	— Какво стана? Същото! Любов, щастие и така нататък, после нещата отново взеха да куцат, на края моята подновена хубавица пак стана непоносима и аз… хайде на следващата експедиция! Вие я знаете, оная до планетите край Данеб! Тя и сега си остава най-тежката. Е, оцеляхме, слава на Космоса, и аз си мисля в обратния път: Чака те заслужена почивка, старче, време ти е да мирясаш, на по-младите път да дадеш… А то какво? На космодрума, след още цяло едно столетие, пак моята съпруга! И пак на двайсет годинки! И пак с истинско цвете в рака, и пак „герою мой…“, и пак реве, и така нататък… В черна дупка да падне оня, дето е открил клонинга!