	Радиацията от разпадащия се плутоний запали импрегнирания с литиев деутерид тритий, който се намираше в геометричния център на „дупката“. Причината, поради която Манфред Фром бе оставил пречистването на трития като последен елемент на бомбата, се криеше в инженерния му консерватизъм. Тритият е нестабилен газ с период на полуразпадане 12,3 години. Това означава, че след този период от определено количество чист тритий се получава петдесет процента тритий и петдесет процента хелий-три. Хелий-три е форма на втория по атомно тегло химичен елемент, в чието ядро липсва допълнителен неутрон и то се старае да го привлече. Ако тритият премине през тънко блокче паладий, хелий-три лесно ще се отдели. Гусн обаче не знаеше това. В резултат повече от двадесет процента от трития не беше необходимия за процеса материал. Нещо повече, по-лош материал едва ли можеше да се желае.