	Като се изключат една маса и паднал на пода стол, стаята бе съвсем празна. Дик скочи бързо на масата и забута прозореца на тавана, но той бе залостен. Тогава насочи лъча на джобното си фенерче към него и през мръсното му стъкло видя очертанията на гледащо надолу лице — но само за миг. После то изчезна. Дълга остра брадичка, високо, силно издадено чело, противно голям нос…