	Надзирателят се появи точно когато го очакваха, това беше един стар полусляп тарантул, загубил някога в някакъв бой два крака и половината от муцуната си. Двуглавия Юл го извика и помоли за допълнителна порция ядене срещу една златна верижка. Надзирателят поиска да я види, но Двуглавия Юл му предложи да търси глупаци на друго място, и че ако не даде мамбото, ще види златната верижка както… както гърба си, да речем. Веднага си пролича, че надзирателят или никога не си бе имал вземане-даване със земляни, или чувството за абсолютна власт над затворниците беше проникнало докрай в неговата плът и кръв. Без да губи и секунда скъпоценно време, той отключи със заветния ключ, вързан на единственото му оцеляло жило, отвори вратата и се втурна към Двуглавия Юл. Флагман Макомбер и Ваня се нахвърлиха върху него от двете му страни. Те за нула време го повалиха по гръб, завързаха лапите му с десетина аршина първокачествена паяжина, която Рамкег и съседът отляво се бяха напънали и произвели за кратко време точно за тази цел, и за да не вика, натъпкаха отровната му паст с боклуци.