	— Така де — прекъсна го Мокси. — Все едно, че носи на гърба си раница с камъни. Носи си я като наказание. Накарат ме да донеса стомна с вода — мързи ме до смърт, а редовно си нося раницата и като се замисля, ми става тъжно.