	Бутнах притворената външна врата и леко се заизкачвах по стълбите. Не исках Джулиъс Коул да ме чуе. Вратата на Маджи Кенит беше зейнала. Спрях и се намръщих. Помня, че я затворих, когато излязох. Помислих си, че я е отворила за да пусне котката навън, побутнах я и погледнах в стаята.