	Божичко, колко горещо беше само! Из въздуха летяха прашинки и дразнеха ноздрите й. Едва не кихна. Нещо се раздвижи на хълма вляво от вратата. Тя отправи два изстрела в тази посока, презареди и чу изстрел зад гърба си, последван от сигнала на ДТ. Беше заел позиция. Добре. По дяволите с тези десет минути. Тя се надигна предпазливо и все така превита затича сред дърветата, без да поглежда назад. Това беше работа на ДТ, да прикрива отстъплението й. Откъм хълма се чу странният бръмчащ звук, но единственото, което почувства, бе леко опарване по гърба. Зачуди се дали не се дължи на превъзбуденото й въображение, но страхът удвои силите й и тя се понесе сред тревата.