	Шумът! След моя усамотен живот с Гаркин Туикст ми се бе видял негостолюбив, обаче патърдията, която сега нападна ушите ми, не се поддаваше на никакво описание. Чуваха се писъци и глухи експлозии, а странни гъргорещи звуци, издавани от вътрешността на павилиончетата около нас, се състезаваха с постоянното бучене на разменните покупко-продажби. Комай никой не говореше по-тихо от викане. Независимо дали жално плачеше, крещеше гневно или показваше досадно безразличие, цялата търговия сякаш трябваше да се извършва на предела на възможностите, демонстрирани от твоите бели дробове.