	За пръв път Родриго Белмонте повиши глас и не само Гарсия де Рада потрепери. Джехане още веднъж се вгледа в лицето на мъжа, когото наричаха Капитана, и отмести очи. Яростта й като че ли се беше уталожила, останала беше само тъгата и все така продължаваше да й се гади.