	Елена насочи своя нервопарализиращ пистолет към пленниците, очите й бяха широко отворени, ръцете й видимо трепереха. Това имаше ефект, тъй като наемниците започнаха да местят очи от баща й към нея, притеснението им видимо нарасна. Никой не е спокоен, когато смъртоносно оръжие се намира в треперещи ръце, помисли Майлс. Един от пленниците вдигна ръце с дланите нагоре, на лицето му се появи успокоителна усмивка. Елена изръмжа, усмивката бързо се стопи. Майлс повиши глас, за да преодолее смутения шепот в залата: