	Сребърното звънче оповести пристигането на поредния клиент. Сони Джакет влезе бавно и уморено в „Неизживени спомени“, стискайки омърляния си каскет. Имаше вид на човек, който съзнава, че всеки момент ще потроши де що скъпо има. Не че го искаше. Просто такава му беше съдбата.