	Вместо да е с приятелките си и да слуша музика или да въздиша по някое момче, тя седеше там в прашните лъчи на следобедното слънце, сред миризмата на тебешир, подов лак и ония отвратителни червени стърготини, с които ръсят подовете, след като учениците си тръгнат, седеше там, толкова ниско сведена над учебника, та човек би си помислил, че в него са скрити всички тайни на живота и смъртта.