	Спомни си, че като дете винаги сънуваше пеперуди. Всички деца имаха сънища, в които летяха и тези сънища си оставаха най-хубавият спомен от детството. Тя също сънуваше, че лети, но преди да литне винаги се превръщаше в пеперуда. Виждаше света под себе си с очите на пеперуда, усещаше ароматите и цветовете, така, както ги усеща една пеперуда. Издигаше се нагоре и надолу с невероятна лекота и усещаше едно безкрайно щастие. Много пъти след такива сънища се събуждаше плувнала в сълзи, но плачеше от радост, от невероятния допир със съвършеното. От тогава знаеше какво точно означава „да плачеш от щастие“…