	— Аз съм Лучара — отвърна тя. Гласът й бе висок и тънък с приятен тембър. Името си произнесе с достойнство: аз съм аз. Така говори човек, който притежава чувство за самоуважение. На Хиеро му хареса, както му харесваше и странната девойка, но този факт предпочете да запази за себе си.