	— Колкото и главоболието. Така, че дръж очите си затворени. — Шарра говореше бавно, леко разтягаше думите, но гласът и се оказа просто забележителен — дълбок, богат на интонации. Джаксъм неволно се замисли дали тя беше толкова красива външно. Не, едва ли. Тя трябваше да е потресаващо красива.