	Той стоеше в дъното на голата бетонна стая. На пода зад него имаше лампа. Светлината очертаваше силуета, но скриваше чертите му, които и без това не се забелязваха зад вдигнатата яка на черния костюм. От дясната му страна имаше разнебитена ниска дървена маса с пръснати папки, а от лявата — под купчина вестници, скрити от погледа на „последователите“ му — лежеше автомат с къса цев. В него имаше пълнител с четиридесет куршума, а втори такъв висеше на колана на Чакала. Единствената причина да носи оръжието бе навикът от професията; тук той не очакваше никакви трудности, а само възхищение.