	Над рекичката плуваше мъгла на парцали, в светлолазурното небе все още светеше някаква упорита звезда. Кал се приближи до водата, жадно се напи, заставайки като куче на четири крака и лочейки направо от реката. Подчинявайки се на внезапен порив, се разсъблече и се изми до кръста.