	Накрая беше свикано извънредно събрание на Синдиката на престъпниците. При пълно единодушие неговите членове, строго мъмрени в Данемора от Лучиано, решиха, че Лепке трябва да се предаде при най-изгодните условия, после Организацията ще поеме грижата да го измъкне. Оставаше да го убедят. Изборът падна на Мое Димплес Воленски, приятел на Лепке, работил с него в игрите. Той добросъвестно прие плана, после се свърза със заинтересования. Луис Бухалтер не издържаше вече на тази изнурителна война. Нервите му изневеряваха. Планът беше умно измислен и не предизвика голямо недоволство у Лепке. Той се състоеше в следното: за да се ограничат загубите, Организацията трябваше да сключи джентълменско споразумение с Хувър. Той щеше да има честта да извърши ареста на века, но намирайки се в ръцете на ФБР, Лепке можеше да бъде съден единствено за трафик на наркотици и да получи присъда затвор. Докато ако бъде заловен от Дауей, той ще го изправи пред съда на щата Ню Йорк, който ще го обвини за една стара история, престъпление срещу Джо Розена, и можеше много лесно да му донесе смъртна присъда.