	В 9:30 съдията покани заседателите в ложата им и веднага даде ход на заседанието. Озърнах се назад към галерията и видях Кърлин на задния ред. На лицето му се изписваше замислено, ако не и гневно изражение. Седеше близо до изхода и не знаех докога ще остане. Предполагах, че ще ми трябва целият час, за който му бях споменал.