	— Аз бях, съм, сме… — усмихна се мрачно Брайън, — май няма подходящи думи да го изразя. — Смятам, че онова мое аз, което е писало бележките, е било доста небрежен писач. Нали знаеш, когато човек пише бележки за себе си, той в повечето случаи просто надрасква няколко думи, които да му припомнят по-късно цялата идея. Затова започнах съвместно с д-р Снеърсбрук работа по това да установим дали присаденият процесор ще може да съвмести бележките с някои несвързани още спомени, които си съществуват в съзнанието ми. Първият път ми бяха необходими десет години, за да създам ИИ, боя се, че ще ми трябват още толкова, ако не получа известна помощ. Трябва да си върна изгубената памет.