	Случи се така, че на следващия ден по недоглеждане на санитарната служба (напълно уважително след гуляя) за цяло денонощие излезе от строя правовият механизъм на Закона за свобода на кореспонденцията. А законът, както помним, беше доста суров: писмата от Заведението попадаха в огъня, посланията, адресирани до обитателите пък, невидимият пазач Инокентий Блатних, гнусейки се от перлюстрацията, изсипваше пак там. И в същия този ден чичо Саня накрая се изхитри да прати сутринта своето писмо, и още вечерта получи отговор!