	Сайлънс бавно се огледа. Вече нищо не блъскаше по корпуса, нямаше и следа от мрачната заплаха. Скелетът на кораба тихо скърцаше от опитите му да се самовъзстанови. Двамата щурмоваци се изключиха от оръжейните системи и зяпаха неразбиращо — едва сега забелязаха повредите. Рипър извъртя креслото си към капитана, готов да го засипе с въпроси, но Сайлънс му махна да мълчи. Стана от креслото и коленичи до есперката, която се бе свлякла на пода. Усети го до себе си и с мъка вдигна глава.