Kulspruta m/22
Kulspruta m/22, kort ksp m/22, var en svensk version av den amerikanska flygburna kulsprutan 7,62 mm AN/M2, en flygburen variant av Browning m/1919, som sköt 6,5 mm eller 8 mm ammunition. Det var den vanligaste kulsprutebeväpningen inom det svenska flygväsendet och sedermera svenska flygvapnet.  

Från tidigt 1920-tal fram till slutet av 1930-talet var ksp m/22 huvudvapen i det svenska flygvapnet och alla svenska stridsflygplan under denna era kom att bestyckas med just denna kulsprutetyp.  

1939 blev ksp m/22 ersatt av akan m/39 som huvudvapnet inom det svenska flygvapnet men trots detta kom ksp m/22 att användas som sekundärbeväpning och övningsbeväpning på ett flertal stridsflygplan fram till slutet av 1950-talet.

Tillverkning 
Ursprungen tillverkades ksp m/22 av det amerikanska företaget Browning/Colt, men senare fick Carl Gustafs stads gevärsfaktori tillverka vapnet på licens.

Ammunition 
I början avfyrade ksp m/22 den svenska patronen . Denna patron var effektiv mot mjuka mål som soldater och kunde penetrera lätt pansar men hade inte den tillräckliga räckvidden eller verkan som behövdes för att skjuta ner flygplan. Samtidigt ville armen ha en tyngre kula för sina kulsprutor. Då började man testa nya kalibrar, både utländska patroner som 7,92 mm patroner från Tyskland och Nederländerna samt nya Svenska testkalibrar mellan 6,5 mm och 8 mm. Man beslöt sig för att använda en 8 mm kula med 14,2 gram i vikt då denna hade bäst precision och verkan. Bofors gjorde då runt 1930 den tunga patronen  som hade kaliberdiameter 7,87 mm och hylslängd 63 mm. Denna patron var extremt kraftfull för sin kaliber och har kallats magnumversionen av . Patronen togs i tjänst som 8 mm patron m/32 och produktion av 8 mm ksp m/22 påbörjades snart samt att många 6,5 mm ksp m/22 byggdes om för att kunna avfyra .

Ammunitionstyper 
Flygvapnet hade, om man inte räknar träningsammunition, fem primära typer av 6,5 mm ammunition och sju typer av 8 mm.

6,5 mm (Se huvudartikel: 6,5 × 55 mm patron m/94)

 - Prj m/94 (Projektil): vanlig kula tillverkad av stål och bly.
 - Prj m/94 Endast för fredsskjutning: kula med sämre kvalitet som skulle användas under fred.
 - Prj m/41: En lättare och mer aerodynamisk kula som ursprungligen skulle användas för prickskyttegevär.
 - Slprj m/39 (Spårljusprojektil): kula som lyser och gör det lättare att se vart man skjuter. Lyser röd mellan 1 och 800 meter efter att den lämnat vapnet.
 - Slprj m/41: samma som ovan fast lättare och mer aerodynamisk.

8 mm (Se huvudartikel: 8 × 63 mm patron m/32)

 - Prj m/32: vanlig kula tillverkad av stål och bly.
 - Prj m/32 Endast för fredsskjutning: kula med sämre kvalitet som skulle användas under fred.
 - Slprj m/39: kula som lyser och gör det lättare att se vart man skjuter. Lyser röd mellan ett- och åttahundra meter efter att den lämnat vapnet.
 - Slprj m/39: senare variant av Slprj m/39. Ingen större ändring förutom ny färgkodning. Båda varianterna listas separat i manualer.
 - Pprj m/39 (Pansarprojektil): pansarbrytande kula med stålkärna.
 - Pprj m/40 (även kallad 8 mm pbr ptr m/32-40): kula med tungstenskärna som producerades i väldigt små antal.
 - Brandprj m/41 (Brandprojektil): kula som sätter eld på bränsle och annat lättantänt material i flygplan och fordon.

Prestanda 
Ksp m/22 var luftkyld och hade en eldhastighet på 1 200 skott i minuten vilket var extremt högt jämfört med andra samtida kulsprutor. Nere på marken skulle detta överhetta vapnet väldigt fort men väl uppe i luften gjorde fartvindens kylning att vapnet kunde skjuta i full eldhastighet utan att överhettas. 6,5 mm varianten hade en utgångshastighet av 700-793 meter per sekund beroende på ammunitionstyp medan utgångshastigheten för 8 mm varianten var 725-824 meter per sekund beroende på ammunitionstyp. Pansarprojektilerna kunde penetrera runt 10 millimeter pansar på 50 meters avstånd.

Bälten och magasin 
6,5 mm och 8 mm ammunition matades från början in i vapnet med tygband men 1937 modifierades vapnen som sköt 8 mm ammunition för att använda bälten av länk m/37. 

För akterskyttar använde man ofta trum- eller sadelmagasin som monterades på sidan eller ovanpå vapnet respektive. Sadelmagasinet höll 74 patroner.

På Saab 17 användes dock en bandledare för att mata ammunition till vapnet.

