	Изминаха четири седмици, а Джейн още не го бе срещнала. Искаше й се да вярва, че не съжалява; но трябваше да признае, че мис Бингли се държи неучтиво. В продължение на две седмици тя всяка сутрин стоеше да я чака, всяка вечер се мъчеше да измисли оправдания, които да я извинят, че не е дошла; най-сетне гостенката се появи; ала стоя толкова малко и се държа толкова хладно, че Джейн най-сетне се предаде. Писмото до сестра й, в което описваше станалото, ще ни разкрие чувствата й: