	Докато чакаха слугата да донесе новите карти, Флора продължи да разкопчава ръкавиците си. Тя издърпа надолу по ръцете си меката бяла кожа, изтегли леко всеки един от пръстите на ръкавиците и бавно ги свали. Движенията й бяха плавни, спокойни, премерени така, че да привлекат вниманието на всички мъже, така че да могат да се възхитят на постепенното разкриване на сатенената й кожа. Адам, който наблюдаваше възхитен като всички останали, се запита колко ли пъти беше използвала този трик, за да разсейва противника по време на игра на карти. Не можеше да има мъж, който да остане съсредоточен върху играта по време на подобна маневра.