	— Ще ида веднага там и ще видя какво мога да намеря. Аз сегиз-тогиз преглеждам тези обяви за издирване. Няма да им се види необичайно. — Хари се усмихна. — Може би се чудиш къде съм научил така добре английски, но си твърде учтив, за да попиташ. Бях едно от онези малки индиански деца, които се губят от племето си след някоя схватка с кавалерията. Прибра ме един добър фермер. Не успя да намери родителите ми. Опита поне дузина пъти. Накрая се отказа и ме отгледа като свой син. Гледа ме девет лета и после реши, че е достатъчно. Бях каубой в ранчото му още пет години, но обичах да се занимавам с кожа. После той умря, вдовицата му продаде всичко и аз дойдох в града. Висях все около кожарския магазин, докато старият кожар ми позволи да науча занаята от него. Той умря преди пет години. Бащата на Мици купи магазина и ме нае Да работя тук. След година ми го даде, но магазинът остана на нейно име… ти знаеш.