	Затвори крана, намери колелото си, вдигна стъпенката и го забута по алеята. По улицата се зададе малка жълта кола. Слава Богу, беше сивик, а не юго. Подмина къщата, без да намали, й водачът й изобщо не обърна внимание на малкото момче, което стискаше колелото си в двора на Джърсик с премръзнали, зачервени ръце. Малкото момче, на чието чело с големи червени букви пишеше: ВИНОВЕН!