	Този факт едва ли беше за чудене. Всеки път, когато Хънтър се наместваше в леглото в съня си, Елиса се будеше… ако, разбира се, приемехме, че изобщо беше заспивала. Хънтър нощ след нощ беше само на една нищожна крачка от нея, а това по един странен начин я правеше неспокойна.