	Птицата бе много хубава — месото и бе крехко и в изобилие. Лейтенантът се хранеше бавно и от време на време отрязваше по някое парче и го хвърляше на Чорапчо. Когато се наяде до насита, той хвърли остатъците в двора и старият вълк ги отнесе в нощта.