	Трупът на Вирч лежеше с лице към пода, гол под парцаливата си роба. Гъстата кръв, избликнала от носа, очите и устата му, се бе насъбрала в Маската му, откъдето преливаше на мръсните плочки, събирайки се в алени локвички. Чакалът продължаваше да лочи от нея.