Gunnisons präriehund
Gunnisons präriehund (Cynomys gunnisoni) är en däggdjursart som först beskrevs av Baird 1855.  Cynomys gunnisoni ingår i släktet präriehundar och familjen ekorrar. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.

Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 2 underarter.

Utseende 
Individerna blir 31 till 37 cm långa, inklusive en 4 till 7 cm lång svans. Vikten varierar mellan 650 och 1200 g. Hanar är allmänt större än honor. Pälsen har en gulbrun färg som är mörkare på vissa ställen på grund av svarta hårspetsar. Svansen är vid roten likaså gulbrun och vid spetsen ljusgrå. Denna präriehund byter varje vår och varje höst mellan sommarpäls och vinterpäls. Liksom hos andra medlemmar av undersläktet Leucocrossuromys har honor av arten fem par spenar.

Utbredning och habitat 
Denna präriehund förekommer i västra USA i delstaterna Colorado, Utah, Arizona och New Mexico. Den vistas i regioner som är 1800 till 3700 meter höga. Habitatet utgörs främst av buskskogar med gräs som undervegetation.

Ekologi 
Hos Gunnisons präriehund förekommer kolonier med cirka 50 till 100 individer. De tätaste relationerna består mellan honor och deras ungar. Vuxna hanar håller sig ibland lite avsides. För kommunikationen finns olika läten. Gunnisons präriehund har en varningssignal som skiljer sig från andra präriehundars skrik. Liksom andra medlemmar av släktet är arten aktiv på dagen. Individerna äter gräs och andra gröna växtdelar som kompletteras med några insekter och daggmaskar.

På vintern stannar denna präriehund i boet under marken som kan vara täckt av flera centimeter snö. Troligen håller de ingen vinterdvala men de kan vara ganska slö.

Honor har en kull per år. Efter cirka 30 dagar dräktighet föds tre till fem ungar. Tidpunkten för ungarnas födelse är beroende på utbredningsområdet. Ungefär en månad efter födelsen syns ungarna för första gången utanför boet och något senare slutar modern med digivning. När ungarna blivit självständiga gräver modern en annan jordhåla för sig. Även ungarna lämnar boet där de föddes.

Arten har flera olika naturliga fiender som prärievarg, grävlingar och andra mårddjur, samt olika rovfåglar. Präriehundarnas bon besöks av skallerormar och kanske faller några ungar offer för dem men det finns inga tecken som visar att de utgör ett hot mot vuxna individer.

Larver av olika flugor lever som parasiter i Gunnisons präriehund. De överför bakterien Yersinia pestis som orsakar pesten. Ibland dör många individer av en koloni i sjukdomen.

Källor

Externa länkar 

Präriehundar
Däggdjur i nearktiska regionen
Gunnisons präriehund ( Cynomys gunnisoni ) är en däggdjursart som först beskrevs av Baird Cynomys gunnisoni ingår i släktet präriehundar och familjen ekorrar . IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig . Inga underarter finns listade i Catalogue of Life . Wilson & Reederskiljer mellanunderarter . Utseende Individerna blirtillcm långa , inklusive entillcm lång svans . Vikten varierar mellanochg . Hanar är allmänt större än honor . Pälsen har en gulbrun färg som är mörkare på vissa ställen på grund av svarta hårspetsar . Svansen är vid roten likaså gulbrun och vid spetsen ljusgrå . Denna präriehund byter varje vår och varje höst mellan sommarpäls och vinterpäls . Liksom hos andra medlemmar av undersläktet Leucocrossuromys har honor av arten fem par spenar . Utbredning och habitat Denna präriehund förekommer i västra USA i delstaterna Colorado , Utah , Arizona och New Mexico . Den vistas i regioner som ärtillmeter höga . Habitatet utgörs främst av buskskogar med gräs som undervegetation . Ekologi Hos Gunnisons präriehund förekommer kolonier med cirkatillindivider . De tätaste relationerna består mellan honor och deras ungar . Vuxna hanar håller sig ibland lite avsides . För kommunikationen finns olika läten . Gunnisons präriehund har en varningssignal som skiljer sig från andra präriehundars skrik . Liksom andra medlemmar av släktet är arten aktiv på dagen . Individerna äter gräs och andra gröna växtdelar som kompletteras med några insekter och daggmaskar . På vintern stannar denna präriehund i boet under marken som kan vara täckt av flera centimeter snö . Troligen håller de ingen vinterdvala men de kan vara ganska slö . Honor har en kull per år . Efter cirkadagar dräktighet föds tre till fem ungar . Tidpunkten för ungarnas födelse är beroende på utbredningsområdet . Ungefär en månad efter födelsen syns ungarna för första gången utanför boet och något senare slutar modern med digivning . När ungarna blivit självständiga gräver modern en annan jordhåla för sig . Även ungarna lämnar boet där de föddes . Arten har flera olika naturliga fiender som prärievarg , grävlingar och andra mårddjur , samt olika rovfåglar . Präriehundarnas bon besöks av skallerormar och kanske faller några ungar offer för dem men det finns inga tecken som visar att de utgör ett hot mot vuxna individer . Larver av olika flugor lever som parasiter i Gunnisons präriehund . De överför bakterien Yersinia pestis som orsakar pesten . Ibland dör många individer av en koloni i sjukdomen . Källor Externa länkar Präriehundar Däggdjur i nearktiska regionen