Саекі но Іваю
Саекі но Іваю (д/н — після 710) — середньовічний японський державний та військовий діяч наприкінці періоду Асука. Один з перших відомих сьоґунів.

Життєпис 
Походив з аристократчиного роду Саекі. Другий син Саекі но Маро, кокусі провінції Бінґо. Про дату народження та початок кар'єри нічого невідомо. У 690-х роках отримав молодший п'ятий ранг та посаду кокусі провінції Ісе. У 697 році отримав верхню ступінь 5 молодшого рангу та 10 дворів.

702 року призначено зовнішнім секретарем (ґьонкі) дайдзьокана (Вищої державної ради), що відповідав за збирання податків. Того ж року отримує старший п'ятий ранг. В подальшому призначено старшим помічником Міністра народних справ.

У 709 році з огляду на повстання еміші на півночі держави разом з Косе но Маро очолив військовий похід. Саекі но Іваю отримав посаду чінтекі сьоґун — «полководець — завойовник варварів Заходу». На чолі флотилії рушив узбережжям Японського моря, висадившись на захід о. Хонсю. Тут успішно воював з супротивником, внаслідок цього зміцнив позиції японців, розширивши володіння від фортеці Дева, захистивши увесь повіт. Але рушити у гори не наважився.

Остання згадка про Саекі но Іваю відноситься до 710 року, коли він на посаді очільника правого кінного загону служив під орудою Отомо но Табіто брав участь у урочистій процесії вулицею судзуки до імператорського палацу (в ній вперше зафіксовано участь представникі вплемен еміші і хаято). Того ж року отримав нижню ступінь 5 старшого рангу. Подальша доля невідома.

Джерела 
 Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du Japon (Nihon Odai Ichiran). Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691.
 Kōdansha. (1993). Japan: an Illustrated Encyclopedia. Tokyo: Kōdansha

Сьоґуни
Рід Саекі
Саекі но Іваю ( д / н — після — середньовічний японський державний та військовий діяч наприкінці періоду Асука . Один з перших відомих сьоґунів . Життєпис Походив з аристократчиного роду Саекі . Другий син Саекі но Маро , кокусі провінції Бінґо . Про дату народження та початок кар'єри нічого невідомо . Ух роках отримав молодший п'ятий ранг та посаду кокусі провінції Ісе . Уроці отримав верхню ступіньмолодшого рангу тадворів . 702 року призначено зовнішнім секретарем ( ґьонкі ) дайдзьокана ( Вищої державної ради ) , що відповідав за збирання податків . Того ж року отримує старший п'ятий ранг . В подальшому призначено старшим помічником Міністра народних справ . Уроці з огляду на повстання еміші на півночі держави разом з Косе но Маро очолив військовий похід . Саекі но Іваю отримав посаду чінтекі сьоґун — « полководець — завойовник варварів Заходу » . На чолі флотилії рушив узбережжям Японського моря , висадившись на захід о . Хонсю . Тут успішно воював з супротивником , внаслідок цього зміцнив позиції японців , розширивши володіння від фортеці Дева , захистивши увесь повіт . Але рушити у гори не наважився . Остання згадка про Саекі но Іваю відноситься дороку , коли він на посаді очільника правого кінного загону служив під орудою Отомо но Табіто брав участь у урочистій процесії вулицею судзуки до імператорського палацу ( в ній вперше зафіксовано участь представникі вплемен еміші і хаято ) . Того ж року отримав нижню ступіньстаршого рангу . Подальша доля невідома . Джерела Titsingh , Isaac . Annales des empereurs du Japon ( Nihon Odai Ichiran ) . Paris : Royal Asiatic Society , Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland . OCLC Kōdansha . Japan : an Illustrated Encyclopedia . Tokyo: Kōdansha Сьоґуни Рід Саекі