	Последният забулен айилец мина край тях и Ранд даде знак на последните да излязат, след което излезе и той. Порталът премигна и изчезна, оставяйки го сред бдителните Деви. Айилците тичаха по виещата се улица — тя следваше гънките на хълма: всички улици във Вътрешния град на Кемлин следваха земния релеф — и се изпокриха зад плавните завои, забързани да издирят и запушат устата на всеки, който можеше да вдигне тревога. Други се закатериха по склона, а някои вече дори се изкачваха по стената, използвайки малките цепнатини и издатини по камъните, за да се задържат с пръстите на ръцете и краката.