	Пол свири още дълго. Спящото лице беше почти безизразно, личеше само известна отпуснатост. Дишането на Минотавъра бе станало много по-бавно, по-тихо. За първи път Пол посмя да отмести поглед от него и да проследи с очи своята нишка.