	— Нищо особено. Щом кацнем, ще бъдат принудени да отворят някой люк — пътнически или товарен, все ми е едно. Не ме интересува, защото видя ли пролуката, изскачам като подплашена котка и газя всичко по пътя си… Няма да спра, докато не падна от преумора някъде далеч от кораба. Не искам никой да пострада, но дано не се опитат да ме спрат, защото няма да успеят.