	— Е, нали имаше и… — Конвърс млъкна, нямаше смисъл. Беше му се случвало толкова често, че вече не си даваше труда да мисли за това. Виетнам беше изтрит от паметта на нацията. Знаеше, че ако го напомни на почтен човек като Даулинг, атмосферата щеше да се изпълни с извинения, но нямаше да постигне нищо. Поне по отношение на госпожа Даулинг, по баща Опенфелд. — Светна сигналът „Не пушете“ — рече Джоел. — След няколко минути сме в Хамбург.