	Виждах на брега червеното сияние на големия лагерен огън, което проблясваше през крайбрежните дървета. Някой пееше стара, монотонна моряшка песен с ниски трилери на края на всеки стих. Песента сякаш нямаше край и щеше да свърши само когато се изчерпи търпението на певеца. Аз много пъти я бях слушал на кораба, но си спомних само следните думи: