Gissaro-Alaj
Gissaro-Alaj () eller Hissaro-Alaj är ett  bergsområde i Tadzjikistan, Kirgizistan och Uzbekistan och en del av Pamiro-Alaj (som det ofta förväxlas med). Det är ungefär 900 km långt, upp till 150 km brett i den västra delen, 80 km i den östra. Det ligger norr och nordväst om Pamir och utgör vad man kan betrakta som en sydvästlig utlöpare från Tian Shan (Ferganabergen och Kaksjaal Too). Gissaro-Alaj breder ut sig mellan floderna Syr-Darja i Ferganadalen i norr och  Kyzyl-Suu/Suchob/Vachsj, som bildar gräns mot Pamir, i söder (genom Alajdalen och Tadzjiksänkan). Zeravsjanfloden, norra Tadzjikistans näst största flod (efter Syr-Darja), rinner västerut mellan Turkestanbergen och Zeravsjanbergen. Karsjistäppen vidtar väster om Gissarbergen och Zeravsjanbergen. Gissaro-Alajs högsta topp ligger i Alaj och når upp till 5880 m ö.h. Karstbildningar är talrika och i området finns ett flertal grottor: Kan-i-Gut (Кан-и-Гут), Kievskaja (Киевская), Boj-Bulok (Бой-Булок), Kap-Kutan (Кап-Кутан) m.fl.

Gissaro-Alaj delas in i följande bergskedjor som löper i öst-västlig riktning:
Den östra delen består av:
Alajbergen (kirgiz:Алай тоо кыркасы; )
Den västra delen består av tre kedjor, från norr till söder är de:
Turkestanbergen ()
Zeravsjanbergen () med Fanbergen ()
Gissarbergen (eller Hissarbergen, )
Från Zeravsjan- och Gissarbergen  går det sporrar i sydlig/sydvästlig riktning, mest notabel är Kugitangtau (turkmenska:Köýtendag,  "Kugitangtau"), vilken utgör Turkmenistans östgräns mot Uzbekistan just norr om Afghanistan.

Klimatet är kontinentalt. På bergens regnsidor kan det falla upp till 2000 mm nederbörd på ett år, på läsidorna 500–600 mm. Snögränsen går på 3400–4500 meters höjd. Det finns över 3800 glaciärer som täcker en yta av 2320 km2, den längsta av dem, Zeravsjanglaciären, är drygt 20 km, men har minskat med 2,5 – 3 km från 1927–2009, vilket tillskrivs klimatförändringar. I området finns fyndigheter av wolfram, molybden, arsenik, guld, kvicksilver, antimon, ädelstenar och kol. I Gissarbergens sydliga utlöpare har flera vattenkraftsdammar byggts, och fler prospekteras (även längre upp i bergen). Speciellt i Fanbergen förekommer turism (trekking, bergsbestigning).

Externa länkar
Pamiro Alay region general scheme - kartskiss över Gissaro-Alaj.
Матчинский горный узел - rysk karta över Gissaro-Alaj.
Гиссаро-Алай på Новосибирский государственный университет (Novosibirsk statliga universitet) med satellitfoto.

Källor
Гиссаро-Алай i Stora sovjetencyklopedin (på ryska).
G. Hughes (ed.), Sustainable Mountain Development. From Rio 1992 to 2012 and beyond. Central Asia Mountains., 2012, University of Central Asia, Zoï Environment Network, Mountain Partnership, GRID-Arendal.

Referenser
Denna artikel är helt eller delvis översatt från artikelarna om Pamir-Alay på engelskspråkiga Wikipedia och Гиссаро-Алай på ryskspråkiga Wikipedia.

Bergskedjor i Tadzjikistan
Bergskedjor i Kirgizistan
Bergskedjor i Uzbekistan
Gissaro-Alaj ( ) eller Hissaro-Alaj är ett bergsområde i Tadzjikistan , Kirgizistan och Uzbekistan och en del av Pamiro-Alaj ( som det ofta förväxlas med ) . Det är ungefärkm långt , upp tillkm brett i den västra delen,km i den östra . Det ligger norr och nordväst om Pamir och utgör vad man kan betrakta som en sydvästlig utlöpare från Tian Shan ( Ferganabergen och Kaksjaal Too ) . Gissaro-Alaj breder ut sig mellan floderna Syr-Darja i Ferganadalen i norr och Kyzyl-Suu/Suchob/Vachsj , som bildar gräns mot Pamir , i söder ( genom Alajdalen och Tadzjiksänkan ) . Zeravsjanfloden , norra Tadzjikistans näst största flod ( efter Syr-Darja ) , rinner västerut mellan Turkestanbergen och Zeravsjanbergen . Karsjistäppen vidtar väster om Gissarbergen och Zeravsjanbergen . Gissaro-Alajs högsta topp ligger i Alaj och når upp tillm ö.h. Karstbildningar är talrika och i området finns ett flertal grottor : Kan-i-Gut ( Кан-и-Гут ) , Kievskaja ( Киевская ) , Boj-Bulok ( Бой-Булок ) , Kap-Kutan ( Кап-Кутан ) m.fl . Gissaro-Alaj delas in i följande bergskedjor som löper i öst-västlig riktning : Den östra delen består av : Alajbergen ( kirgiz :Алай тоо кыркасы ; ) Den västra delen består av tre kedjor , från norr till söder är de : Turkestanbergen ( ) Zeravsjanbergen ( ) med Fanbergen ( ) Gissarbergen ( eller Hissarbergen , ) Från Zeravsjan- och Gissarbergen går det sporrar i sydlig/sydvästlig riktning , mest notabel är Kugitangtau ( turkmenska :Köýtendag , "Kugitangtau " ) , vilken utgör Turkmenistans östgräns mot Uzbekistan just norr om Afghanistan . Klimatet är kontinentalt . På bergens regnsidor kan det falla upp tillmm nederbörd på ett år , på läsidorna600 mm . Snögränsen går på4500 meters höjd . Det finns överglaciärer som täcker en yta avkm2 , den längsta av dem , Zeravsjanglaciären , är drygtkm , men har minskat med5 –km från2009 , vilket tillskrivs klimatförändringar . I området finns fyndigheter av wolfram , molybden , arsenik , guld , kvicksilver , antimon , ädelstenar och kol . I Gissarbergens sydliga utlöpare har flera vattenkraftsdammar byggts , och fler prospekteras ( även längre upp i bergen ) . Speciellt i Fanbergen förekommer turism ( trekking , bergsbestigning ) . Externa länkar Pamiro Alay region general scheme - kartskiss över Gissaro-Alaj . Матчинский горный узел - rysk karta över Gissaro-Alaj . Гиссаро-Алай på Новосибирский государственный университет ( Novosibirsk statliga universitet ) med satellitfoto . Källor Гиссаро-Алай i Stora sovjetencyklopedin ( på ryska ) . G. Hughes ( ed . ) , Sustainable Mountain Development . From Riotoand beyond . Central Asia Mountains . , University of Central Asia , Zoï Environment Network , Mountain Partnership , GRID-Arendal . Referenser Denna artikel är helt eller delvis översatt från artikelarna om Pamir-Alay på engelskspråkiga Wikipedia och Гиссаро-Алай på ryskspråkiga Wikipedia . Bergskedjor i Tadzjikistan Bergskedjor i Kirgizistan Bergskedjor i Uzbekistan