	Андерсън много рядко крещеше на Питър… ставаше дума истински да му _крещи_, но това проклето куче започваше да я кара да се чувства като пациент на психолог-бихейвиорист. Настръхване при вой на куче, вместо слюноотделяне при звук от звънец, но принципът беше същия.