	Небето постоянно беше забулено от противни зеленосиви облаци. Сателитните снимки, които Мърсър беше видял, показваха, че лепкавата мъгла се разпростира на изток от древния остров с формата на брадва. Колкото и често да си миеше зъбите и колкото и вода да пиеше, Мърсър винаги усещаше, че в устата му има песъчинки. Единственото спасение от пепелта беше да лети срещу вятъра с хеликоптер и дори там въздухът беше натежал от смрадта на сяра.