	От малък го наричали „ил Ноно“ (джуджето), защото си останал дребен. Джузепе Зангара е калабриец, роден на 7 септември 1900 г. в южноиталианския град Феруцано, в един край на мизерия и социална несигурност, отличаващ се с бедните си квартали и коптори и смелите момчета, които често посягат към ножа. Учи и става зидар като почти всички мъже от този край. И като баща си и мнозина други, борещи се още от люлката с глада и мизерията, ненавижда онези, които винаги са имали повече, които са горе, в правителството, просто от другата страна на барикадата.