	Щом се увери, че всички гладиатори са си отишли, Метробий излезе из гората и с бързи крачки се отправи към Цестийския мост. По пътя той мислеше, че ако не бе се напил, нямаше да отиде в гората и никой нищо нямаше да узнае за събранието на гладиаторите. Тъй че би трябвало да се благословят пиянството му и навикът му да се налива с вино. Дори и фалернското вино от гостилницата „Ескулап“ му се стори божествено и реши, че на Бакхус трябва да се издигне нов храм, като особен закрилник на Рим, и че пътищата на предвидливостта на боговете са незнайни, щом като чрез един толкова обикновен случай, като напиването на Метробий, са съумели да насочат събитията към спасението на републиката.