	Вторият аспект засягаше психологията на управлението. След като се научи да властва с желязна ръка, той се приучи и да й нахлузва кадифена ръкавица. Въпреки че насилието имаше незабавен резултат, митът, вярата и религията бяха по-силните оръжия, с които разполагаше. Чрез онова, което попи от момчето, фараонът вникна в страховете и слабостите на тези хора и безжалостно започна да ги използва. Направи така, че да заприлича на известната сега маска на Тутанкамон, което стана и единственият му образ за пред хората. Само елитната му свита щеше да има привилегията да вижда истинското лице на Ра.