	Здраво стиснала помпата, Поли стоеше в мрака и се ослушваше. Сетне отново проблесна мълния и тя видя косматото тяло на паяка да се подава над ръба на ваната. Съществото, излязло от голямата колкото напръстник ашха, сега беше с размерите на котка; съществото, което бе изсмуквало кръвта й, докато беше премахвало болката в ръцете й.