	Както бе решила по-рано, Тия се върна към потока, като следваше собствените си следи. Чевръсто скочи от гърба на кобилата и нагази, във водата, напи се до насита, а после поведе зажаднялото животно да утоли жаждата си. Все пак не забрави да се огледа предпазливо. Нямаше нищо… по-точно никого. След енергична езда в обратна посока, която ще продължи може би повече от половин час, тя ще успее да се върне там, където бе зарязала дрехите си и после да се опита да забрави тази смущаваща случка.