	Дърветата, изглежда, бяха достигнали линията на силите на Злото, защото от всички страни се надигна нечовешки вой — яростен, убийствен рев на същества, на които им е отнета възможността да убиват. Харкорт се опита да надзърне през листака, да намери макар и най-малка пролука между преплетените клонки, за да види какво става. Но пролука нямаше. Докато се оглеждаше, Харкорт не обръщаше внимание къде стъпва и макар че беше предупредил другите, се препъна и едва не падна. Усети, че настъпва нещо хлъзгаво и сгърчено. Погледна надолу и видя, че е обезобразен трол, подхванат, стъпкан и смазан от миналите над него корени.