	Щом бравата изщрака, Елейн скочи и заизмъква вързопите им изпод леглата. Нинив хвърли копринената рокля на пода и извъртя ръцете си към гърба да се разкопчае. Много скоро и двете бяха напълно готови, Нинив — в зелена вълнена рокля, Елейн в синя, с вързопите на гръб. Нинив носеше торбата си с билките и парите, а Елейн — увитите в одеялото ковчежета. Дълбоките нагънати периферии на бонетата прикриваха лицата им толкова добре, че Нинив си помисли, че могат да минат и покрай Галад, без изобщо да ги забележи, особено след като си беше пуснала косата — плитката щеше да си спомни. Госпожа Джарен обаче като нищо можеше да спре две непознати, слизащи с обемисти вързопи от етажа със спалните.