	Няколко дни след смъртта на Джек Малън той прекара като в мъгла. През по-голямата част от времето лежеше вкъщи и само когато не можеше повече да лежи, ставаше и се мъкнеше из селото. Не му обръщаха никакво внимание — всички бяха заети с тържественото погребение на майката на Емаи, което продължи твърде дълго.