	— Един Господ знае. По Ролинг Стоун работехме със система от депозитни сметки. Службата ми даде фалшив британски паспорт, отидох в Ройъл Скандинавиън Банк в Копенхаген и в Нашънъл Банк ъв Финлънд в Хелзинки, внесох парите и открих банкова книжка за общ влог — за мен на новото ми име и за някой друг — агента, предполагам също с фалшиво име. Оставих на банките образец с подписа на съдружника ми по сметка — дадоха ми го от Дирекцията. След това те са изпратили на агента книжката и фалшивия му паспорт и той ги е представил в банката, когато е теглил парите. Знаех единствено това име. — Лиймас се чуваше как говори и думите му звучаха абсурдно, невероятно.