	Очевидно държеше най-вече на финансовите факти и изпитваше към Франк Алджърнън Каупъруд симпатия, но не и сляпо преклонение. Докато заемаше свидетелското си място спокойно и самоуверено, личеше, че за него тези правно-финансови разправии, неразбираеми за обикновения човек, не заслужават вниманието на сериозния финансист, че са направо досадни. На сънливия Спаркхийвър, който му поднесе Библията, за да се закълне, той обърна не по-голямо внимание, отколкото на някакъв пън. Полагането на клетва засягаше само него — понякога е полезно да се казва истината. Показанията на Дейвисън бяха ясни и прости.