	— Какъв смисъл има да крия? Защо да се мъча да скривам от тебе едно чувство, което повече не мога да потискам, което се проявява във всяка моя дума, във всеки мой поглед, във всяка моя въздишка? Досега не ти разкрих душата си, защото се боях да не те обидя, Да не ти стана противен, но вече не мога да се съпротивявам на силата, която ме влече към тебе. Чувствувам, че не бих могъл, нито пък бих желал да живея повече сред тези борби и тревоги, които измъчват душата ми… Аз те обичам, о хубава Мирца? Обичам те, колкото обичам знамето ни, колкото обичам Спартак, обичам те повече от самия себе си. Ако моята любов те оскърбява, прости ми. Някаква тайна сила, пред която волята ми е безпомощна овладя душата ми и аз не можах да се освободя от влиянието й.