	— Нямаше да ме нарани — каза тролът. — И въпреки това съм наранен. Дълбоко наранен. — Той се пресегна над магьосника и извади сабята от дървото. Без явно усилие, той огъна острието й в кръг и я запрати далеч над скалите, където тя се удари в някакъв камък, отскочи, като не преставаше да се върти, в сребърна дъга и се загуби някъде в мъглите, скупчени над Водопада на Ръба.