	Карл Схомъл преживя тежки години. Баща му претърпя несполуки в работата и тъй като Карл нямаше много верни приятели и преди всичко не се ръководеше от благородни помисли, съдбата го по-очука, докато най-ярките му пера едва не се смачкаха. Работи като деловодител в една процъфтяваща амстердамска търговска къща — „Букман и Схимълпенинк“. Младият съдружник Востънвалбърт се държи любезно с него, а той в отговор се отнася с уважение към „маймуната с дълго име вместо опашка“.