	И за да води ладията на Слънцето била избрана девойка от Маярите на име Ариен, а острова на Луната управлявал Тилион. Докато били живи Двете дървета, Ариен се грижела за златните цветя в градините на Явана и ги поливала с лъчезарна роса от Лаурелин; Тилион пък бил ловец от свитата на Ороме и носел сребърен лък. Всичко сребърно обичал и когато подирел почивка, напускал лесовете на Ороме, за да полегне под искрящите лъчи на Телперион край езерата на Есте сред Лориен; затуй сам помолил да му поверят навеки грижата за последното Сребърно цвете. Макар и девойка, Ариен имала по-велика мощ от него и я избрали затуй, че не се бояла ни от жегата на Лаурелин, ни от ярките му лъчи, защото била от онези огнени духове, които не смогнал Мелкор чрез лукавство да превърне в свои слуги. Тъй ярко блестели очите й, че даже Елдарите не дръзвали да ги погледнат, а когато напуснала Валинор, тя захвърлила телесните одежди, що носела там по обичая на Валарите и се явила като разголен пламък в цялото си страховито величие.