	— Честта тук стои над всичко — обясни Кикаха на Улф. Съумял все пак да изкуцука навън от палатката си, той даваше последни наставления на своя приятел. — Боже, човече, да знаеш колко се радвам, че се появи тук. Не бих могъл да понеса още едно падане, а просто не смея да се откажа.