	Двама от кан-той ги чакаха, за да ескортират Девар-лорда и неговия Шеф на охраната. Прентис се замисли колко странно беше, че всички — и Разрушителите, и персоналът на „Алгул Сиенто“ — ги наричаха „отрепки“. Защото Бротиган им беше лепнал този етикет. „Като говориш за ангели, трябва да чуваш пърхането на крилата им“ — навярно би казала обичната му майка и господарят на „Синия рай“ си мислеше, че ако през тези последни дни изобщо са останали истински самци, то това са кан-той, а нетахийните. Ако човек ги видеше без изродскиге им живи маски, щеше да се закълне, че са тахийни с глави на плъхове. Но за разлика от истинските тахийни, които смятаха хората (с малки изключения като Пимли например) за по-низша раса, кан-той боготворяха човешките същества. Дали носеха маските си като израз на преклонение пред хората? Макар и да не говореха много на гази тема, Прентис смяташе, че не това е причината. Според него кан-той вярваха, че ще се _превърнат_ в човеци — и това обясняваше защо, когато слагаха за пръв път маските си (които представляваха жива плът), приемаха човешки имена, които да отговарят на човешкия им облик. Пимли знаеше за преданията им, в които се разказваше как щели да заменят човешката раса след Свършека… макар че според скромното му мнение това бяха пълни глупости. Че след Свършека щеше да има небе, беше очевидно за всекиго, който е чел Апокалипсиса на Йоан… но Земя?