	Когато Мартин Бек се връщаше покрай канала, още веднъж мина покрай малкия пътнически параход, сега вече изкачил половината стръмнина, мирно пляскащ във водата на третия шлюз. Някои от пътниците бяха слезли на брега. Едни фотографираха парахода, други се тълпяха около павилиончетата — купуваха значки, картички и пластмасови сувенири, които несъмнено бяха произведени в Хонконг. Мартин Бек успя да си внуши, че няма време, и вроденият респект към държавните превозни средства го накара да вземе автобуса.