	— Аз стоя вътре в един замък-крепост, изпразнен от живот и сив от неизползване. Дебне ме смърт, от която не мога да избягам. Преследва ме безмилостно. Зная, че трябва да бягам от нея и въпреки това не мога. Позволявам й да се приближава и тя ме достига. Една студенина прониква вътре в мен и изпитвам чувството, че животът ми свършва. Зад мен стои една тъмна сянка, която ме държи здраво и предотвратява моето бягство. Сянката е Аланон.