	Но в такъв случай това не беше нейното чувство, тя не се боеше. Усещането в корема й беше далеч по-неясно. Щеше да отвори вратата — същата врата, която отвори братът на Рори — и щеше да се озове сред демони. И в края на пътуването щеше да си отмъсти. Щеше да намери онова нещо, което я раздираше и мъчеше, и щеше да го накара да се чувства безпомощно като нея. Щеше да го гледа как се гърчи. Нещо повече, щеше да се наслаждава на това. Мъката направи от нея садистка.