	Кларк се отклони за малко от заниманието си и утвърдително погледна към Камерън. Сенаторът седеше на бюрото си с очила за четене на носа и гумени ръкавици на ръцете. Пред него лежеше дневникът на Анна Райли. Преди няколко дни Кларк се питаше дали някаква божествена намеса не е позволила на Рап да избяга от екзекутора си в Германия. Сега нещата започваха да си идват на местата така, както не беше и мечтал. Много по-добре, отколкото в първоначалния му план.