Стенлі Маккристал
Стенлі Ален Маккристал (; 14 серпня 1954, Форт Лівенворт) — воєначальник ЗС США, генерал армії США (2009). У 2003—2008 рр. — командувач Об'єднаного Командування спеціальних операцій США. У 2009—2010 рр. — командувач Міжнародними силами сприяння безпеці в Афганістані.

Освіта 
 Центр підготовки сил спеціальних операцій армії США
 
 Військово-морський коледж
 Гарвардський університет
 бакалавр військових наук військового училища СВ США Вест-Пойнт (1976)
 магістр в галузі національної безпеки і стратегічних досліджень Військової академії ВМС США
 магістр в галузі міжнародних відносин , Ньюпорт (Род-Айленд).

Служба у ЗС США 
1972—1976 — курсант військового училища СВ США Вест-Пойнт.

82-а ПДД
 1976—1978 — командир взводу (взвод важкого озброєння 3-ї парашутно-десантної роти «С», 1-го ПДБ 504-го ПДП 82-ї ПДД, молодший 2-й лейтенант)
 1978—1978 — командир взводу, заступник командира роти (3-я парашутно-десантна рота 1-го пдб 504-го пдп 82-ї пдд, молодший 2-й — старший 1-й лейтенант)
 1978—1979 — курсант офіцерського відділення Школи підготовки особового складу спеціального призначення СВ США (в/ч «Форт Брегг», старший 1-й лейтенант)

7-ма група ССО
 1978—1980 — командир ДРГ (1-а рота 1-го батальйону 7-го полку спеціального призначення СВ, старший 1-й лейтенант)
 1980—1981 — курсант офіцерських курсів удосконалення  (в/ч «Форт Беннінг», старший 1-й лейтенант-капітан)
 1981—1982 — офіцер військової розвідки (офіцер забезпечення при групі ООН, Республіка Корея, капітан)

24-та дивізія СВ
 1982—1982 — офіцер штабу дивізії (начальник відділу штабу 24-ї дивізії СВ США, в/ч «Форт Стюарт», капітан)
 1982—1984 — командир роти спеціального призначення (1-а рота спеціального призначення 3-го окремого розвідувального батальйону 19-го полку 24-ї дивізії СВ США, капітан)
 1984—1985 — начальник штабу батальйону (орб 19-го полку 24-ї дивізії СВ США, капітан)

75-й полк рейнджерів
 1985—1986 — офіцер штабу батальйону (3-й ПДБ 75-го ПДП, капітан)
 1986—1987 — командир роти (1-а рота 3-го ПДБ 75-го ПДП, капітан)
 1987—1989 — начальник штабу батальйону (3-й ПДБ 75-го ПДП, капітан)
 1989—1990 — слухач військової академії (Військова академія ВМС, м. Ньюпорт штату Род-Айленд, майор)
 1990—1993 — співробітник центрального апарату Командування спецоперацій МО США (Командування спеціальних операцій, майор-підполковник). В якості співробітника УСО брав участь у плануванні застосування сил спеціального призначення в операції «Буря в пустелітелі»
 1993—1994 — командир батальйону (2-й ПДБ 504-го ПДП, підполковник)
 1994—1996 — командир батальйону (2-й ПДБ 75-го ПДП, підполковник)

 1996—1997 — на викладацькій роботі (запрошений на викладача Школи державного управління імені Джона Ф. Кеннеді Гарвардського університету, підполковник-полковник)
 1997—1999 — командир полку (75-го полку рейнджерів, полковник)
 1999—2000 — на науково-дослідній роботі (запрошений на наукового співробітника до «Ради з міжнародних відносин», Нью-Йорк, полковник)
 2000—2001 — начальник штабу дивізії (82-га пдд, полковник-бригадний генерал)
 2001 — одночасно командувач загальновійськовим угрупованням СВ США в Кувейті ()
 2001—2002 — начальник штабу корпусу (бригадний генерал)
 2002 — начальник штабу загальновійськової армії (180-а,  ЗС США, контингент ЗС США в Афганістані, , бригадний генерал)
 2002—2003 — заступник начальника управління (оперативне управління апарату ОКНШ, бригадний генерал)
 2003—2008 — начальник управління (УСО ГУ ССО, бригадний генерал — генерал-лейтенант). Брав участь в розробці плану захоплення Саддама Хусейна і розробці операції з ліквідації Абу аз-Заркаві
 2008—2009 — помічник голови ОКНШ (генерал-лейтенант)
 2009—2010 — командувач загальновійськовою армією (82-е оперативне угруповання ЗС США) і одночасно Міжнародними силами сприяння безпеці в Афганістані (генерал СВ)

