	Момичето изчезна и на екрана се появи кръгла зала с боядисани в бяло стени. В центъра имаше дълга обкована с желязо ракла, на която неподвижно седяха дванайсет фигури с бели савани. Пред тях се появи набит побелял японец с начената бутилка ром в ръка. Беше със сако, но, кой знае защо, и с меч. Надигна бутилката, после щракна с пръсти и фигурите в савани скочиха от раклата и се разбягаха. Раклата се отвори и от дълбините й изплува черен телевизор с обтекаема форма: приличаше на извадено око на огромно чудовище — сравнението се появи в ума на Татарски може би защото отвътре капакът на раклата бе тапициран с алено кадифе.