	Край тях минаха двама пияни войника и забързаха към двете дами. Щом забелязаха парадната униформа на Иън, те козируваха енергично. Той поклати глава със смях. Във Воксхол, естествено, бяха позволени, дори може би се очакваха, всякакви неофициалности. Всъщност това бе една от характерните за това място черти, които привличаха така масово хората, тъй като тук принцът и просякът можеха да се разхождат заедно. Фантастичните фенери сякаш предразполагаха посетителите да забравят за официалностите и добродетелите. Тук човек можеше да бъде видян и в същото време да остане невидим, тъй като, независимо дали носеше или не носеше маска, случилото се в мрака нямаше да бъде коментирано на другия ден.