	Човечето ме погледна с такова изражение, че видях как мислено се закле никога повече да не качва от Парк-хотел „Москва“ сто и трийсет килограмови заплеси. За съжаление, не можех да го обезщетя със зелена банкнота. Сетих се, че и с червени не можех, затова позвъних на вратата на Гогошинов. Този път анцугът му не беше вързан с колан и над разхлабения ластик като хитро око надничаше пъпът му.