	Хората бяха скочили и грабнали оръжие, което би било малко и безполезно срещу горските гиганти. След десетина минути шумът от битката стихна, като остави хората почти оглушели. Отново се чуваха обикновените звуци на нощните джунгли. Успокоените моряци отново седнаха или легнаха близо до огъня. Но Хиеро продължаваше да стои прав, опирайки се на копието си и мислено се вслушваше в обкръжаващата ги неизвестност. Лучара го гледаше разтревожено, разбирайки, че опасността не е преминала.