	Винаги, когато изпиташе дори съвсем слабо съчувствие към баща си, просто трябваше да си спомни за майка си. За Катрин Секстън. Мъката и срама, които й беше причинил Седжуик Секстън, бяха ужасни… всяка вечер да се прибира вкъщи късно, самодоволен и ухаещ на парфюм. Баща й се криеше зад престорена религиозност — непрекъснато лъжеше и изневеряваше, защото знаеше, че Катрин никога няма да го напусне.