	Тази вечер той не вървя с нас и малко след като минахме моста, аз се извиних и отидох при трупа, за да продължа да го влача нататък. Нещо се бе добрало до него и откраднало няколко хапки, но иначе му нямаше нищо. Докато се трудех, ми се стори че чувам поздрава на Грималкин някъде отгоре, но устата ми беше пълна и не исках да спирам работа, за да погледна.