	— И аз се радвам да те видя, Джак. — Гласът на изчадието беше сух и стържещ, сякаш някой дращеше с нокти по черна дъска. — Май не трябваше да го правя, а? Трябваше да го оставя непокътнат, за да подушиш аромата на разложеното ми тяло.