	— Общо взето, мене ни най-малко не ме изненада този акт на Италия. Очаквах го още преди три месеца. Няма що, Италия много се нафука след победната война за Триполи с Турция*. Освен това тя твърде много разчита на марината си и на настроението на населението в нашите приморски области и в Южен Тирол. Още преди войната размених мисли по този въпрос с нашия околийски началник и му обърнах внимание, че нашето правителство не бива да подценява иридентисткото движение** в южните провинции. И той напълно се съгласи с мене, защото всеки прозорлив човек, комуто е скъпо запазването целостта на тази империя, отдавна би трябвало да бъде наясно докъде бихме стигнали, ако проявяваме излишна снизходителност по отношение на подобни елементи. Помня много добре как преди около две години в разговор с господин околийския началник заявих — това беше по време на Балканската война, във връзка с аферата на нашия консул Прохазка, — че Италия чака само удобен случай подло да ни нападне.