	— Доколкото знам — отвърна Люк и ги изгледа със загриженост, примесена с възхита. Четиримата щурмоваци сякаш излизаха от ада на войната, лъскавата им броня бе почерняла и надупчена. Гръдните плочки на двама от тях бяха почти напълно изпарени, а самите те бяха ранени най-малко на десетина места. Беше трудно за вярване, че изобщо все още са живи, да не говорим, че едва се крепяха на краката си. Фел също не изглеждаше в превъзходна форма и макар да вървеше сам, Драск бе край него, готов да го подкрепи, ако залитне. — Виждам, че не сте стояли със скръстени ръце.