	Те идваха. Нямаше повече съмнение. Примъкваха се от всички страни още с настъпването на нощта. Нещо пълзеше отвсякъде — в залива, върху хребета на възвишението и долу в прерията. Може би някои от примъкващите се врагове щяха да се простят с живота си. Останалите обаче можеше да се нахвърлят с щурм… и да смъкнат скалпа на дакотския вожд. Те всички се надяваха на това.