	Този път Бонд не затвори очи. Касини забеляза в тях невиждащ блясък, сякаш взорът им бе отправен в някаква чудовищна далечина.  Устните помръдваха, но Касини не долавяше никакъв звук. Бонд движеше главата си насам-натам, като че ли спореше с много хора, жестикулираше с ръце, но никога с двете едновременно. Беше призрачна гледка и Касини на няколко пъти се изкушаваше да скочи. Веднъж погледът на спътника му попадна върху него. Беше без израз, празен като на идиот.