	Слънцето потъваше с жълтеникаво сияние зад група сиви облаци и в студената, влажна есенна вечер започваха да проблясват улични лампи, придавайки на града мрачно меланхолична атмосфера. Може би грубоватите улични веселби — бяха минали покрай няколко групи хора — не бяха чак толкова лоша идея. Участниците в празника напомняха на Корделия за примитивните хора от Земята — те прогонваха с огньове и пушки змея, който изяждаше луната. Тази странна есенна тъга можеше да погълне някоя непредпазлива душа. Рожденият ден на Грегор бе отлично разчетен.