	Два дни и две нощи Сиона така и не уплътни лицевата си маска, губейки с всяко издишване от скъпоценната вода. Но преди тя да си спомни за думите на баща си, трябваше да бъде смъмрена като дете на свободните. Най-сетне Лито реши да й го каже в студеното трето утро от прехода, когато спряха в сянката на една скала сред брулената от вятъра равнина на ерга.