	При последната му крачка тя отхвърли магията и се хвърли да бяга. Ала играта вече беше загубена. Тя чу стъпките от бягането му зад себе си, сетне усети пръстите му върху шията си. Към устата й се надигна вик, но той не напусна устните й, защото това нещо сложи гнилата си длан върху лицето й, така спря и вика, и дъха й.