	Тези секунди ми бяха необходими. Нагласих автопилота на „реене“ и се промъкнах през спящите блюстители на реда. Океанът беше примерно на около десет метра долу. Огромните въртящи се перки изкарваха от него облаци пръски. Хвърлих двете чанти и се обърнах, за да направя инжекция във врата на летеца. Той се размърда и замига — антидотът на приспивателния газ действа почти мигновено, а аз бях нагласил автопилота на право летене, и се хвърлих към открития люк.