	В края на октомври нашето всекидневие следваше вече своята определена посока и тримата бяхме така изолирани в своето убежище, като че ли къщата, която обитавахме, бе пустинен остров, а многобройната плетеница от улици и хилядите човешки същества около нас — водите на едно безкрайно море. Вече разполагах с малко свободно време, за да обмисля бъдещия си план за действие и как по-добре бих могъл да се въоръжа от самото начало за предстоящата битка със сър Пърсивъл и графа.