	Така че Министерството на финансите имаше нелеката задача да обяснява на комунистическите фанатици, че техният бог е фалшив и че техният безупречен теоретичен модел не може да проработи в реалния свят, поради което би трябвало да се съобразят с това, което напълно отричаха. Повечето от бюрократите в Министерството на финансите изпълняваха роля на наблюдатели и приличаха на деца, играещи компютърна игра, която не разбират, но въпреки това тя им харесва. Някои от тях дори се оказват доста изобретателни и я играят добре. Понякога даже успяват да сключат добри търговски сделки. Подобни хора получават повишения в министерството и биват ценени. Някои дори ходят на работа със собствени коли и се сприятеляват с новата класа на местните индустриалци, които са се отърсили от идеологическите си задръжки и действат като капиталисти в една комунистическа страна. Това носи пари на държавата и техните политически господари проявяват към тях благосклонно отношение, но не и уважение. Отнасят се като към добро овчарско куче. Индустриалците работят в тясно сътрудничество с Министерството на финансите и по този начин въздействат на бюрократичната машина, която се разпорежда със средствата, които се спечелили за страната си.