Адельгейда Саксен-Мейнінгенська (1891—1971)
Адельгейда Саксен-Мейнінгенська (), повне ім'я Адельгейда Ерна Марія Кароліна Єлизавета Саксен-Мейнінгенська (), 16 серпня 1891 — 25 квітня 1971) — принцеса Саксен-Мейнінгенська, донька принца Саксен-Мейнінгенського Фрідріха та графині Адельгейди цур Ліппе-Бістерфельд, дружина прусського принца Адальберта.

У 1919—1928 роках мешкала із родиною на віллі Adelhaidswerd у Бад-Гомбурзі. Згодом подружжя переїхало до Швейцарії, де усамітнено провело решту життя. Перші роки за кордоном проживали під псевдонімами граф та графиня фон Лінген.

Біографія 
Адельгейда народилась 16 серпня 1891 року у Касселі. Вона була другою дитиною та другою донькою в родині принца Саксен-Мейнінгенського Фрідріха та його дружини Адельгейди цур Ліппе-Бістерфельд. Батько, який був вояком прусської армії, служив в цей час у Гессенському польовому артилерійському полку № 11 в чині капітана. Її дід з батьківського боку був правлячим герцогом Саксен-Мейнінгена.

Мала старшу на рік сестру Феодору. Згодом сімейство поповнилося молодшими дітьми: Георгом, Ернстом, Луїзою та Бернхардом. В родині дівчинку кликали Аді.

Принцеса страждала від порфірії й мала певні нервово-психічні розлади та фізичні проблеми. Часто хворіючи, багато часу проводила у різноманітних клініках та на курортах, супроводжувана матір'ю. Найчастіше бувала в Ганновері. На початку 1910-х років вона познайомилася із принцом Адальбертом Прусським. З початку 1914 року він надсилав їй любовні листи і, зрештою, зробив пропозицію.

У 22 роки Адельгейда взяла шлюб із 30-річним принцом Адальбертом, середнім сином імператора Вільгельма II. Нареченого змальовували як найбільш стриманого та мовчазного з дітей кайзера. До весілля він, будучи моряком, мешкав у невеличкому будинку в порту Кіль. Вінчання пройшло 3 вересня 1914 року у Вільгельмсгафені, невдовзі після початку Першої світової війни та мобілізації, а також за місяць після смерті діда нареченої, Георга ІІ. В той же день Німеччина оголосила війну Франції, був висунутий ультиматум Бельгії, а Люксембург вже було окуповано.

Цей шлюб мав закріпити відносини між Пруссією та Саксен-Мейнінгеном. Союз був дуже добре сприйнятий німецьким імператорським подружжям, в той час як морганатичний шлюб іншого сина, Оскара, із графинею фон Бассевіц вони сприйняли прохолодно.

Адальберт після весілля брав участь у бойових діях на суші. Помилково було оголошено про його загибель у битві за Брюссель. Існувала навіть французька літографія, яка ілюструвала цю неточність. Насправді, у серпні місяці на полях Бельгії загинув батько Адельгейди, Фрідріх Саксен-Мейнінгенський. В цей же час у Франції не стало її молодшого брата Ернста.

Помилка швидко з'ясувалася, і Адальберта перевели на флот. Із Адельгейдою вони мешкали в Кілі. Подружнє життя пари описували як надзвичайно гармонійне. У них народилося троє дітей:
 Вікторія Марина ( та  4 вересня 1915) — прожила кілька годин;
 Вікторія Марина (1917—1981) — дружина американця Кірбі Вільяма Петерсона, мала трьох дітей;
 Вільгельм-Віктор (1919—1989) — був одружений із графинею Марією-Антуанеттою фон Гойос, мав сина та доньку.

В імперський час були дуже поширені поштівки із зображеннями принцеси Адельгейди. Деякі з них були благодійними картами, і кошти з їхнього продажу йшли на благодійність. За пітдримки принцеси у липні 1918 року у Берхтесгадені та на Келлерзеє були відкриті два будинки відпочинку для моряків.

Листопадова революція знайшла сімейство в Кілі, коли Адельгейда чекала на появу сина. Влітку 1919 року вони всі разом оселилися на віллі Adelhaidswerd у Бад-Гомбургу, збудованій у 1910 році. З часом стан Адельгейди гіршав, і вона все більше часу лікувалася в клініках. Зрештою, у 1928 році сімейство виїхало до Швейцарії, де перший час подружжя мешкало під псевдонімами графа та графині фон Лінген. Гірське повітря цієї країни виявилося цілющим для здоров'я принцеси. Пара усамітнено проживала в містечку Ля Тур-де-Пельц в кантоні Во на березі Женевського озера. Їхні діти здобували освіту у місцевих школах. Через двадцять років, у вересні 1948 року, Адальберт пішов з життя.

Адельгейда після смерті чоловіка спілкувалася лише з його сестрою Вікторією Луїзою, загубивши всі інші зв'язки з домом Гогенцоллернів. Вона пережила Адальберта більш, ніж на двадцять років, і померла 25 квітня 1971 року в Ля Тур-де-Пельц. Похована поруч із ним на місцевому цвинтарі.

