	След това протегна ръце към Еранд, а той ги стисна в дланите си и надникна в очите й. В тях имаше някаква бариера, едва доловима следа от отбранителна напрегнатост, с която кралицата пропъждаше болката си. Тя го притисна до тялото си и го целуна; дори в този жест момчето почувства напрежението, издаващо нещастието й, което вероятно Се’Недра дори вече не осъзнаваше. Тя отдръпна меките си устни от бузата му и Еранд още веднъж се взря дълбоко в очите й. Погледът му носеше цялата любов, надежда и съчувствие, което момчето изпитваше към нея. В този миг, без дори да се замисля, то вдигна ръка и я докосна по бузата. Очите й се отвориха широко, устните й се разтрепераха. Неуловимата следа от твърдата като ахат отбранителна напрегнатост у нея започна да се топи. Две големи сълзи се появиха в очите на Се’Недра; след това тя изплака сърцераздирателно, обърна се и сляпо пристъпи напред с протегнати ръце.