	Еди чуваше вълните; чуваше самотния вой на вятъра, който не знаеше преграда; виждаше умиращия полудял мъж пред себе си и внезапно се ужаси. Зад себе си обаче чу гласовете на слизащите пасажери и упоритото тропане по вратата.