	Кралят се размърда и погледна нагоре — разлистените клони, отрупани с плод, приличаха на дърворезбования дебърски параван, тук също цвъртяха изгладнели птици и кълвяха плодовете. Слънцето грееше ниско зад хълмовете, той се надигна и, обзет от чувство за вина, извика: