	Щях да се чувствам по-малко отчаяна, ако не се налагаше Рут отново да тръгва на училище. Къщата е празна без нея. За сметка на това пък е пълно с призраци и повечето доста неспокойни. Джералд и баща ми ме навестяват непрекъснато и безмилостно8ме мъчат. Има моменти (добре, че са редки), когато ми се струва, че бих предпочела да са живи. Но аз възлагам големи надежди на Рут. Тя е много умна за възрастта си. Сигурна съм — най-после от рода Кавендиш ще излезе и нищо свястно. Ако ли не, всичко, което съм направила до тук, е било всуе.