	Тя посочи към прозореца. Хари погледна натам. Хедуиг беше кацнала на тесния перваз на прозореца, гледайки към него през дебелото стъкло, с писмо завързано на крака й. Хари не можеше да разбере, те току-що свършиха със закуската, защо, по дяволите, не беше доставила писмото тогава, както обикновено? Много от съучениците му също си посочваха Хедуиг един на друг.