	— Този отдел определено е най-благородното място в сградата — каза Прат. — Град, който забравя своите жертви на убийство, е загубен. Ето това трябва да запомним. Ние сме като спортистите, които се борят до последната секунда — и побеждават. Ние теглим чертата. Ако се издъним, мачът е изгубен, защото ние сме последният шанс. Да, ние сме малцина. От хиляда деветстотин и шейсета имаме осем хиляди неприключени следствия. Обаче сме непоколебими. Даже целият отдел да се справя само с по едно следствие месечно, само дванайсет годишно, пак вършим нещо. Казах вече — ние теглим чертата. Ако искате да разследвате убийства, това ви е мястото.