	— Кайриен — измърмори под мустак старият веселчун и очите му помръкнаха. — Голяма беля е да убиеш човек, дори когато заслужава да бъде убит. — Той замахна с ръка и в дланта му се появи нож. — Том винаги криеше разни ножове по себе си. Колкото и да беше пиян, стискаше ножа здраво. — Убиеш някой, който си го заслужава, и веднага някой друг плаща. Въпросът е дали изобщо си заслужава? Нали знаеш, винаги има равновесие. Добро и зло. Светлина и Сянка. Нямаше да сме човеци, ако нямаше равновесие.