	Той бе забелязал първо жената; вниманието му бе привлечено от красотата и и от чувствения начин, по който полюшваше бедрата си, представяйки си как би се движила тя в постелята под него. Непременно щеше да я задържи. След това бе насочил вниманието си към мъжа, в когото видя не воин, а само един грозноват човечец, нарамил вързоп, вървящ напред с отнесен поглед, вперил очи в облаците и свил ръката си към гърдите, сякаш искаше да я предпази от нещо. Кучето бе само едно пале с дълга козина на черни и бели петна — и при това кльощаво. Не би могло да бъде използвано дори за кучешки впряг.