Вознесіння Господнє (свято)
Свято Вознесіння Ісуса Христа, також відоме як, Вознесіння, святкують християни. Це святкування тілесного вознесіння Ісуса на небеса. Це один із вселенських (тобто, такого що повсюдно відзначається) празників Християнської Церкви, на рівні зі святами Страстей Христових, у період від Пасхи до П'ятдесятниці. День Вознесіння Господнього традиційно відзначається у четвер, на сороковий день після Пасхи (після підрахунків, наведених в ,  і ), хоча деякі християнські конфесії змінили дату святкування.

Історія 
Святкування цього свята має велике давнину. Євсевій має натяки на святкування в IV столітті. На початку V століття Аврелій Августин каже, що це свято апостольського походження, і він говорить, що Церква святкувала Вознесіння задовго до нього. Часті згадки про нього є в працях Івана Золотоустого, св. Григорія Ниського. В паломниця Егерія говорить про вечірню цього свята. 

До кінця IV ст. святкування Вознесіння Господнього і П'ятидесятниці не розділяли. При цьому П'ятидесятниця сприймалась як особливий період церковного року, а не святковий день (напр., Тертуліан називає її «laetissimum spatium» (радісним періодом)). У IV ст. П'ятидесятниця остаточно оформилася не тільки як особливий період після Пасхи (пор .: 20 правило I Вселенського собору), але і як самостійний свято (напр., 43-е прав. Ельвірського Собору (після 300 р)). Слідом за П'ятидесятницею в особливе святкування виділилося і Вознесіння.

На сході незважаючи на те, що вже стараннями св. імператриці Олени на горі Елеон була побудована церква, в Сирії і Палестині до кін. IV ст. Вознесіння та Зішестя Святого Духа, ймовірно, ще святкувалися разом на 50-й день після Великодня.
Про таку практику спільного святкування пише паломниця Егер, повідомляючи, що в вечір П'ятдесятниці всі християни Єрусалиму збираються на горі Елеон, «в тому місці, з якого Господь вознісся на небо», званому Імвомон, і відбувається служба з читанням Євангелія і Діянь апостольських, що оповідають про Вознесіння. Втім, Егерія відзначає і вчинення святкової служби в Віфлеємі на 40-й день після Великодня, але на думку дослідників, в даному випадку мова йде не про свято Вознесіння, а про єрусалимське свято вифлеємських немовлят 18 травня (якщо це припущення вірне, паломництво Егерії слід відносити до 383 р, коли ця дата припадала на 40-й день після Великодня.

На думку Ж. Даньел, поділ 2 свят відбулося після засудження єресі Македонія на II Вселенському Соборі (381) і мало на меті підкреслити особливу роль Св. Духа в домобудівництві спасіння. Вказівки на окреме святкування Вознесіння Господнього зустрічаються у свт. Григорія Нісського і в антіохійських проповідях свт. Івана Золотоустого. Прямо про святкування 40-го дня після Пасхи як Вознесіння йдеться в «Апостольських постановах» (бл. 380 р.). Джерела V і наступних століть вже однозначно виділяють Вознесіння в окреме свято на 40-й день після Великодня.

На заході Перші відомості про святкування Вознесіння зустрічаються в проповідях єп. Хромата Аквілейского (388—407) і в «Книзі про різні єресі» єп. Філастрія Брешіанського (383—391), де серед великих свят на честь Ісуса названі Різдво, Богоявлення, Великдень і «день Вознесіння», в який «Він зійшов на небо близько П'ятидесятниці», що може вказувати на нероздільність 2 свят (Вознесіння і П'ятидесятниці). В іншому місці Філастрій каже, що Вознесіння справляється саме на 40-й день, причому йому передує піст, який триває і після цього свята. Мабуть, поява нового рубежу в пасхальному періоді (Вознесіння, що святкується на 40-й день) викликала подив щодо часу початку посту — до або після П'ятидесятниці; до VI ст. було визнано правильним починати постити тільки після П'ятидесятниці, хоча символічно 40-денний період радості противопоставлявся 40 дням Великого посту. До V ст. практика святкування Вознесіння утвердилася на Заході остаточно — наприклад, блж. Августин називає «чотиридесятницю Вознесіння» (Quadragesima Ascensionis) святом «найдавнішим і повсюдним».

Дати святкування

Джерела свята 

Джерела трьох перших сторіч нічого не говорять про це свято. Не згадує про нього й письменник Оріген (+ к.251), який вираховує християнські свята в 8-ій книзі свого твору «Проти Цельса». Знавці обряду притримуються думки, що в перших трьох віках це свято святкували разом зі святом Зшестя Св. Духа. Сильвія Аквітанська не називає це свято Вознесінням, а тільки «сороковим днем після Пасхи».

