	Каупъруд я разбра. С нея не можеше да се действа направо и въпреки всичко се появи нещо ново, едно приятелство, една симпатия, която почувствуваха и двамата. Девическият пансион, условностите, необходимостта да си създаде положение в обществото, консервативните й приятели и техните възгледи — всичко това си казваше думата. Само да не беше женен, мислеше си Беренис, тя щеше да го изслуша на драго сърце, тъй като топ беше обаятелен. Но при това положение… А той от своя страна стигна до заключението, че Беренис е единствената жена, за която с радост би се оженил, стига тя да го пожелае.