	Ветроловките чакаха недалече от мястото, където слугите бяха струпали товарните животни, чакаха нетърпеливо и се оглеждаха високомерно, скръстили ръце под гърди в подражание на Ренайле. Алайз закрачи енергично към тях, забелязала Ренайле като тяхна водачка само след един помитащ поглед. На Елейн и Авиенда не обърна внимание.