	Понеже и без това всички отиваха към „Идрис“, Бел използва забавянето да се обади на Дюбауер и да го покани да слезе при тях във фоайето. Дюбауер, чиято гладка буза беше вече с чисто затворена рана под дискретен слой хирургично лепило, се отзова веднага и заоглежда с известна тревога новопридобития им военен ескорт от квади. Все пак свенливият изящен хермафродит, изглежда, си беше възвърнал по-голямата част от самообладанието и се зае да благодари надълго и широко на Бел, задето въпреки целия този хаос си бил спомнил за нуждите на неговите създания.