Порядок надання військових звань

Відставка 
22 червня 2010 р. в журналі «Rolling Stone» вийшла стаття, де Маккристал допустив ряд різких висловлювань на адресу посла США в Афганістані Карла Ейкенбері. Також він уїдливо відгукнувся про віце-президента Д. Байдена і спецпредставника США в Афганістані й Пакистані Р. Голбрука. Незважаючи на те, що Маккристал відразу після цього вибачився за свої слова, ця скандальна публікація викликала гнів президента США Б. Обами, після чого генерал подав у відставку. 23 червня відставка була прийнята.

28 червня Маккристал заявив, що має намір звільнитися з військової служби. Хоча, згідно з американськими законами, повний генерал міг вийти у відставку тільки через три роки після надання військового звання, в Білому домі зробили для С. Маккристала виняток, і він звільнився зі Збройних Сил 23 липня 2010 р..

У 2017 р. вийшов фільм «Машина війни», у ролі прототипу генерала Стенлі Маккристала був Бред Пітт.

Діяльність по відставці 
У серпні 2010 р. Єльський університет оголосив, що він запросив Маккристала вести семінар для студентів магістратури з сучасного лідерства в Інституті глобальних досліджень імені Джексона.

У листопаді 2010 р. стало відомо, що Маккристал став членом правління пасажирської авіакомпанії «JetBlue Airways». На початку 2011 р. Маккристал заснував власну консалтингову компанію «McChrystal Group». У лютому 2011 р. Маккристал увійшов до ради директорів компанії «Navistar International», найбільшого виробника вантажних автомобілів для американської армії.

У грудні 2011 р. Маккристал був призначений бути головою ради директорів компанії «Siemens Government Technologies», нового підрозділу концерну «Siemens», створеного для роботи з замовленнями від американського уряду.

Особисте життя 
Сім'я Маккристала має ірландсько-шотландське походження. Його батько, Герберт Маккристал-молодший служив в армії США в окупованій Німеччині, Кореї та В'єтнамі, пізніше працював в Пентагоні і пішов із армії у званні генерал-майора. Стенлі був четвертою дитиною в сім'ї з п'яти хлопчиків і дівчинки: всі вони так чи інакше пов'язали своє життя з армією.

Володіє іспанською мовою.

Одружений з квітня 1977 р. Є батьком єдиного сина.

Відзнаки 
За інформацією Ради з міжнародних відносин:

Праці 
 Маккристал Стенлі, «Команда команд : Нові правила взаємодії у складному світі», 2018 р., 384 с. — ISBN 978-617-577-118-1.

Див. також 
 Машина війни (фільм)

Примітки

Посилання 
 
 Стэнли Маккристал в справочнике Коммерсанта
 Биография Стэнли Маккристала на сайте Совета по международным отношениям
 Elisabeth Bumiller, Mark Mazzetti. A General Steps From the Shadows 

