	Когато обърнах глава, я видях. Не както беше в Турските градини, изпълняваща очарователната смесица от ритуали, а гола, съвършено гола, една дива, порочна, езическа голота, която не забравяше за присъствието на другите в стаята, а въздействаше с пълното съзнание за този факт, насочвайки същността си към мен по един влудяващ начин. Сякаш ни разделяше една непреодолима стъклена стена, тя можеше да ме дразни и измъчва безнаказано, предлагайки един истински празник на желанията на умиращия от глад, който можеше да гледа, мирише и желае всичко това, но не можеше да проникне през бариерата.