	Трябва да си призная, че всеки път, когато напишех нещо хубаво за „Уил“, ми се струваше, че изневерявам на Оуен. Как щеше да преглътне, че аптекарят, а не той, е прототип на романтичния ми герой? Но има ли значение? Докато завършех книгата, Оуен и аз отдавна щяхме да сме се разделилили. Всъщност всеки път, когато се срещахме, имах чувството, че е за последно.