	Едва когато се измкъкна от многото трънаци Мартин я видя. Ксев стоеше на брега близо до вълните и бе паднала на колене. Сълзите й вече не можеха да се сдържат и самотния бряг се огласи от неутешимия й плач. Мартин се приближи с тихи стъпки и седна на пясъка до нея. Опита се да види лицето й, ала не успя и за това промуши ръката си около ългата й коса и я отмести.