	Погледът на Вьорман неусетно се спря върху румънското селце, разположено от другата страна на клисурата. Окъпано в светлината на следобедното слънце, потънало в спокойна тишина, то приличаше на видение от друг свят. Клаус обърна гръб на прозореца и закрачи из стаята с каменни стени, в които бяха вградени множество кръстове ковани от мед и никел. По-точно четиридесет и девет кръста само в тази стая. Десетки пъти ги беше броил през последните три дни. Клаус подмина триножника, на който бе закрепена една почти завършена картина, заобиколи набързо пригоденото за целта бюро и застана до отсрещния прозорец, който гледаше към вътрешния двор на крепостта.