Uppbyggnad 
Kulsprutan bestod av följande huvuddelar:

 - pipa
 - mantel med främre piplager och rekylförstärkare
 - låda
 - lock
 - lockregel med spärr
 - bakstycke med buffertanordning
 - mekanism bestående av lås, avfyrningsinrättning och matarinrättning.

Modellutföranden 
Följande modellutföranden fanns av kulsprutetypen:

 Ksp m/22 Fv (fast vänster) var avsedd för fast montering i flygplansvingar eller flygplanskropp. Ammunitionen matades in från vapnets vänstra sida.
 Ksp m/22 Fh fast höger) med Spegelvänd inmatning gentemot m/22 Fv.
 Ksp m/22 R (rörlig) var avsedd för montering i baksits av flygplan där enskild skytt kan manövrera kulsprutan. Ksp m/22 R var försett med dubbelfattande handtag och använde primärt ett vänstermonterat trummagasin.
 Ksp m/22-37 R var också avsedd för montering i baksits på flygplan men var försett med enkelfattat handtag och använde primärt sadelmagasin som matade in patronerna från vänster.

Kulsprutan verkar i vissa fall ha kallats kulspruta m/32 när den sköt 8 mm ammunition med tillägget -37 när den använde bältlänkar.

Flygplan beväpnade med Ksp m/22 
A-1 2st ksp m/22 1919-1935
S-3 1st ksp m/22 1921-1931
S-4 1st ksp m/22 1926-1931
B-1, B-2 1st ksp m/22 1926-1937
S-5, S-5A, S-5B, S-5C, S-5D 2st ksp m/22 1927-1945
S-6, S-6A, S-6B 1st ksp m/22 1927-1946
J-4 3st ksp m/22 1928-1937
J-5, J-6, J-6A, J-6B 2st ksp m/22 1930-1941
J-7 2st ksp m/22 1930-1940
S-9 2st ksp m/22 1934-1947
B-4 1st ksp m/22 1934-1947
B-3A, B-3B, B-3C, B-3D, T-3C 3st ksp m/22 1936-1958
J-8, J-8A 4st ksp m/22 1937-1947
B-5B, B-5C 5st ksp m/22 1938-1950
J-9 2-4st ksp m/22 1939-1952
J-10 4st ksp m/22 1940-1940
B-16A, S-16A, S-16B, T-16A 3st ksp m/22 1940-1945
S-12 1st ksp m/22 1941-1949
B-17A, B-17B, S-17BS, S-17BL, B-17C 3st ksp m/22 1942-1968
J-22A 2st ksp m/22 1943-1952
B-18A, S-18A 1-4st ksp m/22 1944-1957
J/A-21RA, J/A-21RB 8st ksp m/22 1949-1957

Referenser

Källor
Flygvapnets Eldvapenammunition 1949.
Flygvapnets Eldvapenammunition Serie 2.

