	Разбира се, че исках да го подкупя, за да си трае. Но му бях и искрено благодарна, смятах се за негова длъжница. Ако желаеше близко запознанство с моето далеч не девствено тяло (точно това му се искаше), бях готова да му угодя… и заради самата себе си. Липсата на мъжка компания ми се отразяваше зле, а Джери е привлекателен. Изобщо не се срамувах всъщност, че съм бременна (колкото и ново да беше преживяването за мен), но не горях от желание да се разчува. (Стига и неколцина други в кораба да не са били предупредени предварително за състоянието ми…) Имах нужда от време, за да съставя поне някакво подобие на авариен план за спасението си.