	Той държа очите си отворени, докато можеше. Когато горещината го блъсна с пълна сила, Мърсър дръпна одеялото над главата си и хукна колкото му държаха краката. Светлината продължи да танцува отвъд затворените му клепачи. Той чу как одеялата съскат, докато водата се изпарява. След десет метра жегата се засили. Мърсър не бе помислил, че всеки момент може да се срутят части от тавана, които ще създадат препятствия по пътя им.