	Макар да остана много доволна, че е надхитрила журналистите, Беренис се чувствуваше твърде самотна в дома хи и прекарваше вечерите в четене. В един нюйоркски неделен вестник обаче се появи цяла стадия, посветена на нея и на отношенията й с Каупъруд, която много я възмути. Въпреки че авторът я наричаше негова повереница, целият тон на материала създаваше впечатлението, че тя е ловка авантюристка, която се; е възползвала от красотата си, за да се обезпечи материално и да си осигури достъп до светски развлечения. Такова тълкуване на чувствата и постъпките й не само я раздразни, но й причини и голяма болка. Беренис знаеше, че винаги се е ръководела от усета си към красотата, от желанието да опознае и да изпита всичко прекрасно в живота. А такива статии сигурно щяха да се появят и в други вестници не само в Америка, но и в чужбина, защото някои хора очевидно искаха да я превърнат в романтична героиня на драма.