	Обаче не направи така. Това щеше да означава да се върне назад, да потъне отново в блатото на живота, от който Кайку го беше извадила. Въпреки всичко, което се беше случило, младежът не бе забравил чувството за _правота_, което беше изпитал, когато той и Асара се отправиха от Гората на Юна към Аксками. Сега това чувство му казваше, че храмът на Еню не е отговорът. Наместо това той реши да отиде в храма на Паназу.