	— Значи сме на прав път. — каза Никола и се обърна към вратата. Беше останала голяма част от нея. Беше ниска, само около метър и половина, разпаднала се до състояние на клечки за зъби и поддържана само от ръждясалата метална рамка. Никола разшири дупката, която бе направил без да иска, след което надникнаха от другата страна и видяха тесен тунел, с подгизнали от влагата стени.