	През цялото време съм мислила за себе си, а не за Дърк. За него няма да е по-добре да дойде тук. Това няма да го направи щастлив. Това ще направи щастлива само мен. Но аз вече не съм негова майка. Уба му е майка. За него аз не съм нищо друго, освен спомен за майката, която е умряла и може би така е по-добре. Кланът е неговият свят, а ща не ща, този е моят. Аз не мога да се върна в Клана; Дърк не може да дойде тук. Няма кътче на този свят, където моят син и аз да можем да живеем заедно и да сме щастливи.“