	— Виждам — подигравателно каза Атууд, — че сърцето ви се къса за нашата печална участ. Всичко това е много човечно и аз ви благодаря за добрината. Но не се тревожете. Ще плащаме данъците. Ще ги плащаме с най-голямо удоволствие.