	— Мейгрейт… — прошепна Шанд. — Дъщерята на нашата дъщеря, а аз дори не подозирах. Каран често говореше за нея. 0, какъв прекрасен ден! Ако я видя, ще умра щастлив. — Той въздъхна. — Лиан, отнесох се с тебе крайно несправедливо. От самото начало обвинявах зейните, а в тебе винаги съм се съмнявал. Настроих всички тези хора срещу тебе, посях съмнението дори в душата на Каран, както от столетия се стремя да стъпча твоя народ. С нищо не мога да залича злото, но поискай каквото и да е от мен и ако е по силите ми, ще го направя.