	Всеки посещава храма във фестивалния ден, който закрива сезона и благодари на Господ за реколтата и успехите си през изминалият месец или година. На следващият ден почва новият сезон и те отново посещават храма, като се молят за щастливият завършек на работата през новият сезон. В деня на фестивала, преди да отидат на църква, всички жени и деца падат на колене пред съпрузите и родителите и измолват прошка за грешките си. Така и малките недоразумения в семействата се изглаждат. Смятат, че всичко лошо трябва да се остави пред вратите на храма и че там се влиза само с чисти помисли, без разочарование и злоба. Мислят, че подлежат на най-сурово наказание, ако решат да посетят свещените си места без да са пречистили сърцата и душите си и без да са изгладили различията помежду си. В храма двата пола са разделени, мъжете застават вдясно, жените вляво, като винаги застават зад главите на семейството, така че всеки ръководител да може да вижда хората си и те да го следват, младите застават до възрастните, така че да не се събират всичките млади на едно място и да се държат невъзпитано пред Бог, най-великото и единственото Добро.