Bly-tenngult
Bly-tenngult är samlingsnamn för ett par besläktade typer av gula pigment som har använts sedan medeltiden. De finns inte i naturen utan har tillverkats, bland annat som en restprodukt vid glastillverkning. Bly-tenngult förväxlas lätt med det likaledes gula pigmentet blyglete.

Pigmenttyper 
Bly-tenngult omfattar två huvudtyper, ofta kallade typ I och typ II. I den internationella pigmentdatabasen Colour Index har båda beteckningen C.I. 77629 men saknar generiska pigmentnamn.

Typ I 
Typ I innehåller bly och tenn i ett blystannat med formeln Pb2SnO4.

Den har en ljus, klargul färg.

Typ II 
Typ II innehåller dessutom kisel och bildar ett silikat. Proportionerna kan variera men den generella formeln skrivs Pb(Sn,Si)O3 eller PbSn1-xSixO3.

Denna typ har mer rödaktigt gul färg.

Användning 

I svenskt medeltida kyrkomåleri användes bly-tenngult till exempelvis glorior, som idag är helt grå eftersom pigmentet har brutits ned. I samband med målningskonserververingen i Tensta kyrka har man givit ut rekonstruktioner av hur målningarna kan ha sett ut innan de gula och röda blyfärgerna bröts ned.

Bly-tenngult har använts som pigment även i oljefärger fram till slutet av 1600-talet eller början av 1700-talet, då de kom att ersättas av Neapelgult (blyantimonat).

Det lär i sig ha utmärkt ljusäkthet men mörknar med tiden genom reaktion med svavel i omgivningen och framkallar förtvålning av oljebindemedel.

Referenser

Färgämnen och pigment
Blyföreningar
Tennföreningar
Oxider
Byggnadsvård
Bly-tenngult är samlingsnamn för ett par besläktade typer av gula pigment som har använts sedan medeltiden . De finns inte i naturen utan har tillverkats , bland annat som en restprodukt vid glastillverkning . Bly-tenngult förväxlas lätt med det likaledes gula pigmentet blyglete . Pigmenttyper Bly-tenngult omfattar två huvudtyper , ofta kallade typ I och typ II . I den internationella pigmentdatabasen Colour Index har båda beteckningen C.I.men saknar generiska pigmentnamn . Typ I Typ I innehåller bly och tenn i ett blystannat med formeln Pb2SnO4 . Den har en ljus , klargul färg . Typ II Typ II innehåller dessutom kisel och bildar ett silikat . Proportionerna kan variera men den generella formeln skrivs Pb( Sn , Si) O3 eller PbSn1-xSixO3 . Denna typ har mer rödaktigt gul färg . Användning I svenskt medeltida kyrkomåleri användes bly-tenngult till exempelvis glorior , som idag är helt grå eftersom pigmentet har brutits ned . I samband med målningskonserververingen i Tensta kyrka har man givit ut rekonstruktioner av hur målningarna kan ha sett ut innan de gula och röda blyfärgerna bröts ned . Bly-tenngult har använts som pigment även i oljefärger fram till slutet avtalet eller början avtalet , då de kom att ersättas av Neapelgult ( blyantimonat ) . Det lär i sig ha utmärkt ljusäkthet men mörknar med tiden genom reaktion med svavel i omgivningen och framkallar förtvålning av oljebindemedel . Referenser Färgämnen och pigment Blyföreningar Tennföreningar Oxider Byggnadsvård