	Бийн я прегърна. Не защото изпитваше нужда, а защото знаеше, че тя се нуждае от този жест. След една година със семейството си все още не беше съвсем усвоил нормалните емоционални реакции, но поне знаеше приблизително какви трябва да бъдат. Е, изпита поне една нормална емоция — почувства се малко гузен, че само симулира чувствата, които майка му очакваше от него, вместо да дойдат от сърцето му. При Бийн обаче тези жестове никога не идваха от сърцето. Твърде късно бе научил този език, за да му идва естествено. Винаги щеше да говори езика на сърцето със смешен чужд акцент.