	— Е… ако ти пречи срежи тетивата и забрави за него. Сега пий, колкото ти се пие и да тръгваме, — Погледнах надолу по прохода, в който бяхме… Широк петнайсет фута и още толкова висок, осветен незнайно откъде и завиващ надясно, което съвпадаше със запомненото от мен. — Готови ли сте? Дръжте се един до друг. Ако не можете да съсечете противника, застреляйте го, пронижете го със стрела. Това ще бъде вместо поздрав. — Измъкнах сабята и се понесохме напред.