	Зед присви очи, разпери широко ръце, пръстите му се плъзнаха по течението на разказа. Калан си припомни как като дете, седейки на коленете на един магьосник от Кулата, бе останала със зяпнала уста и ококорени очи, докато слушаше за пръв път историята за гамбитовия молец.