Петров Михайло Петрович (полковник)
Михайло Петрович Петров (17 листопада 1904 — 5 серпня 1967) — Герой Радянського Союзу, командир 364-го стрілецького полку 139-ї стрілецької дивізії 50-ї армії 2-го Білоруського фронту, підполковник.

Біографія 
Михайло Петрович Петров народився в селі Старі Шарашли нині Бакалинського району Башкортостану в родині селянина-батрака. Батьки до 1917 року працювали наймитами у поміщика Маслова Василя Єрофейовича в селі Бакали. З 1917 року займаються сільським господарством. В 7 років пішов вчитися в сільську школу де закінчив 4 класи. Татарин. Член КПРС з 1929 року. Закінчив початкову школу. Працював телеграфістом.

У Червоній Армії з 1926 року.

На фронтах Другої світової війни з листопада 1941 року. У 1944 році закінчив курси «Постріл».

Командир 364-го стрілецького полку (139-а стрілецька дивізія, 50-а армія, 2-й Білоруський фронт) підполковник Петров вміло керував підрозділами полку в червневому настанні 1944 року. Зламавши оборону противника, полк 24—26 червня форсував річки Проня, Бася, Реста і в ніч на 28 червня 1944 року — Дніпро південніше міста Могильов, звільнив понад 215 населених пунктів, відрізав шляхи відходу на захід оточеному угрупованню супротивника.

Звання Героя Радянського Союзу присвоєно 24 березня 1945 року.

Після війни продовжував службу в армії. У 1949 році закінчив Ленінградську вищу бронетанкову школу. З 1954 року полковник Петров — в запасі.

Жив і працював у Вінниці.

Помер 5 серпня 1967 року.

Нагороди 

 Медаль «Золота Зірка» (24.03.1945);
 два ордени Леніна (24.03.1945, 19.11.1951);
 два ордени Червоного Прапора (10.01.1942, 27.06.1944);
 орден Олександра Невського (19.09.1944);
 орден Червоної Зірки (03.11.1944);
 медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр .. » (09.05.1945)
 медаль «За взяття Кенігсберга» 
 медаль «30 років Радянської Армії і Флоту» (20.02.1948)
 медаль «За Одру, Нісу і Балтику»
 медалі.

Примітки

Література 

 Герои Советского Союза: Краткий биографический словарь / Пред. ред. коллегии И. Н. Шкадов. — М.: Воениздат, 1988. — Т. 2 /Любов — Ящук/. — 863 с. — 100 000 экз. — ISBN 5-203-00536-2.
 Навечно в сердце народном. 3-е изд., доп. и испр. — Минск, 1984.
 Подвиги их — бессмертны. — Уфа: Китап, 2000.
 Славные сыны Башкирии. Книга 4. — Уфа, 1979.
 Стаття у Башкирській енциклопедії

Посилання 
 Михайло Петрович Петров. На сайті «Герої країни». 

Герої Радянського Союзу
Кавалери ордена Олександра Невського
Кавалери ордена Червоного Прапора
Кавалери ордена Червоної Зірки
Кавалери ордена Леніна
Радянські командири полків у Другій світовій війні
Нагороджені медаллю «За оборону Москви»
Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
Полковники (СРСР)
Народились 17 листопада
Народились 1904
Померли 5 серпня
Померли 1967
Померли у Вінниці
Учасники Битви за Дніпро
Члени КПРС
Уродженці Башкортостану
Учасники Другої світової війни з СРСР
Михайло Петрович Петровлистопада — серпня — Герой Радянського Союзу , командирго стрілецького полкуї стрілецької дивізіїї арміїго Білоруського фронту , підполковник . Біографія Михайло Петрович Петров народився в селі Старі Шарашли нині Бакалинського району Башкортостану в родині селянина - батрака . Батьки дороку працювали наймитами у поміщика Маслова Василя Єрофейовича в селі Бакали . Зроку займаються сільським господарством . Вроків пішов вчитися в сільську школу де закінчивкласи . Татарин . Член КПРС зроку . Закінчив початкову школу . Працював телеграфістом . У Червоній Армії зроку . На фронтах Другої світової війни з листопадароку . Уроці закінчив курси « Постріл » . Командирго стрілецького полкуа стрілецька дивізія , а армія , й Білоруський фронт ) підполковник Петров вміло керував підрозділами полку в червневому настанніроку . Зламавши оборону противника , полк26 червня форсував річки Проня , Бася , Реста і в ніч начервняроку — Дніпро південніше міста Могильов , звільнив понаднаселених пунктів , відрізав шляхи відходу на захід оточеному угрупованню супротивника . Звання Героя Радянського Союзу присвоєноберезняроку . Після війни продовжував службу в армії . Уроці закінчив Ленінградську вищу бронетанкову школу . Зроку полковник Петров — в запасі . Жив і працював у Вінниці . Померсерпняроку . Нагороди Медаль « Золота Зірка » 03 . 1945 ) ; два ордени Леніна03 . 1945 , 11 . 1951 ) ; два ордени Червоного Прапора01 . 1942 , 06 . 1944 ) ; орден Олександра Невського09 . 1944 ) ; орден Червоної Зірки11 . 1944 ) ; медаль « За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війнірр \ .. » 05 . 1945 ) медаль « За взяття Кенігсберга » медаль « 30 років Радянської Армії і Флоту » 02 . 1948 ) медаль « За Одру , Нісу і Балтику » медалі . Примітки Література Герои Советского Союза : Краткий биографический словарь / Пред . ред . коллегии И . Н . Шкадов . — М . : Воениздат , — Т . 2 / Любов — Ящук / . — с . — 000 экз . — ISBN00536- 2 . Навечно в сердце народном . е изд . , доп . и испр . — Минск , Подвиги их — бессмертны . — Уфа : Китап , Славные сыны Башкирии . Книга — Уфа , Стаття у Башкирській енциклопедії Посилання Михайло Петрович Петров . На сайті « Герої країни » . Герої Радянського Союзу Кавалери ордена Олександра Невського Кавалери ордена Червоного Прапора Кавалери ордена Червоної Зірки Кавалери ордена Леніна Радянські командири полків у Другій світовій війні Нагороджені медаллю « За оборону Москви » Нагороджені медаллю « За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » Полковники ( СРСР ) Народилисьлистопада Народились Померлисерпня Померли Померли у Вінниці Учасники Битви за Дніпро Члени КПРС Уродженці Башкортостану Учасники Другої світової війни з СРСР