	На ъгъла Канарак свърна наляво по булевард Мажента. В същия миг Озбърн завъртя ключа и потегли след него. Докато завиваше наляво, той сведе очи към часовника си. Само седем минути след пет, а вече се мръкваше. Когато отново погледна напред, зърна само непознати фигури и за момент се изплаши, че е изпуснал Канарак, после го забеляза да крачи енергично, но не прекалено бързо по другия тротоар. Движеше се спокойно, сякаш не допускаше, че могат да го следят; сякаш бе решил, че онова нападение и гонитбата по улиците са били нелепа случайност, дело на някакъв смахнат тип.