	Даже в Средиземно море, онази малка локва, карикатура на океан, която бе видяла, придружена от Херман де Ариага, имаше повече сила и характер, отколкото в този глупав Тих океан, винаги скучен, винаги гладък, сякаш невидим дебел слой масло успокояваше напълно яростта му и като гигантско огледало, поставено там нарочно, връщаше слънчевите, лъчи. Защо беше тъй безхарактерно това море? Море, чийто единствен признак на живот бе безмълвното и коварно течение, опитващо се да им попречи като ръка на циклоп да се приближат до сушата.