	Изведнъж се разнесе силно изпращяване. Вдигнах поглед, като очаквах да видя, че върху нас пада някой от сталактитите или че покривът е хлътнал под тази ужасна тежест, но това бе само нашата мачта, ударила се в ниско надвиснал леден ръб. Мачтата падна много по-бързо, отколкото би станало при хиперионската гравитация — устремена към сала, сякаш някой бе включил холос на бързи обороти. Във въздуха полетяха трески. Ризата на А. Бетик се блъсна в сала с ясно доловим трясък. Беше замръзнала и се бе покрила с тънък пласт скреж.