	Отрова тъкмо бе стъпила на последната платформа, която я делеше от колибката им, когато до слуха й достигнаха развълнувани детски гласове. Момичето не искаше да се среща с превъзбудените от предстоящото празненство хлапета — те не я харесваха и тя изпитваше същите чувства към тях, — ала за съжаление нямаше начин да се шмугне незабелязана. Трябваше да заобиколи платформата и да мине по мостчето, водещо до нейната хижа, ето защо въздъхна тежко и продължи стоически напред.