	Ала при вида на тази бледозеленикава жаба, напъхвана в ръцете му, за У. изведнъж изчезват всички магии на капитана кобра, Цялата хипноза, цялата скованост, целият страх дори за семейството: всичко, станало до този момент, целият му смисъл се материализира в тази гнусна хартийка със зеленикава лимфа, в тридесетте сребърника на Юда. И вече без да се замисля какво би станало със семейството му, У. отблъсва нищожеството с неговата петдесетачка. Неразбиращият Рябинин отново се опитва да му я пъхне. У. я захвърля недвусмислено на земята — и се изправя вече облекчен, вече свободен и от нравоученията на Рябинин, и от подписа си, даден на капитана, освободен от тези хартиени условности пред великия дълг на човека! Тръгва си, без да иска разрешение. Чувствува походката си лека, върви по зоната и си повтаря: „Свободен! Свободен!“