	Тръгна към вратата за антрето, все още хванал пистолета, оглеждайки тъмните ъгли по пътя си, всичко беше съвсем обикновено, нищо не нарушаваше хармонията. По белия килим нямаше червени петна, по лъскавия хром не се виждаха съсиреци. Бърк запаса пистолета си и отвори вратата. Кимна на детектива: