	вървиш си по отъпкания, скучен път. Слушай, умолявам те, прегърни с две ръце още следващото приключение, което ти се представи, каквото и да ти се вижда — противно или романтично, сграбчи го. И аз ще постъпя като теб; кой знае на какъв дявол ще попаднем, но поне ще се забавляваме и всеки поред ще разправи премеждията си на моя приятел философ в тази тютюнопродавница, великия Годол, който сега ме гледа със стаена радост, е разбрахме ли се? Обещавате ли и двамата да се възползувате от първата оставила ви се възможност, за да се впуснете смело във всяко приключение и като си отваряте добре очите и не се главозамайвате, да следите и да запомняте всичко, което ви се случи? Хайде, обещайте, позволете ми да ви разтворя вратите на великата професия на тайните и интригите.