	Ако ще говорим честно — вече отнех живота на едного: бях на… не помня на колко години, малък бях, но историята стана три дни преди новолуние… Тогава най-много мразех плешивия си вуйчо — той обожаваше Лазар Каганович, мръсни вицове и пилешки бульон. И едно русо приятелче, Едик, ми донесе отрова, каза, че нямала грешка и че била бавнодействуваща. Изсипах му я в бульона — и не можете да си представите! — умря в страшни мъки точно след двайсет и шест години…