	Беше взел пари на заем — на практика аванс срещу заплатата си — от Маколиф. Двеста долара. Вече нямаше нужда да ги връща. Не и сега. Просто щеше да каже на Маколиф… «Алекс», отсега нататък вече щеше да се обръща към него с «Алекс» или може би «Леке» — фамилиарно и убедително… да изтегли тъпите пари от разплащателната му сметка. Всичките наведнъж, ако сметне за необходимо. Това вече беше нещо маловажно, без значение.