	Зад училището, там, където улица „Колежанска“ отново се превръщаше в Шосе № 102, следите от клането продължаваха близо километър. Алис вървеше със затворени очи, за да не гледа обезобразените мъртъвци от двете страни на пътя; Том я водеше, сякаш бе сляпа. Клей предложи същото на Джордан, но хлапето само поклати глава и закрачи по осевата линия — кльощаво момче с раница на гърба си и с прекалено дълга коса, което вървеше с наведена глава, за да не вижда труповете.