	От двете страни на улицата се издигаха различни по височина сгради, с боядисани в различни цветове — от ръждивочервено до жълто — фасади и кепенци в ярки, контрастни тонове. При повечето къщи вторият етаж стърчеше над приземния с няколко педи, стрехите излизаха още по-напред така, че оставаше да синее само ивица небе, озарено от следобедното слънце, следващо лъкатушещата улица, кацнала на невисок хълм. Вратите бяха залостени, повечето от прозорците — с кепенци. Една отворена зеленикава порта се поклащаше със скърцане на вятъра.