	Без да слуша повече молбите на Каран, Мейгрейт закрепи трупа на Рулке в машината с безумната надежда, че кароните биха могли да направят нещо за него. Само стрелна с поглед Каран още веднъж и побутна ръчките. Кълбото стана прозрачно. В него нахлу гледка от някаква местност, но разкривена като отражение по вътрешните му стени. Каран зърна мрачна равнина, осеяна с постройки като пораснали от земята купчини мехури. Навсякъде изригваха вулкани и лавата се стичаше да погълне сградите.