	Оказа се още по-хубаво. В един тъмен ъгъл далеч от лампите и лунните лъчи, но все пак достатъчно близо до покритата с нефрит заседателна маса и подредените около нея възглавнички за сядане, имаше петкрилен декоративен параван. В шкафа зад него Господарят Ли намери бутилка превъзходно вино, а аз — бурканче с най-вкусните мариновани водорасли, които някога съм опитвал. Скрихме се и зачакахме, но не се наложи да чакаме дълго. След по-малко, от час се чуха стъпки на стражи и церемониално дрънкане на оръжие, което обяви пристигането на Великия страж. В залата влязоха само той Ли Котката и двама слуги, които запалиха един мангал, сложиха чайните вода, поклониха се и излязоха, като затръшнаха вратата след себе са: