	Тя отмести поглед от лицето му и се огледа наоколо. Майсторът вече бе впрегнал група мъже да копаят основите на крепостта. Един от тях мина покрай Ариана с количка сгур, вдигна каскета си, ухили й се с кривите си пожълтели зъби и я поздрави на уелски, наричайки я Дамата на Гвинедия. В отговор Ариана се усмихна лъчезарно, а Рейн си помисли, че би дал всичко за топлината на тази усмивка.