	пред пишещата машина, пъха празните листи, а после ги смачква и ги хвърля на земята; знае, че тя заспива само след като изпие една шепа хапчета. Знае, че всеки ден, тя става рано, излиза и се връща късно вечер. И всеки ден когато затвори вратата тя изчезва от живота му. И той я забравя. Сякаш никога не е била. И всяка вечер когато се върне я среща за първи път; непозната, с натежали торбички под очите, бледо, изострено лица и несресана, мръсна коса…