	Въпреки трафика успяха да стигнат сравнително бързо до Градската болница. Марвин паркира пред главния вход, край който кипеше обичайното оживление, а Джак побърза да влезе в просторното фоайе. Остана там в продължение на пет минути, внимателно оглеждайки лицата на влизащите след него. После се насочи към спешното отделение. Много пъти бе идвал тук и знаеше как да се оправи. Прекоси шоковата зала и излезе на рампата за линейки. Тук спираха и много таксита, наети от болни хора. Не се наложи да чака дълго.