Пећане (Сува Река)
Пећане () је насеље у општини Сува Река, Косово и Метохија, Република Србија.

Историја 
Најстарији помен Пећана, до сада познат, је у Повељи цара Душана из 1348. манастиру св Архангела код Призрена. 
Иван Јастребов је о овом селу записао: Село Пећане лежи северно од Призрена на три и по сата. Познато је по томе што се у њему у средишту самог села налазе рушевине цркве Ваведења Богородице, подигнуте за време српског деспота Ђура и деспотице Јерине и њихових синова Гргура и Стефана, и деспота Лазара и деспотице Јелене 6960, тј. 1452. године. Више није било никаквог натписа, у крајњој линији, 1870. Јастребив у попису становништа села овога краја (Сувореки бајрак), за ово село наводи 49 (кућа или људи) од којих је под рубриком Муслимани 48, а под рубриком Православни 1. По писању многих Будисављевића (Јованка Будисављевић Броз, Александар (Леко) Будисављевић, Борислав Б. Будисављевић ...), они своје поријекло доводе у вези са овим метохијским Пећанима. Три брата, Филип, Јуриша и Будиша (од којих су настали каснији Филиповићи, Јуришићи и Будисављевићи и Будаци) су као племство Немањића дошли до Лике (Рибник код Госпића, потом у Брлог и Дренов Кланац да чувају Сењ). По ослобођењу Лике и Крбаве оснвају истоимено село Пећане. Метохијски Пећани у близини села имају једну пећину по којој је село, могуће, добило име, а остатак фреске из цркве Ваведења из Пећана , се данас чува у музеју у Смедереву. Јастребов спомиње да се и у вези Пећана спомињу у поменику манастира Св. Тројице у Мушутишту хришћанска имена приложника. Од старих књига у манастиру, нема достојних посебне пажње осим Поменика, једног Пролога и једне нове књиге Филијада. У поменику су записана чисто српска имена хришћана оних мјеста и села у којима тада није остало ниједне православне душе. Између тих села и мјеста се спомињу и: Језерце, Качаник, Полог, Пећане, Медвеце, Мачитево (више Мушутишта)... Топољане (у Љуми), Заплужане, Јањево и Ново Брдо. У поменику су записани и ренегати који су приложили малу своту у спомен својих родитеља, нпр. из села Гунцат: Писа Сула и Дема своје родителе Гунића Марка, Витану, Недељка...  Један од приложника манастира Св. Тројице у Поменику је ренегат (потурица) из Пећанa, Радивои раб божји. 

Иван Јастребов је сматрао да је Милош Милојевић поред бројних кривотнорина, измислио и надгробни натпис у овом селу. Јастребов каже да је можда ту и закопан деспот Стефан Бранковић, син деспота Гргура Бранковића, али гроба нигде није видео, ни у порушеној цркви ни око цркве иако је више пута ишао у то село с циљем да осмотри ту цркву и гробље које се налази поред ње. Сматрао је да је потребно унутар цркве и око ње извршити ископавање не би ли се открио тај натпис који је Милојевић открио тако лако. И сам натпис на цркви Милојевићу је пренет нетано. Погрешна је и година изградње цркве. Изнад западних (улазних) двери написано је что церков та воведеније в храм Пресвјатија (а не пресветле) Богородици пистроена во дни деспота Гјурја (а не Гјургија) и синови јего Гоургоура (а не Гјургија) и Стефана и деспота Лазара и деспотици Елени в лето 6960. - 1452., а не 6069. тј. 1587. г. као код Милојевића.

Становништво

Види још 
 Општина Сува Река

Референце 

Википројект географија/Насеља у Србији

Насељена места општине Сува Река
Насељена места на Косову и Метохији
Пећане ( ) је насеље у општини Сува Река , Косово и Метохија , Република Србија . Историја Најстарији помен Пећана , до сада познат , је у Повељи цара Душана из манастиру св Архангела код Призрена . Иван Јастребов је о овом селу записао : Село Пећане лежи северно од Призрена на три и по сата . Познато је по томе што се у њему у средишту самог села налазе рушевине цркве Ваведења Богородице , подигнуте за време српског деспота Ђура и деспотице Јерине и њихових синова Гргура и Стефана , и деспота Лазара и деспотице Јелене тј. године . Више није било никаквог натписа , у крајњој линији , Јастребив у попису становништа села овога краја ( Сувореки бајрак ) , за ово село наводи( кућа или људи ) од којих је под рубриком Муслимани а под рубриком Православни По писању многих Будисављевића ( Јованка Будисављевић Броз , Александар ( Леко ) Будисављевић , Борислав Б. Будисављевић \ . . . ) , они своје поријекло доводе у вези са овим метохијским Пећанима . Три брата , Филип , Јуриша и Будиша ( од којих су настали каснији Филиповићи , Јуришићи и Будисављевићи и Будаци ) су као племство Немањића дошли до Лике ( Рибник код Госпића , потом у Брлог и Дренов Кланац да чувају Сењ ) . По ослобођењу Лике и Крбаве оснвају истоимено село Пећане . Метохијски Пећани у близини села имају једну пећину по којој је село , могуће , добило име , а остатак фреске из цркве Ваведења из Пећана , се данас чува у музеју у Смедереву . Јастребов спомиње да се и у вези Пећана спомињу у поменику манастира Св . Тројице у Мушутишту хришћанска имена приложника . Од старих књига у манастиру , нема достојних посебне пажње осим Поменика , једног Пролога и једне нове књиге Филијада . У поменику су записана чисто српска имена хришћана оних мјеста и села у којима тада није остало ниједне православне душе . Између тих села и мјеста се спомињу и : Језерце , Качаник , Полог , Пећане , Медвеце , Мачитево ( више Мушутишта ) ... Топољане ( у Љуми ) , Заплужане , Јањево и Ново Брдо . У поменику су записани и ренегати који су приложили малу своту у спомен својих родитеља , нпр. из села Гунцат : Писа Сула и Дема своје родителе Гунића Марка , Витану , Недељка ... Један од приложника манастира Св . Тројице у Поменику је ренегат ( потурица ) из Пећанa , Радивои раб божји . Иван Јастребов је сматрао да је Милош Милојевић поред бројних кривотнорина , измислио и надгробни натпис у овом селу . Јастребов каже да је можда ту и закопан деспот Стефан Бранковић , син деспота Гргура Бранковића , али гроба нигде није видео , ни у порушеној цркви ни око цркве иако је више пута ишао у то село с циљем да осмотри ту цркву и гробље које се налази поред ње . Сматрао је да је потребно унутар цркве и око ње извршити ископавање не би ли се открио тај натпис који је Милојевић открио тако лако . И сам натпис на цркви Милојевићу је пренет нетано . Погрешна је и година изградње цркве . Изнад западних ( улазних ) двери написано је что церков та воведеније в храм Пресвјатија ( а не пресветле ) Богородици пистроена во дни деспота Гјурја ( а не Гјургија ) и синови јего Гоургоура ( а не Гјургија ) и Стефана и деспота Лазара и деспотици Елени в лето - , а не тј. г. као код Милојевића . Становништво Види још Општина Сува Река Референце Википројект географија / Насеља у Србији Насељена места општине Сува Река Насељена места на Косову и Метохији