Herberts pungekorre
Herberts pungekorre (Pseudochirulus herbertensis) är en pungdjursart som först beskrevs av Robert Collett 1884. Pseudochirulus herbertensis ingår i släktet Pseudochirulus och familjen ringsvanspungråttor. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Inga underarter finns listade.

Utseende 
Med en genomsnittlig vikt av 1092 g, en kroppslängd (huvud och bål) av 35,2 cm och en svanslängd av cirka 36 cm är hannar lite större än honor. Individer av honkön väger i genomsnitt 908 g, har en 35,2 cm lång kropp (huvud och bål) samt en cirka 34,4 cm lång svans. Artens öron är 2,0 till 2,7 cm långa. Ovansidan är täckt av nästan svart päls medan brösten, buken och de främre extremiteterna är vitaktiga. Svansen blir smalare fram till spetsen. Den bär i främre delen svarta hår och vid spetsen är 2,5 till 11 cm vit. Svansen kan användas som gripverktyg och därför är nästan hela undersidan naken. Huvudet kännetecknas av ljusrosa öron samt av tydlig rödaktiga ställen kring ögonen.

Utbredning 
Pungdjuret förekommer i sydöstra delen av Kap Yorkhalvön, Australien. Arten vistas där i regnskogar och andra fuktiga skogar.

Ekologi 
Denna pungekorre vistas i bergstrakter främst ovanför 350 meter över havet. Den är aktiv på natten och individerna lever ensam när honan inte är brunstig. Herberts pungekorre klättrar i träd men den undviker att hoppa. Arten sträcker sig istället fram för att nå en gren från ett annat träd. På dagen vilar den i trädens håligheter eller i ansamlingar av klätterväxter. Födan utgörs av blad som ibland kompletteras med frukter och blommor. När ungarna lämnar moderns pung (marsupium) håller de sig fast på moderns rygg. Efter två veckor lämnas ungarna i ett gömställe.

Källor

Externa länkar

Ringsvanspungråttor
Pseudochirulus
Däggdjur i australiska regionen
Herberts pungekorre ( Pseudochirulus herbertensis ) är en pungdjursart som först beskrevs av Robert Collett Pseudochirulus herbertensis ingår i släktet Pseudochirulus och familjen ringsvanspungråttor . IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig . Inga underarter finns listade . Utseende Med en genomsnittlig vikt avg , en kroppslängd ( huvud och bål ) av2 cm och en svanslängd av cirkacm är hannar lite större än honor . Individer av honkön väger i genomsnittg , har en2 cm lång kropp ( huvud och bål ) samt en cirka4 cm lång svans . Artens öron är0 till7 cm långa . Ovansidan är täckt av nästan svart päls medan brösten , buken och de främre extremiteterna är vitaktiga . Svansen blir smalare fram till spetsen . Den bär i främre delen svarta hår och vid spetsen är5 tillcm vit . Svansen kan användas som gripverktyg och därför är nästan hela undersidan naken . Huvudet kännetecknas av ljusrosa öron samt av tydlig rödaktiga ställen kring ögonen . Utbredning Pungdjuret förekommer i sydöstra delen av Kap Yorkhalvön , Australien . Arten vistas där i regnskogar och andra fuktiga skogar . Ekologi Denna pungekorre vistas i bergstrakter främst ovanförmeter över havet . Den är aktiv på natten och individerna lever ensam när honan inte är brunstig . Herberts pungekorre klättrar i träd men den undviker att hoppa . Arten sträcker sig istället fram för att nå en gren från ett annat träd . På dagen vilar den i trädens håligheter eller i ansamlingar av klätterväxter . Födan utgörs av blad som ibland kompletteras med frukter och blommor . När ungarna lämnar moderns pung ( marsupium ) håller de sig fast på moderns rygg . Efter två veckor lämnas ungarna i ett gömställe . Källor Externa länkar Ringsvanspungråttor Pseudochirulus Däggdjur i australiska regionen