	Безспорно тази нова за организацията дейност доближи „Витоша“ по-осезаемо до проблемите на младите хора, които не се отнасят за спорта. Изключително важен е въпросът за независимостта на всеки зрително затруднен. Всеки един би следвало да се стреми към получаване на толкова практични умения, колкото са му нужни, за едно елементарно битово обслужване. Вярно е, че не са рядкост родителите, които превръщат своите деца с увреждания в тотални инвалиди, като не им позволяват да се грижат сами за себе си, а изцяло и доброволно поемат функциите на обикновен слуга. Тази „родителска грижа“ е пагубна за развитието на личността в бъдеще. Защото няма как да не се признае, че един зрително затруднен човек, ако не се научи сам да се грижи за себе си, е изключено да се търсят от него някакви спортни, трудови или други постижения. Именно подобен тип мероприятия са твърде полезни и способстват за социализирането на хора, които са свикнали все някой да ги обгрижва, без да си дават сметка за това, че едно от най-сладките неща на този свят е независимостта.