	— Здравей, Бил — каза Ралф и се отпусна в своя стол. Люлеещият се стол, където винаги сядаше Лоуис Шаси, когато им идваше на гости, бе поставен между двамата. Полъхваше вечерен ветрец, приятно прохладен след горещината на следобеда, и празният стол лениво се полюшваше назад-напред от повея.