Kanadensiska voyageurkåren
Kanadensiska voyageurkåren bildades under 1812 års krig i september 1812 som en militär voyageurkår, Corps of Canadian Voyageurs, med uppdrag att hålla underhållslinjerna mellan Montréal och de västra utposterna öppna. Kåren lades ner redan i mars 1813 och dess uppdrag övertogs av det kanadensiska krigskommissariatet, som i april bildade sin egen voyageurkår, Provincial Commissariat Voyageurs (PCV). Denna kår lades ned i mars 1815.

Organisation
Voyageurkåren organiserades på initiativ av Nordvästkompaniet och bemannades med dess personal som befäl och manskap. PCV hade en överstelöjtnant, en major, en kapten, tio löjtnanter, tio konduktörer (underbefäl som fyllde rollen som guider) och omkring 400 meniga voyageurer. <ref name="Malcomson">[http://www.cnrs-scrn.org/northern_mariner/vol13/tnm_13_4_17-28.pdf Robert Malcomson, "Batteauх in the British Service during the War of 1812", Northern Mariner 13(2003)4:17-28] 2013-06-19.</ref> 
Beklädnad och utrustning
Armén ville uniformera kåren, men det var opraktiskt på grund av dess arbetsuppgifter. Istället bar även den militära kåren de vanliga civila voyageurernas klädedräkt. Armén lämnade ut värjor, pikar och pistoler till manskapet, men som dessa också var opraktiska så slängdes de bort eller såldes och den egna studsaren, yxan och kniven fick istället utgöra beväpningen.
Disciplin
Kåren var i allmänhet känd för sin disciplinlöshet, i alla fall i jämförelse med den kadaverdisciplin som vanligen krävdes av brittiska trupper. Den fyllde dock en absolut nödvändig roll för krigföringen i de västra ödemarksområdena.

TraditionsbärareThe Canadian Grenadier Guards'' är traditionsbärare för bägge kårerna.

Referenser

1812 års krig
Kanadas militärhistoria
Kanadensiska voyageurkåren bildades underårs krig i septembersom en militär voyageurkår , Corps of Canadian Voyageurs , med uppdrag att hålla underhållslinjerna mellan Montréal och de västra utposterna öppna . Kåren lades ner redan i marsoch dess uppdrag övertogs av det kanadensiska krigskommissariatet , som i april bildade sin egen voyageurkår , Provincial Commissariat Voyageurs ( PCV ) . Denna kår lades ned i mars Organisation Voyageurkåren organiserades på initiativ av Nordvästkompaniet och bemannades med dess personal som befäl och manskap . PCV hade en överstelöjtnant , en major , en kapten , tio löjtnanter , tio konduktörer ( underbefäl som fyllde rollen som guider ) och omkringmeniga voyageurer . <ref name="Malcomson">[ http://www.cnrs-scrn.org/northern_mariner/vol13/tnm_13_4_17-28.pdf Robert Malcomson , "Batteauх in the British Service during the War of , Northern Mariner2003) 4:17-28 ] 19.</ref> Beklädnad och utrustning Armén ville uniformera kåren , men det var opraktiskt på grund av dess arbetsuppgifter . Istället bar även den militära kåren de vanliga civila voyageurernas klädedräkt . Armén lämnade ut värjor , pikar och pistoler till manskapet , men som dessa också var opraktiska så slängdes de bort eller såldes och den egna studsaren , yxan och kniven fick istället utgöra beväpningen . Disciplin Kåren var i allmänhet känd för sin disciplinlöshet , i alla fall i jämförelse med den kadaverdisciplin som vanligen krävdes av brittiska trupper . Den fyllde dock en absolut nödvändig roll för krigföringen i de västra ödemarksområdena . TraditionsbärareThe Canadian Grenadier Guards ' ' är traditionsbärare för bägge kårerna . Referenser 1812 års krig Kanadas militärhistoria