	Моят суданец нагазва във водата зад табелата. Посочвам му надписа, но той само се подсмихва. „Превеждам“ си обясненията му по следния начин: тези води са най-удобното място за ловене на риба със стръв; туристите прогонват рибата; обикновената забрана нямала никакъв успех, но откакто поставили табелата, рибарите най-сетне се радвали на спокойствие. Междувременно вече сме до колене във водата, пазим тишина и чакаме. Суданецът претърсва с поглед околността. Ето там, недалеч от нас, водата леко се накъдря. Със силен замах той изхвърля мрежата напред — тя се отваря, пада плоско и потъва. После я събира на дипли, обикаляйки бавно в кръг, като внимава да не се отскубне нито една риба. Изнася улова на брега и доволен ми го показва — двадесет малки караса и много полурили.