	Не, почакайте — възпротиви се тя и задържа ръцете му, жадно протегнати към нея. — Искам да кажа още нещо. Помня Дик, помня го какъв беше в годините на нашето минало. Но ще го запомня и такъв, какъвто е днес, какъвто ще бъде утре. Непоносима ми е мисълта, че някой би могъл да съжалява моя мъж, че вие бихте могли да го съжалявате, а ще го съжалявате, когато ви призная, че вас обичам повече. Ето защо не съм сигурна в себе си и след като кажа нещо, оттеглям си думите, ето защо сама не знам какво искам.