	Крейг беше побеснял от яд, но в края на краищата излезе навън. Когато очите му привикнаха с тъмнината, успя да различи човешка фигура близо до северния парапет. Ядът му се изпари. Аз също бих се паникьосал, ако се събудя в московска болница, помисли той. Тръгна към мъжа с разперени ръце, за да му покаже, че са празни.