	Генералният секретар на Партията и Президент на Съюза на съветските социалистически републики Андрей Нармонов премести погледа си върху Падорин. Лицето му не издаваше нищо. Така беше винаги, освен ако той не искаше да покаже нещо — което беше доста рядко. Нармонов наследи Андропов, когато той получи инфаркт. Всякакви слухове се носеха за това, но в Съветския съюз винаги е имало слухове. От времето на Лаврентий Берия не се беше случвало шеф на сигурността да бъде толкова близо до върховната власт, а висшите партийни ръководители бяха позабравили това. Но то нямаше да бъде забравяно отново. Измина цяла година, докато КГБ бъде запратен на опашката на властта, необходима мярка, за да бъдат гарантирани привилегиите на партийния елит срещу предполагаеми реформи от страна на андроповата клика.