Åg–Vintjärns Järnväg
Åg-Vintjärns Järnväg Ågsbanan var en industrijärnväg byggd 1883 av Stora Kopparbergs Bergslag mellan Vintjärn och Svartbäcken vid sjön Hinsen i Svärdsjö landskommun, Kopparbergs län. Järnvägen var en länk i transport- och förädlingskedjan mellan gruvan i Vintjärn, masugnen i Åg och lancashiresmedjan vid Korså bruk.

Historia
Ågs masugn startade 1828 och malm och träkol drogs av hästar på forvägar. Korså Bruks lancashiresmedja startade 1841 och transporterna från Åg gick med båt på sommaren över Hinsen och hästforor på vintern. Tackjärnet fraktades från Hinsen några hundra meter till Korså bruk på en hästbana med spårvidd 891 millimeter, som byggdes 1873–1875. Efter bearbetning transporterades stångjärnet vidare på hästbanan som totalt var omkring tre kilometer till sjön Hyen och med båt till Källviken station, senare kallad Korså station, på Gävle-Dala Järnväg. 

Stora Kopparbergs Bergslags AB ägde en del av gruvan i Vintjärn och bägge bruken. För att förbättra transporten av malm och träkol byggdes Åg–Vintjärns Järnväg 1883 mellan Vintjärn, Åg och vidare till Svartbäckens lastplats vid sjön Hinsen för att ersätta hästfororna. Den var 21 kilometer lång. Malmen lastades i början med ett malmspel till den först lastplatsen i Vintjärn. Banan förlängdes 1887 och fick spåranslutning till Linghed–Vintjärn Järnväg och vagnarna kunde nu gå till Östergruvan och Gammelgruvan på Linghed–Vintjärn Järnväg. Efter att ett nytt anrikningsverk byggdes 1906 byggdes spår från Åg–Vintjärns Järnväg där malmvagnarna kunde lastas från malmfickorna.   

När masugnen i Åg stängde 1928 och gruvdriften upphörde i Vintjärn fortsatte transporten av träkol och det blev mer virkestransporter. Den första sträckan som lades ner var mellan Brattberget och Svartbäcken 1940 och spåren revs samma år. Mellan Åg och Brattberget revs spåren 1946 och resten utom en kilometer närmast Vintjärn var rivet 1948. Banvallen används som bilväg förutom för några kilometer från Åg mot Brattberget.

Fordon
Det första loket köptes 1883 från Kristinehamns Mekaniska Werkstad som senare flyttades till gruvan i Vintjärn. Ytterligare lok köptes först ett från Orenstein & Koppel år 1900 och sedan ett 1902 från Vagnfabriks AB i Falun också ägt av Stora Kopparbergs Bergslags AB. De två första loken skrotades vid nerläggningen medan det sista såldes till Dannemora gruvor. Efter att det togs ur drift skänktes det 1961 till Museisällskapet Jädraås - Tallås Järnväg.

Åg–Vintjärns Järnvägs fordon var inte besiktigade och fick inte trafikera Dala-Ockelbo-Norrsundets Järnväg. För träkolstransport registrerades 13 av Åg–Vintjärns Järnvägs vagnar vid Dala–Ockelbo–Norrsundets Järnväg.

Källhänvisningar
 Historiskt om Svenska Järnvägar ÅJ, Åg - Wintjerns Järnväg
 Historiskt om Svenska Järnvägar DONJ, Stationer, lastplatser Wintjern station 

Historiska småbanor i Sverige 
Järnvägslinjer med spårvidden 891 mm i Sverige
Åg-Vintjärns Järnväg Ågsbanan var en industrijärnväg byggdav Stora Kopparbergs Bergslag mellan Vintjärn och Svartbäcken vid sjön Hinsen i Svärdsjö landskommun , Kopparbergs län . Järnvägen var en länk i transport- och förädlingskedjan mellan gruvan i Vintjärn , masugnen i Åg och lancashiresmedjan vid Korså bruk . Historia Ågs masugn startadeoch malm och träkol drogs av hästar på forvägar . Korså Bruks lancashiresmedja startadeoch transporterna från Åg gick med båt på sommaren över Hinsen och hästforor på vintern . Tackjärnet fraktades från Hinsen några hundra meter till Korså bruk på en hästbana med spårviddmillimeter , som byggdes1875 . Efter bearbetning transporterades stångjärnet vidare på hästbanan som totalt var omkring tre kilometer till sjön Hyen och med båt till Källviken station , senare kallad Korså station , på Gävle-Dala Järnväg . Stora Kopparbergs Bergslags AB ägde en del av gruvan i Vintjärn och bägge bruken . För att förbättra transporten av malm och träkol byggdes Åg–Vintjärns Järnvägmellan Vintjärn , Åg och vidare till Svartbäckens lastplats vid sjön Hinsen för att ersätta hästfororna . Den varkilometer lång . Malmen lastades i början med ett malmspel till den först lastplatsen i Vintjärn . Banan förlängdesoch fick spåranslutning till Linghed–Vintjärn Järnväg och vagnarna kunde nu gå till Östergruvan och Gammelgruvan på Linghed–Vintjärn Järnväg . Efter att ett nytt anrikningsverk byggdesbyggdes spår från Åg–Vintjärns Järnväg där malmvagnarna kunde lastas från malmfickorna . När masugnen i Åg stängdeoch gruvdriften upphörde i Vintjärn fortsatte transporten av träkol och det blev mer virkestransporter . Den första sträckan som lades ner var mellan Brattberget och Svartbäckenoch spåren revs samma år . Mellan Åg och Brattberget revs spårenoch resten utom en kilometer närmast Vintjärn var rivet Banvallen används som bilväg förutom för några kilometer från Åg mot Brattberget . Fordon Det första loket köptesfrån Kristinehamns Mekaniska Werkstad som senare flyttades till gruvan i Vintjärn . Ytterligare lok köptes först ett från Orenstein & Koppel åroch sedan ettfrån Vagnfabriks AB i Falun också ägt av Stora Kopparbergs Bergslags AB . De två första loken skrotades vid nerläggningen medan det sista såldes till Dannemora gruvor . Efter att det togs ur drift skänktes dettill Museisällskapet Jädraås - Tallås Järnväg . Åg–Vintjärns Järnvägs fordon var inte besiktigade och fick inte trafikera Dala-Ockelbo-Norrsundets Järnväg . För träkolstransport registreradesav Åg–Vintjärns Järnvägs vagnar vid Dala–Ockelbo–Norrsundets Järnväg . Källhänvisningar Historiskt om Svenska Järnvägar ÅJ , Åg - Wintjerns Järnväg Historiskt om Svenska Järnvägar DONJ , Stationer , lastplatser Wintjern station Historiska småbanor i Sverige Järnvägslinjer med spårviddenmm i Sverige