	— Роланд — ненадейно се обади Сузана, която се изтръгна, от унеса си. — Трябва да ми помогнеш. — Сега на лицето й бяха изписани едновременно ужас, смайване и решителност. Стрелецът си помисли, че никога не е изглеждала по-красива… и по-самотна. Когато стояха на края на поляната и наблюдаваха как мечката се опитва да свали Еди от дървото, Сузана седеше на раменете на Роланд и той не видя изражението й, щом й каза, че именно тя трябва да застреля звяра. Ала знаеше какво е било и в момента го виждаше._ Ка _беше само колело, чието единствено предназначение е да се върти и което в крайна сметка винаги се връща в изходната си точка. Сузана отново се изправяше срещу мечката и изражението й подсказваше, че това й е известно.