	В един миг виждах само обрасли с власинки стволове на трифиди и гъсталак от тъмнозелени листа. В следващия осъзнах, че ме гледат четирима човека. Неволно се озърнах към пушката, която бях подпрял на един кол. Един от четиримата — младо момиче с гарваново черна коса, незабавно опъна тетивата на лъка си и пусна стрелата. Острието профуча край мен с жужене на прорязан въздух, заби се в приклада на пушката и го сцепи на две.