	Джек стоеше под него, къпеше се в топлината му и ясно усещаше добронамерената му мощ. Стоеше сякаш в някакъв сън, мощта се вливаше в него като чист пролетен дъжд, събуждащ скритата сила на милиарди семенца. Почувствува неописуема радост да прелита през съзнанието му като ракета. Джек Сойер се засмя и скри вдигнатото си нагоре лице с две ръце — и в отговор на тази радост, и в подражание на полета й.