	Помислих си, че дори не си спомням, откога се тъпча с този боклук, леплив и безвкусен, но заради проклетия си стомах аз никога не бях опитвал нормална човешка храна. Може би момчетата да са по-щастливи от мен дори в дадения миг. Та нали човек, превръщайки се в храстозавър, никога няма да остане гладен и стомахът му винаги ще бъде пълен с приятна на вкус апетитна храна. Храстозаврите ядат само трева, но може би, когато аз се превърна в храстозавър, тревата ще стане за мен истинско лакомство — като недостъпната ми сега тиквена баница?