	— Не си пропилявай възможностите, Джордж! Не се отказвай тъкмо сега! След няколко години ще имаш милиони — и то без да си мръднеш пръста. Работата ти ще се състои само в едно — да ги съхраняваш. Помни ми думата! Ако не ми помогнеш, те ще те изоставят в момента, в който аз изляза от играта, и ти ще отидеш в затвора. Кой ще внесе петстотин хиляди долара вместо теб, Джордж? Откъде ще ги намерят Моленхауър, Бътлър или който и да било друг при сегашното положение? Няма да могат да ги намерят, пък и да ги намерят, няма да ги внесат. Пропадна ли аз, ще пропаднеш и ти и под съд ще дадат теб, а не мен. На мене, Джордж, не могат да ми направят нищо. Аз съм посредник. Не съм те карал да идваш при мен. Ти дойде по своя воля. Ако не ми помогнеш, свършено е с теб, казвам ти, ще те пратят в затвора и това е толкова сигурно, колкото е сигурно, че изобщо има затвори. Защо не се защитаваш, Джордж? Защо не браниш интересите си? Имаш жена и деца, за които трябва да се грижиш. Положението ти няма да се влоши повече, ако ми дадеш още триста хиляди долара. Какво значение има дали ще липсват петстотин или осемстотин хиляди? Все едно е, ако ще те съдят. Освен това дадеш ли ми тези пари, изобщо няма да се стигне до съд. Аз няма да фалирам. Тази буря ще отмине след седмица или след десет дни и ние отново ще бъдем богати. За бога, Джордж, не губи самообладание! Бъди благоразумен, помнели още веднъж!