	— Sacre now*! — Шарлеман, който бе чул тези думи, започна да върти брадата си. — Пусто да остане! Може би той действително не е бил съвсем мъртъв… промъкнал се е долу до залива сред храсталаците и сега се крие сред върбите… гледа към нас тук горе и ще почне да стреля… този canaille!**