	Край пътеката лежеше едра антилопа. Предният й крак беше счупен, но тя все още имаше достатъчно сили за борба и наобиколилите я чакали се държаха на почетно разстояние от кинжалоподобните й рога. Те можеха да си позволят да чакат, защото знаеха, че времето работи в тяхна полза.