината да се постарае колкото може по-скоро да влезе в крепостта.