	— Само едно нещо — каза 3. Доулин, кашлюкайки. — Нали видя какво се събуди в изтерзаната памет на нашия приятел Ф. Александър? Да не би случайно…? Искам да кажа, ти ли…? Разбираш ме, струва ми се. Няма да те издадем на никого.