	На пилота се падна лошия късмет да съобщи на военачалника, че няма никаква надежда да спасят „Господаря Панглот“. Без соплата на моторите и крилете не можеха да поддържат безопасна височина. Подемната сила на газа в секциите беше недостатъчна, най-вече защото седма секция не биваше да се запълва изцяло. Изхвърлиха зад борда всичко, което можеше да бъде изхвърлено, включително (по заповед на военачалника) триста души от „ненужните“. От този момент военачалникът се оттегли из плетениците на съзнанието си и пренебрегваше нервните опити на своите уплашени офицери и слуги да го заговорят. Вече се бяха отказали и очакваха неизбежното със своя обичаен стоицизъм. Никой от тях даже не помисли за недостойната възможност да избяга от обречения въздушен кораб с планер.