	Нещо от играта се изпари. Мартин седна пред извития абаносов рог на Тлингел, в позата на насекомо, което ще бъде прободено всеки момент и осъзна, че играта му е свършила. Усети напрежението в момента, когато видя звяра — а и всички тези приказки за неизбежния съден ден. Това можеше да го чуе от всеки изпечен песимист, но щом идва от такъв необичаен източник…