	Да, това беше. Той знаеше как се чувства тя, когато гледа безпомощно как децата умират, разбираше страха й. А й се бе присмял и й бе казал, че тя трябва просто да продължи да живее, да приеме трагедията по същия начин, по който приемаше щастието в живота. Но когато се разболя и се мяташе и бълнуваше в треската, че иска да си отиде у дома…