	Слънцето изгря над далечния бряг на Зуйдер Зее, ала не донесе нищо добро за мен — лъчите му се отличаваха със странна безпомощност, що се отнася до сушенето на дрехи — и не след дълго с радост установих, че това слънце е едно от ония утринни слънца, които само мамят, защото съвсем скоро попадна под булото на един мрачен облак и смразяващият, леден дъжд отново затупка по тялото ми, преустановявайки и малкото живително кръвообръщение, останало в него. Ала все пак бях доволен, тъй като облакът смрачи атмосферата, а дъждът би могъл да разколебае пристанищните кибици да напуснат домовете си.