	— Мокрия. Краля на кракените, добри господа. Умрял го сънувах и умря, а железните сепии сега са се обърнали едни срещу други. О, и лорд Хостър Тъли взе че умря, ама вие туй го знаете, нали? В замъка на кралете Козела седи сам и от треска трепери, кога Голямото куче му се хвърля отгоре. — Старата удари още една дълга глътка.