	— О, не! — Думите се изплъзнаха от устните й, тя затича и обърна тялото. Андромеда беше още жива. Когато Джуди я докосна, тя изстена и се изви настрана, като скимтеше и си държеше ръцете. Джуди повдигна русата глава и я положи на скута си, после взе ръцете и ги разтвори. От изгарянето бяха почернели; на места през червената плът прозираше костта. Джуди внимателно ги пусна.