	По своя воля аз можех да прекъсвам веригата, свързваща ме с Централния контрол, и да бъда свободен бот, господар на собственото си движение. Обичах да посещавам гробищата, защото бяха тихи и много по-различни от влудяващото „тряс-прас!“ на пресите и дрънченето на тълпите. Обичах да гледам зелените, червените, жълтите, сините неща, които растяха край гробовете. Не ме беше страх от гробищата — и тази част от елверигите ми беше дефектна. Така че когато ме откриха, отвинтиха вита-кутията ми, и ме изхвърлиха на боклука.