Тягнибіда Яків Хомич
Яків Хомич Тягнибіда (, село Глинськ Роменського повіту Полтавської губернії, тепер Роменського району Сумської області — розстріляний ) — радянський партійний і державний діяч, заступник голови Ради Народних Комісарів Української РСР. Депутат Верховної Ради СРСР 1-го скликання (1937—1938).

Біографія 
Народився в селянській родині.

Служив у російській імператорській армії, учасник Першої світової війни. У 1916 році закінчив школу прапорщиків, одержав чин підпоручника російської армії.

З 1918 року — в Червоній армії, учасник Громадянської війни в Росії.

Член РКП(б) з 1920 року.

У 1925 році закінчив гірничий інститут.

З 1924 року — штейгер на шахтах Донбасу; керуючий Карповськими рудниками у Вознесенську-Донецькому; на відповідальних посадах в народному господарстві СРСР.

У 1933—1935 роках — начальник шахти № 12 «Метробуду» міста Москви.

У 1936—1937 роках — директор Одеського індустріального інституту.

2 листопада 1937 — 20 травня 1938 року — заступник голови Ради Народних Комісарів Української РСР.
 
8 червня 1938 року заарештований органами НКВС СРСР. Згідно вироку Воєнної колегії Верховного суду СРСР від 22 вересня 1938 року засуджений до розстрілу, розстріляний цього ж дня. Місце розстрілу і поховання невідоме.

Вирок від 22 вересня 1938 року щодо Тягнибіди «у зв'язку з нововиявленими обставинами» скасований Воєнною колегією Верховного суду СРСР 1 жовтня 1957. Справа припинено за відсутністю складу злочину. Реабілітований посмертно.

Нагороди 
 орден Леніна (13.05.1935)

Джерела 
   

Уродженці Глинська (Роменський район)
Реабілітовані в СРСР
Члени КПРС
Міністри УРСР
Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Яків Хомич Тягнибіда ( , село Глинськ Роменського повіту Полтавської губернії , тепер Роменського району Сумської області — розстріляний ) — радянський партійний і державний діяч , заступник голови Ради Народних Комісарів Української РСР . Депутат Верховної Ради СРСРго скликання1938 ) . Біографія Народився в селянській родині . Служив у російській імператорській армії , учасник Першої світової війни . Уроці закінчив школу прапорщиків , одержав чин підпоручника російської армії . Зроку — в Червоній армії , учасник Громадянської війни в Росії . Член РКП ( б ) зроку . Уроці закінчив гірничий інститут . Зроку — штейгер на шахтах Донбасу ; керуючий Карповськими рудниками у Вознесенську - Донецькому ; на відповідальних посадах в народному господарстві СРСР . У1935 роках — начальник шахти № 12 « Метробуду » міста Москви . У1937 роках — директор Одеського індустріального інституту . 2 листопада — травняроку — заступник голови Ради Народних Комісарів Української РСР . 8 червняроку заарештований органами НКВС СРСР . Згідно вироку Воєнної колегії Верховного суду СРСР відвересняроку засуджений до розстрілу , розстріляний цього ж дня . Місце розстрілу і поховання невідоме . Вирок відвересняроку щодо Тягнибіди « у зв'язку з нововиявленими обставинами » скасований Воєнною колегією Верховного суду СРСРжовтня Справа припинено за відсутністю складу злочину . Реабілітований посмертно . Нагороди орден Леніна05 . 1935 ) Джерела Уродженці Глинська ( Роменський район ) Реабілітовані в СРСР Члени КПРС Міністри УРСР Депутати Верховної Ради СРСРго скликання