	Ето и другото странно обстоятелство: по-късно никой не ми напомняше за случилото се, дори и самите новобранци. Колкото и да се стараех да открия някаква промяна в отношението към мен, трябваше да призная, че всички се държаха с моя милост по съвсем същия начин, както и преди. От момента, в който докторът намаза белезите и ми каза да се връщам към задълженията си, сякаш всичко бе напълно забравено. Дори успях да хапна малко същата вечер и като че ли взех участие в разговорите на масата.