	При пътуването си до Париж тя наистина е имала препоръка от Барбару, но не във връзка с нейния плам за атентата, а за съвсем други незначителни въпроси. Депутатът Барбару препоръчал на госпожица Корде своя колега Дюнер, който е трябвало да й помогне при осигуряването на някои семейни документи за приятелката на Шарлота, монахиня в един манастир. Депутатът Дюпер наистина й помогнал. Шарлота получила от Министерството на вътрешните работи документите, но не успяла да ги предаде. Вече нямала възможност.