	Най-сетне конникът забеляза над пътеката да се стеле димен облак от тамян. Високо над него стърчеше разпятие, а отдолу се мержелееха кепетата на момчетата, които клатеха кадилниците. Процесията стъпи на площада. _Вече бе твърде късно за лоши предчувствия._