	Чудесно! Прекрасно! Най-доброто, на което можеше да се надява. Инди коленичи до миниатюрния град, извади рулетка. Опъна я между последния знак на Белок и осветената сграда, записа разстоянието в бележника си и започна да изчислява. Лицето му гореше от солената пот, която се стичаше на ручейчета по него и капеше върху ръцете му.