Карабчевський Микола Платонович
Карабчевський Микола Платонович (30 листопада (12 грудня) 1851, м. Миколаїв — 6 грудня 1925, Рим) — російський юрист, адвокат і судовий оратор.

Життєпис 
З дворян, православний, народився в сім'ї полкового командира. Микола Карабчевський доводився двоюрідним братом українському культурно-освітньому діячеві, письменнику, композитору та історику Миколі Аркасу. Їхні матері Софія Аркас і Любов Карабчевська були рідними сестрами — походили з давнього козацького роду Богдановичів. Їхній батько, Петро Григорович Богданович, 1793 р. був переведений у Чорноморський флот із бунчукових товаришів Полтавського полку.

У 1868 закінчив Миколаївську реальну гімназію зі срібною медаллю. З 1869 по 1905 рр. перебував під негласним наглядом поліції.

 У 1874 році закінчив юридичний факультет Санкт-Петербурзького університету. У тому ж році вступив помічником до присяжного повіреного А. А. Ольхіна. Від нього перейшов помічником до присяжного повіреного А. Л. Боровиковського, а потім — до присяжного повіреного Є. І. Утіна.
 З 1877 — помічник присяжного повіреного в політичній справі, відомій як «процес 193-х», на якому захищав майбутню видну революціонерку К. К. Брешко-Брешковську.
 1879 — був присяжним повіреним округу Петербурзької судової палати. Кілька років був членом ради присяжних повірених.
 1898 — один із засновників газети «Право» (1898—1917).
 1899 — після блискучої промови на захист Кіркора Гульгульяна, якого звинувачують у вбивстві Хассана Мілій-оглу, присяжні засідателі винесли підсудному виправдувальний вирок.
 1904 — засновник благодійного фонду для молодих адвокатів. Промова на захист Є. С. Созонова, обвинуваченого у вбивстві міністра внутрішніх справ і шефа жандармів В. К. Плеве (1904), стала визначною подією в історії російської адвокатури.
 1905 — один з творців Всеросійського союзу адвокатів.
 1913 — голова Петербурзького ради присяжних повірених.
 1915? — голова комісії з розслідування німецьких звірств під час Першої світової війни.

У 1917 виїхав в Скандинавські країни для збору відомостей про стан російських військовополонених. Залишився в еміграції.

Жив в Італії. Став офіційним генеральним представником великого князя Кирила Володимировича. Похований на кладовищі Тестаччо (Рим).

Примітки

Посилання 
 Карабчевський  // 

Російські адвокати
Перекладачі Вільяма Шекспіра
Випускники Миколаївської чоловічої гімназії
Карабчевський Микола Платоновичлистопадагрудня ) м . Миколаїв — грудня Рим ) — російський юрист , адвокат і судовий оратор . Життєпис З дворян , православний , народився в сім'ї полкового командира . Микола Карабчевський доводився двоюрідним братом українському культурно - освітньому діячеві , письменнику , композитору та історику Миколі Аркасу . Їхні матері Софія Аркас і Любов Карабчевська були рідними сестрами — походили з давнього козацького роду Богдановичів . Їхній батько , Петро Григорович Богданович , р . був переведений у Чорноморський флот із бунчукових товаришів Полтавського полку . Узакінчив Миколаївську реальну гімназію зі срібною медаллю . Зпорр . перебував під негласним наглядом поліції . Уроці закінчив юридичний факультет Санкт - Петербурзького університету . У тому ж році вступив помічником до присяжного повіреного А . А . Ольхіна . Від нього перейшов помічником до присяжного повіреного А . Л . Боровиковського , а потім — до присяжного повіреного Є . І . Утіна . З — помічник присяжного повіреного в політичній справі , відомій як « процесх » , на якому захищав майбутню видну революціонерку К . К . Брешко - Брешковську . — був присяжним повіреним округу Петербурзької судової палати . Кілька років був членом ради присяжних повірених . — один із засновників газети « Право » 1917 ) . — після блискучої промови на захист Кіркора Гульгульяна , якого звинувачують у вбивстві Хассана Мілій - оглу , присяжні засідателі винесли підсудному виправдувальний вирок . — засновник благодійного фонду для молодих адвокатів . Промова на захист Є . С . Созонова , обвинуваченого у вбивстві міністра внутрішніх справ і шефа жандармів В . К . Плеве стала визначною подією в історії російської адвокатури . — один з творців Всеросійського союзу адвокатів . — голова Петербурзького ради присяжних повірених . — голова комісії з розслідування німецьких звірств під час Першої світової війни . Увиїхав в Скандинавські країни для збору відомостей про стан російських військовополонених . Залишився в еміграції . Жив в Італії . Став офіційним генеральним представником великого князя Кирила Володимировича . Похований на кладовищі Тестаччо ( Рим ) . Примітки Посилання Карабчевський / / Російські адвокати Перекладачі Вільяма Шекспіра Випускники Миколаївської чоловічої гімназії