Казаков Василь Іванович (маршал артилерії)
Васи́ль Іва́нович Казако́в (; 18 липня 1898 — 25 травня 1968) — радянський воєначальник, маршал артилерії (11.03.1955). Герой Радянського Союзу (06.04.1945).

Обирався депутатом Верховної Ради СРСР 2-го скликання (1946—1950).

Життєпис 
Народився у селі Філіпово, нині Бутурлінський район Нижньогородської області Росії, в багатодітній селянській родині. Росіянин. У 1911 році закінчив церковнопарафіяльну школу і розпочав трудову діяльність на приватних підприємствах Санкт-Петербурга.

У травні 1916 року призваний до Російської імператорської армії: рядовий 180-го запасного піхотного полку (Петроград), 1-го запасного дивізіону (Луга), 433-го Новгородського піхотного полку (Рига). Учасник Лютневої революції 1917 року в Петрограді.

У лавах Червоної армії з 1918 року. Того ж року закінчив 2-гі Петроградські артилерійські командні курси. Учасник Громадянської війни в Росії: командир артилерійської батареї на Північному і Західному фронтах.

Після війни командував артилерійським дивізіоном, артилерійським полком, був начальником артилерії дивізії, корпусу. У 1925 році закінчив Військову артилерійську школу, у 1929 та 1936 роках — Артилерійські курси удосконалення командного складу РСЧА, у 1934 році — Військову академію імені М. В. Фрунзе, у 1939 році — Курси удосконалення вищого начальницького складу РСЧА. Член ВКП(б) з 1932 року.

Початок німецько-радянської війни зустрів на посаді начальника артилерії механізованого корпусу. З липня 1941 року — начальник артилерії 16-ї армії Західного фронту. З липня 1942 року — начальник артилерії Брянського, а з жовтня того ж року — Донського фронтів. Брав участь у Сталінградській битві. З лютого 1943 року — начальник артилерії Центрального, згодом — Білоруського та 1-го Білоруського фронтів. Брав участь у плануванні і проведенні Курської битви та битви за Дніпро.

Після закінчення війни — командувач артилерією Групи радянських окупаційних військ у Німеччині. З березня 1950 року — заступник, перший заступник, командувач артилерією Сухопутних військ Радянської армії.

У 1958 році став першим командувачем новоствореного виду військ — військ протиповітряної оборони СРСР.

З 1965 року — військовий інспектор-радник Групи генеральних інспекторів МО СРСР.
Помер 25 травня 1968 року. Похований на Новодівочому Цвинтарі.

Родина 
Перша дружина - Коростелева Євдокія Олексіївна (1904-?)

Син - Віктор (1922-?)

Друга дружина - Шишманева Галина Павлівна (1911-1943)

Третя дружина - Казакова Світлана Павлівна (1920-2019)

Доньки - Світлана (1949) і Тамара (1965)

Військові звання 
 комбриг (05.11.1939);
 генерал-майор артилерії (04.06.1940);
 генерал-лейтенант артилерії (17.11.1942);
 генерал-полковник артилерії (18.09.1943);
 маршал артилерії (11.03.1955).

Нагороди 
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 6 квітня 1945 року генерал-полковникові артилерії Казакову Василю Івановичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка» (№ 5871).

Нагороджений чотирма орденами Леніна (08.10.1942, 06.04.1945, 21.02.1945, 30.07.1958), п'ятьма орденами Червоного Прапора (12.04.1942, 27.08.1943, 03.11.1944, 24.06.1948, 22.02.1968), трьома орденами Суворова 1-го ступеня (29.07.1944, 18.11.1944, 29.05.1945), орденами Кутузова 1-го ступеня (08.02.1943), Суворова 2-го ступеня (02.10.1943), Червоної Зірки (16.08.1936), медалями, нагородами іноземних держав.

Вшанування пам'яті 
Ім'ям Василя Казакова названо вулиці в містах Санкт-Петербург, Нижній Новгород, селищі міського типу Бутурліно Нижньогородської області.

У Санкт-Петербурзі, на фасаді будівлі Кадетського ракетно-артилерійського корпусу, встановлено меморіальну дошку.

У селі Філіпово Бутурлінського району Нижньогородської області встановлено погруддя.

Твори 
В. І. Казаков є автором низки книг:
 «Роль артилерії у захисті соціалістичної Батьківщини» (1959);
 «На переломі» (1962);
 «Вони живуть у пам'яті народній» (1969);
 «Артилерія, вогонь!» (1968, 1975, 1985);
 «Артилерія, вогонь! Записки маршала артилерії» (2008).

