	Сигурно съм била напълно погълната от спомените си; изведнъж се усетих, че вървя до Есперанса. Умората ми, доскорошната ми тревога, бяха напълно изчезнали. Изпълнена със завладяващо усещане за жизненост, аз вървях в нещо като екстаз, в някакво безмълвно щастие, а краката ми се движеха не само от собствената ми воля.