	— Дейвид, и аз те обичам, бих ти позволила да ме любиш в неговата стая. Не разбираш ли, скъпи, той не означава нищо за мен. Омъжих се заради онова, което можех да получа от него, но оттогава страдам. Не изпитвам милост към него, така, както той не проявяваше милост към мен, докато беше здрав и се отнасяше снизходително. Не съм му вярна, защото той никога не спечели предаността ми. Аз ще пропадна, така както ти щеше да пропаднеш, когато си мислеше, че няма да ти се обадя. — Гласът й изтъня. — Не мога да преживея повторно дни като тези. Трябва да го направиш, Дейвид, или още сега край на всичко.