	За да прогони изнервящия вой на гайдите, Сабрина дръпна одеялото над главата си и се зарови по-дълбоко във възглавницата. Пъгсли, наместил се удобно в края на леглото й, вдигна глава и изръмжа недоволно. Ала гайдите продължиха адския си концерт, сякаш се опитваха с проточените си песни да я примамят вън от каменните стени на господарската къща, които я бяха защитавали през целия й живот. Без да се притеснява от оголените зъби на Пъгсли, тя отметна завивките, изтича боса до прозореца и го отвори широко.