	Необходими му бяха още десет минути да натрупа на камара камъните, които Джъд му подаваше един по един. Когато свърши, върху гроба на Чърч се издигаше ниска, конусообразна могила и въпреки умората си, лекарят се почувства доволен. Току-що издигнатият надгробен паметник изглеждаше някак си на мястото си сред другите осветени от звездите могили. Навярно Ели никога няма да го зърне (от мисълта, че дъщеря й ще трябва да премине през тресавището с подвижни пясъци, на Рейчъл навярно ще й побелеят косите), но достатъчно бе, че той го е видял.