Kulsprutor
Tidigare använd materiel i svenska försvaret
Kulspruta m/22 , kort ksp m/22 , var en svensk version av den amerikanska flygburna kulsprutan62 mm AN/M2 , en flygburen variant av Browning m/1919 , som sköt5 mm ellermm ammunition . Det var den vanligaste kulsprutebeväpningen inom det svenska flygväsendet och sedermera svenska flygvapnet . Från tidigttal fram till slutet avtalet var ksp m/22 huvudvapen i det svenska flygvapnet och alla svenska stridsflygplan under denna era kom att bestyckas med just denna kulsprutetyp . 1939 blev ksp m/22 ersatt av akan m/39 som huvudvapnet inom det svenska flygvapnet men trots detta kom ksp m/22 att användas som sekundärbeväpning och övningsbeväpning på ett flertal stridsflygplan fram till slutet avtalet . Tillverkning Ursprungen tillverkades ksp m/22 av det amerikanska företaget Browning/Colt , men senare fick Carl Gustafs stads gevärsfaktori tillverka vapnet på licens . Ammunition I början avfyrade ksp m/22 den svenska patronen \ . Denna patron var effektiv mot mjuka mål som soldater och kunde penetrera lätt pansar men hade inte den tillräckliga räckvidden eller verkan som behövdes för att skjuta ner flygplan . Samtidigt ville armen ha en tyngre kula för sina kulsprutor . Då började man testa nya kalibrar , både utländska patroner som92 mm patroner från Tyskland och Nederländerna samt nya Svenska testkalibrar mellan5 mm ochmm . Man beslöt sig för att använda enmm kula med2 gram i vikt då denna hade bäst precision och verkan . Bofors gjorde då runtden tunga patronen som hade kaliberdiameter87 mm och hylslängdmm . Denna patron var extremt kraftfull för sin kaliber och har kallats magnumversionen av \. Patronen togs i tjänst sommm patron m/32 och produktion avmm ksp m/22 påbörjades snart samt att många5 mm ksp m/22 byggdes om för att kunna avfyra \ . Ammunitionstyper Flygvapnet hade , om man inte räknar träningsammunition , fem primära typer av5 mm ammunition och sju typer avmm . 6,5 mm ( Se huvudartikel:5 ×mm patron m/94 ) - Prj m/94 ( Projektil ) : vanlig kula tillverkad av stål och bly . - Prj m/94 Endast för fredsskjutning : kula med sämre kvalitet som skulle användas under fred . - Prj m/41 : En lättare och mer aerodynamisk kula som ursprungligen skulle användas för prickskyttegevär . - Slprj m/39 ( Spårljusprojektil ) : kula som lyser och gör det lättare att se vart man skjuter . Lyser röd mellanochmeter efter att den lämnat vapnet . - Slprj m/41 : samma som ovan fast lättare och mer aerodynamisk . 8 mm ( Se huvudartikel:×mm patron m/32 ) - Prj m/32 : vanlig kula tillverkad av stål och bly . - Prj m/32 Endast för fredsskjutning : kula med sämre kvalitet som skulle användas under fred . - Slprj m/39 : kula som lyser och gör det lättare att se vart man skjuter . Lyser röd mellan ett- och åttahundra meter efter att den lämnat vapnet . - Slprj m/39 : senare variant av Slprj m/39 . Ingen större ändring förutom ny färgkodning . Båda varianterna listas separat i manualer . - Pprj m/39 ( Pansarprojektil ) : pansarbrytande kula med stålkärna . - Pprj m/40 ( även kalladmm pbr ptr m/32-40 ) : kula med tungstenskärna som producerades i väldigt små antal . - Brandprj m/41 ( Brandprojektil ) : kula som sätter eld på bränsle och annat lättantänt material i flygplan och fordon . Prestanda Ksp m/22 var luftkyld och hade en eldhastighet på200 skott i minuten vilket var extremt högt jämfört med andra samtida kulsprutor . Nere på marken skulle detta överhetta vapnet väldigt fort men väl uppe i luften gjorde fartvindens kylning att vapnet kunde skjuta i full eldhastighet utan att överhettas.5 mm varianten hade en utgångshastighet avmeter per sekund beroende på ammunitionstyp medan utgångshastigheten förmm varianten varmeter per sekund beroende på ammunitionstyp . Pansarprojektilerna kunde penetrera runtmillimeter pansar påmeters avstånd . Bälten och magasin 6,5 mm ochmm ammunition matades från början in i vapnet med tygband menmodifierades vapnen som skötmm ammunition för att använda bälten av länk m/37 . För akterskyttar använde man ofta trum- eller sadelmagasin som monterades på sidan eller ovanpå vapnet respektive . Sadelmagasinet höllpatroner . På Saabanvändes dock en bandledare för att mata ammunition till vapnet . Uppbyggnad Kulsprutan bestod av följande huvuddelar : - pipa - mantel med främre piplager och rekylförstärkare - låda - lock - lockregel med spärr - bakstycke med buffertanordning - mekanism bestående av lås , avfyrningsinrättning och matarinrättning . Modellutföranden Följande modellutföranden fanns av kulsprutetypen : Ksp m/22 Fv ( fast vänster ) var avsedd för fast montering i flygplansvingar eller flygplanskropp . Ammunitionen matades in från vapnets vänstra sida . Ksp m/22 Fh fast höger ) med Spegelvänd inmatning gentemot m/22 Fv . Ksp m/22 R ( rörlig ) var avsedd för montering i baksits av flygplan där enskild skytt kan manövrera kulsprutan . Ksp m/22 R var försett med dubbelfattande handtag och använde primärt ett vänstermonterat trummagasin . Ksp m/22-37 R var också avsedd för montering i baksits på flygplan men var försett med enkelfattat handtag och använde primärt sadelmagasin som matade in patronerna från vänster . Kulsprutan verkar i vissa fall ha kallats kulspruta m/32 när den skötmm ammunition med tilläggetnär den använde bältlänkar . Flygplan beväpnade med Ksp m/22 A-1t ksp m/22 S-3t ksp m/22 S-4t ksp m/22 B-1 , B-2t ksp m/22 S-5 , S-5A , S-5B , S-5C , S-5Dt ksp m/22 S-6 , S-6A , S-6Bt ksp m/22 J-4t ksp m/22 J-5 , J-6 , J-6A , J-6Bt ksp m/22 J-7t ksp m/22 S-9t ksp m/22 B-4t ksp m/22 B-3A , B-3B , B-3C , B-3D , T-3Ct ksp m/22 J-8 , J-8At ksp m/22 B-5B , B-5Ct ksp m/22 J-9t ksp m/22 J-10t ksp m/22 B-16A , S-16A , S-16B , T-16At ksp m/22 S-12t ksp m/22 B-17A , B-17B , S-17BS , S-17BL , B-17Ct ksp m/22 J-22At ksp m/22 B-18A , S-18At ksp m/22 J/A-21RA , J/A-21RBt ksp m/22 Referenser Källor Flygvapnets Eldvapenammunition Flygvapnets Eldvapenammunition Serie Kulsprutor Tidigare använd materiel i svenska försvaret