	Забеляза Авиенда, която стоеше на най-долното стъпало пред портата на Покрива, и подкара Мъгла, заобикаляйки тълпата около Ранд. Айилката го гледаше също така втренчено и твърдо като Айез Седай, само че с абсолютно безизразно лице. И непрекъснато въртеше костената гривна на китката си, явно без да го осъзнава. По един или друг начин въпросната гривна имаше нещо общо със затрудненията, които тя си имаше с него. Егвийн не разбираше защо и как — Авиенда отказваше да говори за това, а тя нямаше да си позволи да пита за неща, които могат да смутят някого, особено ако този някой е нейна добра приятелка. Собствената й костена гривна, с гравиран върху нея пламък, й беше дар от Авиенда, за да скрепи връзката им на почти-сестри; ответният й дар беше един сребърен гердан, който айилката носеше и за който господин Кадийр твърдеше, че е кандорски модел и се наричал снежинки. Наложило й се беше да помоли Моарейн за още малко пари, но й се струваше подходящ подарък за жена, която никога в живота си не е виждала сняг. И нямаше да види, ако не напуснеше Пустошта. Каквото и да означаваше тази гривна, Егвийн беше убедена, че един ден ще го разбере.