	При мен на борда се намира един разбойник, наречен Франческо, бивш неаполитански офицер. Има някакво имение на остров Иския. Той командваше крепостта, когато я атакувахме. Народът разкъса гнусния му трицветен мундир и стъпка копчетата с фригийски калпак. Останал без мундир, той има нахалството отново да облече предишната си униформа на неаполитански офицер. Аз скъсах от мундира му еполетите и кокардата и му заповядах да ги изхвърли зад борда, след което му надянах двойни окови. Народът направи на трески дървото на свободата и стъпка знамето, което го увенчаваше. От това знаме не остана ни най-малко късче, което бих могъл да положа в краката на Негово Величество. Колкото до дървото на свободата, с него ми провървя повече: изпращам ви две цепеници с имената на тези, които ми ги дадоха.