	Личеше си от начина, по който светлокафявите му очи я следяха, когато си мислеше, че не го гледа, че все още има чувства към нея. Тя се насили да му отговори със същото. Само че единствената мисъл, която й хрумна, беше колко би му харесало на Доуг да лови риба в езерото. И колко би било хубаво да седи и да се люлее с него в топлите летни вечери, докато около тях кръжаха светулки.