	В онези монохромни дни преди пришествието на компютрите, в които се въвеждат престъпленията и международните мрежи, „получената информация“ се пазеше в големи тлъсти папки на висока полица в канцеларията на шефа на полицията. Винаги имаше двайсет и три папки. Първите двайсет и две се занимаваха с всекидневието — тайни намеци относто предстоящи обири на сладкарници или списъци на заподозрените в промъкване през задния вход на местното кино, без да плащат. Папка 23 обаче си беше съвсем друга губерния. Тя съдържаше странни работи — онези работи, дето много-много не се връзваха, сведения за любопитни явления и тайнствен материал, неподлежащ на категоризиране*.