	Поне този път Нинив, изглежда, схвана, че няма да стане нейната. Понякога тя вдигаше шумни крамоли, докато отстъпеше — но не че признаваше, че другите са били прави и че ще стане така, както те са мислили. Сърдитият й поглед стана мрачно намусен.