	На първия етаж вестибюлът стигаше само до половината на сградата и за да се доберем до вътрешния двор, трябваше да преминем една стая, пълна със спящи зелени хора. Избрахме пътя, по който аз бях дошъл — през следващия етаж. Качихме се предпазливо в пустия и неосветен вестибюл. Преминахме дългата зала и стигнахме балкона над двора. Надясно от нас бе прозорецът на стаята, в която бях видял Тан Гама и другите войници, преди да отведат Таркас. Двамата се бяха завърнали и сега чувахме част от разговора им.