	Маси отново се загледа в синьо-зеления образ на Земята с нейната накъсана пелена от облаци. По някакъв начин човешката раса трябваше да проумее с колективното си съзнание, че не може да разчита на магически сили или на всемогъщи покровители, които да я спасят от собствената й глупост. Човекът трябваше да се довери на собствената си интелигентност, разум и способност да се грижи за себе си. Решението беше в собствените му ръце. Ако избере самоунищожението, останалата част от земната биосфера — далече по-издръжлива, отколкото популярната митология може да допусне — едва ли би забелязала разликата, а ако я забележи, няма да е за дълго. Колкото до останалия Космос, разпростиращ се на милиарди светлинни години отвъд границите на Земята, изчезването на човека не би било по-съществено от гибелта на колония микроби, причинена от пресъхването на някоя локва някъде в Монголия.