	— Е, възможно е да не може. Възможно е. Дори навярно не може. Но мога все пак да отида при него, по дяволите. Мога да го погледна в очите и да кажа „Ти не отряза достатъчно парчета торта, старче. Трябваше да отрежеш едно за жена ми и едно за твоята жена и щом става дума за това, старче, какво ще кажеш за едно парче и за себе си? Къде беше ти, докато тя излизаше на улицата, без да гледа къде минава? Ако не е знаела какво е градското движение, ти би трябвало да го познаваш. Ти къде беше тогава? Защо те нямаше там, за да я вземеш за ръка и да я преведеш през пешеходната алея на ъгъла? Защо…“