	— Наистина! Наистина! Но не знае го тя! Не е тя мой кон, не, иначе бих поправил късмета й! — Боби искаше да се разплаче, или да умре, каквото и да е, за да избегне гласовете, абсолютно невъзможния вятър, който беше започнал да духа от сивите облаци, горещ влажен вятър, който миришеше на непознати му неща. — И тя сторва молитва на Девата! Чуй ме, малка сестрице! La Vyej е наистина близо!