	Минах по коридора и слязох с нощния асансьор във фоайето на кметството. Излязох през вратата откъм „Спринг стрийт“, спуснах се по многобройните стъпала и ме задуха студен вятър. Запалих цигара на най-долното стъпало. Колата ми все още беше пред къщата на Джийтър. Вдигнах крак, за да тръгна към някое такси отсреща, на половин пряка оттук. От паркирана кола се чу рязък глас: