	Моето изгодно от стратегическо гледище положение на началник на секция Р-5 не можеше да бъде вечно. Като даваше своите препоръки по въпрсите на комплектуването на личния състав, комитетът по реорганизацията на СИС реши да даде предпочитание на разностранната подготовка на кадрите, а не на тяхната тясна специализация. Беше посочено, че, според въз-можностите, всички сътрудници трябва да бъдат еднакво подготвени както за работа в централния апарат, така и в резидентурите, както по линията на разузнаването, така и в контраразузнаването. Такъв подход можеше да повлече след себе си известна загуба в специализацията на кадрите, доколкото прехвърляха офицерите периодично от една работа на друга. Но както се предполагаше, този ущърб трябваше да бъде компенсиран с увеличаване на гъвкавостта на апарата, състоящ се от много разностранни работници. Не е необходимо да казвам, че когато се въведе новата система на ком-плектуване на кадрите, а тримата ръководители на службата — шефът, неговият заместник и помощникът му — нямаха ни опит в областта на контраразузнаването, ни практическа представа за работата в резидентурите. Но моето служебно положение през това време не беше достатъчно високо, така че новите изисквания не ме засягаха. Доколкото цялата ми дейност в СИС до това време беше свързана с работа по линията на контраразузнаването в централния апарат, то по всяка вероятност трябваше да ме очаква в близко време ново назначение.