	— Много добре! — Гюнтар поглади мустаците си и почука по масата с ефеса на меча — този на Стърм, — който лежеше отгоре. Двамата рицари се спогледаха зад гърба му — единият вдигна вежди, а другият сви рамене. Гюнтар имаше информация за всички явни и тайни интриги и заговори, които раздираха рицарската общност, но се преструваше, че не ги забелязва. Колкото влиятелен и могъщ да бе сред рицарите в Съда, се налагаше да си затваря очите за много неща, които в други времена и в друга епоха би ликвидирал без никакво колебание. Очакваше подобна нелоялност от Алфред МарКенин — рицарят открай време принадлежеше към лагера на Дерек, — но се изненада от постъпката на Майкъл, когото доскоро смяташе за свой привърженик.