Valgrind (mytologi)
Valgrind ("de stupades grind") är en port som leder in till något av dödsrikena i nordisk mytologi. Vilket dödsrike som avses är inte helt klart. Porten omtalas i Grímnismál, strof 22:

Eftersom de två efterföljande stroferna (23 och 24) handlar om Odens boning skulle man kunna dra slutsatsen att Valgrind är ingången till Valhall. Detta är förmodligen den vanligaste gissningen. Man kan anta, skriver Hilda R. Ellis-Davidson, "att skaran av stupade når Valhall genom att vada över den strida floden Þund [som omtalas i strof 21], varefter de går in genom porten Valgrind som aldrig är stängd". För sambandet mellan Valgrind och Valhall talar kanske också det faktum att 900-talsskalden Eyvind skaldaspiller använder omskrivningen "valgrindar Gefn" som kenning i en lausavísa, vilket, enligt Åke Ohlmarks, "låter ana en valkyria Gefn, som leder de fallna genom denna grind in till Valhall". Gefn är, bekräftar Finnur Jónsson, ett förekommande valkyrienamn i kenningar. Han nämner också "valgrindar Gefn" som exempel.

Men Valgrind kan också vara en av de portar som leder in till gudinnan Hels rike. Denna tolkning gör mytforskaren John Lindow: "Hels boning sägs ofta ha en eller flera salar, vilka alla omgärdas av en mur med en pampig port, som omväxlande kallas Helgrind, Nágrind och Valgrind." Namnet Helgrind nämns i Gylfaginning 4 och 49; Nágrind står i Skírnismál 35 och i Lokasenna 63 och i båda fallen sägs Nágrind vara Hels grind. Men namnen Nágrind och Valgrind är fullständiga synonymer. Nágrind betyder "likgrind" eller "likdörr", medan Valgrind brukar översättas "de stupades grind". Ordet valr betyder enligt Finnur Jónsson de fallna "som de ligger på jorden efter slaget", det vill säga, det är de på marken kringströdda liken som är valr. "De stupades grind" är alltså en städad översättning. John Lindow skriver Carrion-gate, vilket på svenska blir "asgrinden" ("as" i betydelsen "kadaver"). Också Rudolf Simek utgår i sin Dictionary of Northern Mythology från att Helgrind, Nágrind och Valgrind är olika namn på dödsgudinnan Hels port – eller möjligen olika portar som alla leder in till Hels underjordsvärld.

Källor 
 Collinder, Björn (1957), Den poetiska Eddan, Forum.
 Ellis Davidson, Hilda Roderick (1968), The Road to Hel: A Study of the Conception of the Dead in Old Norse Literature, Greenwood Press. (Ursprungligen Cambridge University Press, 1943.) 
 Holtsmark, Anne (1992), Fornnordisk mytologi: Tro och myter under vikingatiden, Studentlitteratur, sid 101. 
 Jónsson, Finnur och Egilsson, Sveinbjörn (1931), Lexicon Poeticum: Ordbog over det norsk-islandske skjaldesprog, København.
 Lindow, John (2001), Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs, Oxford University Press. 
 Ohlmarks, Åke (1948), Eddans gudasånger, Schildts förlag.
 Simek, Rudolf (2007), Dictionary of Northern Mythology, D.S. Brewer, Cambridge.

Noter 

	

Föremål i nordisk mytologi
Valgrind ( "de stupades grind" ) är en port som leder in till något av dödsrikena i nordisk mytologi . Vilket dödsrike som avses är inte helt klart . Porten omtalas i Grímnismál , strof Eftersom de två efterföljande strofernaochhandlar om Odens boning skulle man kunna dra slutsatsen att Valgrind är ingången till Valhall . Detta är förmodligen den vanligaste gissningen . Man kan anta , skriver Hilda R . Ellis-Davidson , "att skaran av stupade når Valhall genom att vada över den strida floden Þund [ som omtalas i strof , varefter de går in genom porten Valgrind som aldrig är stängd " . För sambandet mellan Valgrind och Valhall talar kanske också det faktum atttalsskalden Eyvind skaldaspiller använder omskrivningen "valgrindar Gefn " som kenning i en lausavísa , vilket , enligt Åke Ohlmarks , "låter ana en valkyria Gefn , som leder de fallna genom denna grind in till Valhall " . Gefn är , bekräftar Finnur Jónsson , ett förekommande valkyrienamn i kenningar . Han nämner också "valgrindar Gefn " som exempel . Men Valgrind kan också vara en av de portar som leder in till gudinnan Hels rike . Denna tolkning gör mytforskaren John Lindow : "Hels boning sägs ofta ha en eller flera salar , vilka alla omgärdas av en mur med en pampig port , som omväxlande kallas Helgrind , Nágrind och Valgrind." Namnet Helgrind nämns i Gylfaginningoch Nágrind står i Skírnismáloch i Lokasennaoch i båda fallen sägs Nágrind vara Hels grind . Men namnen Nágrind och Valgrind är fullständiga synonymer . Nágrind betyder "likgrind" eller "likdörr" , medan Valgrind brukar översättas "de stupades grind " . Ordet valr betyder enligt Finnur Jónsson de fallna "som de ligger på jorden efter slaget " , det vill säga , det är de på marken kringströdda liken som är valr . "De stupades grind" är alltså en städad översättning . John Lindow skriver Carrion-gate , vilket på svenska blir "asgrinden " ( "as" i betydelsen "kadaver " ) . Också Rudolf Simek utgår i sin Dictionary of Northern Mythology från att Helgrind , Nágrind och Valgrind är olika namn på dödsgudinnan Hels port – eller möjligen olika portar som alla leder in till Hels underjordsvärld . Källor Collinder , Björn Den poetiska Eddan , Forum . Ellis Davidson , Hilda Roderick The Road to Hel : A Study of the Conception of the Dead in Old Norse Literature , Greenwood Press . ( Ursprungligen Cambridge University Press , ) Holtsmark , Anne Fornnordisk mytologi : Tro och myter under vikingatiden , Studentlitteratur , sid Jónsson , Finnur och Egilsson , Sveinbjörn Lexicon Poeticum : Ordbog over det norsk-islandske skjaldesprog , København . Lindow , John Norse Mythology : A Guide to the Gods , Heroes , Rituals , and Beliefs , Oxford University Press . Ohlmarks , Åke Eddans gudasånger , Schildts förlag . Simek , Rudolf Dictionary of Northern Mythology , D.S. Brewer , Cambridge . Noter Föremål i nordisk mytologi