	— Хайл, Мия! Хайл, Майко! — подеха останалите и Мия осъзна, че е повлечена към дъното на помещението — мъжът с лице на булдог бе сграбчил лявата и ръка, а човекът-ястреб — дясната. Последният издаваше хриплив, бръмчащ звук всеки път, когато издишваше. Краката и почти не докосваха килима, докато я приближаваха към отрепката с жълтите пера. Човекът-канарче, помисли си тя.