	Докато капитан Уилямсън даваше изискваната информация, Стилман потупа Конуей по рамото и му кимна да си тръгват. Двадесет минути по-късно вече бяха в каросерията на затворен камион на път към периметъра. Главата на Конуей и едното му ухо бяха здраво бинтовани и той се чувстваше несигурен и малко глупаво.