	Погледна разпиляния, едва закрепен трошляк, свлякъл се по стената под напора на същите сили, които бяха отцепили каменните плочи и блокове от стръмните стени на каньона. Изведнъж едно камъче, поддало се на вселенската гравитационна сила, се отрони и удряйки се в други скални отломъци се отърколи в краката на Джондалар. Той го взе. На пръв поглед изглеждаше като всички други невзрачни парчета натрошен гранит и седиментна скала. Но когато го обърна, с изненада забеляза многоцветна игра на светлини на мястото на отчупването. Сърцевината на млечнобелия камък излъчваше огненочервени пламъчета, сини и зелени ивици преливаха една в друга, танцуваха и блестяха на слънцето, когато го въртеше на различни страни.