Генеалогія

Примітки

Посилання 
 Дім Саксен-Мейнінген 
 Профіль на Geni.com  
 Профіль на Thepeerage.com  
 Генеалогія Адельгейди Саксен-Мейнінгенської  
 Генеалогія Адальберта Прусського  

Саксен-Мейнінгени
Гогенцоллерни
Німецькі принцеси
Адельгейда Саксен - Мейнінгенська ( ) , повне ім'я Адельгейда Ерна Марія Кароліна Єлизавета Саксен - Мейнінгенська ( ) , серпня — квітня — принцеса Саксен - Мейнінгенська , донька принца Саксен - Мейнінгенського Фрідріха та графині Адельгейди цур Ліппе - Бістерфельд , дружина прусського принца Адальберта . У1928 роках мешкала із родиною на віллі Adelhaidswerd у Бад -Гомбурзі . Згодом подружжя переїхало до Швейцарії , де усамітнено провело решту життя . Перші роки за кордоном проживали під псевдонімами граф та графиня фон Лінген . Біографія Адельгейда народиласьсерпняроку у Касселі . Вона була другою дитиною та другою донькою в родині принца Саксен - Мейнінгенського Фрідріха та його дружини Адельгейди цур Ліппе - Бістерфельд . Батько , який був вояком прусської армії , служив в цей час у Гессенському польовому артилерійському полку № 11 в чині капітана . Її дід з батьківського боку був правлячим герцогом Саксен - Мейнінгена . Мала старшу на рік сестру Феодору . Згодом сімейство поповнилося молодшими дітьми : Георгом , Ернстом , Луїзою та Бернхардом . В родині дівчинку кликали Аді . Принцеса страждала від порфірії й мала певні нервово - психічні розлади та фізичні проблеми . Часто хворіючи , багато часу проводила у різноманітних клініках та на курортах , супроводжувана матір'ю . Найчастіше бувала в Ганновері . На початкух років вона познайомилася із принцом Адальбертом Прусським . З початкуроку він надсилав їй любовні листи і , зрештою , зробив пропозицію . Уроки Адельгейда взяла шлюб ізрічним принцом Адальбертом , середнім сином імператора Вільгельма II . Нареченого змальовували як найбільш стриманого та мовчазного з дітей кайзера . До весілля він , будучи моряком , мешкав у невеличкому будинку в порту Кіль . Вінчання пройшловересняроку у Вільгельмсгафені , невдовзі після початку Першої світової війни та мобілізації , а також за місяць після смерті діда нареченої , Георга ІІ . В той же день Німеччина оголосила війну Франції , був висунутий ультиматум Бельгії , а Люксембург вже було окуповано . Цей шлюб мав закріпити відносини між Пруссією та Саксен - Мейнінгеном . Союз був дуже добре сприйнятий німецьким імператорським подружжям , в той час як морганатичний шлюб іншого сина , Оскара , із графинею фон Бассевіц вони сприйняли прохолодно . Адальберт після весілля брав участь у бойових діях на суші . Помилково було оголошено про його загибель у битві за Брюссель . Існувала навіть французька літографія , яка ілюструвала цю неточність . Насправді , у серпні місяці на полях Бельгії загинув батько Адельгейди , Фрідріх Саксен - Мейнінгенський . В цей же час у Франції не стало її молодшого брата Ернста . Помилка швидко з'ясувалася , і Адальберта перевели на флот . Із Адельгейдою вони мешкали в Кілі . Подружнє життя пари описували як надзвичайно гармонійне . У них народилося троє дітей : Вікторія Марина ( та вересня — прожила кілька годин ; Вікторія Марина1981 ) — дружина американця Кірбі Вільяма Петерсона , мала трьох дітей ; Вільгельм - Віктор1989 ) — був одружений із графинею Марією - Антуанеттою фон Гойос , мав сина та доньку . В імперський час були дуже поширені поштівки із зображеннями принцеси Адельгейди . Деякі з них були благодійними картами , і кошти з їхнього продажу йшли на благодійність . За пітдримки принцеси у липніроку у Берхтесгадені та на Келлерзеє були відкриті два будинки відпочинку для моряків . Листопадова революція знайшла сімейство в Кілі , коли Адельгейда чекала на появу сина . Вліткуроку вони всі разом оселилися на віллі Adelhaidswerd у Бад-Гомбургу , збудованій уроці . З часом стан Адельгейди гіршав , і вона все більше часу лікувалася в клініках . Зрештою , уроці сімейство виїхало до Швейцарії , де перший час подружжя мешкало під псевдонімами графа та графині фон Лінген . Гірське повітря цієї країни виявилося цілющим для здоров'я принцеси . Пара усамітнено проживала в містечку Ля Тур-де - Пельц в кантоні Во на березі Женевського озера . Їхні діти здобували освіту у місцевих школах . Через двадцять років , у вересніроку , Адальберт пішов з життя . Адельгейда після смерті чоловіка спілкувалася лише з його сестрою Вікторією Луїзою , загубивши всі інші зв'язки з домом Гогенцоллернів . Вона пережила Адальберта більш , ніж на двадцять років , і померлаквітняроку в Ля Тур-де -Пельц . Похована поруч із ним на місцевому цвинтарі . Генеалогія Примітки Посилання Дім Саксен - Мейнінген Профіль на Geni.com Профіль на Thepeerage.com Генеалогія Адельгейди Саксен - Мейнінгенської Генеалогія Адальберта Прусського Саксен - Мейнінгени Гогенцоллерни Німецькі принцеси