	— Ние бяхме легнали в дрейф, Мишок, ти и аз, близнаците, Тайи и Себастиан, все добри хора, но без цел. Тогава се появи един обсебен човек, грабна ни и ни довлече тук, на края на всичко. И ние пристигнахме, за да установим, че неговата обсебеност е наложила някакъв ред в нашата безцелност или поне е осмислила хаоса. Притеснява ме това, че аз съм му много благодарен. Аз би трябвало да се противя, за да се опитвам да отстоявам своя собствен ред. Но не го правя. Аз искам той да победи в собственото си адско състезание. Искам той да победи и докато той побеждава или губи, аз не мога сериозно да искам за себе си каквото и да било.