	През август 1903 г. започват преговори между Япония и Русия за преодоляване на разногласията им в Далечния изток. Обаче след пет месеца и половина японското правителство стига до заключението, че руската позиция не предлага задоволително разрешение на въпроса, и на 4 февруари 1904 г. решава да прибегне до сила. На 6 февруари преговорите са прекъснати, но не е обявена война. Японският флот, командван от адмирал Того, потегля при пълна секретност към руската военноморска база Порт Артур. Нападението заварва руснаците неподготвени, които губят при нападението два от най-добрите си линейни кораба и един крайцер, и в резултат от този момент нататък японците установяват превъзходство по море в Далечния изток. Японската декларация за обявяване на война е оповестена едва на 10 февруари — деня, в който е направена и руската декларация.