	— Имало един пионерски лагер. И там на главния корпус на стената били нарисувани всякакви животни, и едното от тях било черен заек с барабан. В лапите му кой знае защо били забити два пирона. И ето веднъж оттам минавало едно момиче — връщало се от обед. И му станало жал за заека. Приближило се и измъкнало пироните. И изведнъж и се сторило, че черният заек я гледа като жив. Но тя решила, че това само и се струва, и си отишла в стаята. Започнал тихият час. И тогава черният заек изведнъж започнал да бие барабана си. И веднага всички, които били в този лагер, заспали. И започнали да сънуват, че тихият час е свършил и че те са се събудили. После те сякаш започнали да правят всичко, както обикновено — да играят на пинг-понг, да четат и така нататък. А това всичко те го сънували. После свършила смяната, и те заминали по домовете си. После всички те пораснали, завършили училище, оженили се и започнали да работят и да възпитават децата си. А всъщност те просто спали. И черният заек през цялото време биел своя барабан.