	Следващият претендент, Ромруго от Варс, не би бил признат, ако не беше представил своята петиция с помощта на петдесет хиляди души армия от южните провинции на Васк. Млад и енергичен, Ромруго имаше репутация на ексцентрик, женитбата му с любимата му кобила Орсила беше анатемосана от ортодоксалното духовенство, за което той беше абсолютен шампион по малоумие. Не беше любител на жителите на Сент Лозен, чиито горд град редовно сриваше като „подарък към бъдещите археолози“. Така че кандидатурата му за Трона на Мълвавия беше бързо легализирана, защото той притежаваше достатъчно пари да плаща на войската си.