	Цели четиридесет и пет минути от този един час никой от тях не помръдна. Всеки се ослушваше да чуе другия пръв. Когато Куин чу стърженето, той позна, че това бе звук на метал, ударен в камък. В опита си да облекчи болката в коляното Орсини без да иска бе чукнал пистолета си в скалата. Наблизо имаше само една скала — на петдесет ярда вдясно от него — и Орсини се криеше зад нея. Куин започна бавно да пълзи по земята между пирена. Не към скалата — това щеше да бъде равносилно на куршум в лицето — а към една голяма туфа пирен на десетина метра пред нея.