	Близкият конски тропот го извади от унеса му, той се сепна и бързо възобнови монотонната работа. Ненавистният на всички нещастници Филомено се връщаше. Злобното му жълто лице се вече се подаваше над стеблата на тръстиката, в търсене на провинения. Конят му направи още няколко стъпки и застана всред отсеченото пространство. Върху бедрата на надзирателя се поклащаха два огромни пистолета, съсухрената му грозна фигура внушаваше отвращение и ужас.