	— Това ще му е за урок — каза Карела и отиде до бюрото си. Нарушителят в килията изглеждаше около двадесетгодишен. По всяка вероятност се бе поддал на чара на някоя от уличниците, кръстосващи парка „Гроувър“, и бе решил, че ще изкара приятно половин час в слънчевия ноемврийски следобед, без да рискува нещо повече от една настинка. Не бе предвидил обаче присъствието на вездесъщите блюстители на реда от типа на Ричард Дженеро. Имаше вид на човек, уплашен не толкова от възможната присъда, колкото от реакцията на майка си. Карела въздъхна, надникна в бележника си и набра номера на Гросман от полицейската лаборатория. Гросман вдигна слушалката едва при шестия сигнал. Говореше задъхано.