	И така, тя бе прибрала револвера си в кобура, бе пъхнала меча в ножницата и използваше, че е на служба в Градската стража, за да наблюдава Въртю. Не бе толкова лесно. Що се отнасяше до закона, Лиън Въртю се представяше като трудолюбив и съвестен гражданин. Ала всеки в Пристанището на мъглите знаеше какво представлява и с какъв подмолен бизнес се занимава, но нямаше никакви доказателства. Той разчиташе тъкмо на това. Онези, които си вряха носовете прекалено дълбоко в бизнеса му, обикновено изчезваха безследно. Но Топаз не се предаваше лесно. Тя се сражаваше тихомълком и неусетно, затягаше примката около шията му, въпреки всичките му гнусни, прикрити далавери, въпреки позволените или непозволените средства, с които се опитваше да я спре.