	Положението ставаше все по-тежко и по-тежко. В тази клисура, приличаща на тъмна дупка, където никога не проникваше слънчев лъч, страшният списък на покойниците ставаше все по-голям. Всеки ден Пушилката и Малчо със страх преглеждаха един другиму устата — не са ли им побелели венците и лигавицата, този неизбежен първи признак на скорбута.