	Първото разочарование е най-дълбоко. А разочарованието на Кетрин бе дори още по-дълбоко. Беше на деветнайсет, когато за пръв път й разбиха сърцето. После, около месец по-късно, писа на баща си и откри, че е починал. Болката й стана непоносима.