	Така и не намерих случай да се замисля по този въпрос, но чичо явно трябва да е говорил с баща ми, защото получих подарък от него — спретнато опакован пакет с панделките му и всичко, заедно с картичка, на която пищеше: „Извинявай.“ Разопаковах го с нетърпеливо любопитство. В картонената кутия имаше красива играчка — малко корабче с ключе за навиване, закачено на комина му. Беше за малки дечица — да си играят, докато се къпят във ваната. Баща ми напълно беше забравил, че бях на петнадесет години и вече бях мъж във всички отношения.