	Тя поклати глава. Кикаха й направи знак да го прикрива, скочи през вратата, претърколи се по пода и се изправи приклекнал зад един от многото пултове за управление в залата. Остана зад нея, вслушвайки се напрегнато. След малко чу тих стон. Последва пауза. После нов стон. Той запълзя като змия между пултовете, приближавайки се към източника на тези звуци. Беше изненадан, но в никакъв случай не и шокиран, когато се натъкна на Харпията, Подарж, която се бе отпуснала до един от пултовете. Перата й бяха потъмнели и миришеха отвратително. Краката й бяха обгорели толкова силно, че някои от пръстите й бяха окапали. Великолепните й някога гърди, сега представляваха червенокафяво месо. Полуразтопен лъчемет лежеше до нея и един от ноктестите й пръсти продължаваше конвулсивно да го стиска за дръжката.