	— Мисля, че трябва да запушим устата на тая вреслива кучка — с усмивка отвръща Стрийтър и две бели пламъчета лизват рязаните дула. Ким Гелър, която стои на алеята пред Карвърови, в следващия миг изчезва. Не, не изчезва напълно. Маратонките й стоят на тротоара, а краката й още са в тях.