	— Какво хубаво момиче! — шепнеше тя, взирайки се в очите на хитаната. — Красива си като царица! Ти си разкошната роза на Египет! Щастлив ще бъде тоя, който ще те нарече своя, цвете на Изтока! Сигурно в твоите вени тече древна царска кръв, огън на моята душа! Пий и се храни, дете мое! Под този покрив ти можеш да бъдеш така сигурна, както под бащиния си покрив, както в прегръдката на родната си майка.