	Беше опасно да се излиза навън. Непрекъснато отгоре падаха големи късове лед, разтрошаваха се, удряйки се в клоните и причиняваха ужасен шум. Когато най-после трясъците престанаха, те се престрашиха да излязат пред входа на пещерата. Беше студено, всичко наоколо блестеше обляно с вода и очите им, отвикнали от светлината започнаха да присмигват. Чуваше се някакъв странен шепот, сякаш целият свят бе изпълнен с него.