	От време на време, изпълнен с мрачни предчувствия, завеждам косата си в центъра на града, във фризьорския салон, и оставям хората там да се позабавляват с нея. Не знам защо, но отиването на фризьор събужда лигльото у мен. В това, че ме увиват в някаква мантия, отнемат ми очилата и после започват да размахват остри режещи предмети около главата ми, има нещо, което ме кара да се чувствам несигурен и безпомощен.