	За четене и дума не може да става — не мога да се съсредоточа в книгите. Ще пиша, докато, се изтощя и ми се приспи. Напоследък твърде често пренебрегвам дневника си. Какво мога да си припомня, застанала на прага на нов живот, за лица и събития, за случайности й промени през последните шест месеца — този дълъг, отегчителен, празен период от деня, в който Лора се омъжи?