	Слънцето клонеше към запад в късния следобед на краткия зимен ден, докато двамата яздеха обратно към Бивака на Сармунаи. Бяха сменили скривалището на Вълчо и този път го оставиха по-близо до селището, тъй като щеше да се мръкне, а хората доста рядко напускаха уюта на огъня нощно време. И въпреки това Айла се тревожеше, че може да го уловят.