Ezafe
Ezafe (persiska: اضافه, ezāfe) är en konstruktion i persiska som används för att binda samman två ord. Det saknar direkt motsvarighet i svenskan.

Etymologi
Termen är en persifiering av den arabiska termen iḍāfa (arabiska: إضافة), som betecknar ett slags genitivkonstruktion i arabiskan.

Användning
Ezafe bildas genom att det obetonade suffixet -e fogas till det första ledet då två ord binds samman. Om detta slutar på en vokal blir suffixet istället -ye. Konstruktionen används i ett antal sammanhang, bland annat följande:
För att tillskriva substantiv attributiva adjektiv:
sag ("hund"), bozorg ("stor") → sag-e bozorg ("stor hund")
För att beteckna ägande:
xāne ("hus"), in mard ("denna mannen") → xāne-ye in mard ("denna mannens hus")
māšin ("bil"), man ("jag") → māšin-e man ("min bil")
För att binda samman för- och efternamn. Namnet Mahmoud Ahmadinejad uttalas således ofta mahmud-e ahmadinežād.

Två sammanbundna ord kan betraktas som ett enda, varför det blir möjligt att använda sammansättningen som led i ytterligare en ezafe:
tup ("boll"), kuček ("liten"), sabz ("grön") → tup-e kuček-e sabz ("liten grön boll")
Följaktligen fogas suffixet -i, som markerar obestämdhet, till sammansättningen i dess helhet:
gorbe ("katt"), sefid ("vit") → gorbe-ye sefid-i ("en vit katt")

För mått och enheter används ezafe dock inte:
do ("två"), livān ("glas"), čāi ("te") → do livān čāi ("två glas te")

Ezafe förekommer i ett flertal persiska namn såsom Mazar-e Sharif och Koh-i-noor. Beroende på omständigheterna då namnet etablerades i svenskan skrivs suffixet -e, -i eller -i-.

I fornpersiskan var ezafe-suffixet ett självständigt relativt pronomen.

Stavning
Ezafe-suffixet syns vanligtvis inte i text skriven med det persisk-arabiska alfabetet. Följande undantag gäller:
Om första ledet slutar på någon av vokalerna -u, -ā eller -e fogas bokstaven ی i dess självständiga form till detta:
آبجو ābju → آبجوی ābju-ye
زیبا zibā → زیبای zibā-ye
بچه bačče → بچه‌ی bačče-ye
I äldre texter ändras istället sista bokstaven till ۀ i fallet då den sista vokalen är -e:
بچه bačče → بچۀ bačče-ye
Om tvetydighet måste undvikas kan harakat-tecken användas:
کتاب ketāb → ِکتاب ketāb-e

I kyrillisk skrift, som används till språkvarianten tadzjikiska, skrivs suffixet alltid ut.

Persiska
Ezafe ( persiska : اضافه , ezāfe ) är en konstruktion i persiska som används för att binda samman två ord . Det saknar direkt motsvarighet i svenskan . Etymologi Termen är en persifiering av den arabiska termen iḍāfa ( arabiska : إضافة ) , som betecknar ett slags genitivkonstruktion i arabiskan . Användning Ezafe bildas genom att det obetonade suffixet -e fogas till det första ledet då två ord binds samman . Om detta slutar på en vokal blir suffixet istället -ye . Konstruktionen används i ett antal sammanhang , bland annat följande : För att tillskriva substantiv attributiva adjektiv : sag ( "hund " ) , bozorg ( "stor " ) → sag-e bozorg ( "stor hund " ) För att beteckna ägande : xāne ( "hus" ) , in mard ( "denna mannen " ) → xāne-ye in mard ( "denna mannens hus" ) māšin ( "bil" ) , man ( "jag " ) → māšin-e man ( "min bil " ) För att binda samman för- och efternamn . Namnet Mahmoud Ahmadinejad uttalas således ofta mahmud-e ahmadinežād . Två sammanbundna ord kan betraktas som ett enda , varför det blir möjligt att använda sammansättningen som led i ytterligare en ezafe : tup ( "boll" ) , kuček ( "liten " ) , sabz ( "grön " ) → tup-e kuček-e sabz ( "liten grön boll " ) Följaktligen fogas suffixet -i , som markerar obestämdhet , till sammansättningen i dess helhet : gorbe ( "katt " ) , sefid ( "vit " ) → gorbe-ye sefid-i ( "en vit katt " ) För mått och enheter används ezafe dock inte : do ( "två " ) , livān ( "glas " ) , čāi ( "te " ) → do livān čāi ( "två glas te " ) Ezafe förekommer i ett flertal persiska namn såsom Mazar-e Sharif och Koh-i-noor . Beroende på omständigheterna då namnet etablerades i svenskan skrivs suffixet -e , -i eller -i- . I fornpersiskan var ezafe-suffixet ett självständigt relativt pronomen . Stavning Ezafe-suffixet syns vanligtvis inte i text skriven med det persisk-arabiska alfabetet . Följande undantag gäller : Om första ledet slutar på någon av vokalerna -u , -ā eller -e fogas bokstaven ی i dess självständiga form till detta : آبجو ābju → آبجوی ābju-ye زیبا zibā → زیبای zibā-ye بچه bačče → بچه‌ی bačče-ye I äldre texter ändras istället sista bokstaven till ۀ i fallet då den sista vokalen är -e : بچه bačče → بچۀ bačče-ye Om tvetydighet måste undvikas kan harakat-tecken användas : کتاب ketāb → ِکتاب ketāb-e I kyrillisk skrift , som används till språkvarianten tadzjikiska , skrivs suffixet alltid ut . Persiska