	Посрещна ги пронизващ свирещ вятър, но Блейк не му обърна внимание; той приемаше с удоволствие щипещия студ. Великолепната жена до него, изглежда, не беше усетила бързо настъпилата промяна в настроението му. Тя беше същата като Джордж Ентуисъл. В тези благородни гърди туптеше същото студено и хитро сърце като неговото. Можеше да се преструва на невинна и да играе ролята на непокорна дъщеря, докато престанеше да духа този вятър, но нищо не беше в състояние да промени крайния изход. Те щяха да се оженят. Блейк щеше да пожертва ергенството си. Бракът беше ниска цена, с която щеше да заплати, за да избегне унижението, което можеше да разбие живота му.