	Но Евгения си имаше своите тайни страдания — „Очи, очи, пусти чорни очи!“, където на любовника се паднало кум да кумува на своята „гальовница“, и „Мила ми е, мамо, драчка ми е, Сивковскана, мамо, чоста гора“ — песен, съчинена от народа за бащата на лесовъда Борис Сивков, който е бил като баща на родопските гори, а пък самият чичо Борис беше състудент и близък приятел на Татко… На едно дежурство написа на Петьо върху страница от първа ревизия на вестника малко стихче-закачка: Обичаш ли Родопите?/ Обичаш ли звездите? / Обичаш ли невени? / (Обичаш ли ме мене…) Някъде пази тази страница.