	Рансъм изруга на ум. Бе разпознал котешкия глас — нещо, което доказваше изключителната му наблюдателност. Всъщност чуваше собствения си глас. Реши, че нещата май доста загрубяват и както винаги в подобни моменти прибягна към прикритието на празните приказки.