	Рязкото съприкосновение с ледената вода го върна към действителността. Най-високият от бедуините със сини тюрбани, с очи с цвят на обсидиан — Тагар, го разтърси безцеремонно, след като беше изпразнил съдържанието на ведрото върху раменете му. Намеренията му бяха добри: искаше гостът постепенно да възстанови движението на нозете и ръцете си.