	С тих кикот той измъкна от джоба на палтото си две тънки извити метални пръчици, пъхна ги в дупката на ключалката, завъртя ги и натисна. С тихо изщракване резето се издърпа. За миг той се опря на вратата и се засмя хрипливо. Ключалка! Пълно с Айез Седай наоколо, а я пазеха с проста желязна ключалка. Дори слугите и новачките трябваше да са приключили с шетните си по това време на нощта, но все пак някой можеше все още да е буден, можеше случайно да мине насам. Неудържим прилив на кикот продължаваше да го разтърсва, докато прибираше шперцовете в джоба си, след което извади дебела восъчна свещ и запали фитила й от близкия светилник.