	Мънро хвърли поглед през рамото си, надявайки се да е взел най-правилното решение. През шейсетте години наемниците в Конго имаха едно иронично правило: „Никога не излизай от къщи“. То имаше значения, включително и очевидното, че на никого от тях изобщо не е трябвало да му стъпва крака в Конго. То също така означаваше, че след като веднъж сте издигнали укрепен форт или колониално градче, всяка стъпка извън него в джунглата си е чисто самоубийство, каквото и да ви е подбудило към тази крачка. Няколко от приятелите на Мънро си бяха намерили смъртта в джунглата само защото бяха напуснали по най-глупавия начин дома. Новините се разнасяха веднага: „Копача си намерил гроба миналата седмица до Станливил.“ „До Станливил ли? Че защо е излязъл от къщи?“