	— Настояха сами да си го качат. Стоката им, така казаха. Наеха стаята малко преди да дойдете. За няколко часа — да подремнели преди да тръгнат за Нор Чейсин. — Това беше едно малко крайбрежно селце на изток, но те едва ли й бяха казали истината. Тонът й поне го намекваше. Тя изгледа намръщено мъртъвците, сякаш съжаляваше, че не може да им зададе няколко въпроса. — За стаята обаче бяха доста придирчиви. Тоя, светлокосият командваше. Първите три, които им предложих, отказа, после избра тази, макар да е за слуга. Помислих, че просто е стиснат.