	— Госпожо Елиот — продължи Флечър, след като съдията спря да удря с чукчето, — разрешете да повторя онова, което сте изрекли само преди няколко месеца, на разпита при прокурора. — Адвокатът вдигна един от тефтерите върху масата пред мястото си и зачете: — „Изведнъж ме втресе и ми призля, имах чувството, че ще припадна. Излязох със сетни сили в коридора и се свлякох на пода.“ — Флечър метна бележника върху масата, впери поглед в свидетелката и каза: — Дори не сте си дали труда да проверите дали съпругът ви е жив, но и не се е налагало, нали, защото сте знаели, че е мъртъв — в края на краищата именно вие сте го убили.