Ібак
Ібак (, скорочено від Ібрагім, ?—1495) — тюменський хан (1464—1495) з династії Шибанідів.

Після занепаду Золотої Орди у середині XV ст. за владу у її східних околицях (Ак-Орді) почалась запекла боротьба між представниками різних гілок Чингізидів — Шибанідами та Тайбугінідами. Зрештою перемогу зумів одержати представник Шибандів Ібак, вбивши Тайбугінідського хана Мара.

З 1480 року разом з братом Мамуком намагався вести боротьбу за владу в усій Золотій Орді. 1481 року за підтримки ногайських мурз Муси та Ямгурчі здійснив похід в низов'я Дону, де розгромив хана Великої Орди, Ахмата. Більша увага хана Тюмені призвела до послаблення влади на північними володіннями — Кондою, Пелимом, Кодою, які вже у 1483 році визнали владу Московської держави. Це призвело до подальшої переорієнтації фінно-угорських князьків з Тюмені на Москву. До 1485 року владу великого князівства Московського визнало Пелимське князівство та кодські ханти, що призвело до втрати Тюменського ханства джерела доходів від хутра.

У 1492 році разом з братом та ногайцями ходив на Пониззя Волги де безуспішно намагався здобути Астрахань. На початку 1493 року вернувся в Чингі-Туру (Тюмень) звідки пробував встановити дипломатичні стосунки з Москвою.

Загинув ймовірно внаслідок змови очолюваної Мухаммедом Тайбугою у 1495 році. Внуком Ібака був останній правитель Сибірського ханства, Кучум, при якому останнє було завойоване московськими загонами Єрмака.

Література 
 Исхаков Д. М. Тюркско-татарские государства XV—XVI вв. — Казань: Институт истории им. Ш. Марджани АН РТ, 2004. — С. 17, 19, 41. — 132 с. — (Biblioteka TATARICA). — 500 экз.
 Почекаев Р. Ю. Цари ордынские. Биографии ханов и правителей Золотой Орды. — СПб.: Евразия, 2010. — С. 226—227, 234. — 408 с. — 1,000 экз. — ISBN 978-5-91852-010-9.

Посилання 
 Ибак / Башкирская енциклопедия

Тюменські хани
Хани Великої Орди
Чингізиди
Ібак ( , скорочено від Ібрагім , ? — 1495 ) — тюменський хан1495 ) з династії Шибанідів . Після занепаду Золотої Орди у середині XV ст . за владу у її східних околицях ( Ак -Орді ) почалась запекла боротьба між представниками різних гілок Чингізидів — Шибанідами та Тайбугінідами . Зрештою перемогу зумів одержати представник Шибандів Ібак , вбивши Тайбугінідського хана Мара . Зроку разом з братом Мамуком намагався вести боротьбу за владу в усій Золотій Орді . року за підтримки ногайських мурз Муси та Ямгурчі здійснив похід в низов'я Дону , де розгромив хана Великої Орди , Ахмата . Більша увага хана Тюмені призвела до послаблення влади на північними володіннями — Кондою , Пелимом , Кодою , які вже уроці визнали владу Московської держави . Це призвело до подальшої переорієнтації фінно - угорських князьків з Тюмені на Москву . Дороку владу великого князівства Московського визнало Пелимське князівство та кодські ханти , що призвело до втрати Тюменського ханства джерела доходів від хутра . Уроці разом з братом та ногайцями ходив на Пониззя Волги де безуспішно намагався здобути Астрахань . На початкуроку вернувся в Чингі-Туру ( Тюмень ) звідки пробував встановити дипломатичні стосунки з Москвою . Загинув ймовірно внаслідок змови очолюваної Мухаммедом Тайбугою уроці . Внуком Ібака був останній правитель Сибірського ханства , Кучум , при якому останнє було завойоване московськими загонами Єрмака . Література Исхаков Д . М . Тюркско - татарские государства XV — XVI вв . — Казань : Институт истории им . Ш . Марджани АН РТ , — С . — с . — ( Biblioteka TATARICA ) . — экз . Почекаев Р . Ю . Цари ордынские . Биографии ханов и правителей Золотой Орды . — СПб . : Евразия , — С . 227 , — с . — 000 экз . — ISBN91852-010 - 9 . Посилання Ибак / Башкирская енциклопедия Тюменські хани Хани Великої Орди Чингізиди