	Брод забеляза Айла да седи с жените и се намръщи, когато я видя да преглежда Брак и да го слага в скута си. Това му припомни, че именно тя бе спасила живота на момченцето, а това го подсети, че бе станала свидетелка на унижението му. Като всички останали и Брод бе изумен от завръщането й. Първия ден я наблюдаваше с почит и малко страх. Но промяната, която на Креб говореше за нейното постепенно съзряване, а Брун тълкуваше като осъзнаване на късмета й, Брод приемаше за крещяща дързост. По време на снежното си изпитание Айла не само бе придобила увереност, че може да оцелее, но се бе научила спокойно да възприема неприятните всекидневни баналности. След изпитанието, белязано с борбата на живот или смърт, нищо толкова незначително като един урок, чиято ефективност отдавна се бе изтъркала от прекалена употреба, не можеше да наруши ведрото й самообладание.