	В навечерието на заминаването ни се събрахме в един хотел в Блумсбъри. Повечето от нас не се бяхме срещали преди и не се познавахме. Сред членовете се долавяше забележима тенденция предпазливо и като че ли с лошо предчувствие да се оглеждат един друг. Трябва да призная, че дори и огромният ми ентусиазъм усети напрежението, което витаеше във въздуха. Ние с Уолтър направихме всичко възможно да придадем на събирането дух на празненство, но това ни се удаваше трудно. Допускам по-скоро да сме приличали на стадо заблудени овце, отколкото на смела група инициатори на прага на осъществяването на велика идея. Но ние се утешихме с мисълта, че чувството на радост също така би било неуместно в подобна ситуация. В края на краищата отправяхме се на сериозна мисия…