	На другия ден започна да вали. Доста неочаквано огромни облаци се струпаха откъм север я се разстлаха над цялата долина. Не оставиха я най-малка следа от слънцето и небето и в един момент от тях рукнаха шибащи порои от дъжд, които се стичаха свирепо върху малкото селце Работата в полето беше преустановена и всякакво придвижване към и от долината беше напълно спряно — първо за един, после за два, и накрая за цели три дни. Проливният дъжд беше страхотна гледка — ослепителни светкавици прорязваха покритото с тъмни облаци небе и над долината се носеше дълбок тътен на гръмотевици, разтърсващи въздуха и всичко наоколо със земетръсни взривове, конто трещяха един след друг, а после затихваха в още по-злокобно далечно боботене, долитащо от всички страни отвъд тъмнината на Севера. Три дни дъждът не спря и жителите на Вейл започнаха да се страхуват, че кънтящите порои от възвишенията около тях ще се изсипят опустошително върху малките им домове и незащитените им ниви и ще ги отнесат. Всеки ден мъжете се събираха в страноприемницата на Омсфорд и бъбреха угрижени над халбите си с бира, като хвърляха преценяващи погледи на реките от дъжд, които се стичаха безспир зад прозорците. Братята Омсфорд наблюдаваха мълчаливо, слушаха разговорите и се взираха в уморените лица на разтревожените жители на Вейл, скупчени на малки групи в претъпкания салон. В началото се надяваха, че бурята ще спре скоро, но изминаха три дни, а нямаше никакви признаци за проясняване. На четвъртия ден към обед дъждът понамаля и от безпощаден порой се превърна в ситен ръмеж, примесен с гъста мъгла и лепкава влага. Всички бяха намръщени и се чувстваха неловко. Тълпата в страноприемницата взе да понамалява, когато мъжете започнаха да си тръгват, за да се заловят отново за работа. Скоро Ший и Флик също се заеха да поправят туй-онуй и да почистват наоколо. Бурята беше изпотрошила капаците на прозорците и разцепила дървените шинди на покрива и ги бе разпръснала навсякъде из двора. На покрива и в стените на къщата се бяха образували широки пукнатини. Малката барака за сечива в задната част на двора на Омсфордови беше направо сплескана от повален бряст, а покривът й отнесен от силата на бурята. Няколко дни младежите запушваха процепите, кърпеха покрива, сменяха отнесени или счупени шинди и капаци. Работата беше еднообразна и времето се влачеше бавно.