	Франк бързо усвои цялата специфика на тази дейност. Научи например, че онзи, който купува, защото очаква повишение на курса, се нарича „бик“, ако пък някой купува много големи количества от едни и същи ценни книжа, казват, че той „се е претоварил“. Започне ли да продава, значи иска да „осребри“ печалбата си, ако маржът* му се е стопил — той е „изгорял“. „Мечка“ е оня, който продава такова количество акции, каквото често сам не притежава — той очаква курсът им да падне, за да закупи на по-ниски цени недостигащите му количества и да покрие предварително извършените продажби. Продава ли акции, които не притежава, той е „празен“, а купува ли, за да покрие продаденото и да реализира печалба или пък да избегне загубата от евентуално повишение на курса, значи „се покрива“. Щом се разбере обаче, че не може да възстанови обещаните акции, той се оказва „притиснат в ъгъла“ и в такъв случай е принуден да плаща задължението си по цени, определени от ония, на които той и други „празни“ посредници са продавали ценните книжа.