	7 ч. вечерта. Обратно вкъщи. Косата прилича на вещерска перука с отблъскващо къс бретон. Прекарах четирийсет и пет минути вторачена в огледалото, без да помръдна, като с вдигнати вежди се опитвах да накарам бретона да изглежда по-дълъг, но не мога да прекарам цялата утрешна вечер с изражението на Роджър Мур, когато лошият с котката заплашва да взриви него, света и кашончето, пълно с особено важни компютри за британските тайни служби.