	Томсън смята, че е скрил следите на своята дейност, но греши. На 18 юли например със строго секретна телеграма той подробно съобщава как след продължителни преговори сенаторът от щата Северна Дакота Джералд Ней се съгласил да разпрати на „сто хиляди специално подбрани лица“ текста на една от речите си, която немците смятали за образец на прогерманската пропаганда. Томсън особено подчертава, че това „мероприятие се оказа трудно и твърде деликатно, тъй като политическият противник на президента, сенаторът Ней, се намира под внимателното наблюдение на тайната полиция“. Съобщението си Томсън завършва с обичайния постскриптум: „Оригинала унищожих.“