	— Ревнив е до безумие — продължи тя с тихия си нежен глас и с онова особено произношение, съвсем слабо доловимо, за да се нарече чуждестранен акцент. — Стар и невероятно гаден. Праща разни мъже по петите ми. Веднъж имаше и жена… тези, които видяхте, не са първите. Не знам защо ме преследват. Да ме убият може би, да ме осакатят, да ме нарежат на парчета… дявол знае.