	Накрая се появи един от адютантите на Артаферн. Съобщи ни, че трябва да се оттеглим в акропола „под строй“. За нещастие заповедта дойде много късно. Всички пътища за излизане от града бяха преградени от пламъци. Оставаше ни само една възможност: да се скрием на пазара. В най-лошия случай щяхме да плуваме в реката, докато утихне пожарът. Излишно е да споменавам, че тази спасителна идея бе хрумнала на всички останали хора в Сарди. Докато стигнем до оградата на пазара, там вече се бе насъбрала тълпа от жители на града, а също персийски и лидийски войници.