	Никой освен имперската фамилия не си позволяваше да обиди един Търсач или пък Ръката, която го води, но гостът сякаш не се засегна. Но пък седна в тапицираното кресло в стаята, сбра длани пред лицето си и загледа над тях към Карийд, който трябваше да избере дали да измести стола си, или да го остави почти зад гърба си. Повечето хора щяха доста да се изнервят от един Търсач зад гърба им. Повечето щяха да се изнервят от това, че са с Търсач в една стая. Карийд прикри усмивката си и не помръдна. Трябваше да извърне глава само на косъм, а се беше обучил да вижда добре това, което остава съвсем в края на полезрението му.