	ОТ тези думи лицето на Ибин само почервеня още повече. Джонан изпъшка. И тримата отдадоха чест на Ранд с юмрук на гърдите, а после се извърнаха един към друг. Джонан каза нещо тихо, стрелвайки с поглед Девите, а Федвин и Ибин се разсмяха. Първия път, когато бяха видели Деви, те не знаеха дали да се опулят към странните същества, за които само бяха чели, или да побегнат преди тези гибелни айилки от сказанията да са ги избили. Сега вече нищо не може да ги изплаши. Е, имаха нужда да опознаят отново страха.