Гончаров Дмитро Георгійович
Дмитро Георгійович Гончаров ( , село Большой Пизмас Нікольського повіту Вологодської губернії, тепер Вологодської області, Російська Федерація — , місто Ленінград, тепер Санкт-Петербург, Російська Федерація) — радянський партійний діяч, 1-й секретар Орджонікідзевського (Ставропольського) крайкому ВКП(б). Депутат Верховної Ради СРСР 1-го скликання.

Біографія 
Народився в родині наймички, ріс без батька. У травні 1914 — листопаді 1922 року — наймит в селах Нікольського повіту Вологодської губернії. З 1918 по 1921 рік виховувався у дитячому будинку. У 1920 році вступив до комсомолу. У 1922 році закінчив школу радянського і партійного будівництва.

У листопаді 1922 — серпні 1924 року — завідувач хати-читальні, секретар волосного комітету комсомолу в селах Рослятинська і Носковська Нікольського повіту Північно-Двинської губернії.

У серпні 1924 — вересні 1927 року — студент робітничого факультету Ленінградського державного університету.

Член ВКП(б) з листопада 1926 року.

У вересні 1927 — жовтні 1929 року — студент Ленінградського державного університету, закінчив два курси. У жовтні 1929 — грудні 1930 року — штатний практикант Повноважного представництва ОДПУ Ленінградського військового округу і студент Ленінградського інституту радянського будівництва і права. Здобув спеціальність юриста.

У грудні 1930 — січні 1937 року — уповноважений, оперативний уповноважений 2-го відділення Секретно-політичного відділу, заступник секретаря парткому Повноважного представництва ОДПУ (НКВС) Ленінградського військового округу. У січні — червні 1937 року — секретар парткому УНКВС по місті Ленінграді.

У червні — серпні 1937 року — 1-й секретар Дзержинського районного комітету ВКП(б) міста Ленінграда.

1 вересня 1937 — 4 травня 1938 року — 2-й секретар Орджонікідзевського крайового комітету ВКП(б).

4 травня — 15 червня 1938 року — в.о. 1-го секретаря Орджонікідзевського крайового комітету ВКП(б). 15 червня 1938 — 21 лютого 1939 року — 1-й секретар Орджонікідзевського крайового комітету ВКП(б). Знятий з роботи (як такий, що «не справився») і відкликаний у розпорядження ЦК ВКП(б) у Москві, де був до квітня 1939 року.

У квітні 1939 — липні 1941 року — член Президії і завідувач організаційного відділу Ленінградської обласної промислової ради.

З липня 1941 року — в Червоній армії, учасник німецько-радянської війни. У липні 1941 — лютому 1942 року — начальник відділення 3-го особливого відділу Балтійського флоту. У лютому — липні 1942 року — заступник начальника особливого відділу НКВС 22-го укріпленого району Ленінградського фронту. У липні 1942 — лютому 1943 року — начальник особливого відділу НКВС 123-ї стрілецької дивізії Ленінградського фронту. У лютому — серпні 1943 року — начальник відділу контррозвідки СМЕРШ Приморської групи військ Ленінградського фронту. У серпні — 15 грудня 1943 року — начальник відділу контррозвідки СМЕРШ 55-ї армії Ленінградського фронту. 15 грудня 1943 — 15 березня 1944 року — начальник відділу контррозвідки СМЕРШ 67-ї армії Ленінградського фронту.

9 травня 1944 — липні 1945 року — помічник начальника УНКДБ Ленінградської області із господарської роботи.

10 серпня 1945 — 15 червня 1946 року — начальник 9-го відділу 2-го управління НКДБ-МДБ СРСР у Москві.

У вересні 1946 — серпні 1949 року — начальник відділу УМДБ Ленінградської області.

У серпні 1949 — 27 травня 1952 року — начальник 2-го відділу УМДБ Алтайського краю.

27 травня 1952 — 6 квітня 1954 року — начальник водного відділу МВС СРСР Верхньо-Волзького басейну в місті Горькому.6 квітня — 12 червня 1954 року — начальник відділу КДБ СРСР Верхньо-Волзького басейну в місті Горькому.

12 червня 1954 — лютому 1960 року — начальник відділу КДБ СРСР Ленінградського морського басейну в місті Ленінграді.

У березні 1960 — липні 1961 року — начальник 1-го відділу управління Балтійського морського пароплавства в Ленінграді.

У липні 1961 — лютому 1962 року — на пенсії в місті Ленінграді.

У квітні 1962 — серпні 1965 року — начальник 1-го відділу Ленінградської обласної Ради народного господарства (РНГ).

З серпня 1965 року — на пенсії в місті Ленінграді, де й помер у квітні 1979 року.

