	Всички останали също коленичиха. Татковият глас се извиси: „Господи, направихме опущение и съгрешихме. Молим да ни дадеш прошка за това, че не сме възпитали по-добре детето според твоите закони…“ Стори ми се, че молитвата ехтя доста дълго време. След „амина“ последва мълчание, докато баща ми каза: