	Към три часа палмовата гора на сушата се разреди и през широка просека видяхме синята, огледално гладка лагуна. Но пръстеновидният риф беше все тъй непреодолим и с пяна на уста точеше злокобно кървавочервените си зъби. Нямаше никакъв проток, палмовата гора се сгъсти, а ние продължавахме да плаваме напред покрай острова, с вятъра в гърба. По-късно в гората току се явяваха пролуки, които позволяваха да надзърнем във вътрешността на кораловия остров. А вътрешността представляваше прелестна морска лагуна, проснала се като голямо, спокойно планинско езеро, обкръжено с венец от полюляващи се кокосови палми и светли пясъчни брегове. Омайният зелен палмов остров образуваше широк, мек пясъчен пръстен около гостоприемната лагуна, а втори пръстен обкръжаваше целия остров — ръждивочервеният риф охраняваше като меч портата на рая.