	Ловецът също беше имал време да преосмисли гледната си точка по въпроса. След като лекарят постави местната упойка, той се оттегли изцяло от ръката на момчето и се съсредоточи върху собствените си проблеми. В края на краищата разбра, че всички смущения във функциите на сетивните органи на неговия домакин се дължат на емоционалните му реакции, и беше споходен от прорицателското прозрение, че осъзнаването на присъствието му от страна на неподготвения домакин можеше да се окаже по-непоносимо, отколкото извънземният беше предполагал. Още по-неприятен беше фактът, че нищо, което ставаше в тялото на момчето, не се приемаше от самото него като опит за установяване на контакт, тъй като явно идеята за симбиоза между две интелигентни същества беше абсолютно чужда на тукашната раса. Едва сега, когато започна да си обяснява истинските причини за поведението на домакина си, той започна да се гълчи наум, че не се е досетил по-рано.