	Единственият шум бе съскането на разтопен метал и изтракването на резето и металната скоба, при падането им зад вратата. Няколко секунди по-късно Кикаха пристъпи в ярко осветена стая, която можеше да побере под покрива си платноход със средни размери. Осветлението явно използваше познатата му тоанска технология, понеже не се виждаше никакъв открит източник. От отвор в стената близо над главата му полъхваше хладен въздух.