Батько (роман)
Батько () — роман сучасного боснійсько-хорватського письменника Мілєнка Єрґовича, написаний 2010 року. Виданий того ж року в белградському видавництві «Ренде». 2018 року вийшов українською у чернівецькому «Видавництві 21» у перекладі Андрія Любки.

Видання роману українською здійснено за підтримки Міністерства культури Республіки Хорватія.

Тематика 
В основі твору — події із приватного життя письменника, який знав свого батька, але виростав без нього. Це, як розповів перекладач українського видання Андрій Любка, «історія любові й образи за те, що його і його матір покинули, розповідь про дитячі мрії і дорослі спроби налагодити стосунки тата і сина, навчитися, якщо не любити, то бодай поважати одне одного».

На тлі цієї автобіографії розгортається історія того, що визначається по батькові — батьківщини: Єрґович змальовує життя в соціалістичній Югославії, своє рідне Сараєво і той шлях, який привів Боснію до війни. Таким чином, крізь зображену в романі історію стосунків батька і сина розкривається специфіка складної і суперечливої епохи Югославії, а також війни на Балканах.

Автор розпочинає свою розповідь наступного після смерті батька дня. Особливий стиль цієї оповіді тримає текст на рівні потрібного балансу: люди, взаємини, місця, події, краєвиди — всього рівно стільки, скільки треба, щоб картина була якомога повнішою і чіткішою, а родина у творі є тим топосом, із якого проростають, розгортаються усі смисли роману, співвідносячись із життям, соціумом, описуваною епохою, історією.

У певному сенсі роман являє собою «малу історію» свого часу, способу, в який люди таїлися одне від одного, суспільних укладів і традицій колишньої Югославії, родинної мімікрії та приватного пекла в домівках знатних громадян тієї облудної епохи, розповідь про країну, якої більше не існує, про національні й приватні зради, про особисті конфлікти, що розгоряються на тлі війни на Балканах, про близькість і стіну між сином і батьком, про довгу дорогу від образи до прощення та про те, що пробачити неможливо, про вмирання від мук і страху. Оповідь сина, який не любив свого батька, про батька, який не любив свого сина.

«Батько» — це і роман, і нібито есей чи мемуари. Книжку написано за правилами фікційної прози, однак те, про що в ній розказується, не фікція.

Див. також 
 Боснійська війна
 Розпад Югославії
 Югославські війни

Примітки

Посилання 
 БАТЬКО — Книги XXI 

Літературні твори Хорватії
Романи Сербії
Автобіографічні романи
Романи, перекладені українською мовою
Батько ( ) — роман сучасного боснійсько - хорватського письменника Мілєнка Єрґовича , написанийроку . Виданий того ж року в белградському видавництві « Ренде » . року вийшов українською у чернівецькому « Видавництві у перекладі Андрія Любки . Видання роману українською здійснено за підтримки Міністерства культури Республіки Хорватія . Тематика В основі твору — події із приватного життя письменника , який знав свого батька , але виростав без нього . Це , як розповів перекладач українського видання Андрій Любка , « історія любові й образи за те , що його і його матір покинули , розповідь про дитячі мрії і дорослі спроби налагодити стосунки тата і сина , навчитися , якщо не любити , то бодай поважати одне одного » . На тлі цієї автобіографії розгортається історія того , що визначається по батькові — батьківщини : Єрґович змальовує життя в соціалістичній Югославії , своє рідне Сараєво і той шлях , який привів Боснію до війни . Таким чином , крізь зображену в романі історію стосунків батька і сина розкривається специфіка складної і суперечливої епохи Югославії , а також війни на Балканах . Автор розпочинає свою розповідь наступного після смерті батька дня . Особливий стиль цієї оповіді тримає текст на рівні потрібного балансу : люди , взаємини , місця , події , краєвиди — всього рівно стільки , скільки треба , щоб картина була якомога повнішою і чіткішою , а родина у творі є тим топосом , із якого проростають , розгортаються усі смисли роману , співвідносячись із життям , соціумом , описуваною епохою , історією . У певному сенсі роман являє собою « малу історію » свого часу , способу , в який люди таїлися одне від одного , суспільних укладів і традицій колишньої Югославії , родинної мімікрії та приватного пекла в домівках знатних громадян тієї облудної епохи , розповідь про країну , якої більше не існує , про національні й приватні зради , про особисті конфлікти , що розгоряються на тлі війни на Балканах , про близькість і стіну між сином і батьком , про довгу дорогу від образи до прощення та про те , що пробачити неможливо , про вмирання від мук і страху . Оповідь сина , який не любив свого батька , про батька , який не любив свого сина . « Батько » — це і роман , і нібито есей чи мемуари . Книжку написано за правилами фікційної прози , однак те , про що в ній розказується , не фікція . Див . також Боснійська війна Розпад Югославії Югославські війни Примітки Посилання БАТЬКО — Книги XXI Літературні твори Хорватії Романи Сербії Автобіографічні романи Романи , перекладені українською мовою