	— Ще поговорим по-късно — отвърна той и посочи с глава към каменливия път, по който бяхме свърнали. На стотина метра пред нас се изправяше скромна къще с дървено покритие. Уил свърна под едно голямо дърво от дясната страна на къщата и спря.