	Госпожа Арнон извика на ханджийката да донесе вино — „от най-доброто, хайде, бързо, бързо“ — но когато в гостната колебливо надникна главата на някаква дългоноса жена, госпожа Арнон трябваше да се втурне и да я хване за омазнения ръкав, за да не изчезне жената отново. Онзи с оцапаното палто викна на някого, когото нарече Сперал, да донесе мострите, но след като извика името три пъти и не се появи никой, се изсмя нервно и се шмугна в задната стая, от която бързо се върна с три дървени сандъчета, постави ги на масата и пак се изсмя нервно. Останалите се заусмихваха боязливо и с поклони и приклякания подканиха Берелайн да седне в челото на овалната маса — мъже и жени с мръсни лица, които все се почесваха. Перин затъкна ръкавиците си зад колана, подпря се на една от изрисуваните стени и ги загледа.