	— Също като цвете — каза тихо Господарят Ли. — Като прекрасното цвете на име Пурпурната перла, положено на пътя на един нащърбен камък. Сетне камъкът донесъл роса и дъждовни капки, с които да отмие злото от прекрасното цвете. То пък се влюбило в камъка и се заклело да му върне дълга си, като изплаче всички сълзи от тялото си. На едно цвете може да му се наложи да изчака столетия или дори хилядолетия, за да се прероди, но пък нали най-сетне основната добродетел на камъка е търпението?