	Момчето чувствуваше неудържимо желание да й каже: „Виждаш ли какво направи! Без малко щях да загина заради тебе“. Ала време за укори нямаше, защото дъждът се бе превърнал в порой и трябваше да се връщат колкото може по-бързо. Нели беше мокра до кости, макар че Стас я загърна със своите дрехи.