	Джени ми напечата описанията; Джон нае адвокат по патентно право, който да му помогне с исковете. Не знам дали Джон му плати в брой или му обеща парче от тортата; изобщо не го попитах. Оставих всичко на него, включително и въпроса какви да бъдат дяловете ни; така не само бях свободен за истинската си работа, но и смятах, че решавайки подобни задачи, той никога няма да се изкуши както Майлс на времето. А и, честно казано, това не ме интересуваше; парите сами за себе си не са важни. Или Джон и Джени бяха такива, за каквито ги смятах, или можех да се оттегля в някоя пещера и да стана отшелник.