	Жоро Илиев отдавна не пееше в хора. Въпреки всичките легенди, които сам развиваше за себе си, беше голям страхливец. От години знаеше, че Маджо и Бай Миле са убили брат му, но нямаше ни най-малко намерение да отмъщава и дори да се конфронтира с тях. Преди време на среща с Пехливанов му бе обяснил житейската си стратегия: „Не обръщай внимание на Лимоните, приятелю! — така Илиев наричаше сикаджиите. — Девета година се опитват да ме убият, но аз просто се пазя, без да им отговарям. Рано или късно те ще се унищожат сами!“ Впоследствие наистина се оказа пророк. Когато предадох разговора им на Маджо, той не обърна внимание на последното изречение, а се хвана за Лимоните.