Народна партія Брунею
Народна партія Брунею - перша політична партія, створена в британському протектораті Бруней у 1956 році. Партія домоглася політичних реформ та перших вільних виборів у Брунеї, на яких отримала значну перемогу. Втім, незадоволені повільністю реформ та неясним ставленням султана Брунею до питання приєднання до Малайської федерації, лідери партії взяли участь в організації «брунейського повстання» в грудні 1962 року. Після невдачі повстання партію було заборонено, багатьох членів заарештовано, низці лідерів вдалося отримати політичний притулок в інших країнах.

Історія заснування 
Партію було засновано 22 січня 1956 року на зібранні близьк 150 осіб в будинку Сігку Салеха Масрі (), лідера забороненого Брунейського молодіжного фронту (). На утворення партії вплинуло формування 1955 року . В серпні того ж року партію було офіційно зареєстровано. У 1957 році НПБ заявляла про 16 тисяч членів партії.

Керівництво 
Головою партії став шейх Азахарі, його заступником — Салех Масрі. Секретарем був Джасін Еффенді (), Хідап () був помічником секретаря, а Хапідз Лаксамана () став казначеєм.

У 1959 році було створено Брунейський об'єднаний робітничий фронт (БОРФ), керівні посади в якому зайняли майже виключно лідери НПБ.

Політична позиція 
Початково партія виступала за приєднання до Брунею Сараваку та Сабаху. Втім після критики з боку султана НПБ прибрала ці вимоги. Партія виступала за незалежність Брунею та конституційну монархію.

Участь у виборах 
Партія взяла участь у виборах до місцевих рад 30 і 31 серпня 1962 року та отримала перемогу на 54 з 55 виборчих округів. За конституцією Брунею місцеві ради мали обрати представників до Законодавчої Ради Брунею, тому Народна партія майже автоматично отримувала 16 з 33 місць у парламенті.

Брунейське повстання та заборона 

Невдоволений затягуванням скликання Законодавчої Ради, шейх Азахарі вирішив перейти до відкритої збройної боротьби. 8 грудня 1962 року виступами в столиці Брунею, Лімбангу та Серіа розпочалося Брунейське повстання. Втім упродовж 5 діб британські десантники придушили виступи та звільнили захоплені урядові будівлі. Партію було заборонено, багатьох лідерів заарештовано чи вбито, Азахарі отримав притулок в Індонезії.

Див. також 
 Політика Брунею

Джерела 
 

Політика Брунею
Засновані у Брунеї 1956
Народна партія Брунею - перша політична партія , створена в британському протектораті Бруней уроці . Партія домоглася політичних реформ та перших вільних виборів у Брунеї , на яких отримала значну перемогу . Втім , незадоволені повільністю реформ та неясним ставленням султана Брунею до питання приєднання до Малайської федерації , лідери партії взяли участь в організації « брунейського повстання » в грудніроку . Після невдачі повстання партію було заборонено , багатьох членів заарештовано , низці лідерів вдалося отримати політичний притулок в інших країнах . Історія заснування Партію було заснованосічняроку на зібранні близькосіб в будинку Сігку Салеха Масрі ( ) , лідера забороненого Брунейського молодіжного фронту ( ) . На утворення партії вплинуло формуванняроку \ . В серпні того ж року партію було офіційно зареєстровано . Уроці НПБ заявляла протисяч членів партії . Керівництво Головою партії став шейх Азахарі , його заступником — Салех Масрі . Секретарем був Джасін Еффенді ( ) , Хідап ( ) був помічником секретаря , а Хапідз Лаксамана ( ) став казначеєм . Уроці було створено Брунейський об'єднаний робітничий фронт ( БОРФ ) , керівні посади в якому зайняли майже виключно лідери НПБ . Політична позиція Початково партія виступала за приєднання до Брунею Сараваку та Сабаху . Втім після критики з боку султана НПБ прибрала ці вимоги . Партія виступала за незалежність Брунею та конституційну монархію . Участь у виборах Партія взяла участь у виборах до місцевих радісерпняроку та отримала перемогу назвиборчих округів . За конституцією Брунею місцеві ради мали обрати представників до Законодавчої Ради Брунею , тому Народна партія майже автоматично отримувалазмісць у парламенті . Брунейське повстання та заборона Невдоволений затягуванням скликання Законодавчої Ради , шейх Азахарі вирішив перейти до відкритої збройної боротьби . грудняроку виступами в столиці Брунею , Лімбангу та Серіа розпочалося Брунейське повстання . Втім упродовждіб британські десантники придушили виступи та звільнили захоплені урядові будівлі . Партію було заборонено , багатьох лідерів заарештовано чи вбито , Азахарі отримав притулок в Індонезії . Див . також Політика Брунею Джерела Політика Брунею Засновані у Брунеї