	Кметът уведомил генерал Петронио Сан Роман за случилото се с тревожна телеграма, като не пропуснал да цитира и последното изречение. Генерал Сан Роман, изглежда, приел буквално волята на сина си, защото не дошъл лично, а изпратил жена си и дъщерите си с още две по-възрастни жени, които приличаха на негови сестри. Пристигнаха с товарен параход, облечени в черно от глава до пети заради нещастието, сполетяло Баярдо Сан Роман, и с разпуснати коси. Преди да стъпят на сушата, те си свалиха обувките и прекосиха селото чак до хълма, боси в жаркия прахоляк на пладнето, като си скубеха цели кичури коса и плачеха с толкова сърцераздирателни викове, че повече приличаха на радостни възгласи. Видях ги да минават от балкона на Магдалена Оливер и помня, помислих си, че такова безнадеждно отчаяние може да е престорено само ако трябва да прикрие друг, още по-голям срам.