	— Ако беше видяла, щеше да си помисли, че си ти. — В гласа му липсваше оправдание, липсваше каквато и да е плахост, но не беше и предизвикателен. Изглежда, смяташе, че предлага едно разумно обяснение. — А освен това ти изглеждаше жаден. Един дворцов бард трябва да се грижи за нуждите на господаря си. — Това бе една от малките прояви на суетност, с които се беше обкръжил. Щом Ранд беше Преродения Дракон, то тогава той самият трябваше да е поне дворцов бард, а не прост веселчун.