	Междувременно в Европа Ренесансът продължаваше и аз започнах да съзерцавам пълното разгръщане на Второто откровение. Способността на църквата да диктува реалността започваше да намалява и европейците се чувстваха като пробудени за нов поглед върху живота. Благодарение на куража на неизброимо много хора, всички вдъхновени от интуитивните си спомени, науката започна да се разгръща като демократичен процес на изследване и опознаване на света, сред който живееха хората. Научният метод, който се състоеше в това, да се изследва определен аспект на природния свят, да се направят заключения и да се предложи този възглед на останалите, бе възприет от всички като градивен процес, който да ни помогне в крайна сметка да разберем какъв е смисълът на човешкото съществувание на тази планета, включително и на нашата духовна същност.