	Според населението на онези райони цари най-безпросветно суеверие. Ето защо моите думи предизвикаха целебния страх, който бях възнамерявал. Шедид се намираше в лошо положение. Ако аз бях ефендито, то трябваше да ми сложи ръка. При едно погрешно обвинение обаче аз бях не само един свят мъж, но и магьосник, който ще раздвижи всички добри и зли джинове, за да си отмъсти. От тези магически сили той имаше безпределен страх, но пратеникът продължи да го насъсква с по-нататъшни забележки срещу мен, така че Шедид накрая заяви: