	— Твърде малко, за да свикнат зелените новаци с клатенето. Но мога да ги различа и по това как се държат в тихо време. — Тук Генералът, презрително извърнал поглед настрана, пусна бизанвантата, за която се бе хванал с единствената цел да стои напълно неподвижен. Нептун се усмихна и продължи: — Няма да питам от кое пристанище сте тръгнали, тъй като виждам, че около лапите на котвите ви още се мотаят останки от нюпортските лотове. Надявам се, че нямате със себе си много новаци, защото подушвам рибата на борда на някакъв балтийски кораб, който иде насам с пасатите и едва ли е на повече от сто левги оттук; затуй не ми стига времето да проверявам хората ви, за да им раздам документите.