	Не ми бяха необходими думите на Хайдар, за да изпитвам тревога. Само Джем бе недосегаем за нея. Той прекара деня всред войските си, говореше с началниците им, изграждаше предстоящата битка. Имаше нещо налудничаво в неговия стремеж да забрави истината — броя на братовата си войска, опитността на пашите й, законното право на Баязид да води и спечели този бой. Джем — бляскавият галеник на съдбата — упорито вярваше, че действителността е длъжна да отстъпи и му подари една невероятна победа.