Порцеляно-фаянсова промисловість
Порцеляно-фаянсова промисловість — галузь легкої промисловості, яка спеціалізується на виготовленні виробів тонкої кераміки: господарської й художньої порцеляни, фаянсу, напівпорцеляни і майоліки.

Історія

Росія 
Історія порцеляно-фаянсової промисловості в Російській імперії бере початок від 1744 року, коли в Петербурзі була відкрита перша Порцелянова мануфактура (пізніше Імператорський порцеляновий завод). Через більш ніж півстоліття в 1798 році під Києвом відкрилася й перша фаянсова фабрика - Межигірська фаянсова фабрика.

В XIX столітті відкриваються декілька нових великих підприємств:  в 1809 році в селі Домкіно Тверської губернії запрацював , в 1832 - Дульовський порцеляновий завод і до початку XX століття порцеляно-фаянсова промисловість Російської імперії виросла до великої галузі, яка налічувала 36 заводів, і яка за обсягами виробництва й якістю продукції не поступалася набільшим європейським виробникам.

Радянський період 
Після Жовтневого перевороту всі підприємства порцеляно-фаянсової промисловості були націоналізовані. Модернізація галузі в довоєнні роки, а також будівництво нових заводів дозволило суттєво збільшити обсяги й розширити асортимент продукції. Більша частина підприємств була переведена на відновлену радянську сировинну базу. Основними постачальниками каоліну стали збагачувальні фабрики Просянівського і Глуховецького родовищ Української РСР, польовошпатних матеріалів - Карелія і Мурманська область, вогнетривкої глини - Донецька область.

Під час Другої світової війни частина підприємств була зруйнована або евакуйована. Після війни порцеляно-фаянсова промисловість почала відроджуватися. У першу післявоєнну п'ятирічку почалося спорудження нових заводів з виробництва побутової й художньої порцеляни. Від 1959 до 1975 років було запущено 19 нових заводів, а всі діючі підприємства були реконструйовані й оснащені сучасним обладнанням. В результаті модернізації продуктивність праці в галузі 1961-1975 виросла в 2,4 рази, рівень механізації - з 36% (1965) до 68% (1975). В 1975 році порцеляно-фаянсова промисловість СРСР налічувала 35 порцелянових заводів, 5 фаянсових, 3 майолікових, 2 дослідно-експерементальних, 1 машинобудівний і 1 завод з виробництва керамічних фарб. Загальний обсяг продукції, яку виготовляли найбільші підприємства: Дульовський порцеляновий, Конаковський фаянсовий, Будянський фаянсовий, Богдановицький, Дружківський і Краснодарський порцелянові заводи становив 360,2 млн. штук.

Україна 

В Україні вперше варобництво порцеляни було організоване в кінці XVIII століття. Розвитку фаянсової й порцелянової справи сприяли великі поклади каоліну на Волині та Чернігівщині. У цих місцях і будувались заводи.

Корецька порцеляна 

Перша порцелянова мануфактура в Україні була сформована в 1784 році у володінні найбільшого магната Правобережжя Юрія Чарторийського на околиці Корецького замку. Виробництво виявилось вигідним. Першим директором фабрики став польський інженер Франтішек Франциск Мезер. У травні 1790 року Мезеру вдалося отримати вироби з місцевого матеріалу. Після Мезера фабрику очолив кераміст з Севрської порцелянової мануфактури — Шарль Меро. Завод успішно випускав посуд, аптекарське приладдя. В 1810 році після смерті Чарторийського становище погіршилося. Виробництво проіснувало до 1832 року.

Сьогодення 
Найбільшими виробниками порцеляни й фаянсу в світі є: «» і «Гученройтер» в Німеччині, «Бернарде» і «Дюпе» у Франції, «Веджвуд» у Великій Британії, «Норітаке» в . Порцеляно-фаянсова промисловість Росії включає: Канаковський фаянсовий завод, Дульовський порцеляновий завод, завод «» (Южноуральськ), Лефортовський порцеляновий завод, завод «Саракташський фаянс», Імператорський (ломоносівський) порцеляновий завод, Корніловський порцеляновий завод й інші.

