	Майка ми мина покрай нас с дрехи в ръцете. Стъпваше пъргаво. От години мечтаеше за този ден. Дядо, баба и дори може би татко смятаха, че заминаваме само за малко. За мама обаче това беше важна крачка. Този ден беше крайъгълен камък не само в нейния живот, а и в моя. Тя отрано ме беше убедила, че няма да стана фермер, така че с нашето тръгване ние прекъсвахме връзките си с този живот.