	Баща й остана при нея един час. Когато си тръгна, светът й се стесни до малката килия, в която беше затворена. Тя лежеше на койката и се насилваше да не мисли за нищо. „Всичко съвсем скоро ще свърши и ще разбера, че това е било само сън… Само сън. Само сън…“ Ашли заспа.