	— Знае — отрони Илкар. — Нека се доверим на усета й на магьосница. Току-виж надмогне скръбта си преди да е станало късно. Ние направихме каквото можахме. — Вдиша и се сгърчи от болка. — Моля ви, не искам повече шум. И без това ни е трудно.