	Усетих се как протягам ръка, за да докосна нежните подутини. Тя вдигна глава шокирана. Нещо в мен прищрака. Спомените ми от това, което се случи после, са неясни. Мога само да си спомня отделни сцени. Осъзнах се как притискам Садако към земята. Вдигнах блузката й над гърдите й и след това… Паметта ми прескача до момента, когато тя яростно се съпротивлява, ухапа ме по рамото; страшната болка ме върна в съзнание. Видях кръвта да тече от рамото ми и да капе върху лицето й. Кръв се стичаше в очите й и тя въртеше глава в погнуса. Нагодих тялото си към това ритмично движение. Как е изглеждало лицето ми тогава? Лице на звяр, сигурен съм. Това си мислех, когато свърших.