	_(В това стихотворение по всяка вероятност се визират най-реакционните представители на тогавашното консервативно правителство — премиерът лорд Касълери, потушил с кръв ирландското въстание, един от виновниците за „манчестърското клане“, и лорд-канцлерът Елдън, яростен враг на демокрацията, олицетворение на стария нечовешки бюрократизъм, който с лично решение отказва на Шели правото да възпитава децата си.)_