	Ето защо сърцата на рицарите още повече се ожесточиха против Лихтенщайн и вече не един от тях мислеше, и дори казваше открито: „Пратеник е и не може да бъде извикан на двубой, но когато се върне в Малборг, не дай боже да умре от своя смърт.“ И това не бяха само празни заплахи, защото на рицарите, които носеха пояс, не беше позволено да казват на вятъра нито една дума и ако някой обещаеше нещо, трябваше да го изпълни или да загине. Тук страшният Повала се оказа най-ожесточен, защото имаше в Тачево любима щерка, връстница на Дануша, та сълзите на Дануша бяха трогнали силно сърцето му.