	След като отдели достатъчно време на госта си, Криспин излезе на алеята пред къщата и закрачи неспокойно назад-напред, замислен за скорошния разговор. Маневрата беше много рискована, защото навън той бе в сериозна опасност да бъде срещнат от някой от наемателите, например от полковник Нортьн-Смит, с неговото изобилие от забавни истории за живота в Далечния изток, или пък Р. В. Чизхоум, който обичаше да споделя мрачните си предчувствия за това какво ще се случи на всички нас, ако нещата продължават да се развиват по този начин. Но Криспин имаше нужда от чист въздух и, досущ като племенника си, мислеше по-добре, когато се движеше.