	На следващия ден по обедно време заедно с Брайън съм застанала на опашка пред малкото кафене на ъгъла и разбирам, че двете с Джес не сме единствените, които са се замислили за тръпката. Само че ние все още я търсим, докато Брайън вече я е открил.