	Около четири часа пристигнала каретата, Мери Линкълн била вече готова и чакала. Президентът се качил и двамата потеглили към пристанището, където през този пролетен следобед бил пуснал котва мониторът „Монтаук“. По пътя президентът чертаел планове за бъдещето, радвал се, че вече бил сложил край на военните грижи, че ще могат най-после спокойно да живеят. Смятал, че е изпълнил своя дълг към народа и когато свършел президентският му мандат, щял да се върне в Илинойз. Спестяванията щели да им стигнат до края на