	Неколцина от шиенарците изгледаха с безизразни лица Авиенда, разпознали в нея айилка, но общо взето поеха мълчаливо след тях и само копитата, кършещи кората на стария сняг под новия, нарушаваха околната тишина. Оказа се права — шиенарският стан беше съвсем наблизо. Само след минута-две започна да различава постовете им — конни и спешени — и скоро навлязоха в самия стан.