Бутав Кейстутович
Бутав (, у хрещенні — Генріх,  після 1380) — князь дорогочинський, син троцького князя та великого князя литовського, Кейстута, внук Гедиміна.

Біографія 
Отримав у володіння від батька Дорогочин. У 1365 році Бутав очолив змову литовських нобілів проти свого батька Кейстута. Він вступив в таємні переговори з тевтонськими лицарями та домовився про хрещення в католицизм і союз з Орденом. Однак віленський намісник, боярин Дірсуне, арештував Бутава та кинув його в темницю в одній з прикордонних литовських фортець.

Та прихильник Бутава, боярин Сурвілл, який раніше був посередником на переговорах з Орденом зумів хитрістю захопити замок та витягнути з полону свого сюзерена. Дірсуне був вбитий змовниками, які після цього втекли у володіння тевтонців.

25 липня 1365 року в Кенігсбергу Бутав прийняв католицьке хрещення під іменем Генріх. Разом з ним хрестився і Сурвілл та інші змовники. На церемонії був присутній сам великий магістр ордену та багато знатних гостей з німецьких земель.

У серпні 1365 року Бутав-Генріх бере участь у великому хрестовому поході на Литву. Великий магістр розраховував на підтримку з боку прихильників Бутава і вступив на литовські землі. Хрестоносці вторглись в Жемайтію та спустошили землі між Невяжем і Святою. Лицарі підійшли до Вільни, але комендант замку відмовився його здавати. Тим часом у Бутава так і не появились прихильники серед співвітчизників. Тевтонці спустошили околиці Кернави та Майшайгалли, і всього лиш через 13 днів змушені були повернутися у Пруссію.

Між 1365 та 1368 роками Бутав-Генріх покинув прусські володіння тевтонців та прибув до двору німецького імператора та чеського короля, Карла IV Люксембурга в Прагу. Від нього Бутав отримав титул герцога та земельні наділи.

Між 1368 та 1380 Бутав-Генріх неодноразово згаданий при дворі імператорів Карла IV та його спадкоємця Вацлава IV. У травні 1380 року Бутав помер та був похований у августинському костелі св. Фоми у Празі.

Література та джерела 
 Антонович В. Б. Очерк истории Великого княжества Литовского до смерти Великого князя Ольгерда. — К., 1995. — ISBN 5-325-00529-4.
 
 Кушняревіч А. Кейстутавічы // Вялікае Княства Літоўскае: Энцыклапедыя / Гал. рэд. Г. П. Пашкоў. — Мінск: Беларуская Энцыклапедыя імя Петруся Броўкі, 2007. — Т. 2. — 86.

Литовські князі
Кейстутовичі
Бутав ( , у хрещенні — Генріх , після — князь дорогочинський , син троцького князя та великого князя литовського , Кейстута , внук Гедиміна . Біографія Отримав у володіння від батька Дорогочин . Уроці Бутав очолив змову литовських нобілів проти свого батька Кейстута . Він вступив в таємні переговори з тевтонськими лицарями та домовився про хрещення в католицизм і союз з Орденом . Однак віленський намісник , боярин Дірсуне , арештував Бутава та кинув його в темницю в одній з прикордонних литовських фортець . Та прихильник Бутава , боярин Сурвілл , який раніше був посередником на переговорах з Орденом зумів хитрістю захопити замок та витягнути з полону свого сюзерена . Дірсуне був вбитий змовниками , які після цього втекли у володіння тевтонців . 25 липняроку в Кенігсбергу Бутав прийняв католицьке хрещення під іменем Генріх . Разом з ним хрестився і Сурвілл та інші змовники . На церемонії був присутній сам великий магістр ордену та багато знатних гостей з німецьких земель . У серпніроку Бутав - Генріх бере участь у великому хрестовому поході на Литву . Великий магістр розраховував на підтримку з боку прихильників Бутава і вступив на литовські землі . Хрестоносці вторглись в Жемайтію та спустошили землі між Невяжем і Святою . Лицарі підійшли до Вільни , але комендант замку відмовився його здавати . Тим часом у Бутава так і не появились прихильники серед співвітчизників . Тевтонці спустошили околиці Кернави та Майшайгалли , і всього лиш черезднів змушені були повернутися у Пруссію . Міжтароками Бутав - Генріх покинув прусські володіння тевтонців та прибув до двору німецького імператора та чеського короля , Карла IV Люксембурга в Прагу . Від нього Бутав отримав титул герцога та земельні наділи . МіжтаБутав - Генріх неодноразово згаданий при дворі імператорів Карла IV та його спадкоємця Вацлава IV . У травніроку Бутав помер та був похований у августинському костелі св . Фоми у Празі . Література та джерела Антонович В . Б . Очерк истории Великого княжества Литовского до смерти Великого князя Ольгерда . — К . , — ISBN00529 - 4 . Кушняревіч А . Кейстутавічы / / Вялікае Княства Літоўскае : Энцыклапедыя / Гал . рэд . Г . П . Пашкоў . — Мінск : Беларуская Энцыклапедыя імя Петруся Броўкі , — Т . — Литовські князі Кейстутовичі