	Джак лежеше настрани, с лице към стената и отворени очи, заслушан в бавното равномерно дишане на Уенди. Вкусът на разтворен екседрин бе още на езика му, който чувстваше грапав и леко изтръпнал. Ал Шокли се бе обадил в шест без петнайсет. Уенди беше пред камината във фоайето и четеше на Дани.