	След това започна мърморенето. Шествието отново се повлече зад Ваймс. Някои от по-лесно податливите хора, които не бяха сигурни какво точно се очаква да правят, както и тези, които се бяха почерпили по-щедро с изключителното университетско шери, започнаха да търсят из джобовете си нещо за подхвърляне и ловене. В края на краищата, това беше Традиционна Церемония. А ако човек избере гледната точка, че няма да прави нещата само защото те са очевидно абсурдни, значи може да си тръгва за вкъщи начаса.