	Костанда _(сепва се)_. Снашицата ми! _(Оглежда се.)_ Че де я бре, свате! Ох, боже, какво аз претеглих, чеда-а! Не й ли казах аз сама днеска, Павле, чехли ще й стана, черга ще й бъда, по мене да ходи!