	Сабрина хлопна вратата и запали двигателя. Докато бързо оставяше кея зад гърба си, си мислеше за Си. У. Уитлок. Той бе един от малкото й истински приятели, макар че винаги се срещаха само по работа. Не се сещаше за по-подходящ човек, с когото да обсъди своята очевидна глупост. Или пък бе прекалена самоувереност?