	— Добре. — Той свали очилата, за да разтрие очите си и да махне невидимите прашинки, накарали го да се просълзи. — По всичко личи, че бъдещето ти е избрано от този, който има най-голямо право да го стори. Ти самата — и той върна очилата на мястото им. — Въпреки това, моля да ми дадеш възможност да видя този щастливец, комуто си дарила сърцето си.