	Водачът на Ковачите се отнасяше направо светотатствено към драперията. Той легна върху нея и зарови нос в канавата, докато раглеждаше детайлите. След това избоботи, изхъмка и замърмори, седнал с кръстосани крака, за да я откопира едно към едно.