Гжель (село, Московська область)
Гжель () — село в Раменському районі Московської області Росії, розташоване в 43 км від МКАД. Населення — 1006 осіб (2010). По території села протікає річка Гжелка — притока Москви-ріки.

Назва 
У духовній грамоті Софії Вітовтівни 1451 року назва зафіксована у формі Кжеля, а в міновій грамоті 1566 р. — як Гжель. З контексту цих документів виходить, що йдеться про волость, а не про село. Варіант Гжель, уперше згаданий у XVI столітті, надалі закріпляється як назва місцевості. Історико-географи одностайно розглядають її як вторинну щодо гідроніма «Гжель» (нині річка Гжелка). Назва колись повноводної річки Гжелі має балтійське походження (пор. річка Гжелка в басейні Верхнього Подніпрів'я, річка Гжать і її притока Кзелка). Припускається утворення гідроніма Гжель від балтійського сполучення кореня і суфікса gud(i)-el- (пор. прусськ. gudde — «чагарник»). Але оскільки Гжельська волость є старовинним центром виробництва порцеляни, ще в XIX столітті робились спроби пов'язати назву місцевості з її спеціалізацією: «посуд випалюють, палять (), звідси і виробництво названо „жгель“, а потім і „гжель“ внаслідок властивості простолюдина переставляти приголосні». З огляду на вищевикладену гіпотезу балтійського походження ця версія абсолютно необґрунтована і являє собою типову «кабінетну» етимологію.

Історія 
У районі Гжелі в 1986 і 1988 рр. археологами А. Є. Кравцовим і О. Г. Векслером виявлене поселення давньоруського часу і ґрунтовий могильник XIV—XVII ст. Перша згадка назви «Гжель» трапляється в духовній грамоті Івана Калити 1330-х рр.: він заповів село своєму синові Івану Красному. Згодом воно належало Дмитрію Донському, Василію I і його вдові Софії Вітовтівні. У XVII—XVIII ст.ст. Гжель входила до складу Вохонської десятини Замосковної половини Московського повіту, а після 1781 року — Бронницького повіту Московської губернії і була центром однойменної волості.

На початку XVII ст. у селі відзначені 2 дерев'яні храми: діюча церква Успіння Пресвятої Богородиці і церква Дмитрія Солунського («пуста и обвалилась»). Надалі в документах згадується лише Успенська церква. У 1701 році в Гжелі побудований кам'яний храм, розібраний у 1882—1885 при будівництві нового. Теперішня церква в Гжелі збудована за проектом К. В. Гриневського і освячена 24 листопада 1885 року.

У XIX ст. велике значення набув гончарський промисел — надалі знаменита Гжель. У другій половині століття основні керамічні заводи Гжельської волості розташовувались у селі Рєчиці, сільцях Бахтєєво, Меткомеліно, Новохаритоново, Трошково, Феніно. У самому селі Гжель було тільки два дрібнотоварні заводи: Є. М. Маліна та І. І. Ніколаєва, що спеціалізувалися на виготовлянні горщиків.

До 2002 року Гжель була центром Гжельського сільського округу.

На теперішній час у селі знаходиться ВАТ «Синь России» де виготовляють порцеляновий посуд, скульптуру та інші вироби.

Тут же є будинок культури і бібліотека, кафе «Гжель» і кілька магазинів, будинок побуту, центр сільського округу, пам'ятник загиблим у роки ВВВ, відділення АТ «Гжельское», дитячий садок і школа.

Населення

Примітки 

Населені пункти Раменського району
Гжель ( ) — село в Раменському районі Московської області Росії , розташоване вкм від МКАД . Населення — осіб По території села протікає річка Гжелка — притока Москви - ріки . Назва У духовній грамоті Софії Вітовтівнироку назва зафіксована у формі Кжеля , а в міновій грамотір . — як Гжель . З контексту цих документів виходить , що йдеться про волость , а не про село . Варіант Гжель , уперше згаданий у XVI столітті , надалі закріпляється як назва місцевості . Історико - географи одностайно розглядають її як вторинну щодо гідроніма « Гжель » ( нині річка Гжелка ) . Назва колись повноводної річки Гжелі має балтійське походження ( пор . річка Гжелка в басейні Верхнього Подніпрів'я , річка Гжать і її притока Кзелка ) . Припускається утворення гідроніма Гжель від балтійського сполучення кореня і суфікса gud ( i)-el - ( пор . прусськ . gudde — « чагарник » ) . Але оскільки Гжельська волость є старовинним центром виробництва порцеляни , ще в XIX столітті робились спроби пов'язати назву місцевості з її спеціалізацією : « посуд випалюють , палять ( ) , звідси і виробництво названо „ жгель “ , а потім і „ гжель “ внаслідок властивості простолюдина переставляти приголосні » . З огляду на вищевикладену гіпотезу балтійського походження ця версія абсолютно необґрунтована і являє собою типову « кабінетну » етимологію . Історія У районі Гжелі вірр . археологами А . Є . Кравцовим і О . Г . Векслером виявлене поселення давньоруського часу і ґрунтовий могильник XIV — XVII ст . Перша згадка назви « Гжель » трапляється в духовній грамоті Івана Калитих рр . : він заповів село своєму синові Івану Красному . Згодом воно належало Дмитрію Донському , Василію I і його вдові Софії Вітовтівні . У XVII — XVIII ст . ст . Гжель входила до складу Вохонської десятини Замосковної половини Московського повіту , а післяроку — Бронницького повіту Московської губернії і була центром однойменної волості . На початку XVII ст . у селі відзначенідерев'яні храми : діюча церква Успіння Пресвятої Богородиці і церква Дмитрія Солунського ( « пуста и обвалилась » ) . Надалі в документах згадується лише Успенська церква . Уроці в Гжелі побудований кам'яний храм , розібраний у1885 при будівництві нового . Теперішня церква в Гжелі збудована за проектом К . В . Гриневського і освяченалистопадароку . У XIX ст . велике значення набув гончарський промисел — надалі знаменита Гжель . У другій половині століття основні керамічні заводи Гжельської волості розташовувались у селі Рєчиці , сільцях Бахтєєво , Меткомеліно , Новохаритоново , Трошково , Феніно . У самому селі Гжель було тільки два дрібнотоварні заводи : Є . М . Маліна та І . І . Ніколаєва , що спеціалізувалися на виготовлянні горщиків . Дороку Гжель була центром Гжельського сільського округу . На теперішній час у селі знаходиться ВАТ « Синь России » де виготовляють порцеляновий посуд , скульптуру та інші вироби . Тут же є будинок культури і бібліотека , кафе « Гжель » і кілька магазинів , будинок побуту , центр сільського округу , пам'ятник загиблим у роки ВВВ , відділення АТ « Гжельское » , дитячий садок і школа . Населення Примітки Населені пункти Раменського району