	Когато разузнавателните апарати се спуснаха по-ниско, за да се получат телескопични едропланови изображения както от инфрачервените, така и от нормалните вълнови дължини с помощта на сигнални ракети и прожектори, учените със затаен дъх зачакаха пред мониторите в „Орион“ да зърнат първия чужденец. Но така и не видяха нито един. Имаше хиляди умело конструирани, свободно движещи се машини, някои от тях, естествено, проявяваха удивителна степен на многофункционалност и поведенческа приспособимост, имаше и всевъзможни видове, явно специализирани за всяка задача, която въображението можеше да си представи. Но нито веднъж не се откри и следа от чужденците, чиито нужди трябваше да задоволява цялата тази дейност. Някои от учените предположиха, че чужденците са твърде малки, за да се видят на изображенията. Но ако беше така, защо щяха да създават такива огромни машини? Нямаше логика. Може би чужденците живееха под повърхността и никога не се показваха навън, оставяха машините да вършат всичко. Може би през цялото време те просто си стояха в своите растителни къщи. Може би… но никой не прие подобни предположения като особено задоволителни.