	Да забравим автора. — Пианистът, изпълняващ композицията на един майстор, свири най-добре, когато с изпълнението си ни застави да забравим автора й и постига илюзията, че разказва някакъв епизод от своя живот или нещо непосредствено преживяно. Естествено, ако той самият не е значителен изпълнител, всеки ще проклина бъбривостта му, с която разказва свои преживелици. Следователно той трябва да знае как да заплени въображението на слушателя. От друга страна, с това се обясняват всички слабости и щуротии на „виртуозността“.