	Когато отвори очи, сред умрелите цветя имаше нещо. Той премига. Приличаше на кръст от обикновено дърво, боядисано бяло; някой беше нахлузил върху хоризонталната дъска ръкавите на стара моряшка дреха, нещо като скроен по шаблон фрак с тежки, поръбени еполети от шнурчета от потъмняло злато, ръждясали копчета, още шнурчета по маншетите… В горната му част беше забита с дръжката нагоре ръждясала абордажна сабя, и до него имаше бутилка, наполовина пълна с бистра течност.