	Развесели се, когато по-късно научи, че двама представители на Белведере, неговия дом за повече от век, ще се присъединят към експедицията. „Белведере!“, възкликна спонтанно. „Боже, каква гадна дупка!“. Отдавна не си беше спомнял за станцията. За него тя беше затвор. В сравнение с нея марсианските колонии, въпреки недостатъците им, приличаха на курорт. И както вървяха нещата преди да се махне, беше му ясно, че религиозните маниаци, управляващи Белведере, щяха да затегнат гайките още по-зле. В паметта му изплува и Карла Глайк. Не го интересуваше кой знае колко сполетялата я участ. За момент се зачуди какво ли е станало с неговата „присадка“…