Миодраг Радулович
Миодраг Радулович (,  23 жовтня 1967, Подгориця) — югославський футболіст, що грав на позиції півзахисника. По завершенні ігрової кар'єри — чорногорський тренер.

Ігрова кар'єра 
Народився 23 жовтня 1967 року в місті Тітоград. Вихованець футбольної школи клубу «Будучност» з рідного міста. У дорослому футболі дебютував 1988 року виступами за команду другого дивізіону Югославії «Сутьєска», але з наступного року став виступати у вищому дивізіоні країни за рідну «Будучност».

1991 року уклав контракт з «Хайдуком» (Кула), у складі якого провів наступні два роки своєї кар'єри гравця. Після цього з 1993 року один сезон захищав кольори клубу «Земун».

В результаті югославських воєн вирішив покинути країну і пограв за грецький «Пієрікос» та шведський «Дегерфорс». Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за команду «Дегерфорс» у 1997 році.

Кар'єра тренера 
Розпочав тренерську кар'єру 2001 року, працюючи асистентом  спочатку у «Зеті», де пропрацював з 2001 по 2003 рік, а потім і боснійському «Бораці» (Баня-Лука).

Після цього став асистентом Владимира Петровича у молодіжній збірній Сербії та Чорногорії, з якою став віце-чемпіоном Європи 2004 року, а також учасником футбольного турніру на Олімпійських іграх того ж року. В подальшому Радулович став головним тренером юнацької збірної Сербії та Чорногорії, яку тренував один рік.

2006 року знову став асистентом, працюючи у штабі співвітчизника Желько Петровича в португальській «Боавішті». Після чого протягом 3 років, починаючи з 2007 року, був головним тренером команди новоствореної юнацької збірної Чорногорії.

У січні 2010 року Радулович очолив «Пахтакор», з яким вийшов у плей-оф Ліги чемпіонів АФК. Втім 3 травня, лише за тиждень до зустрічі 1/8 фіналу турніру з катарською «Аль-Гарафою», він подав у відставку, посилаючись на сімейні причини і те, що його запросили працювати в «європейському клубі з багатою історією і великими амбіціями близького друга». Цем клубом виявилось «Динамо» (Москва), де Радулович працював по квітень 2011 року в статусі асистента у свого співвітчизника Миодрага Божовича. 21 квітня 2011 року на офіційному сайті клубу оголосили про розірвання контракту з Божовичем за взаємною згодою сторін. У відставку пішов і тренерський штаб.

Після невдалої кар'єри в Росії повернувся на батьківщину і у сезоні 2011/12 працював головним тренером рідної «Будучності». Під його керівництвом команда стала чемпіоном Чорногорії.

У червні 2012 року Радулович очолив кувейтську «Казму», а влітку 2013 року був запрошений в казахстанський «Атирау». За підсумками сезону 2013 року клуб посів 8-е місце, після чого Миодраг покинув посаду.

1 березня 2014 року Радулович став головним тренером кувейтської «Аль-Джахри», де працював до 30 квітня 2015 року. А з 1 травня 2015 року він був запрошений на посаду тренера національної збірної Лівану, з якою вийшов у фінальну частину Кубка Азії 2019 року. Це був історичний перший вдалий прохід кваліфікаційного раунду для ліванців, оскільки до цього збірна зіграла на континентальній першості лише одного разу — на домашньому турнірі 2000 року, куди напряму потрапила як господар змагань. Крім цього під керівництвом чорногорського фахівця збірна досягла свого найкращого в історії місця в рейтингу ФІФА — 77 позиція. На Кубку Азії 2019 ліванці здобули свої історичні перші очки у фінальних частинах континентальної першості, обігравши з рахунком 4:1 у заключній грі групового етапу збірну Північної Кореї. Однак цих трьох очок виявилося недостатньо аби пробитися до плей-оф. Згодом було оголошено, що ліванці не подовжитимуть контракт із чорногорським фахівцем, який добігав завершення 1 травня 2019 року.

Наприкінці квітня 2019 року Радулович був призначений головним тренером збірної М'янми, однак вже за півроку був звільнений через незадовільні результати.

Досягнення

Тренерські 
 Чемпіон Чорногорії: 2011-12

Особисте життя 
Миодраг Радулович одружений і має двох синів. Крім чорногорської мови, володіє сербською, англійською, російською та грецькою мовою. Він також є одним з викладачів школи тренерів УЄФА та Футбольного союзу Чорногорії.

Примітки

Посилання 
 
 
 

