	Пролетта беше и сезон на недостиг. Запасите от някои храни, особено любимите зеленчуци, бяха изчерпани, а други бяха силно намалели. Когато взимаха от складираната в хранилищата храна, всички бяха доволни, че са решили да проведат последния лов на бизони. В противен случай, сега може би щяха да изпитват недостиг на месо. Макар че месото им ги засищаше, то не ги задоволяваше. Айла си припомни пролетните тонизатори, които Иза приготвяше за Клана на Брун и реши да направи някои от тях за обитателите на бивака. Нейните запарки от различни сушени билки, които включваха богатия на желязо жълт лапад и предотвратяващите скорбут шипки, намаляваха настъпилата липса на витамини, причиняваща ненаситната жажда за прясна храна, но не премахваха желанието за нея. Всички бяха изгладнели за първите пресни зеленчуци. Но нуждата от прилагането на лечителските й умения не се свеждаше само до приготвянето на пролетните тонизатори.