	— Ако пропаднат — изпъшка той, когато вероятностите за несполука се явиха пред въображението, му в нова яснота, — ако пропаднат, аш шъм разорен. Да! Жудит може да поишка да се ожени за него. Мижля, ше тя го обиша, страхувам се, че го обиша, а той не щрува колкото обущата, що носи на нозете си. Гошподи, не трябва да се допужне подобно нещо. Тя не трябва да продължава, докато не се види какво ще щане с кущоса. Ни крашка, ни крашка повеше. Трябва да я видя още тая нощ. Да, трябва да говоря с Жудит, преди да си легна.