	Бях единственият бял човек в Хънт Грил. На никой не изглеждаше особено да му пука от този факт, няколко глави се обърнаха и поне един тип смушка друг, но повечето хора си се интересуваха от напитките и гледаха предаването „Опасност“. Стаята бе с борови панели. Имаше снимки на атлети по стените, спортни вимпели и графици на телевизионни игри. На два телевизора с много големи екрана висеше голяма табела, рекламираща „Щастливия час“, в който, според табелата, бях попаднал.