	Пътуващите по Офион често бяха отбелязвали чувството за безвремие, което реката им навяваше. Офион беше както източник, така и завършек на нещата в Гея, воден кръг, свързващ ведно началото и края. Създаваше усещането за древност, вероятно защото самата Гея се изживяваше като изкопаемо.