	Два дни по-късно тя се прибра; и най-напред изтича при шефа си да му благодари, че тази година забави отпуска й. После — отново на работа; отново дългите часове машинопис, разговори и хилядите други неща от живота на една секретарка. Все същото като миналата година, и по-миналата, с едно-единствено изключение — мисълта, че Ред я обича и мисли непрестанно за нея.