	После отново изчезнаха, погълнати от мрака на бурната нощ. Обезумял, Пар изтри дъждовните капки, които се стичаха по клепачите му, и се опита да погледне отвъд вкопчилия се в него Кол. Какво бе онова, което току-що бе видял? Отново просветна светкавица, точно когато Кол диво се хвърли насреща му и го събори сред мокрите треви. Този път нищо не видя, опитвайки се да задържи дъха в дробовете си, когато се удари в земята. Кол се хвърли върху Пар като крещеше. Но Пар се възползва от силата, с която брат му налетя върху него и успя да го преметне над главата си и да се освободи.