	„Защо играеш тази игра? Дай примери с хора! Дай им урок, за да разберат, че не съм за пренебрегване!“. Ничи успя да се задържи на крака. Болката, бушуваща в главата й, я бе ослепила напълно. Тя я пусна да премине през тялото й, сякаш всичко това се случваше на друг. Коремните й мускули се гърчеха в спазми. Ръждиво нащърбено копие, прокарано през червата й, не би й причинило повече болка. Ръцете й висяха отпуснати покрай тялото, докато тя очакваше края на гневния пристъп на своя повелител или смъртта си.