	Направих опит да обясня, че едно риторично възклицание няма никакво значение. Той отвърна, че щом е така, бих могъл да подбера други думи. Изглежда сериозно го бях раздразнил. Понечих да се изправя и започнах да се извинявам, но той се разсмя, имитирайки начина, по който говорех, и даде за пример няколко смешни риторични възклицания, които също бих могъл да използвам. Накрая и аз се разсмях на нарочната абсурдност на някои от предложените от него алтернативи.