	И Аланон неусетно премина в размисъл за преходността на всичко живо и за своя собствен неизбежен край. А това, уви, щеше да бъде краят и на древните мъдреци, друидите, защото той беше последният техен представител. Така че… участта му щеше да бъде сходна с тази на Елкрис, единствената по рода си пазителка на Забраната. С него щеше да умре и хилядолетната магия, способна да брани Живота и да противостои на Злото. Една могъща сила щеше да бъде завинаги загубена за човешкия род, защото нямаше кому да я предаде. Това бе горчивата истина.