	Когато влязох на другата утрин, дамата бе пак в пълно изтощение и беше като че ли в несвяст. Мистър Гудрик доведе съдружника си мистър Гарт, за да се посъветва с него. Те казаха, че в никакъв случай не трябва да нарушаваме покоя й. Отдалечиха се в другия край на стаята и зададоха много въпроси на господарката ми за това какво е било здравето на дамата преди и кой се е грижил за нея и дали някога е страдала от умствена преумора. Спомням си, че господарката ми каза „да“ на този последен въпрос. А мистър Гудрик погледна към мистър Гарт и поклати глава. Те май мислеха, че преумората има нещо общо със сърдечното заболяване на дамата. Ама тя наистина бе такова крехко създание, бедничката! Много малко й бяха силите, ще ви кажа. Много малко.