	В кабинета е тихо и сумрачно. Макар че завесите са разтворени, светлината едва прониква през стъклата, сякаш някаква магия и пречи да придобие власт над това странно помещение. Накъдето и да погледнеш, навсякъде има дебели старинни книги — по рафтовете край стените, по столовете, по пода и върху голямата маса от черен дъб. Една от книгите е разтворена и като се навеждаш над нея, с труд разчиташ древните писмена: