Психопатологія
Психопатоло́гія ( — душа,  — хвороба і  — вчення) — розділ психіатрії та клінічної психології, що вивчає психічні розлади з точки зору медицини й психології. Основні методи — клінічний нагляд і бесіда . Є синонімом терміну психіатрія. 

Предметом психопатології (психіатрії) є психічні розлади, які описуються на медичній мові, тобто розглядувані з точки зору етиології, патогенезу (мозкові механізми, а не психологічні), клінічних проявів та лікування. На відміну від патопсихології, предметом якої є психологічні механізми розладів, які описуються з опорою на загальнопсихологічні теорії, які зіставляються із механізмами розвитку психічних функцій (зіставлення розвитку психічної функці та її розпаду). Таким чином, об'єкт психопатології та патопсихології є однаковим - психічні розлади, однак предмети є різними. 

Наприклад, для ідеаторної апраксії симптоматика (з точки зору медичної семіотики) - утруднення (або неможливість) планування послідовності дій, що з точки зору окремої психопатології є ознакою порушень лобової частини мозку (за іншими даними страждає премоторна зона лобової частки домінантної півкулі). У свою чергу, найчастішими причинами її розвитку є: пухлини лобових часток, судина патологія або первинно-дегенеративне ураження лобних часток при локальних коркових атрофіях (хвороба Піка, лобно-скронева атрофія тощо).

Розділи 
 Загальна психопатологія — вивчає основні, властиві багатьом психічним хворобам, закономірності проявлення та розвитку патології психічної діяльності, загальні питання етіології й патогенезу, природу психопатологічних процесів, їх причини, принципи класифікації, методи дослідження й лікування.
 Окрема психопатологія — вивчає окремі психічні захворювання, їх етиологію, патогенез, клініку, закономірності розвитку, способи лікування и відновлення працездатності. Мова при окремих психічних захворюваннях вивчається у рамках медичної семіотики.

Див. також 
 Психіатрія
 Патологія
 Патопсихологія
 Психопатія

Примітки 

патологія
Психопатоло́гія ( — душа , — хвороба і — вчення ) — розділ психіатрії та клінічної психології , що вивчає психічні розлади з точки зору медицини й психології . Основні методи — клінічний нагляд і бесіда \ . Є синонімом терміну психіатрія . Предметом психопатології ( психіатрії ) є психічні розлади , які описуються на медичній мові , тобто розглядувані з точки зору етиології , патогенезу ( мозкові механізми , а не психологічні ) , клінічних проявів та лікування . На відміну від патопсихології , предметом якої є психологічні механізми розладів , які описуються з опорою на загальнопсихологічні теорії , які зіставляються із механізмами розвитку психічних функцій ( зіставлення розвитку психічної функці та її розпаду ) . Таким чином , об'єкт психопатології та патопсихології є однаковим - психічні розлади , однак предмети є різними . Наприклад , для ідеаторної апраксії симптоматика ( з точки зору медичної семіотики ) - утруднення ( або неможливість ) планування послідовності дій , що з точки зору окремої психопатології є ознакою порушень лобової частини мозку ( за іншими даними страждає премоторна зона лобової частки домінантної півкулі ) . У свою чергу , найчастішими причинами її розвитку є : пухлини лобових часток , судина патологія або первинно - дегенеративне ураження лобних часток при локальних коркових атрофіях ( хвороба Піка , лобно - скронева атрофія тощо ) . Розділи Загальна психопатологія — вивчає основні , властиві багатьом психічним хворобам , закономірності проявлення та розвитку патології психічної діяльності , загальні питання етіології й патогенезу , природу психопатологічних процесів , їх причини , принципи класифікації , методи дослідження й лікування . Окрема психопатологія — вивчає окремі психічні захворювання , їх етиологію , патогенез , клініку , закономірності розвитку , способи лікування и відновлення працездатності . Мова при окремих психічних захворюваннях вивчається у рамках медичної семіотики . Див . також Психіатрія Патологія Патопсихологія Психопатія Примітки патологія