	Главният барман — огромен, плешив мъж с очила с метални рамки, взе слушалката на телефона, скрит отдолу в далечния край на бара, и я вдигна към ухото си. Джейсън го наблюдаваше между движещите се фигури. Човекът огледа претъпканото заведение — може би това, което чу, беше важно, а което видя, не бе за изпускане. Той отговори кратко, мушна ръка под бара и я задържа там известно време — беше избрал някакъв номер. Отново заговори бързо, после остави спокойно слушалката. Това приличаше на последователността от действия, описана от стария Фонтен на остров Транкуилити. Съобщение получено, съобщение предадено. И на края на тази линия беше Чакала.