	— Само кафе, мила — отвърна й той и тръгна по пътеката към мястото си в сектора за пушачи. Все очакваше въпросният Векър да цъфне на вратата в последната секунда. Жената на мястото до прозореца четеше, „Сам можете да бъдете собственият си най-добър приятел“ с кисело, скептично изражение на лицето. Халоран закопча колана си, стисна с големите си черни ръце подръчниците на креслото и мълчаливо обеща на отсъстващия Карлтън Векър, че ще са нужни най-малко пет яки служители на ТУА, за да го вдигнат от мястото му. Не откъсваше поглед от часовника. Минутите до времето за излитане в седем нула нула течаха влудяващо бавно.