	Какви бяха стандартните оперативни процедури за един сетагандански агент — за чийто и да било агент всъщност, — когато секретната му мисия отидеше по дяволите? Да унищожи всички доказателства и по възможност да се оттегли на безопасно място — посолство или неутрална територия. Ако това се окаже невъзможно, то да унищожи доказателствата, след което да си седне мирно на задника, докато местните не го арестуват, без значение кои са местните, и да чака собствените му хора или да издействат някак освобождаването му по законов път, или да го измъкнат със сила — според ситуацията. А при изключително, ама изключително важни мисии — да унищожи доказателствата и да се самоубие. За последното много рядко биваше издавана заповед, защото още по-рядко се случваше да бъде изпълнена. Но сетаганданските ба бяха приучени на такава дълбока вярност към висшите си господари — и господарки, — че Майлс, волю-неволю, трябваше да причисли самоубийството към по-реалистичните вероятности в този случай.