	Но Ричард вече беше седнал. Очите му бяха привлечени от двора, още преди да успеят да се фокусират върху изгърбената, някак си разкривена фигура, която се приближаваше към сградата на пансиона, и той изхълца ужасен и уплашен. Бръшлянът отсреща, който и сутринта бе изглеждал като скелет, но все пак зеленееше, сега жълтееше грозно.