	Около основите на библиотеката, на самата земя, лежаха други врати, малки и по-големи, скрити в сянката на орехови дървета. Работници понякога трябваше да получат достъп до складовете долу, а библиотекарките никак не одобряваха потните мъже, минаващи през техните потайнини. Нинив дръпна една от тях, не по-голяма от входната врата на селска къща, и даде знак на другите две девойки да я последват по стръмното стълбище, спускащо се надолу в непрогледен мрак. Когато я затвори, изчезна всякакъв светлик.