	Брайън не можеше да проумее как така никой не разбираше от пръв поглед какво му се е случило. А беше архиважно, земетресение с най-голяма сила и би трябвало да е изписано по лицето му. Щом помислеше за това, и усещаше как кожата му пламва от неповторимите спомени; когато Доли се върна у дома, Ким вече си бе отишла; чу и баща му да се прибира след няколко минути. Остана в стаята си колкото можа по-дълго, слезе чак когато повторно го повикаха за вечеря.