	Не се оказа трудно — нужни ми бяха само три дни — да намеря данните за първите случаи и да ги сравня с регистрираните посетители на ресторанта. Малко аритметика — най-първите починали безспорно са хапвали тия дни или може би следващия месец, някъде там. Прихванали са вируса сега и са го занесли със себе си обратно, за да заразят със скорак други хора и да предизвикат епидемия, която да ги зарази сега, за да се върнат в миналото и да… За Бога, дори не бих могъл да занеса всичко това на шефа си. Този ресторант е вече три години напред в бъдещето, което означава, че е пълен днес, ще бъде пълен и утре, и вдругиден, и следващата седмица… и, следователно, не е затворен. Дори да съм разказал някому, не са ме взели насериозно. Не, дори да съм щял да разкажа. Не, дори ако ще разкажа… Ох!