Ломновський Петро Миколайович
Петро Миколайович Ломновський (24 листопада 1871 — 2 березня 1956,) — російський воєначальник, генерал-лейтенант Генштабу Російської імператорської армії, учасник Української революції в складі білогвардійського руху.

Навчання 
Петро Ломновський закінчив Тифліський кадетський корпус, Перше військове Павлівське училище (1891) та Миколаївську військову академію (1898), з якої був відправлений до Волинського лейб-гвардії полку.
о

Початок служби 
13 травня 1899 року Петро Ломновський був призначений помічником старшого ад'ютанта штабу Закаспійської області, а 7 серпня 1899 року штабу 2-го Туркестанського армійського корпусу. З 22 вересня 1901 року він уже старший ад'ютант штабу Приамурського військового округу, з 25 грудня 1903 року штаб-офіцер при управлінні 8-ї Східно-Сибірської стрілецької бригади, а з 24 лютого 1904 року начальник штабу 8-ї Східно-Сибірської стрілецької дивізії.

Участь у війнах 
На початку російсько-японської війни Петро Ломновський був призначений на посаду старшого ад'ютанта управління генерал-квартирмейстера 1-ї Маньчжурської армії. З 5 серпня 1905 року він став штаб-офіцером для діловодства та доручень управління генерал-квартирмейстера головнокомандувача на Далекому Сході. За успіхи на війні нагороджений Золотою зброєю.

27 березня 1906 року Петро Ломновський отримує посаду начальник штабу 6-ї Східно-Сибірської стрілецької дивізії, 2 листопада 1908 року командира 24-го Сибірського стрілецького полку, а 21 серпня 1912 року окружного генерал-квартирмейстера при штабі Київського ВО.

З початком Першої світової війни Петра Ломновського призначають виконувачем обов'язків начальника штабу 8-ї армії генерала Олексія Брусилова, у якого він був найближчим помічником під час проведення військових операцій в Галичині. У вересні 1914 року нагороджений орденом Святого Георгія 4-го ст.). 17 липня 1915 року Петро Ломновський став командувати 15-ю піхотною дивізією, а 7 квітня 1917 року 8-м армійським корпусом. З ним Ломновский брав участь у наступі на Марешт. У складі 4-ї армії діяв разом з 2-ю румунською армією. А 24 липня цього ж року разом з 8-м армійським корпусом під час наступу завдав серйозної поразки німцям і наступного дня він продовжився, але його згорнув Олександр Керенський. У липні 1917 року успішно діяв у боях на Ойтузе. 12 липня 1917 року став командувати 10-ю армією (Західний фронт), але через те, що це призначення відбулося лише за декілька днів до наступу, в якому 10-й армії відводилася головна роль, Петро Ломновський не встиг її ретельно підготувати. 2-й Кавказький армійський корпус відмовився йти в наступ. До складу армії увійшли наступні армійські корпуси: 3-й, 20-й, 38-й, 1-й Сибірський, в резерв фронту стягнуті 10-й і 50-й. 22 липня Ломновский розгорнув наступ армії, який виявився невдалим, втрати склали 6000-7000 убитих, евакуювалися в тил 30 000. 9 вересня 1917 року Петро Ломновський був відсторонений від командування 10-ю армією, переведений в резерв чинів при штабі Київського військового округу.

Після приходу до влади більшовиків переїхав на Дон, де попросився у Добровольчу армію. На початку 1918 року був призначений її представником при гетьманові України Павлу Скоропадському.

У 1919 році емігрував до Софії (Болгарія), потім переїхав до Ніцци (Франція), де помер 2 березня 1956 року. Похований на кладовищі Кокад.

Нагороди 
Ордени: Св. Станіслава 3-го ст. (1899); Св. Анни 3-го ст. (1902); Св. Станіслава 2-го ст. з мечами (1905); Св. Володимира 4-й ст. з мечами і бантом (1905); Св. Анни 2-го ст. з мечами (1907); Св. Володимира 3-го ст. (1908; 22.02.1909); Св. Станіслава 1-го ст. (06.12.1913); Св. Георгія 4-го ст. (ВП 27.09.1914); Св. Анни 1-го ст. (ВП 01.1915); Св. Володимира 2-го ст. (ВП 19.02.1915).Золота зброя (ВП 18.06.1906);

Посилання 

 Ломновський Петро Миколайович . // Проект «Російська армія у Великій війні». 
 Велика біографічна енциклопедія, 2009 
 Біографія на Хроносі  

