	Но времето на мирните разкрития скоро свършва. Църквата разбира, че тези идеи са заплаха за хегемонията на Рим, и решава да сложи край на разпространяването им. Това е разбираемо: кой папа ще допусне съществуването на християнски общности, които нямат нужда от законна курия, за да общуват с Бога? Нима Божият представител на земята може да стои по-ниско или дори наравно с Магдалина? А последователите й? Не е ли идолопоклонство да се боготвори нещо като светлината? И тогава църквата анатемосва, обругава и покрива с позор тази жена, която е обичала Исус и е познавала като никой смъртен човешката му природа.“