	И дотук. Не мога да произнеса и звук. За пръв път през целия си живот съм постигнала надмощие над майка си, но пак не мога да го направя. Що за жалко създание съм? Цветарското! изложение в Челси ме докара дотук, но няма да ме преведе през финиша. Травмата е прекалено голяма и тялото ми е решило, че това е идеалният момент да откаже да работи. Усещам как коленете ми омекват — явно те ще са следващите. Поглеждам безпомощно към Лиза, която изглежда странно спокойна.