	Претърсих основно и методично. Когато започнах, куфарът й отгоре беше пълен с дамски дрехи, бельо и аксесоари. Сега всичко беше на бюрото пред Улф. Отдолу имаше ризи, вратовръзки, три снимки на Хари Гулд и няколко други писма, завързани с връв, най-горното от които беше адресирано до Роуз, и някои други неща. Отворих един широк плик и се съсредоточих върху съдържанието. Имаше две неща, които не ме заинтригуваха особено. Първото беше карта за гараж, изцапана с мазни петна. В горната й част беше напечатано: „Гаражи Нелсън, Саламанка, Ню Йорк“. Хвърлих око на листа за ремонтите и реших, че тази кола е преживяла доста. Второто бяха няколко листа. Разгънах ги и видях, че са скъсани от списание „Гардън Джърнал“. Познавах тези страници. Статията беше озаглавена „Kurume Yellows в Америка“ от Луис Хюит. Подадох ги на Улф. Тогава забелязах нещо, което бях пропуснал в картата за гаража. Нещо, написано на ръка отзад — едно име — Пийт Аранго. Беше написано с почерк съвсем различен от този отпред на картата. За такъв почерк имаше и друг пример — на плика, адресиран до Роуз Лашър. Разпечатах го, извадих писмото и видях, че беше подписано от Хари.