	— Майор Таталия. Приятно ми е да се запозная с вас. Двамата детективи се ръкуваха с него и се разположиха на столове от отсрещната страна на бюрото. Сержантът излезе от кабинета като добре дресиран слуга и затвори вратата внимателно и безшумно. Някъде отдалеч, вероятно откъм плаца, се чуваше глас, принадлежащ на някой сержант: Едно, две, едно, две. Карела си спомни за собствената си военна служба преди много, много години. Майер, кой знае защо, в спомените си се върна към дните, когато играеше футбол в университета. Зад широкия прозорец се виждаше ноемврийски пейзаж. Ноември е добър месец за спомени.