	Това беше в рязък контраст с поведението на Мерана. И му напомни същевременно, че нищо не можеше да се случи в Слънчевия палат до пладне, без Койрен да го е научила до залез слънце, ако не и по-рано. Той изпрати обратно учтиви благодарности за добрите й пожелания и не по-малко учтив отказ. Станал или не от леглото си, все още се чувстваше изморен, а искаше да е с ума си, когато се изправеше пред Айез Седай. Това бе част от причината.