	А Файле се зае с чая и замисли трескаво. Златото на пръста на Галина беше пръстен с Великата змия. Можеше да мине за малко по-необичаен подарък от страна на този, който й беше дал всички останали накити, ако не беше Церенето. Галина беше Айез Седай. Трябваше да е. Но какво търсеше тук една Айез Седай, в бялата роба на гай-шайн? Да не говорим, че бе готова да ближе ръката на Севанна и да целува краката на Терава! Айез Седай, как пък не!