Marijan Marolt
Marijan Marolt, slovenski pravnik in umetnostni zgodovinar in kritik, pisatelj * 21. januar 1902, Vrhnika, † 11. januar 1972, Buenos Aires.  

Marolt je obiskoval gimnazijo v Šentpavlu v Labotski dolini (nem. St. Paul im Lavanttal) na Koroškem in v Ljubljani. V letih 1920–1925 je študiral pravo na PF zraven pa obiskoval predavanja umetnostne zgodovine pri prof. Cankarju. Slikarstva se je učil pri patru Switbertu Lobisserju v Št. Pavlu in F. Zupanu v Ljubljani (1927–1932). Prvo zaposlitev je dobil kot sodni praktikant in odvetniški koncipijent (pri dr. Rakunu) v Celju, od leta 1932 dalje pa je bil odvetnik na Vrhniki.<ref>Slovenski biografski leksikon 1925-1991. (2009). Elektronska izdaja. Ljubljana: SAZU</ref> Pred koncem vojne 1945 je pobegnil iz domovine in se 1948 naselil v Argentino. V Buenos Airesu je bil pravnik pri Društvu Slovencev. Sodeloval je pri organiziranju slovenske skupnosti ter bil prvi in dolgoletni tajnik SKA. Uveljavil se je kot pisec krajše proze (napisal je 3 krajše povesti oz. romane, ki se po slogu in načinu pripovedovanja ločijo od vse ostale tedanje slovenske literature) in bil vodilni likovni kritik. V Argentini je napisal roman Jožef Petkovšek. Življenjepisna povest.

Za slovensko umetnostno zgodovino sta temeljnega pomena Maroltovi topografji Dekanija Vrhnika (1929) in Dekanija Celje I-II'' (1931,1932). Čeprav je bil v maričem samouk, je sledil vodilom  učitelja Izidorja Cankarja ter, ne da bi se zanj izrecno opredelil, uporabljal njegovo metodo in poglede ter jih izpopolnil. Tudi sicer je bil Marolt v vsaj dveh temah spodbuden za slovensko umetnozgodovinarsko vedo; prvi je obdelal nagrobno plastiko 15. in 16. stoletja ohranjeno v opatijski cerkvi v Celju, in prispeval novo gradivo za razumevanje prvih del Fortunata Berganta.

Viri 

Slovenski pravniki
Slovenski odvetniki
Slovenski umetnostni zgodovinarji
Slovenski likovni kritiki
Marijan Marolt , slovenski pravnik in umetnostni zgodovinar in kritik , pisatelj * januar Vrhnika , † januar Buenos Aires . Marolt je obiskoval gimnazijo v Šentpavlu v Labotski dolini ( nem . St. Paul im Lavanttal ) na Koroškem in v Ljubljani . V letih1925 je študiral pravo na PF zraven pa obiskoval predavanja umetnostne zgodovine pri prof. Cankarju . Slikarstva se je učil pri patru Switbertu Lobisserju v Št. Pavlu in F. Zupanu v Ljubljani1932 ) . Prvo zaposlitev je dobil kot sodni praktikant in odvetniški koncipijent ( pri dr. Rakunu ) v Celju , od letadalje pa je bil odvetnik na Vrhniki . <ref>Slovenski biografski leksikon Elektronska izdaja . Ljubljana : SAZU< /ref> Pred koncem vojneje pobegnil iz domovine in senaselil v Argentino . V Buenos Airesu je bil pravnik pri Društvu Slovencev . Sodeloval je pri organiziranju slovenske skupnosti ter bil prvi in dolgoletni tajnik SKA. Uveljavil se je kot pisec krajše proze ( napisal jekrajše povesti oz . romane , ki se po slogu in načinu pripovedovanja ločijo od vse ostale tedanje slovenske literature ) in bil vodilni likovni kritik . V Argentini je napisal roman Jožef Petkovšek . Življenjepisna povest . Za slovensko umetnostno zgodovino sta temeljnega pomena Maroltovi topografji Dekanija Vrhnikain Dekanija Celje I - II' '1932 ) . Čeprav je bil v maričem samouk , je sledil vodilom učitelja Izidorja Cankarja ter , ne da bi se zanj izrecno opredelil , uporabljal njegovo metodo in poglede ter jih izpopolnil . Tudi sicer je bil Marolt v vsaj dveh temah spodbuden za slovensko umetnozgodovinarsko vedo ; prvi je obdelal nagrobno plastiko in stoletja ohranjeno v opatijski cerkvi v Celju , in prispeval novo gradivo za razumevanje prvih del Fortunata Berganta . Viri Slovenski pravniki Slovenski odvetniki Slovenski umetnostni zgodovinarji Slovenski likovni kritiki