	Изведнъж мислите й се върнаха към момента, когато Юги лежеше полумъртъв сред онова тресавище. Битката за извличането на отровата на демона от тялото му се бе врязала до най-малките подробности в съзнанието й — всяка нишка, всяко влакънце и всеки възел бяха отбелязани в паметта й с блестящи линии. Триумфираща усмивка разцъфна на устните й и настроението й се подобри. В следващия момент обаче погледът й попадна върху Юги, който нарамваше раницата си, и усмивката й веднага помръкна.