	Когато Петкан дойде малко на себе си, аз го накарах да ми донесе убития дивеч. Той тутакси хукна да го донесе, но не се върна веднага, защото се наложило да търси дълго птицата: оказа се, че не бях я убил, а само я бях наранил и тя отлетяла доста надалеко. В края на краищата той я намери и я донесе; а аз се възползвах от отсъствието му и отново напълних пушката. Смятах, че за известно време ще бъде по-добре да не му откривам как се пълни пушката.