Уродженці Канзасу
Генерали США
Рейнджери Армії США
Учасники війни в Перській затоці
Магістри наук
Мемуаристи США
Випускники Військової академії США
Письменники США XXI століття
Військові письменники
Учасники війни в Іраку
Учасники війни в Афганістані (з 2001 року)
Кавалери Легіона Заслуг (США)
Випускники університету Сальве Регіни
Кавалери Медалі за Іракську кампанію (США)
Кавалери Медалі за кампанію в Афганістані (США)
Кавалери Медалі за участь у війні в Затоці (США)
Кавалери Медалі за похвальну службу в Збройних силах (США)
Кавалери Медалі Визволення Кувейту (Саудівська Аравія)
Кавалери Медалі Визволення (Кувейт)
Автори нехудожньої літератури США XXI століття
Стенлі Ален Маккристал ( ; серпня Форт Лівенворт ) — воєначальник ЗС США , генерал армії США У2008 рр . — командувач Об'єднаного Командування спеціальних операцій США . У2010 рр . — командувач Міжнародними силами сприяння безпеці в Афганістані . Освіта Центр підготовки сил спеціальних операцій армії США Військово - морський коледж Гарвардський університет бакалавр військових наук військового училища СВ США Вест - Пойнт магістр в галузі національної безпеки і стратегічних досліджень Військової академії ВМС США магістр в галузі міжнародних відносин , Ньюпорт ( Род - Айленд ) . Служба у ЗС США 1972 — 1976 — курсант військового училища СВ США Вест - Пойнт . 82-а ПДД 1978 — командир взводу ( взвод важкого озброєнняї парашутно - десантної роти « С » ,го ПДБго ПДПї ПДД , молодшийй лейтенант ) 1978 — командир взводу , заступник командира ротия парашутно - десантна ротаго пдбго пдпї пдд , молодшийй — старшийй лейтенант ) 1979 — курсант офіцерського відділення Школи підготовки особового складу спеціального призначення СВ США ( в / ч « Форт Брегг » , старшийй лейтенант ) 7-ма група ССО 1980 — командир ДРГа ротаго батальйонуго полку спеціального призначення СВ , старшийй лейтенант ) 1981 — курсант офіцерських курсів удосконалення ( в / ч « Форт Беннінг » , старшийй лейтенант - капітан ) 1982 — офіцер військової розвідки ( офіцер забезпечення при групі ООН , Республіка Корея , капітан ) 24-та дивізія СВ 1982 — офіцер штабу дивізії ( начальник відділу штабуї дивізії СВ США , в /ч « Форт Стюарт » , капітан ) 1984 — командир роти спеціального призначенняа рота спеціального призначенняго окремого розвідувального батальйонуго полкуї дивізії СВ США , капітан ) 1985 — начальник штабу батальйону ( орбго полкуї дивізії СВ США , капітан ) 75-й полк рейнджерів 1986 — офіцер штабу батальйонуй ПДБго ПДП , капітан ) 1987 — командир ротиа ротаго ПДБго ПДП , капітан ) 1989 — начальник штабу батальйонуй ПДБго ПДП , капітан ) 1990 — слухач військової академії ( Військова академія ВМС , м . Ньюпорт штату Род - Айленд , майор ) 1993 — співробітник центрального апарату Командування спецоперацій МО США ( Командування спеціальних операцій , майор - підполковник ) . В якості співробітника УСО брав участь у плануванні застосування сил спеціального призначення в операції « Буря в пустелітелі » 1994 — командир батальйонуй ПДБго ПДП , підполковник ) 1996 — командир батальйонуй ПДБго ПДП , підполковник ) 1997 — на викладацькій роботі ( запрошений на викладача Школи державного управління імені Джона Ф . Кеннеді Гарвардського університету , підполковник - полковник ) 1999 — командир полкуго полку рейнджерів , полковник ) 2000 — на науково - дослідній роботі ( запрошений на наукового співробітника до « Ради з міжнародних відносин » , Нью-Йорк , полковник ) 2001 — начальник штабу дивізіїга пдд , полковник - бригадний генерал ) — одночасно командувач загальновійськовим угрупованням СВ США в Кувейті ( ) 2002 — начальник штабу корпусу ( бригадний генерал ) — начальник штабу загальновійськової арміїа , ЗС США , контингент ЗС США в Афганістані , , бригадний генерал ) 2003 — заступник начальника