Tamias rufus
Tamias rufus är en däggdjursart som först beskrevs av Hoffmeister och Ellis 1979.  Den ingår i släktet jordekorrar och familjen ekorrar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
Pälsfärgen varierar, men är vanligen brunorange med inslag av grå områden. På ovansidan har de mörkare längsstrimmor omväxlande med ljusare. Ansiktet har strimmor i rödbrunaktigt och vitt. Svansen är blandat svart och kastanjefärgad på ovansidan, kastanjebrun med svaga svarta längsstrimmor på sidorna. Arten har 22 tänder. Den är en liten jordekorre, med en kroppslängd mellan 20 och 23,5 cm och en vikt mellan 48 och 59 g. Som vanligt bland jordekorrar är honorna något större än hanarna.

Ekologi 
Arten, som lever på höjder mellan 1 290 och 2 700 m, föredrar klippiga habitat som klippbaserade tall- och enskogar med buskartad undervegetation (bland annat malörtsarter), rullstenssluttningar med flera terrängtyper. Den är dagaktiv, med toppar under tidig morgon och sen eftermiddag. Speciellt under sommaren undviker de middagstimmarna.

Jordekorren nyttjar träd och buskage som skydd, och inrättar sina bon under stenbumlingar eller buskar. Arten sover vintersömn under november till februari–april, men sömnen är inte speciellt djup; det händer ofta att jordekorren vaknar och lämnar vintervistet för ett tag.

Föda och predation 
Födan består framför allt av olika bär och frön. Under försommar och sommar lever den främst på gröna växtdelar, och under hösten på nötter. Vattenbehovet är stort. Arten använder sina kindpåsar för att transportera föda, och lägger upp förråd för senare bruk.

Själv utgör arten föda för prärievarg, långsvansad vessla och prärievråk. Snokarten Pituophis catenifer kan ta ungar.

Fortplantning 
Ceremonierna kring leken är inte kända, men det antas att flera hanar samlas och tävlar om en brunstig hona, precis som hos andra jordekorrar. Arten parar sig strax efter vintersömnens avslutning. Efter en dräktighet mellan 30 och 33 dygn föder honan mellan 4 och 7 nakna, outvecklade ungar. De dias mellan 6 och 7 veckor, men redan efter 5 veckor börjar de tillfälligtvis lämna boet. Fast föda börjar ätas vid omkring 6 veckors ålder. Individerna blir könsmogna vid 10 till 12 månaders ålder.

Utbredning 
Utbredningsområdet utgörs av västra USA omfattande västra Colorado, östra Utah och nordöstra Arizona.

Källor

Externa länkar 

Ekorrar
rufus
Tamias rufus är en däggdjursart som först beskrevs av Hoffmeister och Ellis Den ingår i släktet jordekorrar och familjen ekorrar . IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig . Inga underarter finns listade i Catalogue of Life . Beskrivning Pälsfärgen varierar , men är vanligen brunorange med inslag av grå områden . På ovansidan har de mörkare längsstrimmor omväxlande med ljusare . Ansiktet har strimmor i rödbrunaktigt och vitt . Svansen är blandat svart och kastanjefärgad på ovansidan , kastanjebrun med svaga svarta längsstrimmor på sidorna . Arten hartänder . Den är en liten jordekorre , med en kroppslängd mellanoch5 cm och en vikt mellanochg . Som vanligt bland jordekorrar är honorna något större än hanarna . Ekologi Arten , som lever på höjder mellan290 och700 m , föredrar klippiga habitat som klippbaserade tall- och enskogar med buskartad undervegetation ( bland annat malörtsarter ) , rullstenssluttningar med flera terrängtyper . Den är dagaktiv , med toppar under tidig morgon och sen eftermiddag . Speciellt under sommaren undviker de middagstimmarna . Jordekorren nyttjar träd och buskage som skydd , och inrättar sina bon under stenbumlingar eller buskar . Arten sover vintersömn under november till februari–april , men sömnen är inte speciellt djup ; det händer ofta att jordekorren vaknar och lämnar vintervistet för ett tag . Föda och predation Födan består framför allt av olika bär och frön . Under försommar och sommar lever den främst på gröna växtdelar , och under hösten på nötter . Vattenbehovet är stort . Arten använder sina kindpåsar för att transportera föda , och lägger upp förråd för senare bruk . Själv utgör arten föda för prärievarg , långsvansad vessla och prärievråk . Snokarten Pituophis catenifer kan ta ungar . Fortplantning Ceremonierna kring leken är inte kända , men det antas att flera hanar samlas och tävlar om en brunstig hona , precis som hos andra jordekorrar . Arten parar sig strax efter vintersömnens avslutning . Efter en dräktighet mellanochdygn föder honan mellanochnakna , outvecklade ungar . De dias mellanochveckor , men redan efterveckor börjar de tillfälligtvis lämna boet . Fast föda börjar ätas vid omkringveckors ålder . Individerna blir könsmogna vidtillmånaders ålder . Utbredning Utbredningsområdet utgörs av västra USA omfattande västra Colorado , östra Utah och nordöstra Arizona . Källor Externa länkar Ekorrar rufus