	Навън тълпата доброволно, дори почтително ни стори място. Тъй като през входа на галерията имаше място само за една лодка, разтоварването на хората ставаше много бавно. Всяка празна лодка трябваше да се върне, преди след нея да влезе друга пълна. Тези, които бяха пристигнали първи в галерията, трябваше да чакат последните. Ханджията, който вече знаеше входа, се качваше от ладия в ладия, за да ги управлява, докато накрая се събраха всичките шестнайсет мъже. Имаше много „бащи на селото“.