Markgrevskapet Baden
Markgrevskapet Baden var ett territorium i tysk-romerska riket.

Badens område erövrades under 1:a årh. e. Kr. av romarna. Landet delades ut till romerska
veteraner och galliska nybyggare, så kallade 
"decumates". År 234 e. Kr.
började alemannerna kränka landets gränser, och år 282
var det helt och hållet  erövrat av dem. Genom slaget vid Zülpich år 496, tillföll Baden frankerna. Efter det
karolingiska rikets delning vid Karl den Stores död och hans svaga arvtagare de tysk-romerska kejsarna
så växte en mängd
små furstendömen fram i Baden, och från en av dessas dynastier
härstammar familj som senare blev srorhertigar över landet.

Som stamfader till dynastin anses Berthold, hertig av Zähringen vara. Dennes sonson Hermann II
(d. 1130) var den förste, som kallade sig markgreve
av Baden. Under hela medeltiden fortsatte landet att
oupphörligt delas mellan olika grenar av ätten, under
det att området ansenligt förökades agenom köp, ingifte och krig.

1503 hade ättens besittningar
blivit förenade under markgreve Kristofer I, men
denne delade dem åter vid sin död (1527) mellan
sina söner, som blev stamfäder för grenarna
Baden-Baden och Baden-Durlach, av
vilka den förra hade södra, den senare norra
delen av Baden. I Baden-Baden infördes reformationen av
markgreve Bernhard (d. 1537), men protestantismen
förbjöds av hans sonson Filips förmyndare, hertigen
av Bayern.

Efter Filips död (1588) tillföll landet
hans kusin Edvard (en son till Bernhards yngre son
Kristofer och Gustaf Vasa:s dotter Cecilia Vasa), men då
denne, som övergått till katolicismen, föga bekymrade
sig om regeringen, lämnade kejsar Rudolf II landets
förvaltning åt hertigarna av Bayern och Lothringen,
vilket föranledde en långvarig tvist med
Baden-Durlach.

1771 utdog den baden-badensiska dynastin, och landet förenades med Baden-Durlach.
Reformationen infördes i detta land av markgreve
Ernst (död 1553). Av de följande regenterna kan nämnas: Georg Fredrik (1604–22), vilken lämnade
regeringen åt sin son för att tåga ut i trettioåriga kriget såsom protestantisk fältherre; dennes sonson
Fredrik VI (1659–77), som var gift med Karl X Gustafs syster, Kristina Magdalena; och dennes
sonson, Karl Wilhelm (1709–38), som byggde
Karlsruhe. Den sistnämnde efterträddes av sin sonson
Karl Fredrik, som 1771 förenade
de badensiska länderna samt under Napoleon I:s överhöghet betydligt utvidgade sitt område. Han blev
1803 kurfurste och 1806 storhertig såsom lön för
sin anslutning till Rhenförbundet.

Se även
Lista över Badens regenter

Källor

Baden-Württembergs historia
Historiska tyska stater
Markgrevskapet Baden var ett territorium i tysk-romerska riket . Badens område erövrades undera årh. e . Kr. av romarna . Landet delades ut till romerska veteraner och galliska nybyggare , så kallade "decumates". Åre . Kr. började alemannerna kränka landets gränser , och år var det helt och hållet erövrat av dem . Genom slaget vid Zülpich år tillföll Baden frankerna . Efter det karolingiska rikets delning vid Karl den Stores död och hans svaga arvtagare de tysk-romerska kejsarna så växte en mängd små furstendömen fram i Baden , och från en av dessas dynastier härstammar familj som senare blev srorhertigar över landet . Som stamfader till dynastin anses Berthold , hertig av Zähringen vara . Dennes sonson Hermann II ( d.var den förste , som kallade sig markgreve av Baden . Under hela medeltiden fortsatte landet att oupphörligt delas mellan olika grenar av ätten , under det att området ansenligt förökades agenom köp , ingifte och krig . 1503 hade ättens besittningar blivit förenade under markgreve Kristofer I , men denne delade dem åter vid sin dödmellan sina söner , som blev stamfäder för grenarna Baden-Baden och Baden-Durlach , av vilka den förra hade södra , den senare norra delen av Baden . I Baden-Baden infördes reformationen av markgreve Bernhard ( d. men protestantismen förbjöds av hans sonson Filips förmyndare , hertigen av Bayern . Efter Filips dödtillföll landet hans kusin Edvard ( en son till Bernhards yngre son Kristofer och Gustaf Vasa:s dotter Cecilia Vasa ) , men då denne , som övergått till katolicismen , föga bekymrade sig om regeringen , lämnade kejsar Rudolf II landets förvaltning åt hertigarna av Bayern och Lothringen , vilket föranledde en långvarig tvist med Baden-Durlach . 1771 utdog den baden-badensiska dynastin , och landet förenades med Baden-Durlach . Reformationen infördes i detta land av markgreve Ernst ( död Av de följande regenterna kan nämnas : Georg Fredrik22 ) , vilken lämnade regeringen åt sin son för att tåga ut i trettioåriga kriget såsom protestantisk fältherre ; dennes sonson Fredrik VI77 ) , som var gift med Karl X Gustafs syster , Kristina Magdalena ; och dennes sonson , Karl Wilhelm38 ) , som byggde Karlsruhe . Den sistnämnde efterträddes av sin sonson Karl Fredrik , somförenade de badensiska länderna samt under Napoleon I:s överhöghet betydligt utvidgade sitt område . Han blev 1803 kurfurste ochstorhertig såsom lön för sin anslutning till Rhenförbundet . Se även Lista över Badens regenter Källor Baden-Württembergs historia Historiska tyska stater