	Едно от пленените момиченца, охранявано от едър здравеняк, погледна към Зед и му се усмихна, щом погледите им се срещнаха. Не бе очаквал да види усмивка на лицето на едно уплашено дете, попаднало в целия този хаос от войници, пленници и военни мероприятия. Явно детето просто не осъзнаваше, че е доведено в лагера, за да бъде изтезавано при нужда, за да си гарантират хората на Джаганг, че Зед ще им каже всичко, което знае. Магьосникът отвърна поглед от дългата и руса косица, падаща на вълни по раменете и, от красивото и, странно познато лице. Шантава работа — откъдето и да го погледнеш.