	Когато се осъзна от грохота и ослепителното дори през рогозката сияние, Синд видя, че се намират зад „Хаврия“, в рехавата сянка на корпуса му. От другата страна на кораба долитаха гласовете на хората от екипажа. Трирл не се виждаше никъде, но нямаше съмнение, че се крие наоколо и изчаква.