Звання 
 лейтенант державної безпеки (23.03.1936)
 батальйонний комісар (1941)
 підполковник державної безпеки (11.02.1943)
 полковник (26.05.1943)

Нагороди 
 два ордени Червоного Прапора (1943, 25.06.1954)
 два ордени Червоної Зірки (30.04.1946, 29.10.1948)
 два ордени Вітчизняної війни І ст. (1944, 1945)
 орден «Знак Пошани» (21.06.1957)
 десять медалей
 знак «Почесний співробітник держбезпеки» (23.12.1957)

Джерела 
 Филиппов С. Территориальные руководители ВКП(б) в 1934—1939 гг. Справочник. — Москва, РОССПЭН, 2016. 
 Гончаров Дмитрий Георгиевич // Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898—1991 

Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Уродженці Вологодської губернії
Члени КПРС
Померли в Санкт-Петербурзі
Дмитро Георгійович Гончаров ( , село Большой Пизмас Нікольського повіту Вологодської губернії , тепер Вологодської області , Російська Федерація — , місто Ленінград , тепер Санкт - Петербург , Російська Федерація ) — радянський партійний діяч , й секретар Орджонікідзевського ( Ставропольського ) крайкому ВКП ( б ) . Депутат Верховної Ради СРСРго скликання . Біографія Народився в родині наймички , ріс без батька . У травні — листопадіроку — наймит в селах Нікольського повіту Вологодської губернії . Зпорік виховувався у дитячому будинку . Уроці вступив до комсомолу . Уроці закінчив школу радянського і партійного будівництва . У листопаді — серпніроку — завідувач хати - читальні , секретар волосного комітету комсомолу в селах Рослятинська і Носковська Нікольського повіту Північно - Двинської губернії . У серпні — вересніроку — студент робітничого факультету Ленінградського державного університету . Член ВКП ( б ) з листопадароку . У вересні — жовтніроку — студент Ленінградського державного університету , закінчив два курси . У жовтні — грудніроку — штатний практикант Повноважного представництва ОДПУ Ленінградського військового округу і студент Ленінградського інституту радянського будівництва і права . Здобув спеціальність юриста . У грудні — січніроку — уповноважений , оперативний уповноваженийго відділення Секретно - політичного відділу , заступник секретаря парткому Повноважного представництва ОДПУ ( НКВС ) Ленінградського військового округу . У січні — червніроку — секретар парткому УНКВС по місті Ленінграді . У червні — серпніроку — й секретар Дзержинського районного комітету ВКП ( б ) міста Ленінграда . 1 вересня — травняроку — й секретар Орджонікідзевського крайового комітету ВКП ( б ) . 4 травня — червняроку — в .о.го секретаря Орджонікідзевського крайового комітету ВКП ( б ) . червня — лютогороку — й секретар Орджонікідзевського крайового комітету ВКП ( б ) . Знятий з роботи ( як такий , що « не справився » ) і відкликаний у розпорядження ЦК ВКП ( б ) у Москві , де був до квітняроку . У квітні — липніроку — член Президії і завідувач організаційного відділу Ленінградської обласної промислової ради . З липняроку — в Червоній армії , учасник німецько - радянської війни . У липні — лютомуроку — начальник відділенняго особливого відділу Балтійського флоту . У лютому — липніроку — заступник начальника особливого відділу НКВСго укріпленого району Ленінградського фронту . У липні — лютомуроку — начальник особливого відділу НКВСї стрілецької дивізії Ленінградського фронту . У лютому — серпніроку — начальник відділу контррозвідки СМЕРШ Приморської групи військ Ленінградського фронту . У серпні — грудняроку — начальник відділу контррозвідки СМЕРШї армії Ленінградського фронту . грудня — березняроку — начальник відділу контррозвідки СМЕРШї армії Ленінградського фронту . 9 травня — липніроку — помічник начальника УНКДБ Ленінградської області із господарської роботи . 10 серпня — червняроку — начальникго відділуго управління НКДБ - МДБ СРСР у Москві . У вересні — серпніроку — начальник відділу УМДБ Ленінградської області . У серпні — травняроку — начальникго відділу УМДБ Алтайського краю . 27 травня — квітняроку — начальник водного відділу МВС СРСР Верхньо - Волзького басейну в місті Горькому . 6 квітня — червняроку — начальник відділу КДБ СРСР Верхньо - Волзького басейну в місті Горькому . 12 червня — лютомуроку — начальник відділу КДБ СРСР Ленінградського морського басейну в місті Ленінграді . У березні — липніроку — начальникго відділу управління Балтійського морського пароплавства в Ленінграді . У липні — лютомуроку — на пенсії в місті Ленінграді . У квітні — серпніроку — начальникго відділу Ленінградської обласної Ради народного господарства ( РНГ ) . З серпняроку — на пенсії в місті Ленінграді , де й помер у квітніроку . Звання лейтенант державної безпеки03 . 1936 ) батальйонний комісар підполковник державної безпеки02 . 1943 ) полковник05 . 1943 ) Нагороди два ордени Червоного Прапора06 . 1954 ) два ордени Червоної Зірки04 . 1946 , 10 . 1948 ) два ордени Вітчизняної війни І ст . орден « Знак Пошани » 06 . 1957 ) десять медалей знак « Почесний співробітник держбезпеки » 12 . 1957 ) Джерела Филиппов С . Территориальные руководители ВКП ( б ) в1939 гг . Справочник . — Москва , РОССПЭН , Гончаров Дмитрий Георгиевич / / Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза1991 Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Уродженці Вологодської губернії Члени КПРС Померли в Санкт - Петербурзі