	Действителността и Майя са два полюса на една и съща вещ. Природата на Майя се постига с мъдрост. Съзнанието се движи от полюса на Майя към полюса на огнената действителност. Движи го Майя с редуването на своите съновидения. Те не са действителност, но самата Майя е действителност и хората живеят с нея. Но как миражът на Майя може да бъде двигател за духа? Обикновено на сън човек преживява и чувства всичко като в действителния живот. Но обичайните сънища бързо отминават и се забравят. По същия начин преминават и дните на земния живот, сменяйки се с все нови сънища и всички те ярко се преживяват от въплътените. Но къде е всичко това, което е било преди сто години и повече? Земният живот е несравним по продължителност с надземното пребиваване, но ценността му е голяма, защото дава възможност на човека да постигне знание за действително съществуващото. Човекът живее окован като роб във веригите на Плътния свят и от това робство може да го освободи познанието на Истината. Калъфът на физическото тяло е като тежък скафандър с пет отвърстия за контакт със земния свят. Много неща извън пределите на тези пет сетива не съществуват за съзнанието. Науката упорито се стреми да разшири тези рамки и в много отношения вече е постигнала някакъв успех. Но областта на непознатото е все още огромна. Освен това, да се опознае Безпределността до край е невъзможно. Еволюцията е дала на човека възможност за непосредствено познание чрез центровете и с тяхното отваряне Майя ще бъде принудена да отстъпи, предавайки една по една своите позиции. (12.368)