	На практика населението на Земята живееше само в Градовете. Извън тях бе пустош и открито небе, което малко хора можеха да гледат невъзмутимо. Беше ясно, че откритото пространство е необходимост. В него бе водата, която трябваше на човека, въглищата и дървеният материал — основните суровини за пластмасите и за непрекъснатото разработване на дрождите. (Петролът отдавна бе изчезнал, но богати на петрол дрожди успешно го заместваха.) В земята между метрополиите все още имаше мини и тя все още служеше — повече, отколкото си даваха сметка някои хора — за отглеждане на растения и добитък. Не беше ефективно, обаче телешкото и свинското месо, както и житото, винаги получаваха баснословни цени на пазара и можеха да се използуват за износ.