	Часове по-късно, по обяд, спряхме за да изядем оскъдната си храна. Седях на една скала и гризях отдавна изсушено месо, когато Тиса, Грисиндил и Хенди застанаха пред мен и се засуетиха неспокойно, сякаш имаха да ми казват нещо, но се страхуваха.