управління ( оперативне управління апарату ОКНШ , бригадний генерал ) 2008 — начальник управління ( УСО ГУ ССО , бригадний генерал — генерал - лейтенант ) . Брав участь в розробці плану захоплення Саддама Хусейна і розробці операції з ліквідації Абу аз - Заркаві 2009 — помічник голови ОКНШ ( генерал - лейтенант ) 2010 — командувач загальновійськовою армієюе оперативне угруповання ЗС США ) і одночасно Міжнародними силами сприяння безпеці в Афганістані ( генерал СВ ) Порядок надання військових звань Відставка 22 червняр . в журналі « Rolling Stone » вийшла стаття , де Маккристал допустив ряд різких висловлювань на адресу посла США в Афганістані Карла Ейкенбері . Також він уїдливо відгукнувся про віце - президента Д . Байдена і спецпредставника США в Афганістані й Пакистані Р . Голбрука . Незважаючи на те , що Маккристал відразу після цього вибачився за свої слова , ця скандальна публікація викликала гнів президента США Б . Обами , після чого генерал подав у відставку . червня відставка була прийнята . 28 червня Маккристал заявив , що має намір звільнитися з військової служби . Хоча , згідно з американськими законами , повний генерал міг вийти у відставку тільки через три роки після надання військового звання , в Білому домі зробили для С . Маккристала виняток , і він звільнився зі Збройних Силлипняр .. Ур . вийшов фільм « Машина війни » , у ролі прототипу генерала Стенлі Маккристала був Бред Пітт . Діяльність по відставці У серпнір . Єльський університет оголосив , що він запросив Маккристала вести семінар для студентів магістратури з сучасного лідерства в Інституті глобальних досліджень імені Джексона . У листопадір . стало відомо , що Маккристал став членом правління пасажирської авіакомпанії « JetBlue Airways » . На початкур . Маккристал заснував власну консалтингову компанію « McChrystal Group » . У лютомур . Маккристал увійшов до ради директорів компанії « Navistar International » , найбільшого виробника вантажних автомобілів для американської армії . У груднір . Маккристал був призначений бути головою ради директорів компанії « Siemens Government Technologies » , нового підрозділу концерну « Siemens » , створеного для роботи з замовленнями від американського уряду . Особисте життя Сім'я Маккристала має ірландсько - шотландське походження . Його батько , Герберт Маккристал - молодший служив в армії США в окупованій Німеччині , Кореї та В'єтнамі , пізніше працював в Пентагоні і пішов із армії у званні генерал - майора . Стенлі був четвертою дитиною в сім'ї з п'яти хлопчиків і дівчинки : всі вони так чи інакше пов'язали своє життя з армією . Володіє іспанською мовою . Одружений з квітняр . Є батьком єдиного сина . Відзнаки За інформацією Ради з міжнародних відносин : Праці Маккристал Стенлі , « Команда команд \ : Нові правила взаємодії у складному світі » , р . , с . — ISBN577 - 118 - 1 . Див . також Машина війни ( фільм ) Примітки Посилання Стэнли Маккристал в справочнике Коммерсанта Биография Стэнли Маккристала на сайте Совета по международным отношениям Elisabeth Bumiller , Mark Mazzetti . A General Steps From the Shadows Уродженці Канзасу Генерали США Рейнджери Армії США Учасники війни в Перській затоці Магістри наук Мемуаристи США Випускники Військової академії США Письменники США XXI століття Військові письменники Учасники війни в Іраку Учасники війни в Афганістані ( зроку ) Кавалери Легіона Заслуг ( США ) Випускники університету Сальве Регіни Кавалери Медалі за Іракську кампанію ( США ) Кавалери Медалі за кампанію в Афганістані ( США ) Кавалери Медалі за участь у війні в Затоці ( США ) Кавалери Медалі за похвальну службу в Збройних силах ( США ) Кавалери Медалі Визволення Кувейту ( Саудівська Аравія ) Кавалери Медалі Визволення ( Кувейт ) Автори нехудожньої літератури США XXI століття