	Също толкова тревожен беше духовният климат в тази култура. Материализмът на предходните четиристотин години бе изтласкал на заден план всичко, свързано с мистерията на живота и смъртта. Мнозина започнаха да намират ритуалите в църквите и синагогите за помпозни и безсмислени. Посещаването им бе се превърнало в нещо по-скоро социално, отколкото духовно, и хората се подчиняваха на това, как ще погледнат на тях отстрани.