	— Мога да чакам, госпожо. Мога и да изчакам — отвърна Димер. — Аз не бързам. Впрочем може би Морис няма да закъснее. Ще ми бъде твърде приятно да се видя с него. Искам да му благодаря за гостоприемството, което ти е оказал.