	Всичко продължи две-три секунди, а ми се стори половин час. Прибрах се и набързо се облякох, грабнах ключовете от скрина и се втурнах в коридора. Беше все още празен, нямаше го дори млекарят. Някъде наблизо заглъхваше сирена. Плешива глава с видим махмурлук надзърна от една врата и изсумтя. Спуснах се по задното стълбище.