	Сцената избледня, изчезна. За кратък миг се появи спокойното сиво и гладко лице на Нунули, опасано от коси, чиито кичури бяха плъзнали отгоре му като червеи. Очите на съществото, подобни на сивозелени валма мъгла, се бяха взряли право в очите на Модиун.