	Зед погледна треперещата от гняв фигура, която се появи на входа, стрелкайки го с напълно белите си очи. Гърдите й все още се повдигаха от гняв. Беше облечена в роба, която на цвят бе като тази на Зед, но за разлика от неговата бе декорирана около врата с жълти и червени мъниста, извезващи древните символи на нейната професия. Тя сложи юмруци на хълбоците си. По лицето й все още личеше някогашната й красота.