	— Как можеш да понасяш… това? — изхриптя Нинив. — Този хаос, тази стихия, тази смърт! Светлина! Сега… опитай с всички сили да удържиш потоците, докато аз… — С отчаяно усилие да запази равновесие в тази неспирна война със сайдин, той направи каквото поиска Нинив, а тя изохка и подскочи. — Трябваше да почакаш, докато… — започна гневно Нинив и продължи само раздразнено: — Е, поне се отървах. Какво си ме зяпнал такъв? Аз съм тази, на която й опърлиха кожата!