	Мая се повдигна с тихо бръмчене — вървеше отлично. Тя видя, за голяма своя радост, че не беше никъде ранена. Хвръкна бавно до ясминовия храст, пи жадно от ароматния меден сок, който се намираше там в изобилие и се върна при Курт. Той беше зарязал къпината и седеше на тревата.