	Улиците на Тел Авив бяха горещи. Още по-гореща щеше да бъде и следващата му спирка. Навсякъде гъмжеше от бързащи хора, тръгнали на покупки или по работа. Виждаха се и обичайният брой полицаи. По-необичайна обаче бе гледката на тук-там мяркащите се цивилни с автомати „Узи“ в ръка. Те без съмнение отиваха — или се връщаха — на запасняшки сбор. Видът им безспорно би шокирал всеки американски пацифист (и би стоплил сърцето на милитаристите). Райън си помисли, че оръжието сигурно изкарва ума на джебчиите и уличните крадци. Въпреки че обикновените престъпления тук бяха рядкост. За сметка на тях изобилстваше от терористични атентати и други неприятни случки. На всичко отгоре, вместо да се подобряват, нещата се влошаваха. Но констатацията не бе от вчера.