	„Значи тая работа съм предчувствувал, като тръгвахме — помисли Сам, — да помагам на господин Фродо до последната крачка и сетне да загина с него? Е, щом е така, значи трябва да я свърша. Но как бих желал да видя Крайречкино и Рози Памуксън с братята й, и Старика, и Златоцвет и прочие. Някак не ми се побира в ума, че Гандалф би пратил господин Фродо с тая задача, ако не е имало надежда да се върне назад. Всичко се обърка, когато той падна в Мория. Ех, ако не беше така! Той щеше да направи нещо.“