	Докато пристъпваше безшумно по пътя се замисли за това, което можеше да открие там. Нещо свързано с Иолдинан. Откакто влязоха през Порталите и двамата с Герионик бяха изчезнали. Тя вече бе минала през първия вход и сега се бе озовала тук. Пак сама. Но от първото й преминаване не бе останал никакъв спомен. Единствено знанието, че е била в Бъдещето. „По-добре. Не ща да знам кога ще умра. Или пък дали той…“Объркването й спрямо младия Бедволен бе нарастнало още докато пътуваха към Арката на Съкровените пътища. Нещо се бе пробудило и Бъдещето го бе потвърдило по своя си объркващ начин.