Titu Maiorescu
Titu Maiorescu, född 15 februari 1840 i Craiova, död 2 juli 1917 i Bukarest, var en rumänsk filosof och politiker. 

Maiorescu studerade vid universiteten i Wien, Berlin och Paris samt utnämndes 1862 till professor i filosofi vid universitetet i Iași. Han var en bland stiftarna av föreningen "Junimea" och framstod tidigt som huvudman för den så kallade "nya riktningen", vilken i litterärt hänseende yrkade på grundlig vetenskaplighet och inom politiken ville främja en folklig-organisk utveckling av landets institutioner. Han blev 1884 professor i logik och den nyare filosofins historia vid Bukarests universitet och 1911 professor honorarius där.

Som undervisningsminister 1874–76 och 1888–89 inlade Maiorescu stor förtjänst om folk- och realskolornas utveckling. Han skickades 1876 som diplomatisk agent till Berlin, invaldes sedermera i parlamentet, Han var ledamot av rumänska senaten, var januari 1911 till april 1912 utrikesminister i ministären Petre P. Carp och var april 1912 till januari 1914 konseljpresident i en ny ministär. Som sådan ledde ledde han tillsammans med utrikesministern Take Ionescu Rumäniens politik under Balkankrigen 1912–13; deras gemensamma verk var den inbringande medlingsinterventionen i andra Balkankriget. Han presiderade augusti 1913 vid fredskonferensen i Bukarest. Hans avgång förorsakades av en schism med Ionescu. Maiorescu var anhängare av rumänsk neutralitet i första världskriget.

Bibliografi i urval
Poesia rumana (1867)
Critice (1874)
Logica (1876)
Discursuri parlamentare (två band, 1897)

Källor

Noter

 

Rumänska filosofer
Rumänska professorer
Rumänska diplomater
Rumäniens premiärministrar
Rumäniens utrikesministrar
Personer från Craiova
Födda 1840
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Alumner från Paris universitet
Titu Maiorescu , föddfebruarii Craiova , dödjulii Bukarest , var en rumänsk filosof och politiker . Maiorescu studerade vid universiteten i Wien , Berlin och Paris samt utnämndestill professor i filosofi vid universitetet i Iași . Han var en bland stiftarna av föreningen "Junimea " och framstod tidigt som huvudman för den så kallade "nya riktningen " , vilken i litterärt hänseende yrkade på grundlig vetenskaplighet och inom politiken ville främja en folklig-organisk utveckling av landets institutioner . Han blevprofessor i logik och den nyare filosofins historia vid Bukarests universitet ochprofessor honorarius där . Som undervisningsminister76 och89 inlade Maiorescu stor förtjänst om folk- och realskolornas utveckling . Han skickadessom diplomatisk agent till Berlin , invaldes sedermera i parlamentet , Han var ledamot av rumänska senaten , var januaritill aprilutrikesminister i ministären Petre P. Carp och var apriltill januarikonseljpresident i en ny ministär . Som sådan ledde ledde han tillsammans med utrikesministern Take Ionescu Rumäniens politik under Balkankrigen13 ; deras gemensamma verk var den inbringande medlingsinterventionen i andra Balkankriget . Han presiderade augustivid fredskonferensen i Bukarest . Hans avgång förorsakades av en schism med Ionescu . Maiorescu var anhängare av rumänsk neutralitet i första världskriget . Bibliografi i urval Poesia rumana Critice Logica Discursuri parlamentare ( två band , Källor Noter Rumänska filosofer Rumänska professorer Rumänska diplomater Rumäniens premiärministrar Rumäniens utrikesministrar Personer från Craiova Födda Avlidna Män Ugglan Alumner från Paris universitet