	Сигни се облегна назад на стола в заседателната зала на „Европа“, затвори за миг очи, качи краката си върху седалката на стола до нея. Спокойствието бе кратковременно. Появиха се Том Едгър и Едо Пори и заеха места край масата. Малори отвори едното си око, после и другото, докато ръцете й останаха скръстени върху гърдите. Едгър бе седнал зад гърба й, Пори през един стол от заетия. Тя вяло се извини, смъкна крака на пода и се подпря на масата, като се загледа тъпо в отсрещната стена, без желание да води какъвто и да е разговор. Кеу влезе и се настани, по петите му пристигна Мика Крешов и седна на мястото между нея и Пори. „Пасифик“ на Сънг продължаваше да патрулира навън, нещастните капитани на ездачи от всички кораби бяха под негово командване в непрекъснато дежурство и влизаха на смени в доковете, за да подменят екипажите. Колкото и дълго да се проточеше обсадата, нямаше да отслабят вниманието и готовността си. Кръстосвачите на Съюза бяха наблизо, но не показваха признаци на присъствие. Забелязваше се като прашинка един-единствен кораб, „Чукът“, търгар, за когото бяха сигурни, че не е никакъв търгар. Той висеше в края на системата и излъчваше съюзистка пропаганда. Беше далекообхватен влекач и можеше да скочи по-бързо, отколкото техен кораб да го доближи и да го порази. Наблюдател. Знаеха, че е такъв. Вероятно имаше и друг кораб — „Лебедово око“, търгар като „Чука“, който изобщо не се занимаваше с търговия, и още един, чието име не знаеха, призрак, който се появяваше на далекообхватния сканер и после пак изчезваше. Би могъл да е съюзистки боен кораб — един или няколко. Влекачите на къси разстояния, останали в системата, поддържаха работата в мините, стояха далеч от Пел и от това, което ставаше в периферията. Те бяха отчаяни търгари, загрижени за своите собствени проблеми, без да обръщат внимание на цялата мрачна обстановка, на отсъствието на далекообхватните влекачи, на Флотата, призрачно появяваща се по границата на системата, на корабите наблюдатели, които ги държаха под око, на ситуацията наоколо.