	Късно един следобед, докато мъжките още почиваха, за да се подготвят за нощния труд, тя се измъкна от леговището. Отиде при чичо Алберт и го задуши, докато той се прозя, протегна се, и с усилия се изправи. Тогава тя се отдалечи в тръс от леговището и се насочи през широкото пространство тревиста торфена земя право към мене. Алберт остана да забавлява малките, както може.