Естонські Конституційні Збори
Есто́нські Конституці́́йні Збо́ри () — перший естонський парламент, що існував у 1919-1920 роках.

Історія скликання

Перше скликання 
15 (28 листопада) 1917 року тимчасова Земська рада Естляндської губернії проголосила себе у Ревелі законною верховною владою до скликання Естонських Конституційних Зборів і закликала до виборів у нього «для визначення майбутнього державного устрою Естонії». 19 листопада (2 грудня) Виконком Естляндської Ради робітничих, військових, безземельних і малоземельних депутатів ухвалив рішення про розпуск Земської ради і одночасно підтримав ідею скликання Конституційних зборів, призначивши вибори на 21-22 січня (3-4 лютого) 1918 року.

Вибори відбулися в призначений термін, РСДРП (б) отримала на них 37,1% голосів. Конституційні збори передбачалося відкрити 15 лютого 1918 року, але це не вдалося зробити у зв'язку з початком наступу німецьких військ.

Повторне скликання 
Повторно Естонські Конституційні збори було скликано 5-7 квітня 1919 року, Тимчасовим урядом Естонії під час війни Естонії за свою незалежність проти окупаційниї військ більшовиків. Вибори до зборів проходили за пропорційною системою голосування, в них брали участь і солдати на фронті. Вибори виграли ліві і центристські партії:

Засідання 
120 членів Конституційних зборів зібралися на перше засідання 23 квітня 1919 року (день, який відзначають як день народження естонського парламенту), і обрали голову, соціал-демократа Аугуста Рея.
 7 травня збори прийняли закон про державну початкову освіту: встановлювався принцип обов'язкової і безкоштовної початкової 6-річної освіти. 
 9 травня 1919 року естонський Тимчасовий уряд пішов у відставку і вперше було обраний повністю демократичний уряд Естонії під керівництвом прем'єр-міністра  Отто Штрандмана (Естонська партія праці).
 15 травня збори прийняли «Декларацію Естонських Конституційних Зборів про державну самостійність і незалежність Естонії», спрямовану світовій спільноті для визнання Естонії незалежною державою, підтвердивши тим самим першу  Декларацію незалежності Естонії
 4 червня 1919 року збори прийняли тимчасову конституцію Естонії.
 10 жовтня 1919 року було прийнято закон про аграрну реформу, який конфісковував і перерозподіляв садиби  балтійських німців, закінчивши 700-річний період володіння регіоном німцями після  Лівонського хрестового походу.

 13 лютого 1920 був ратифікований Тартуський мирний договір, підписаний Естонією і  Радянською Росією 2 лютого 1920 року.

Перша  конституція Естонії була прийнята 15 червня 1920 року. Після того, як конституція набула чинності, і були проведені  перші парламентські вибори, Конституційні збори саморозпустилися 20 грудня 1920 року.

Примітки

Джерела 
Kes Asutavast Kogust kustutas viimase küünla?  – Postimees, 28. veebruar 2009.

Посилання 
 Protokollid (esimene istungjärk)
 Protokollid (teine istungjärk)
 Protokollid (kolmas istungjärk)
 Protokollid (neljas istungjärk)
 Protokollid (viies istungjärk)

Війна за незалежність Естонії
Народні збори
Уряд Естонії
Есто́нські Конституці́́йні Збо́ри ( ) — перший естонський парламент , що існував уроках . Історія скликання Перше скликання 15листопада ) року тимчасова Земська рада Естляндської губернії проголосила себе у Ревелі законною верховною владою до скликання Естонських Конституційних Зборів і закликала до виборів у нього « для визначення майбутнього державного устрою Естонії » . листопадагрудня ) Виконком Естляндської Ради робітничих , військових , безземельних і малоземельних депутатів ухвалив рішення про розпуск Земської ради і одночасно підтримав ідею скликання Конституційних зборів , призначивши вибори насічнялютого ) року . Вибори відбулися в призначений термін , РСДРП ( б ) отримала на них1 % голосів . Конституційні збори передбачалося відкритилютогороку , але це не вдалося зробити у зв'язку з початком наступу німецьких військ . Повторне скликання Повторно Естонські Конституційні збори було скликаноквітняроку , Тимчасовим урядом Естонії під час війни Естонії за свою незалежність проти окупаційниї військ більшовиків . Вибори до зборів проходили за пропорційною системою голосування , в них брали участь і солдати на фронті . Вибори виграли ліві і центристські партії : Засідання 120 членів Конституційних зборів зібралися на перше засіданняквітняроку ( день , який відзначають як день народження естонського парламенту ) , і обрали голову , соціал - демократа Аугуста Рея . травня збори прийняли закон про державну початкову освіту : встановлювався принцип обов'язкової і безкоштовної початковоїрічної освіти . травняроку естонський Тимчасовий уряд пішов у відставку і вперше було обраний повністю демократичний уряд Естонії під керівництвом прем'єр - міністра Отто Штрандмана ( Естонська партія праці ) . травня збори прийняли « Декларацію Естонських Конституційних Зборів про державну самостійність і незалежність Естонії » , спрямовану світовій спільноті для визнання Естонії незалежною державою , підтвердивши тим самим першу Декларацію незалежності Естонії червняроку збори прийняли тимчасову конституцію Естонії . жовтняроку було прийнято закон про аграрну реформу , який конфісковував і перерозподіляв садиби балтійських німців , закінчивширічний період володіння регіоном німцями після Лівонського хрестового походу . лютогобув ратифікований Тартуський мирний договір , підписаний Естонією і Радянською Росієюлютогороку . Перша конституція Естонії була прийнятачервняроку . Після того , як конституція набула чинності , і були проведені перші парламентські вибори , Конституційні збори саморозпустилисягрудняроку . Примітки Джерела Kes Asutavast Kogust kustutas viimase küünla ? – Postimees , veebruar Посилання Protokollid ( esimene istungjärk ) Protokollid ( teine istungjärk ) Protokollid ( kolmas istungjärk ) Protokollid ( neljas istungjärk ) Protokollid ( viies istungjärk ) Війна за незалежність Естонії Народні збори Уряд Естонії