Люгер
Лю́гер () — тип дво-, іноді трищоглового вітрильного судна. Назва lugger походить від lugsail (один з типів вітрила); припускається також запозичення від , утвореного loggen («ловити бреднем»). Використовуваний на люгерах тип косого вітрила отримав назву люгерного.

Опис конструкції 
Відмітною якістю люгерів була швидкохідність. У зв'язку з цим вони часто використовувалися для перевезення контрабандних вантажів через Ла-Манш .

Батьківщиною люгерів вважають Бретань. У XVIII столітті двощоглові люгери назвалися «шасс-маре́» ( — «мисливці за припливами») та використовувались переважно французькими моряками. Ці судна мали круглу корму, не мали палуби і їх довжина не перевершувала 15 метрів. На обох щоглах «шасс-маре» було лише по одному люгерному вітрилу (різновиду рейкового). На місті з'єднання кіля з форштевнем знаходилась фок-щогла, а грот-щогла, розташована посередині корпусу судна, була сильно нахилена назад. «Шасс-маре» не мали бушприта.

Трищоглові люгери мали дещо іншу конструкцію. Третя щогла ставилася на кормі, за яку видавався гік. Бушприт був розташований майже горизонтально. Трищогловий люгер мав палубу, транцеву корму і ніс кілька вітрил. У вітрильному оснащенні військових люгерів поряд з люгерними вітрилами і марселями були також брамселі, які ставили на «летюче» подовження стовпового топа щогли, а також 1-3 стакселі.

Використання судна 

У французькому військовому флоті люгери були запроваджені 1760 році.

У складі Російського імператорського флоту судна даного типу  знаходились у першій половині XIX століття і використовувалися здебільшого для посильної служби. Велика частина люгерів, що входили до складу флоту, були або перебудовані, або переобладнані з інших типів суден в Росії, а один з люгерів придбаний в Англії .

Примітки

Література 

 Люгер, парусное судно // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
 Марквардт К. Х. Рангоут, такелаж и паруса судов XVIII века. — Ленинград: Судостроение, 1991. — 288 с. — 81 000 экз. — ISBN 5-7355-0131-3.
 Морской Энциклопедический Словарь. — Л.: Судостроение, 1991. — 288 с. — ISBN 5-7355-0280-8.
 Чернышёв А. А. Российский парусный флот. Справочник. — М.: Воениздат, 2002. — Т. 2. — 480 с. — (Корабли и суда Российского флота). — 5000 экз. — ISBN 5-203-01789-1.
 Широкорад А. Б. 200 лет парусного флота России / Под ред. А. Б. Васильева. — 2-е изд. — М.: «Вече», 2007. — 448 с. — ISBN 978-5-9533-1517-3.

Типи вітрильників
Типи вітрильного озброєння
Лю́гер ( ) — тип дво - , іноді трищоглового вітрильного судна . Назва lugger походить від lugsail ( один з типів вітрила ) ; припускається також запозичення від , утвореного loggen ( « ловити бреднем » ) . Використовуваний на люгерах тип косого вітрила отримав назву люгерного . Опис конструкції Відмітною якістю люгерів була швидкохідність . У зв'язку з цим вони часто використовувалися для перевезення контрабандних вантажів через Ла - Манш \ . Батьківщиною люгерів вважають Бретань . У XVIII столітті двощоглові люгери назвалися « шасс- маре́ » ( — « мисливці за припливами » ) та використовувались переважно французькими моряками . Ці судна мали круглу корму , не мали палуби і їх довжина не перевершуваламетрів . На обох щоглах « шасс - маре » було лише по одному люгерному вітрилу ( різновиду рейкового ) . На місті з'єднання кіля з форштевнем знаходилась фок - щогла , а грот - щогла , розташована посередині корпусу судна , була сильно нахилена назад . « Шасс- маре » не мали бушприта . Трищоглові люгери мали дещо іншу конструкцію . Третя щогла ставилася на кормі , за яку видавався гік . Бушприт був розташований майже горизонтально . Трищогловий люгер мав палубу , транцеву корму і ніс кілька вітрил . У вітрильному оснащенні військових люгерів поряд з люгерними вітрилами і марселями були також брамселі , які ставили на « летюче » подовження стовпового топа щогли , а такожстакселі . Використання судна У французькому військовому флоті люгери були запровадженіроці . У складі Російського імператорського флоту судна даного типу знаходились у першій половині XIX століття і використовувалися здебільшого для посильної служби . Велика частина люгерів , що входили до складу флоту , були або перебудовані , або переобладнані з інших типів суден в Росії , а один з люгерів придбаний в Англії \ . Примітки Література Люгер , парусное судно / / Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : вт . т . идоп . ) . — СПб . , 1907 . Марквардт К . Х . Рангоут , такелаж и паруса судов XVIII века . — Ленинград : Судостроение , — с . — 000 экз . — ISBN0131 - 3 . Морской Энциклопедический Словарь . — Л . : Судостроение , — с . — ISBN0280 - 8 . Чернышёв А . А . Российский парусный флот . Справочник . — М . : Воениздат , — Т . 2 . — с . — ( Корабли и суда Российского флота ) . — экз . — ISBN01789 - 1 . Широкорад А . Б . лет парусного флота России / Под ред . А . Б . Васильева . — е изд . — М . : « Вече » , — с . — ISBN9533 - 1517 - 3 . Типи вітрильників Типи вітрильного озброєння