	Бърта Робъртс седеше в любимия си люлеещ се стол на около метър и половина от мястото, където допреди малко беше страничната стена на пилотската кабина, плетеше и се поклащаше назад-напред сред въздуха на километър-два над земята. Носеше пантофите, които Ралф й бе подарил за петдесетия й рожден ден — обточени с кожа от норка, ама че кич! Беше загърната с розов шал, който бе прикрепен със стара значка с надпис „СПЕЧЕЛЕТЕ С УИЛКИ!“