	Държането му и владеенето на нашия език биха могли също да повлияят, до известна степен, на доброто мнение, което си създавам за него. Той притежава онова ненатрапчиво уважение, онзи израз на доволство и внимателен интерес, когато слуша една жена, и скрита нежност в гласа, когато й говори, че каквото и да разправяме, никоя от нас не може да им устои. Тук, разбира се, му помага също неговото необичайно добро владеене на английския език. Често съм слушала за изключителната способност на много италианци в усвояването на нашата силна, твърда северняшка реч; но преди да се запозная с граф Фоско, никога не съм предполагала, че е възможно чужденец да говори английски като него. Понякога е почти невъзможно да се открие по акцента му, че той не е наш съотечественик; колкото до свободата на изразяването, не са много англичаните, които умеят да говорят с толкова малко запирания и повторения, както граф Фоско. Вярно е, че строи изреченията си повече или по-малко като чужденец, но досега не съм го чула да използува погрешен израз или за миг да се колебае при избора на дадена дума.