	Специалистите по човешката психика умеят да прикриват чувствата си — талант, необходим по понятни причини. Кларис Голдън вършеше тази работа почти тридесет години и към дадения й от Бога талант можеше да се прибави дългогодишен професионален опит. Умееща особено добре да помага на жертви на сексуални престъпления, тя показваше съчувствие, разбиране и подкрепа в големи количества и от забележително качество, но макар и неподправени, те прикриваха истинските й чувства. Тя ненавиждаше сексуалните хищници колкото всеки полицай, дори вероятно повече. Ченгето вижда тялото на жертвата, раните и сълзите й, чува стоновете й. Психологът участва в драмата по-дълго, рови из ума за зловредни спомени, търси начин да ги заличи. Изнасилването е престъпление срещу разума, не срещу тялото и колкото и ужасни неща да виждаше полицаят, още по-тежки бяха скритите наранявания, с чието лекуване се нагърбваше Кларис Голдън. Нежен и внимателен човек, който никога Не би отмъстил за престъпленията физически, тя все пак мразеше тези създания.