	След като каза това, Мейбъл се отдалечи с бърза стъпка и остави интенданта да размишлява над несполуката си. Тя се бе видяла принудена да пусне в ход чисто женските си средства за защита, отчасти защото поручикът напоследък беше станал твърде натрапчив с любезностите си, на които навреме трябваше да се даде отпор, и отчасти заради обидните намеци по адрес на Джаспър и Следотърсача. Макар да беше остроумна и решителна, на Мейбъл съвсем не й бе присъща дързостта, но в случая обстоятелствата й налагаха да си послужи с по-рязък тон. След като остави събеседника си, тя реши, че най-после се е избавила от ухажванията му, които й бяха безкрайно неприятни. Но не познаваше Девид Мюр. Привикнал да получава откази, в такива случаи той хич и не мислеше да се отчайва, напротив, ставаше още по-настойчив и погледът малко злораден, малко самодоволен, явно подсказваше, че е замислил нещо недобро.