	— Недей, Милдред, бъди добра… заради мен… не говори зле за това нещастно същество — каза той този път благо и положи ръка на рамото й. — Радвам се, че си тук, Милдред, много се радвам. Помня те, откакто се помня аз самият. Винаги си била мила с мен, Милдред… все същата, корава като стомана.