	Себе си самия той не можеше да види. Сега очите на Матотаупа бяха добили оня болезнено-затворен израз, който е присъщ на плененото животно и на пленения човек. Сега Харка го заварваше почти всеки ден наведен над географската карта в малкото помещение. Момчето клекна на пода до баща си.