	Ричард остана загледан във високата махагонова врата дълго след като тя се затвори зад тримата. Беше ободрително да видиш човек като Лунета, толкова непринуден, че да се появи в Двореца на Изповедниците сред многото важни, натруфени личности, облечена в рокля, съшита от разноцветни парцалчета. Сигурно всички са я помислили за луда. Ричард огледа обикновените си, отдавна непрани дрехи. Запита се дали и него не са взели за луд. Може би наистина е такъв.