	— Фейгър не е по-отпочинал от мен. Може би дори по-малко. Аз съм по-силен от него. По-добре аз да го свърша. — Обърна се с лице на североизток и без с нищо повече да ги предупреди, до белязания с дирите камък във въздуха се появи вертикална сребристосиня резка. Анура дръпна кобилата си настрана и ахна, щом сияещата резка се ушири в отвор, дупка във въздуха, отвъд която се виждаше огряна от слънцето поляна на стръмен терен между дървета, много по-малки от тези около тях. Прерязаният бор потръпна, изскърца болезнено и се срина с приглушен тътен, от който конете зацвилиха и нервно застъпваха на място. Анура изгледа навъсено ашамана и лицето й потъмня, но Грейди само примига и рече: — Това ли е мястото? — Илиас намести шапката си и кимна.