	От обраслия с дървета хълм, намиращ се от източната страна на прохода, към тях идваха в редица плешиви, а след тях се мержелееше куп мъгла, или поне приличаше на мъгла, която се вълнуваше и колебаеше, като че ли обхваната от някакво смущение. От търкалящия се куп избликваха струйки и изглеждаше, че отпуснатите фигури на плешивите се движат, потънали до коленете в мъгла. През пукнатините във въртящата се мъгла се мяркаше някаква отвратителна чудовищност, създаваща впечатление за зъби, рога, човки и блестящи очи.