Посилання 
 

Уродженці Нижньогородської області
Учасники Громадянської війни в Росії
Випускники Військової академії імені Фрунзе
Члени КПРС
Радянські генерали Другої світової війни
Герої Радянського Союзу — росіяни
Депутати Верховної Ради СРСР 2-го скликання
Померли в Москві
Люди, на честь яких названо вулиці
Васи́ль Іва́нович Казако́в ( ; липня — травня — радянський воєначальник , маршал артилерії03 . 1955 ) . Герой Радянського Союзу04 . 1945 ) . Обирався депутатом Верховної Ради СРСРго скликання1950 ) . Життєпис Народився у селі Філіпово , нині Бутурлінський район Нижньогородської області Росії , в багатодітній селянській родині . Росіянин . Уроці закінчив церковнопарафіяльну школу і розпочав трудову діяльність на приватних підприємствах Санкт-Петербурга . У травніроку призваний до Російської імператорської армії : рядовийго запасного піхотного полку ( Петроград ) , го запасного дивізіону ( Луга ) ,го Новгородського піхотного полку ( Рига ) . Учасник Лютневої революціїроку в Петрограді . У лавах Червоної армії зроку . Того ж року закінчивгі Петроградські артилерійські командні курси . Учасник Громадянської війни в Росії : командир артилерійської батареї на Північному і Західному фронтах . Після війни командував артилерійським дивізіоном , артилерійським полком , був начальником артилерії дивізії , корпусу . Уроці закінчив Військову артилерійську школу , утароках — Артилерійські курси удосконалення командного складу РСЧА , уроці — Військову академію імені М . В . Фрунзе , уроці — Курси удосконалення вищого начальницького складу РСЧА . Член ВКП ( б ) зроку . Початок німецько - радянської війни зустрів на посаді начальника артилерії механізованого корпусу . З липняроку — начальник артилеріїї армії Західного фронту . З липняроку — начальник артилерії Брянського , а з жовтня того ж року — Донського фронтів . Брав участь у Сталінградській битві . З лютогороку — начальник артилерії Центрального , згодом — Білоруського таго Білоруського фронтів . Брав участь у плануванні і проведенні Курської битви та битви за Дніпро . Після закінчення війни — командувач артилерією Групи радянських окупаційних військ у Німеччині . З березняроку — заступник , перший заступник , командувач артилерією Сухопутних військ Радянської армії . Уроці став першим командувачем новоствореного виду військ — військ протиповітряної оборони СРСР . Зроку — військовий інспектор - радник Групи генеральних інспекторів МО СРСР . Помертравняроку . Похований на Новодівочому Цвинтарі . Родина Перша дружина - Коростелева Євдокія Олексіївна ? ) Син - Віктор ? ) Друга дружина - Шишманева Галина Павлівна Третя дружина - Казакова Світлана Павлівна Доньки - Світланаі Тамара Військові звання комбриг11 . 1939 ) ; генерал - майор артилерії06 . 1940 ) ; генерал - лейтенант артилерії11 . 1942 ) ; генерал - полковник артилерії 09 . 1943 ) ; маршал артилерії03 . 1955 ) . Нагороди Указом Президії Верховної Ради СРСР відквітняроку генерал - полковникові артилерії Казакову Василю Івановичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі « Золота Зірка » ( № 5871 ) . Нагороджений чотирма орденами Леніна10 . 1942 , 04 . 1945 , 02 . 1945 , 07 . 1958 ) , п'ятьма орденами Червоного Прапора04 . 1942 , 08 . 1943 , 11 . 1944 , 06 . 1948 , 02 . 1968 ) , трьома орденами Сувороваго ступеня07 . 1944 , 11 . 1944 , 05 . 1945 ) , орденами Кутузоваго ступеня02 . 1943 ) , Сувороваго ступеня10 . 1943 ) , Червоної Зірки08 . 1936 ) , медалями , нагородами іноземних держав . Вшанування пам'яті Ім'ям Василя Казакова названо вулиці в містах Санкт - Петербург , Нижній Новгород , селищі міського типу Бутурліно Нижньогородської області . У Санкт - Петербурзі , на фасаді будівлі Кадетського ракетно - артилерійського корпусу , встановлено меморіальну дошку . У селі Філіпово Бутурлінського району Нижньогородської області встановлено погруддя . Твори В . І . Казаков є автором низки книг : « Роль артилерії у захисті соціалістичної Батьківщини » « На переломі » « Вони живуть у пам'яті народній » « Артилерія , вогонь ! » « Артилерія , вогонь ! Записки маршала артилерії » Посилання Уродженці Нижньогородської області Учасники Громадянської війни в Росії Випускники Військової академії імені Фрунзе Члени КПРС Радянські генерали Другої світової війни Герої Радянського Союзу — росіяни Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Померли в Москві Люди , на честь яких названо вулиці