	Сам отиде до небоядисаното чамово шкафче, отвори вратичката и извади шише от мътно стъкло. Съдържаше двайсетина унции бърбън, дарен от хора, които не пиеха. Изгълта около три унции, трепна, изпръхтя, удари се по гръдния кош и върна бутилката на мястото й. Ха! Нима има нещо по-добро за начало на деня, особено когато се събудиш след кошмар, който би трябвало да е забранен от Великия цензор на Сънищата. Тоест ако оня изпитваше поне мъничко любов и уважение към един от предпочитаните си създатели на съновидения — Сам Клемънс. Може би в края на краищата Цензорът не го обичаше. Струваше му се, че вече малцина го обичат истински. За да върви построяването на кораба, му се налагаше да прави нежелани и за самия него неща.