	[*21 В други части на Европа през XX в. бушуваха далеч по-кървави и по-неясни революции. Така например по време на „френския май“’ 68 бяха ранени 367 души, от които 54 тежко. 460 бяха арестувани, около 200 автомобила — унищожени. Освен това вдъхновителите на западните революционери по онова време бяха трите „Ма“ — Маркс, Мао и Маркузе; моделът бе заимстван от други движения и революции: руската революция от 1917 г., Народния фронт, Испанската република, примера от Виетнам и Куба; същевременно липсваха някакъв цялостен политически модел, проект за обществото, мислима алтернатива. Обратно, Централна и Източна Европа сринаха именно тези кумири и модели, като възприеха политическия модел от развития Запад. В цяла Централна и Източна Европа революцията премина по-спокойно, но бе по-продължителна. В този смисъл Източноевропейската е много по-различна от Западноевропейската революция. Този факт, както ще стане ясно по-нататък, има важно значение от гледна точка на перспективите.]