	Да се върнем обаче към безстрастието и безпристрастието. Разбира се, ВЦИК непременно би „отменил напълно“ висшата мярка, щом е обещал, но бедата е там, че през 1936 г. Бащата и Учителят „отменя напълно“ самия ВЦИК. А _Върховният съвет_ е по-скоро като по времето на Анна Йоановна*. Тук и „висшата мярка“ става _наказание_, а не някаква си там „защита“. Разстрелите от 1937–1938 г. не се вместват вече в „защитата“ дори за Сталиновото ухо.