	Ръцете й бяха изпълнени с въпроси, на които той отговаряше със собствените си ръце, тъй като тя го бе научила на езика на глухонемите и й се налагаше само от време на време да го погледне в устата. Разказа й за втората жертва и за Софи Харис и Чарлз К. Кларк, чието средно име така и не научиха, и за Малони, и за кучето. Тя го попита какво ще стане с него и той й отговори, че не знае.