У IV столітті свято Господнього Вознесіння стає загальнознаним.

Свято Вознесіння звеличили своїми проповідями св. Іван Золотоустий, св. Григорій Ніський, св. Епіфан Кипрський, Лев Великий та інші. У 390 році за кошти християнки з Рима Пойменії на місці Вознесіння побудовано Храм Вознесіння на Оливній горі у Єрусалимі.

Фольклорні звичаї 
На цю відзнаку люди випікали обрядове печиво у формі драбинок, «щоб було по чому Ісусові вилізти на небо». Такий ритуальний хлібець носили на могилки, щоб в останнє разом пом'янути померлих.

Крім печива, готували також пласкі млинці з пшоняного борошна, у деяких місцях пекли паски і фарбували крашанки на поминки.

Селяни в цей день обходили свої посіви, качали на них крашанки, оскільки «на Вшестя вже починає викидати колос». До цього дня намагалися повністю обсіятися, бо через десять днів буде Трійця. Також в цей день існує багато прикмет, пов'язаних з родючістю. Оскільки свято припадало на розпал праці в полях, у цей день потрібно було їсти яйця і таким чином умилостивити польових духів на добрий врожай.

Напередодні Вознесіння віряни йдуть до церкви для сповіді і причастя, а у четвер у храмах відбувається урочисте богослужіння з нагоди Вознесіння Господнього. Вважається, що у Вознесіння Господь ходить серед людей та чує їхні прохання, тому варто молитися і просити здоров'я своїм близьким та рідним .

Великим гріхом вважається працювати в цей день, треба присвятити його спілкуванню з рідними та близькими, молитися про їх здоров'я .

Цікаві факти 

 26 травня 1093 року, в день Вознесіння Христового, відбулася битва на річці Стугна, в якій руське військо було розбите половцями. На думку руського літописця ця поразка була бичем Божим «щоб коли-небудь, смирившись, ми опам'яталися, [одійшли] од злої путі. Через це в празники Бог насилає нам тужбу, як воно сталося в се літо…».

Див. також 

 Вознесіння Ісуса
 Вознесіння Ісуса в християнському мистецтві
 Свято Преображення

