	Пардеро бързо се измъкна. Стернау запали спокойно цигара и с равнодушие зачака развоя на събитията. Търпението му не бе подложено на дълго изпитание, тъй като след четвърт час на вратата се почука и на неговото „Влез!“, пристъпи другият лейтенант, поклони се вежливо и каза с учтив тон: