	А на следващата гара някаква девойка със зелена рокля, доста необичайна и неплашлива, се приближи плътно до нашия прозорец и смело започна да разпитва за членовете, по които лежим, и за сроковете ни. „Разкарай се“ — заръмжа срещу нея конвоят, който ходеше по платформата. „А какво можеш да ми направиш? И аз съм от същите! На, предай поне тези цигари на момчетата!“ И извади пакет от чантата си. (Ние бързо се досетихме: момичето ще е от излежалите. Малко ли такива, скитащи се като свободни граждани, са минали през школата на Архипелага!) „Разкарай се! Ще те арестувам!“ — изскочи от вагона помощник началникът на караула. Тя изгледа с презрение свръхсрочната му мутра. „Що не се таковаш бе, копеле! — След това ни окуражи: — Майната му, момчета!“ И си тръгна с достойнство.