	Дълго след като образът на Хедрон се разсея, Алвин седя неподвижно. Както никога досега ровеше из душата си, защото не можеше да отрече почти нищо от думите на Хедрон. Беше ли помислял някога, сред всичките си планове и приключения, какво може да причини на някои от приятелите си? Сега им донесе тревога, а скоро можеше да причини и нещо по-лошо — и все заради неутолимото си любопитство и страстта да открива онова, което трябва да остане скрито.