	— Ето го и Питър Уолш! — възкликна лейди Брутън (защото никога не можеше да измисли за какво да говори с Кларнса; макар да я харесваше. Тя има прекрасни качества, но те двете — лейди Брутън и Клариса — нямат нищо общо помежду си. Може би щеше да бъде по-добре, ако Ричард се бе оженил за жена с по-малко чар, която обаче би му помагала повече в работата. Той бе изпуснал шанса си да влезе в Кабинета).