	Кливланд нямаше никакво намерение да се смесва е това гъмжило, а като свърна с другаря си наляво, скоро се изкачи нависоко, където нищо не нарушаваше усамотението им, ако не се смятат шотландските яребици, които се вдигаха на ята изпод нозете им (може би никъде друга те н Британската империя няма толкова много яребици, както на Оркнейските острови)*. Двамата продължиха да се изкачват, докато почти стигнаха върха на конусовидния хълм и се обърнаха, сякаш по взаимно съгласие, да се полюбуват на разкриващата се под тях панорама.