	Ако Венета предложила тоя въпрос на своя капризен вуйка, то не било без причина: тя била влюбена в нашия човек, просто лудеела за него. Запознаванието им станало още по-рано, когато Ботйов бил учител в българската капела, гдето живеела и Венета при владиката. Макар и вдовица, не дотолкова хубавица, млада и от „фамилия“, Ботйов обикнал тая жена за нейния добър характер, за симпатията ѝ към него и към голите му другари хъшлаци. Тайно от владиката тя донасяла сегиз-тогиз нещо за хапвание на момчетата, чорапи, ризи и други помощи, от които се нуждаели сиромасите.