	Едва много по-късно установи, че пътува на запад, защото слънцето залязваше пред него. С радост си помисли, че наближава нощта — след знойния ден очакваше с нетърпение нейната прохлада. Вече усещаше страшна жажда, устните му бяха ожарени и напукани и макар водата около него да го привличаше, знаеше, че е опасно да я пие. Жаждата беше взела връх и той повече не чувствуваше глад. И да имаше храна, не би могъл да я погълне.