	Едва тогава осъзнах, че е трябвало да бягам към виковете, а не от тях, но в края на краищата се оказа, че първоначалният ми страх, подтикнал ме да хукна навън, е бил за добро. Господарят Ли посочи към горния етаж. Зад една прозрачна завеса се виждаше силует на човек, който явно се бие с някого. Отбелязах си мислено мястото и се втурнах отново вътре и нагоре по стълбите.