Tatragransork
Tatragransork (Microtus tatricus) är en däggdjursart som beskrevs av Kratochvil 1952. Den ingår i släktet åkersorkar, och familjen hamsterartade gnagare.

Beskrivning 
Tatragransorken är tämligen stor och långsvansad för att vara en åkersork, med en kroppslängd utan svans på 9,5 till 11,7 cm, en svanslängd på 3,4 till 4,9 cm och en vikt mellan 20 och 41 g. Ögon och öron är som alltid bland åkersorkarna små, medan fötter och morrhår är förhållandevis stora. Ovansidans päls är mörkt rödgrå som gradvis övergår till ljusgrått på buken.

Ekologi 
En natt- och skymningslevande sork som inte gräver egna bon utan lever i klippspringor och bon som den övertar från andra smågnagare. Födan består av vegetabilier som gröna växtdelar, rötter, bär och mossa. Tatragransorken lever i bergsterräng på höjder mellan 650 och 2 30 m, antingen i fuktiga bergsskogar nära trädgränsen, eller fuktiga, subalpina ängar. Arten undviker människopåverkade habitat.

Utbredning 
Arten förekommer i isolerade subpopulationer i Karpaterna från Polen och Slovakien till Rumänien och Ukraina.

Status 
Arten är sällsynt, men den förefaller inte minska, och IUCN kategoriserar den därför globalt som livskraftig. Arten är känslig för skogsavverkning, men eftersom stora delar av utbredningsområdet är beläget i skyddad skog utgör detta inget problem för närvarande. Naturliga olyckor som kraftiga stormar kan dock utgöra ett potentiellt hot.

Taxonomi 
Vissa auktoriteter erkänner en underart utöver nominatunderarten:
 Microtus tatricus tatricus Kratochvil, 1952
 Microtus tatricus zykovi (Zagorodnyuk, 1989)

Källor

Externa länkar 

Åkersorkar
Microtus
Däggdjur i palearktiska regionen
Tatragransork ( Microtus tatricus ) är en däggdjursart som beskrevs av Kratochvil Den ingår i släktet åkersorkar , och familjen hamsterartade gnagare . Beskrivning Tatragransorken är tämligen stor och långsvansad för att vara en åkersork , med en kroppslängd utan svans på5 till7 cm , en svanslängd på4 till9 cm och en vikt mellanochg . Ögon och öron är som alltid bland åkersorkarna små , medan fötter och morrhår är förhållandevis stora . Ovansidans päls är mörkt rödgrå som gradvis övergår till ljusgrått på buken . Ekologi En natt- och skymningslevande sork som inte gräver egna bon utan lever i klippspringor och bon som den övertar från andra smågnagare . Födan består av vegetabilier som gröna växtdelar , rötter , bär och mossa . Tatragransorken lever i bergsterräng på höjder mellanoch30 m , antingen i fuktiga bergsskogar nära trädgränsen , eller fuktiga , subalpina ängar . Arten undviker människopåverkade habitat . Utbredning Arten förekommer i isolerade subpopulationer i Karpaterna från Polen och Slovakien till Rumänien och Ukraina . Status Arten är sällsynt , men den förefaller inte minska , och IUCN kategoriserar den därför globalt som livskraftig . Arten är känslig för skogsavverkning , men eftersom stora delar av utbredningsområdet är beläget i skyddad skog utgör detta inget problem för närvarande . Naturliga olyckor som kraftiga stormar kan dock utgöra ett potentiellt hot . Taxonomi Vissa auktoriteter erkänner en underart utöver nominatunderarten : Microtus tatricus tatricus Kratochvil , Microtus tatricus zykovi ( Zagorodnyuk , Källor Externa länkar Åkersorkar Microtus Däggdjur i palearktiska regionen