югославські футболісти
чорногорські футбольні тренери
Тренери кубка Азії з футболу 2019
Футболісти «Сутьєски»
Футболісти «Будучності» (Подгориця)
Футболісти «Хайдука» (Кула)
Футболісти «Земуна»
Футболісти «Пієрікоса»
Футболісти «Дегерфорса»
Тренери ФК «Зета»
Тренери молодіжної збірної Сербії та Чорногорії з футболу
Тренери юнацької збірної Сербії та Чорногорії з футболу
Тренери ФК «Боавішта»
Тренери юнацької збірної Чорногорії з футболу
Тренери ФК «Динамо» Москва
Тренери ФК «Будучност» (Подгориця)
Тренери ФК «Казма»
Тренери ФК «Атирау»
Тренери ФК «Аль-Джахра»
Тренери збірної Лівану з футболу
Тренери збірної М'янми з футболу
чорногорські футбольні легіонери
Футбольні легіонери в Сербії
Футбольні легіонери у Греції
Футбольні легіонери у Швеції
Уродженці Подгориці
Тренери ФК «Зоб Ахан»
Миодраг Радулович ( , жовтня Подгориця ) — югославський футболіст , що грав на позиції півзахисника . По завершенні ігрової кар'єри — чорногорський тренер . Ігрова кар'єра Народивсяжовтняроку в місті Тітоград . Вихованець футбольної школи клубу « Будучност » з рідного міста . У дорослому футболі дебютував року виступами за команду другого дивізіону Югославії « Сутьєска » , але з наступного року став виступати у вищому дивізіоні країни за рідну « Будучност » . 1991 року уклав контракт з « Хайдуком » ( Кула ) , у складі якого провів наступні два роки своєї кар'єри гравця . Після цього зроку один сезон захищав кольори клубу « Земун » . В результаті югославських воєн вирішив покинути країну і пограв за грецький « Пієрікос » та шведський « Дегерфорс » . Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за команду « Дегерфорс » уроці . Кар'єра тренера Розпочав тренерську кар'єруроку , працюючи асистентом спочатку у « Зеті » , де пропрацював зпорік , а потім і боснійському « Бораці » ( Баня - Лука ) . Після цього став асистентом Владимира Петровича у молодіжній збірній Сербії та Чорногорії , з якою став віце - чемпіоном Європироку , а також учасником футбольного турніру на Олімпійських іграх того ж року . В подальшому Радулович став головним тренером юнацької збірної Сербії та Чорногорії , яку тренував один рік . 2006 року знову став асистентом , працюючи у штабі співвітчизника Желько Петровича в португальській « Боавішті » . Після чого протягомроків , починаючи зроку , був головним тренером команди новоствореної юнацької збірної Чорногорії . У січніроку Радулович очолив « Пахтакор » , з яким вийшов у плей-оф Ліги чемпіонів АФК . Втімтравня , лише за тиждень до зустрічі8 фіналу турніру з катарською « Аль - Гарафою » , він подав у відставку , посилаючись на сімейні причини і те , що його запросили працювати в « європейському клубі з багатою історією і великими амбіціями близького друга » . Цем клубом виявилось « Динамо » ( Москва ) , де Радулович працював по квітеньроку в статусі асистента у свого співвітчизника Миодрага Божовича . квітняроку на офіційному сайті клубу оголосили про розірвання контракту з Божовичем за взаємною згодою сторін . У відставку пішов і тренерський штаб . Після невдалої кар'єри в Росії повернувся на батьківщину і у сезоні12 працював головним тренером рідної « Будучності » . Під його керівництвом команда стала чемпіоном Чорногорії . У червніроку Радулович очолив кувейтську « Казму » , а вліткуроку був запрошений в казахстанський « Атирау » . За підсумками сезонуроку клуб посіве місце , після чого Миодраг покинув посаду . 1 березняроку Радулович став головним тренером кувейтської « Аль - Джахри » , де працював доквітняроку . А зтравняроку він був запрошений на посаду тренера національної збірної Лівану , з якою вийшов у фінальну частину Кубка Азіїроку . Це був історичний перший вдалий прохід кваліфікаційного раунду для ліванців , оскільки до цього збірна зіграла на континентальній першості лише одного разу — на домашньому турніріроку , куди напряму потрапила як господар змагань . Крім цього під керівництвом чорногорського фахівця збірна досягла свого найкращого в історії місця в рейтингу ФІФА — позиція . На Кубку Азіїліванці здобули свої історичні перші очки у фінальних частинах континентальної першості , обігравши з рахунком1 у заключній грі групового етапу збірну Північної Кореї . Однак цих трьох очок виявилося недостатньо аби пробитися до плей-оф . Згодом було оголошено , що ліванці не подовжитимуть контракт із чорногорським фахівцем , який добігав завершеннятравняроку . Наприкінці квітняроку Радулович був призначений головним тренером збірної М'янми , однак вже за пів року був звільнений через незадовільні результати . Досягнення Тренерські Чемпіон Чорногорії : Особисте життя Миодраг Радулович одружений і має двох синів . Крім чорногорської мови , володіє сербською , англійською , російською та грецькою мовою . Він також є одним з викладачів школи тренерів УЄФА та Футбольного союзу Чорногорії . Примітки Посилання югославські футболісти чорногорські футбольні тренери Тренери кубка Азії з футболу Футболісти « Сутьєски » Футболісти « Будучності » ( Подгориця ) Футболісти « Хайдука » ( Кула ) Футболісти « Земуна » Футболісти « Пієрікоса » Футболісти « Дегерфорса » Тренери ФК « Зета » Тренери молодіжної збірної Сербії та Чорногорії з футболу Тренери юнацької збірної Сербії та Чорногорії з футболу Тренери ФК « Боавішта » Тренери юнацької збірної Чорногорії з футболу Тренери ФК « Динамо » Москва Тренери ФК « Будучност » ( Подгориця ) Тренери ФК « Казма » Тренери ФК « Атирау » Тренери ФК « Аль - Джахра » Тренери збірної Лівану з футболу Тренери збірної М'янми з футболу чорногорські футбольні легіонери Футбольні легіонери в Сербії Футбольні легіонери у Греції Футбольні легіонери у Швеції Уродженці Подгориці Тренери ФК « Зоб Ахан »