Див. також 
 Керамічна промисловість
 Легка промисловість
 Порцеляно-фаянсова промисловість України

Примітки

Посилання 
 ПОРЦЕЛЯНО-ФАЯНСОВА ПРОМИСЛОВІСТЬ

Легка промисловість
Порцеляно - фаянсова промисловість — галузь легкої промисловості , яка спеціалізується на виготовленні виробів тонкої кераміки : господарської й художньої порцеляни , фаянсу , напівпорцеляни і майоліки . Історія Росія Історія порцеляно - фаянсової промисловості в Російській імперії бере початок відроку , коли в Петербурзі була відкрита перша Порцелянова мануфактура ( пізніше Імператорський порцеляновий завод ) . Через більш ніж півстоліття вроці під Києвом відкрилася й перша фаянсова фабрика - Межигірська фаянсова фабрика . В XIX столітті відкриваються декілька нових великих підприємств : вроці в селі Домкіно Тверської губернії запрацював , в - Дульовський порцеляновий завод і до початку XX століття порцеляно - фаянсова промисловість Російської імперії виросла до великої галузі , яка налічувалазаводів , і яка за обсягами виробництва й якістю продукції не поступалася набільшим європейським виробникам . Радянський період Після Жовтневого перевороту всі підприємства порцеляно - фаянсової промисловості були націоналізовані . Модернізація галузі в довоєнні роки , а також будівництво нових заводів дозволило суттєво збільшити обсяги й розширити асортимент продукції . Більша частина підприємств була переведена на відновлену радянську сировинну базу . Основними постачальниками каоліну стали збагачувальні фабрики Просянівського і Глуховецького родовищ Української РСР , польовошпатних матеріалів - Карелія і Мурманська область , вогнетривкої глини - Донецька область . Під час Другої світової війни частина підприємств була зруйнована або евакуйована . Після війни порцеляно - фаянсова промисловість почала відроджуватися . У першу післявоєнну п'ятирічку почалося спорудження нових заводів з виробництва побутової й художньої порцеляни . Віддороків було запущенонових заводів , а всі діючі підприємства були реконструйовані й оснащені сучасним обладнанням . В результаті модернізації продуктивність праці в галузівиросла в4 рази , рівень механізації - здо Вроці порцеляно - фаянсова промисловість СРСР налічувалапорцелянових заводів , фаянсових , майолікових , дослідно - експерементальних , машинобудівний ізавод з виробництва керамічних фарб . Загальний обсяг продукції , яку виготовляли найбільші підприємства : Дульовський порцеляновий , Конаковський фаянсовий , Будянський фаянсовий , Богдановицький , Дружківський і Краснодарський порцелянові заводи становив2 млн . штук . Україна В Україні вперше варобництво порцеляни було організоване в кінці XVIII століття . Розвитку фаянсової й порцелянової справи сприяли великі поклади каоліну на Волині та Чернігівщині . У цих місцях і будувались заводи . Корецька порцеляна Перша порцелянова мануфактура в Україні була сформована вроці у володінні найбільшого магната Правобережжя Юрія Чарторийського на околиці Корецького замку . Виробництво виявилось вигідним . Першим директором фабрики став польський інженер Франтішек Франциск Мезер . У травніроку Мезеру вдалося отримати вироби з місцевого матеріалу . Після Мезера фабрику очолив кераміст з Севрської порцелянової мануфактури — Шарль Меро . Завод успішно випускав посуд , аптекарське приладдя . Вроці після смерті Чарторийського становище погіршилося . Виробництво проіснувало дороку . Сьогодення Найбільшими виробниками порцеляни й фаянсу в світі є : « » і « Гученройтер » в Німеччині , « Бернарде » і « Дюпе » у Франції , « Веджвуд » у Великій Британії , « Норітаке » в \. Порцеляно - фаянсова промисловість Росії включає : Канаковський фаянсовий завод , Дульовський порцеляновий завод , завод « » ( Южноуральськ ) , Лефортовський порцеляновий завод , завод « Саракташський фаянс » , Імператорський ( ломоносівський ) порцеляновий завод , Корніловський порцеляновий завод й інші . Див . також Керамічна промисловість Легка промисловість Порцеляно - фаянсова промисловість України Примітки Посилання ПОРЦЕЛЯНО - ФАЯНСОВА ПРОМИСЛОВІСТЬ Легка промисловість