	Същата вечер, малко след като раздадоха вечерята, в килията на Фринк Франк влезе навъсен полицай и му нареди да си събира багажа. Само след десетина минути Франк се озова сред забързаното множество на „Керни стрийт“. Побутваха го нетърпеливи минувачи, над улицата се носеше ревът на автомобилите, заедно с ритмичните подвиквания на шофьорите на велотаксита. Хладният вечерен въздух режеше гърдите. Сградите хвърляха дълги сенки. Франк направи няколко нерешителни крачки и после се присъедини към една група, която пресичаше улицата.