Випускники Імператорської Миколаївської військової академії
Випускники Павловського військового училища
Генерал-лейтенанти (Російська імперія)
Нагороджені Георгіївською зброєю
Кавалери ордена святого Володимира 2 ступеня
Кавалери ордена святого Володимира 3 ступеня
Кавалери ордена Святого Георгія 4 ступеня
Кавалери ордена Святого Станіслава 1 ступеня
Кавалери ордена Святого Станіслава 3 ступеня
Кавалери ордена Святої Анни 1 ступеня
Кавалери ордена Святої Анни 3 ступеня
Персоналії за алфавітом
Поховані на Російському цвинтарі Кокад
Народились 1871
Померли 2 березня
Померли 1956
Учасники Громадянської війни в Росії
Учасники російсько-японської війни
Випускники Тіфліського кадетського корпусу
Петро Миколайович Ломновськийлистопада — березня ) — російський воєначальник , генерал - лейтенант Генштабу Російської імператорської армії , учасник Української революції в складі білогвардійського руху . Навчання Петро Ломновський закінчив Тифліський кадетський корпус , Перше військове Павлівське училищета Миколаївську військову академію з якої був відправлений до Волинського лейб - гвардії полку . о Початок служби 13 травняроку Петро Ломновський був призначений помічником старшого ад'ютанта штабу Закаспійської області , асерпняроку штабуго Туркестанського армійського корпусу . Звересняроку він уже старший ад'ютант штабу Приамурського військового округу , згрудняроку штаб - офіцер при управліннії Східно - Сибірської стрілецької бригади , а злютогороку начальник штабуї Східно - Сибірської стрілецької дивізії . Участь у війнах На початку російсько - японської війни Петро Ломновський був призначений на посаду старшого ад'ютанта управління генерал - квартирмейстераї Маньчжурської армії . Зсерпняроку він став штаб - офіцером для діловодства та доручень управління генерал - квартирмейстера головнокомандувача на Далекому Сході . За успіхи на війні нагороджений Золотою зброєю . 27 березняроку Петро Ломновський отримує посаду начальник штабуї Східно - Сибірської стрілецької дивізії , листопадароку командираго Сибірського стрілецького полку , асерпняроку окружного генерал - квартирмейстера при штабі Київського ВО . З початком Першої світової війни Петра Ломновського призначають виконувачем обов'язків начальника штабуї армії генерала Олексія Брусилова , у якого він був найближчим помічником під час проведення військових операцій в Галичині . У вересніроку нагороджений орденом Святого Георгіяго ст . ). липняроку Петро Ломновський став командуватию піхотною дивізією , аквітнярокум армійським корпусом . З ним Ломновский брав участь у наступі на Марешт . У складії армії діяв разом зю румунською армією . Алипня цього ж року разом зм армійським корпусом під час наступу завдав серйозної поразки німцям і наступного дня він продовжився , але його згорнув Олександр Керенський . У липніроку успішно діяв у боях на Ойтузе . липняроку став командуватию армією ( Західний фронт ) , але через те , що це призначення відбулося лише за декілька днів до наступу , в якомуй армії відводилася головна роль , Петро Ломновський не встиг її ретельно підготувати . й Кавказький армійський корпус відмовився йти в наступ . До складу армії увійшли наступні армійські корпуси :й , й , й , й Сибірський , в резерв фронту стягнутій ій . липня Ломновский розгорнув наступ армії , який виявився невдалим , втрати склалиубитих , евакуювалися в тил000 . вересняроку Петро Ломновський був відсторонений від командуванняю армією , переведений в резерв чинів при штабі Київського військового округу . Після приходу до влади більшовиків переїхав на Дон , де попросився у Добровольчу армію . На початкуроку був призначений її представником при гетьманові України Павлу Скоропадському . Уроці емігрував до Софії ( Болгарія ) , потім переїхав до Ніцци ( Франція ) , де померберезняроку . Похований на кладовищі Кокад . Нагороди Ордени : Св . Станіславаго ст . Св . Анниго ст . Св . Станіславаго ст . з мечами Св . Володимирай ст . з мечами і бантом Св . Анниго ст . з мечами Св . Володимираго ст . 02 . 1909 ) ; Св . Станіславаго ст . 12 . 1913 ) ; Св . Георгіяго ст . ( ВП09 . 1914 ) ; Св . Анниго ст . ( ВП1915 ) ; Св . Володимираго ст . ( ВП02 . 1915 ) . Золота зброя ( ВП06 . 1906 ) ; Посилання Ломновський Петро Миколайович \ . / / Проект « Російська армія у Великій війні » . Велика біографічна енциклопедія , Біографія на Хроносі Випускники Імператорської Миколаївської військової академії Випускники Павловського військового училища Генерал - лейтенанти ( Російська імперія ) Нагороджені Георгіївською зброєю Кавалери ордена святого Володимираступеня Кавалери ордена святого Володимираступеня Кавалери ордена Святого Георгіяступеня Кавалери ордена Святого Станіславаступеня Кавалери ордена Святого Станіславаступеня Кавалери ордена Святої Анниступеня Кавалери ордена Святої Анниступеня Персоналії за алфавітом Поховані на Російському цвинтарі Кокад Народились Померлиберезня Померли Учасники Громадянської війни в Росії Учасники російсько - японської війни Випускники Тіфліського кадетського корпусу