	Историята на Чаросплетниците е малко мъглява по отношение на това, което се случило после. Едно е безспорно — че занаятчиите започнали да стържат прах от повърхността на вещерския камък и да го използват в работата си. Навярно били привлечени от странните свойства на камъка, или пък от тръпката да използват за първи път никому непознатата субстанция. Дърводелците вкарали този прах в пейките, които изработили, а зидарите го смесили с хоросан. Било странно хрумване, ала не по-странно от стотиците други мании в страната. Империята научила за този камък само защото някои от жителите на поселището прекосили планините, за да продават стоката си, уверени, че нововъведенията им ще допаднат на западните пазари. Измайстореното от тях било добре прието — могъщото енергийно излъчване очаровало купувачите. През това време обитателите на поселището разказали на хората за странното си укритие. Когато продали всичко, което носели със себе си, се завърнали при находището, за да изпълнят поръчките на по-нетърпеливите клиенти. Обаче никой не ги зърнал отново.