	Когато се качихме на борда, всичко бе както винаги. В каютата на капитана цареше оживление, тъй като, едва дочакали след маневрата за приставане разрешение за свободен достъп, посрещачите се изсипаха от трапа. Много от тях се стекоха при капитана. И сред тази навалица — ние с нашите пластмасови бидони, термоси и кислородни бутилки. Остана ни точно толкова време, колкото да поздравим Юрген с „добре дошъл!“ и набързо да го разпитаме: „Какво уловихте? Къде са рибите? Обработени ли са с медикаменти? Кои не се понасят помежду си? Всякаква храна ли приемат? Какво им давахте? В кои каюти се намират този път аквариумите?“