	Започнах да осмислям казаното от Анастасия, а на душата ми ставаше все по-добре и по-добре. Много приятна лунна светлина изпълваше цялата стая, а звездите в небето сякаш светеха не със студена, а с топла светлина. И седящата на края на леглото Анастасия сякаш започна да изглежда по-добре.