	Само звездите се движеха, най-напред толкова бавно, че трябваше да измине известно време, докато забележи, че те изскачаха от рамката, която ги държеше. След малко забеляза, че звездното поле се разширява, като че ли се носеше към него с невероятна скорост. Разширяването не бе линейно. Звездите в центъра почти не се движеха, а онези откъм ръба получаваха все по-голямо ускорение, докато се превръщаха в светлинни черти до момента, когато изчезваха от погледа му.