	Ърв Мандърс се бе свлякъл и седеше облегнат на мрежестата кухненска врата. Норма коленичи до него. Той беше прострелян над лакътя и ръкавът на синята му работна риза бе яркочервен. Норма отпра дълга лента от подгъва на роклята си и се опита да вдигне ръкава на ризата му, за да може да превърже раната. Очите на Ърв бяха отворени. Лицето му беше пепелявосиво, устните — бледосини, и той дишаше учестено.