	— Толкова за Блейн — рече Еди. — Нищо чудно, че са престанали да го чуват. Подпорите са поддали и е паднал във водата. Трябва да е намалявал скоростта, когато се е случило, инак щеше да е продължил напред и сега на другия бряг щеше да има голяма дупка като кратер от бомба. Е, бил е чуден, докато е съществувал.