	Много мои приятели от Париж в края на деветнадесети и началото на двадесети век (Аполинер, Русо, Сатие и много други, те бяха легион и легенда, велики поети, писатели и художници, които бягаха от ортодоксалните в бъдещето, къде са те сега?) щяха да бъдат отвратени или щяха да се изсмеят презрително, ако знаеха, че искам да стана суфи. Понякога се смея на себе си. Кой може да направи това?