	— Ясно. Край на връзката. — Полсън и групата му се построиха в колона и се заизкачваха към върха. Той не беше висок, зад него на разстояние двеста метра се виждаше втори хълм. Оттам щяха да видят фургона. Сега движението се забави. Полсън предаде пушката на четвъртия агент, а сам премина напред в търсене на пътека, по която биха могли да се движат безшумно. Трябваше преди всичко да избират къде да стъпят, не е важно как стъпват — именно това не разбираха жителите на големите градове, считащи, че зеленият килим под краката непременно издава предателски човешките стъпки. Полсън безшумно се промъкваше сред многобройните камъни и скали и достигна върха на втория хълм след пет минути. Той се сгуши до едно дърво и извади бинокъла — дори той имаше тънко покритие от зелен слой пластмаса.