	Доктор Трейгър търпеливо чакаше. Половината от професионалните му задължения се заключаваха именно в това — да чака. Междувременно се впусна в догадки. Какво ли щеше да бъде този път? Пак някоя свръхдоза приспивателни хапчета — връщане към наркотиците, един начин да се докаже старата максима, че абсентът кара сърцето да бие по-силно? Той бе поддържал Ева Едем преди във всички подобни ситуации и бе успявал да ги приключи с обичайната практика, както например по времето, когато тя искаше да избяга с един японски шофьор… Мислейки си обаче за това, не беше напълно съгласен, че е толкова просто. Да се справи с Ева Едем бе трудно, да се справи с шофьора бе много по-трудно, но да се справи с жената на шофьора и седемте им деца бе направо кошмар. Въпреки това бе успокоил нещата.