	— Обичам те, Елена! Винаги съм те обичал!… — Тя трепна като подплашена сърна, той изстена и уви ръце около тялото й. — Изслушай ме, моля те! Обичам те! Обичах и сержанта… Не ме интересува миналото му, не ме интересува какво си наследила от него! Аз уважавам това, което беше той, аз просто не мога да живея без своя Ботари, затова трябва да се омъжиш за мен! — Последните думи почти изкрещя, после бе принуден да млъкне, за да си поеме дъх.