	Къщата беше заобиколена от цветя и се намираше на тиха уличка в един от най-изисканите жилищни квартали на Макао, на около четирийсет мили от Хонконг с хидроплан. Въпреки спокойствието, което се излъчваше от външния му вид, Макао криеше много страшни тайни, на които бяха свидетели калдъръмените стари улички и терасираните вили в червено и охра, наподобяващи стила на средиземноморието. В него витаеше духът на мистериозното и декаденса. Освен това той беше и център на незаконното прехвърляне на бежанци от Китай, които бяха прекарвани с малки лодки в потайна доба до Хонконг. Беше център и на контрабандата със злато; беше протекторат на гангстерите от китайските триади, занимаващи се тук необезпокоявано с търговия с бели роби, уреждаха се крупни сделки за контрабандна доставка на наркотици от Златния триъгълник до Амстердам и други пристанища на западния свят; издаваха се заповеди за екзекуции иззад фасадите на потъналите в тишина и разкош вили в стил рококо. Редиците смокинови дървета от двете страни на Прейъ Гранде криеха зад себе си престъпления от всякакъв вид.