	След изморителния целодневен преход вечерта спряха на лагер и запалиха малък огън на една закътана полянка. Не се чуваха никакви враждебни шумове, клоните и въглените тихо пращяха и скоро след като хапнаха птичи яйца, гъби и шепа боровинки, Мадмардиган и кафявчовците се унесоха в сън. Една лисичка се промъкна покрай тях, погледна ги с блестящите си очи, а после внимателно нахрани малката в ръцете на Мадмардиган и изчезна така незабелязано, както се беше появила.