	Струваше им се, че обитават свой собствен, отделен свят, докато влакът се движеше все по на запад. Следващите два дни бяха изпълнени с мир, спокойствие и задоволство. Те не излязоха от вагона по време на нито една от спирките на влака, тъй като Адам не искаше да оставя никакви следи. Не знаеше дали Франк беше отишъл в Саратога сам или с другари. Искаше да остави възможно най-малко ориентири в случай, че някой се опита да ги проследи. В препълнената с народ чикагска гара обаче Люси забеляза продавачка на розова лимонада, която хвалеше на висок глас стоката си.