	— Тогава нищо чудно. — Прибрах писалката в джоба си и затворих бележника си, в който не бях записал нищо. В случая предпочитах да разчитам на паметта си вместо на бележника, който можеше да се изгуби или дори евентуално да ми бъде взет на излизане. Попитах: