	— Безсмислица не безсмислица, това е истината — каза донякъде обиден Лисицата. — Влизам в галерията, виждам някоя картина и казвам, че е фалшификат. Да речем Рубенс или Ван Гог. Така е написано и в каталога, стилът й е същият, но аз чувствам, че не е нарисувана от майстор. Дланите ми се изпотяват, пот ме избива, черни точки ми излизат пред очите. Знам, че картината е фалшива. Ако пък сложат пред мен един оригинал и един фалшификат, веднага познавам оригинала, макар че фалшификатите са обикновено по-съвършени. Въпрос на дарба. И значи, когато такова, капитан Немо се върна, сигурен бях, че не е същият, който уж имаше пристъп.