	Гретхен пристъпи треперливо към ковчега. Още две болезнени, провлачени стъпки и изпусна облегалката на стола. Падна, а тънките й като кости ръце поеха цялото й тегло, точно както не трябваше. Добър начин да си счупиш ръцете. Гретхен, изглежда, не се притесняваше за счупени кости. Не я винях.