	Почти пълният диск на месечината, допълван от светлината на огъня в пещерата, озаряваше близките дървета в призрачен здрач. Шумоляха листа, ала съвсем тихичко, галени от лек бриз. Енрико се заслуша в стъпките на дивите животни, огледа храстите за движение или блясък на очи. Отдъхна си, когато видя Фабиано да се връща. Момчето го хвана за ръкава и го издърпа встрани от пещерата.