Андрієво-Мелентьєвське сільське поселення
Андрієво-Мелентьєвське сільське поселення — муніципальне утворення у Неклинівському районі Ростовської області.

Адміністративний центр поселення — село Андрієво-Мелентьєво.

Населення — 3139 осіб (2010 рік).

Географія 
Андрієво-Мелентьєвського сільського поселення розташоване на правобережжі Міуса при його впадінні до Міуського лиману, на північному боці Міуського лиману та у гирлі Мокрої Сарматки — правої притоки Міусу; на північний захід від Таганрогу.

Історія 
Село Андрієво-Мелентьєво було засноване за 2 версти на південь від Сухо-Сарматського поселення, що розташовувалося на правому березі річки Міус при її впадінні у лиман, — спочатку належало козацькій дружині П. Васильєвій. зі згадкою про хутір з 1752 року.

Васильєва у 1764 році продала хутір козаку Я. Мелентьєву. У 1820 році хутір належав його нащадку полковнику Андрію Федоровичу Мелентьєву. У списках 1859 року хутір був названий поселенням Мелентьеєо-Андріївським, а його населення налічувало 484 особи при 61 дворі.

Селище Міусько-Лиманське було засновано козаком М. І. Нардековим у 1764 році. У 1819 році сини Нардекова продали хутір, в якому тоді вже було насаджено фруктовий сад й перебували пасіка, млин на джерелі, — полковнику Афанасію Івановичу Золотареву й старшині Василю Івановичу Золотареву. У 1859 році селище називалося Золотарев-Міуський.

У 1912 році в селищі Лотошников мешкало 88 осіб. На захід від нього розташовувалися хутора Боркін та Олександрівка. Олександрівка була заснована сотником О. Стамбуловим у 1793 році. У 1820 році там мешкала його удова Параска Кіндратівна Стамбулова.

На заході було заснований хутір Грузинів удовою хорунжого А. Є. Єгоровою у 1810 році. До 1846 року він був перейменований на селище Єгоров. У 1859 році називався Грузинів-Лиманський. У 1873 році — Веселий Грузинів.

Селища Павло-Мануйлівського над річкою Міус у списках 1859 року немає. Вказаний у 1866 році під ім'ям селище Малий Уділ на захід від Лотошникова. У 1873 році мав 118 осіб населення.

Селище Сухо-Сарматський засноване у 1896 році підполковником О. Ф. Мелентьєвим.

Хутір Мокро-Сарматський розташований у впадінні річки Мокрої Сарматки до Міусу. Був заснований старшиною Барабанщиковим, згодом перейшов до його дочки, яка була заміжня за Ханжонковим. У списках 1822 року названо селище Нижньо-Ханжонков, а 1859 року — Ханжонков-Сарматський. У списках 1873 року вказано селище Мокро-Сарматський з населенням 260 осібі колишнім центром Сарматської волості.

Адміністративний устрій 
До складу Андрієво-Мелентьєвського сільського поселення входять:

 село Андрієво-Мелентьєво — 683 осіб (2010 рік);
 село Золотарево — 257 осіб (2010 рік);
 село Лотошники — 77 осіб (2010 рік);
 село Мар'євка — 547 осіб (2010 рік);
 селище Дар'ївка — 267 осіб (2010 рік);
 селище Мокросарматка — 281 осіб (2010 рік);
 селище Павло-Мануйлівський — 96 осіб (2010 рік);
 селище Сухосарматка — 482 осіб (2010 рік);
 хутір Боркин — 65 осіб (2010 рік);
 хутір Грузинівка — 82 осіб (2010 рік);
 хутір Красний — 50 осіб (2010 рік);
 хутір Родіонівка — 252 осіб (2010 рік).

Примітки 

Сільські поселення Неклинівського району
Андрієво - Мелентьєвське сільське поселення — муніципальне утворення у Неклинівському районі Ростовської області . Адміністративний центр поселення — село Андрієво - Мелентьєво . Населення — осібрік ) . Географія Андрієво - Мелентьєвського сільського поселення розташоване на правобережжі Міуса при його впадінні до Міуського лиману , на північному боці Міуського лиману та у гирлі Мокрої Сарматки — правої притоки Міусу ; на північний захід від Таганрогу . Історія Село Андрієво - Мелентьєво було засноване заверсти на південь від Сухо - Сарматського поселення , що розташовувалося на правому березі річки Міус при її впадінні у лиман , — спочатку належало козацькій дружині П . Васильєвій . зі згадкою про хутір зроку . Васильєва уроці продала хутір козаку Я . Мелентьєву . Уроці хутір належав його нащадку полковнику Андрію Федоровичу Мелентьєву . У спискахроку хутір був названий поселенням Мелентьеєо - Андріївським , а його населення налічувалоособи придворі . Селище Міусько - Лиманське було засновано козаком М . І . Нардековим уроці . Уроці сини Нардекова продали хутір , в якому тоді вже було насаджено фруктовий сад й перебували пасіка , млин на джерелі , — полковнику Афанасію Івановичу Золотареву й старшині Василю Івановичу Золотареву . Уроці селище називалося Золотарев - Міуський . Уроці в селищі Лотошников мешкалоосіб . На захід від нього розташовувалися хутора Боркін та Олександрівка . Олександрівка була заснована сотником О . Стамбуловим уроці . Уроці там мешкала його удова Параска Кіндратівна Стамбулова . На заході було заснований хутір Грузинів удовою хорунжого А . Є . Єгоровою уроці . Дороку він був перейменований на селище Єгоров . Уроці називався Грузинів - Лиманський . Уроці — Веселий Грузинів . Селища Павло - Мануйлівського над річкою Міус у спискахроку немає . Вказаний уроці під ім'ям селище Малий Уділ на захід від Лотошникова . Уроці мавосіб населення . Селище Сухо - Сарматський засноване уроці підполковником О . Ф . Мелентьєвим . Хутір Мокро - Сарматський розташований у впадінні річки Мокрої Сарматки до Міусу . Був заснований старшиною Барабанщиковим , згодом перейшов до його дочки , яка була заміжня за Ханжонковим . У спискахроку названо селище Нижньо - Ханжонков , ароку — Ханжонков - Сарматський . У спискахроку вказано селище Мокро - Сарматський з населеннямосібі колишнім центром Сарматської волості . Адміністративний устрій До складу Андрієво - Мелентьєвського сільського поселення входять : село Андрієво - Мелентьєво — осібрік ) ; село Золотарево — осібрік ) ; село Лотошники — осібрік ) ; село Мар'євка — осібрік ) ; селище Дар'ївка — осібрік ) ; селище Мокросарматка — осібрік ) ; селище Павло - Мануйлівський — осібрік ) ; селище Сухосарматка — осібрік ) ; хутір Боркин — осібрік ) ; хутір Грузинівка — осібрік ) ; хутір Красний — осібрік ) ; хутір Родіонівка — осібрік ) . Примітки Сільські поселення Неклинівського району