	— Не, сър, ще се погрижа да бъдат само Рон и Хърмаяни. Лека нощ. — Той се обърна отново и бе почти на вратата, когато го видя. На масичките с витиевати крака, по които имаше толкова много чупливи сребърни инструменти, седеше грозен златен пръстен с голям, напукан, черен камък. — Сър, — каза Хари, гледайки го, — този пръстен…