	Денят премина както стотици други дни. Аандред играеше с кучетата и мислеше за бившия си живот — за доброто лошо старо време. Обаче спомените бяха избледнели, като че ли от прекалено многократното им повтаряне, и той откри, че мислите му непрекъснато се връщат към пленницата. Какъв ли е бил животът й? Тя беше очевидно частица от дълбоко изостанала култура — потомка на изгубени или изоставени гости и избягали роби, на един примитивен свят, където космически кораби вече не се отбиваха…