	Когато ДВД си отиде, Жорж се зае да проучи бюрото на брат си. Ровейки се из документите, първо откри писмото на Оливия до Вълка, а после и видеокасетата с порнофилма. Заключи се и го изгледа четири поредни пъти, докато откри истината. Никаква Лайма, никаква близначка. Всичко беше блъф. Оливия имаше бенка на десния бут на два-три сантиметра от гръбнака, жената на екрана също, но успя да я види едва на четвъртия път и то след като прибегна до лупа. Трябваше да върши нещо, ако не искаше да полудее отново. Взе да проучва телефонния компютър на Вълка и до късно през нощта се ровеше в имена, телефони, адреси. Някои знаеше, други нищо не му говореха, но щеше да ги покаже на ДВД, може би той имаше повече информация и… попадна на спейсфона на Вячеслав Иванков, шеф на руската мафия, известен с прякора Япончик. Този тип беше в дъното на някаква шибана игра, но каква точно, това беше загадката.