	Мариел Содерсън профуча покрай него и както се беше устремила към входната врата на къщата, едва не го повали. Гари прелетя от дясно, като пътьом блъсна с рамо девойката от магазина, тя залитна и падна на колене. Извивка от болка и устните й се разтегнаха в болезнена гримаса, защото нещо — може би глезенът й — се изкълчи. Гари дори не я удостои с поглед — очите му бяха устремени към „голямата награда“. След секунда Синтия отново бе на крака. Лицето й все още бе болезнено сгърчено, но тя все пак посегна към ръката на Питър, опитвайки се да помогне. Коли започваше да гледа на нея с повече уважение, независимо от налудничавата й двуцветна коса.