	— Какво? — В гласа му се долавя искрена изненада. — Не! Има гробище, но се намира до… — Скот проследява погледа й и се разсмива. — О, това ли било? Не е кръст, а пътепоказател! Пол го направи някъде по времето на първия лов на буми, когато все още можеше да идва тук сам. Съвсем го бях забравил! — Той се изтръгва от прегръдката й и се затичва към него. Втурва се по пътечката. И под дърветата. Сърцето на Лизи се свива.