	Синът му обаче не бе създаден за подобна работа. По притежаваше нито непосредствеността, нито съобразителността на баща си, нито пък любовта му към тона дело, а, напротив, изпитваше истинско отвращение към търговията. Ако предприятието останеше на неговите грижи, бързо щеше да се провали. Бащата разбираше това, беше му мъчно, по таеше надежда, че ще се появи някой млад човек, който ще прояви интерес Към фирмата и ще се заеме да я управлява, както я бе управлявал той досега, без да изхвърля от играта сина му.