Примітки

Посилання 

Дванадесяті свята
Свята квітня
Християнські терміни
Свята червня
Свята травня
Свято Вознесіння Ісуса Христа , також відоме як , Вознесіння , святкують християни . Це святкування тілесного вознесіння Ісуса на небеса . Це один із вселенських ( тобто , такого що повсюдно відзначається ) празників Християнської Церкви , на рівні зі святами Страстей Христових , у період від Пасхи до П'ятдесятниці . День Вознесіння Господнього традиційно відзначається у четвер , на сороковий день після Пасхи ( після підрахунків , наведених в , і ) , хоча деякі християнські конфесії змінили дату святкування . Історія Святкування цього свята має велике давнину . Євсевій має натяки на святкування в IV столітті . На початку V століття Аврелій Августин каже , що це свято апостольського походження , і він говорить , що Церква святкувала Вознесіння задовго до нього . Часті згадки про нього є в працях Івана Золотоустого , св . Григорія Ниського . В паломниця Егерія говорить про вечірню цього свята . До кінця IV ст . святкування Вознесіння Господнього і П'ятидесятниці не розділяли . При цьому П'ятидесятниця сприймалась як особливий період церковного року , а не святковий день ( напр . , Тертуліан називає її « laetissimum spatium » ( радісним періодом )) . У IV ст . П'ятидесятниця остаточно оформилася не тільки як особливий період після Пасхи ( пор \ . : правило I Вселенського собору ) , але і як самостійний свято ( напр . , е прав . Ельвірського Собору ( післяр ) ) . Слідом за П'ятидесятницею в особливе святкування виділилося і Вознесіння . На сході незважаючи на те , що вже стараннями св . імператриці Олени на горі Елеон була побудована церква , в Сирії і Палестині до кін . IV ст . Вознесіння та Зішестя Святого Духа , ймовірно , ще святкувалися разом най день після Великодня . Про таку практику спільного святкування пише паломниця Егер , повідомляючи , що в вечір П'ятдесятниці всі християни Єрусалиму збираються на горі Елеон , « в тому місці , з якого Господь вознісся на небо » , званому Імвомон , і відбувається служба з читанням Євангелія і Діянь апостольських , що оповідають про Вознесіння . Втім , Егерія відзначає і вчинення святкової служби в Віфлеємі най день після Великодня , але на думку дослідників , в даному випадку мова йде не про свято Вознесіння , а про єрусалимське свято вифлеємських немовляттравня ( якщо це припущення вірне , паломництво Егерії слід відносити дор , коли ця дата припадала най день після Великодня . На думку Ж . Даньел , поділсвят відбулося після засудження єресі Македонія на II Вселенському Соборіі мало на меті підкреслити особливу роль Св . Духа в домобудівництві спасіння . Вказівки на окреме святкування Вознесіння Господнього зустрічаються у свт . Григорія Нісського і в антіохійських проповідях свт . Івана Золотоустого . Прямо про святкуванняго дня після Пасхи як Вознесіння йдеться в « Апостольських постановах » ( бл . р . ) . Джерела V і наступних століть вже однозначно виділяють Вознесіння в окреме свято най день після Великодня . На заході Перші відомості про святкування Вознесіння зустрічаються в проповідях єп . Хромата Аквілейского407 ) і в « Книзі про різні єресі » єп . Філастрія Брешіанського391 ) , де серед великих свят на честь Ісуса названі Різдво , Богоявлення , Великдень і « день Вознесіння » , в який « Він зійшов на небо близько П'ятидесятниці » , що може вказувати на нероздільністьсвят ( Вознесіння і П'ятидесятниці ) . В іншому місці Філастрій каже , що Вознесіння справляється саме най день , причому йому передує піст , який триває і після цього свята . Мабуть , поява нового рубежу в пасхальному періоді ( Вознесіння , що святкується най день ) викликала подив щодо часу початку посту — до або після П'ятидесятниці ; до VI ст . було визнано правильним починати постити тільки після П'ятидесятниці , хоча символічноденний період радості противопоставлявсядням Великого посту . До V ст . практика святкування Вознесіння утвердилася на Заході остаточно — наприклад , блж . Августин називає « чотиридесятницю Вознесіння » ( Quadragesima Ascensionis ) святом « найдавнішим і повсюдним » . Дати святкування Джерела свята Джерела трьох перших сторіч нічого не говорять про це свято . Не згадує про нього й письменник Оріген ( + к . 251 ) , який вираховує християнські свята вій книзі свого твору « Проти Цельса » . Знавці обряду притримуються думки , що в перших трьох віках це свято святкували разом зі святом Зшестя Св . Духа . Сильвія Аквітанська не називає це свято Вознесінням , а тільки « сороковим днем після Пасхи » . У IV столітті свято Господнього Вознесіння стає загальнознаним . Свято Вознесіння звеличили своїми проповідями св . Іван Золотоустий , св . Григорій Ніський , св . Епіфан Кипрський , Лев Великий та інші . Уроці за кошти християнки з Рима Пойменії на місці Вознесіння побудовано Храм Вознесіння на Оливній горі у Єрусалимі . Фольклорні звичаї На цю відзнаку люди випікали обрядове печиво у формі драбинок , « щоб було по чому Ісусові вилізти на небо » . Такий ритуальний хлібець носили на могилки , щоб в останнє разом пом'янути померлих . Крім печива , готували також пласкі млинці з пшоняного борошна , у деяких місцях пекли паски і фарбували крашанки на поминки . Селяни в цей день обходили свої посіви , качали на них крашанки , оскільки « на Вшестя вже починає викидати колос » . До цього дня намагалися повністю обсіятися , бо через десять днів буде Трійця . Також в цей день існує багато прикмет , пов'язаних з родючістю . Оскільки свято припадало на розпал праці в полях , у цей день потрібно було їсти яйця і таким чином умилостивити польових духів на добрий врожай . Напередодні Вознесіння віряни йдуть до церкви для сповіді і причастя , а у четвер у храмах відбувається урочисте богослужіння з нагоди Вознесіння Господнього . Вважається , що у Вознесіння Господь ходить серед людей та чує їхні прохання , тому варто молитися і просити здоров'я своїм близьким та рідним \ . Великим гріхом вважається працювати в цей день , треба присвятити його спілкуванню з рідними та близькими , молитися про їх здоров'я \ . Цікаві факти травняроку , в день Вознесіння Христового , відбулася битва на річці Стугна , в якій руське військо було розбите половцями . На думку руського літописця ця поразка була бичем Божим « щоб коли-небудь , смирившись , ми опам'яталися , [ одійшли ] од злої путі . Через це в празники Бог насилає нам тужбу , як воно сталося в се літо … » . Див . також Вознесіння Ісуса Вознесіння Ісуса в християнському мистецтві Свято Преображення Примітки Посилання Дванадесяті свята Свята квітня Християнські терміни Свята червня Свята травня