	Лицето на Ася е бледо и строго изопнато. Дълбока бръчка между двете вежди издава съсредоточеността на мислите му. Той вече не вижда обезглавените лястовици по тавана — върху невидима бяла стена, погледът му втренчено разпределя цифрите на една равносметка.