	_Значи това беше!_ Фийби лежеше, потресена и объркана. Значи това било… това, за което тя бе мечтала, което си бе представяла, от което се бе плашила, за което бе копняла. Само това _навътре-навън_ и после нищо! Съвсем ясно бе, че не може да е така! Тя знаеше с всяка фибра от съществото си, че не бива да е така. Да не би той да я намира толкова невзрачна, толкова непривлекателна? Този мъж, който бе имал Даяна в леглото си, вероятно не можеше да издържи повече от необходимите секунди с нея… А щом заченеше, той дори нямаше и това да иска да прави с нея.