Місячний заєць
Місячний заєць — у фольклорі різних народів світу заєць або кролик, який живе на Місяці. Це уявлення виникло в результаті парейдолічної зорової ілюзії — темні плями на поверхні Місяця сприймалися як фігура зайця або кролика.

У Китаї 
Найбільш ранньою згадкою про Місячного зайця є поетична збірка «Чуські строфи», написана у стародавньому Китаї за часів династії Західна Хань. У збірці сказано, що в Місячному палаці живе білий місячний заєць (, юе ту), який, сидячи в тіні коричного дерева гуйхуа, цілий рік товче у ступі зілля безсмертя. Інші поети часів династії Хань часто називали місячного зайця «нефритовим зайцем» (, юй ту) або «золотим зайцем» (, цзінь ту), і ці сполучення стали часто використовуватися для позначення Місяця.

Трохи пізніше в Китаї з'явився міф про Чан'е, дружину стрілка Хоу Ї, яка вкрала зілля безсмертя, полетіла на Місяць і перетворилася там на жабу. У більш пізніх версіях перекази про Чан'е і місячного зайця поступово злилися в одне ціле, і почали вважати, що Чан'е стала богинею Місяця і живе в Місячному палаці разом з місячним зайцем.

В Індії 

В індійському фольклорі говорилося, що зайця на Місяць помістив бог Індра: одного разу заєць, приймаючи божественного гостя в образі жебрака, не знайшов для нього ніякої їжі і засмажив самого себе. Захоплений цим вчинком Індра воскресив зайця і помістив його на Місяць, зробивши таким чином безсмертним.

В Месоамериці 

В доколумбовій Месоамериці теж побутувало уявлення про місячного зайця. Так, ацтекський міф про початок п'ятої, сучасної епохи світу пояснює появу світил таким чином: боги Нанауацин і Теккіцекатль спалили себе на жертовному вогнищі, ставши відповідно Сонцем і Місяцем. Місяць-Теккіцекатль був майже таким же яскравим, як Сонце-Нанауацин, тому один з богів схопив із землі зайця і жбурнув його в Теккіцекатля, що стримало світло місяця.

Цікаві факти 

Перший китайський місяцехід, який успішно дістався поверхні Місяця 15 грудня 2013 року, названий «Юйту» — «Нефритовий заєць».

Примітки

Література 
 Юань Кэ «Мифы Древнего Китая», — Москва: Главная редакция восточной литературы, 1987.
 Эдвин К. Крапп. О лике Луны // Астрономия: легенды и предания = Beyond the Blue Horizon: Myths and Legends of the Sun, Moon, Stars, and Planets / Под ред. Н. Бариновой. — М.: ФАИР-ПРЕСС, 1998. — С. 146. — 656 с. — ISBN 5-813-0051-X.

Китайська міфологія
Місяць у культурі
Оптичні ілюзії
Місячний заєць — у фольклорі різних народів світу заєць або кролик , який живе на Місяці . Це уявлення виникло в результаті парейдолічної зорової ілюзії — темні плями на поверхні Місяця сприймалися як фігура зайця або кролика . У Китаї Найбільш ранньою згадкою про Місячного зайця є поетична збірка « Чуські строфи » , написана у стародавньому Китаї за часів династії Західна Хань . У збірці сказано , що в Місячному палаці живе білий місячний заєць ( , юе ту ) , який , сидячи в тіні коричного дерева гуйхуа , цілий рік товче у ступі зілля безсмертя . Інші поети часів династії Хань часто називали місячного зайця « нефритовим зайцем » ( , юй ту ) або « золотим зайцем » ( , цзінь ту ) , і ці сполучення стали часто використовуватися для позначення Місяця . Трохи пізніше в Китаї з'явився міф про Чан'е , дружину стрілка Хоу Ї , яка вкрала зілля безсмертя , полетіла на Місяць і перетворилася там на жабу . У більш пізніх версіях перекази про Чан'е і місячного зайця поступово злилися в одне ціле , і почали вважати , що Чан'е стала богинею Місяця і живе в Місячному палаці разом з місячним зайцем . В Індії В індійському фольклорі говорилося , що зайця на Місяць помістив бог Індра : одного разу заєць , приймаючи божественного гостя в образі жебрака , не знайшов для нього ніякої їжі і засмажив самого себе . Захоплений цим вчинком Індра воскресив зайця і помістив його на Місяць , зробивши таким чином безсмертним . В Месоамериці В доколумбовій Месоамериці теж побутувало уявлення про місячного зайця . Так , ацтекський міф про початок п'ятої , сучасної епохи світу пояснює появу світил таким чином : боги Нанауацин і Теккіцекатль спалили себе на жертовному вогнищі , ставши відповідно Сонцем і Місяцем . Місяць - Теккіцекатль був майже таким же яскравим , як Сонце - Нанауацин , тому один з богів схопив із землі зайця і жбурнув його в Теккіцекатля , що стримало світло місяця . Цікаві факти Перший китайський місяцехід , який успішно дістався поверхні Місяцягрудняроку , названий « Юйту » — « Нефритовий заєць » . Примітки Література Юань Кэ « Мифы Древнего Китая » , — Москва : Главная редакция восточной литературы , Эдвин К . Крапп . О лике Луны / / Астрономия : легенды и предания = Beyond the Blue Horizon : Myths and Legends of the Sun , Moon , Stars , and Planets / Под ред . Н . Бариновой . — М . : ФАИР - ПРЕСС , — С . 146 . — с . — ISBN0051-X . Китайська міфологія Місяць у культурі Оптичні ілюзії