	— Благодаря ви, полковник. Благодаря ви, сър… Бъдете проклет, полковник! — Гласът на Атайър внезапно му изневери. — Нима вашата скъпоценна репутация означава толкова много за вас, че трябваше да ме погребат жив? Поне можехте да ме оставите да си понеса заслуженото, без да демонстрирате любезност! Нима не знаете, че повече няма да имам никакъв шанс за фронта? Не знаете ли, че ме белязахте завинаги? Какво трябва да направя — да остана цял живот прикован в библиотеката, с нищо друго около мен освен книги?