	Аарон спеше сладко. Някъде след полунощ беше ставал и слизал по стълбите да хапне от коледните бисквитки, които съседите Уентуърт им бяха подарили. Прекараха много приятно Бъдни вечер — трета година поред те се присъединяваха към Уентуърт, Дон и Тина Сийграм за празничната вечеря. Съпругата на Аарон — Дебора — беше еврейка, но и двамата не взимаха религията на сериозно. Дебора дори се чувстваше неудобно от това, че Аарон още се смята за ционист. Той често си мислеше, че тя се чувства добре в Америка. Умееше да вижда всяка страна на всеки въпрос. Виждаше страни, които дори не съществуваха. Аарон продължаваше да изпитва неудобство на партитата в посолството, когато Дебора защитаваше гледната точка на Палестинския фронт за освобождение. Не, не ПФО, поправи се Аарон, докато дояждаше третата и последната си бисквитка — палестинците. „Просто лаф да става…“ — казваше тя, но беше добра в споровете… по-добра от него и понякога му се струваше, че освен в кодовете и шифрите, него за нищо друго не го бива. Виж, чичо Саул се наслаждаваше да спори с Дебора.