	Худ очевидно не споделяше неговите чувства в това отношение. Той беше изключително посърнал още преди операцията да започне — нещо, на което Хърбърт никога не беше ставал свидетел преди. От всички тях Худ обикновено беше най-уравновесеният, винаги готов да предложи окуражаваща дума или поне усмивка. Тази сутрин всичко това липсваше. Освен това се беше ядосал по абсолютно нетипичен за него начин, когато разбра, че Даръл Маккаски се е спуснал с хеликоптер в двореца. И още повече, че е взел и Луис Гарсия де ла Вега. За разлика от хората от отряда за бързо реагиране, връзката на Маккаски с Оперативния център можеше да бъде установена съвсем лесно. С участието на Луис пък директно се заявяваше кооперирането между Оперативния център и Интерпол в тази акция. Като се имаха предвид всички страни, свързани с Интерпол — много от тях не бяха в особено добри отношения със САЩ, — политическата бъркотия щеше да е направо главозамайваща. Точно Худ, а не абсолютно стриктният Роджърс, предложи срещу Маккаски да се предприемат дисциплинарни мерки. Тогава се беше намесил по принцип плахият Кофи, за да каже, че нещата може да не се развият толкова лошо, колкото предполагаше Худ. И че след като Мария Корнеха е заложница в двореца, опитът тя да бъде спасена е напълно оправдан по правилата на Интерпол. Когато чу това, Худ се поуспокои. Настроението в кабинета се пооправи и стана почти поносимо.