Беотуки
Беотуки (англ. Beothuk), раніше іменувалися «червоні індіанці» () — корінні мешканці Північно-східного Вудленду острова Ньюфаундленд, які вимерли в першій половині XIX століття в результаті європейської колонізації. Трагічна доля беотукської жінки Демасдуїт, зі слів якої відомі деякі факти про їх мову, залишила слід в канадській масовій культурі.

Історія 
Беотуки були першим індіанським плем'ям, яке вступило в контакт з європейцями під час невдалої скандинавської колонізації Америки, а також одними з перших — під час європейської колонізації Північної Америки. Ймовірно, беотуки згадуються під назвою «скрелінги» у скандинавських сагах.

За однією з версій, європейський термін «червоношкірі» походить від звичаю беотуків розфарбовувати одяг і обличчя охрою. У 1500 році їх налічувалося від 2 до 5 тисяч осіб. У 1768 році повідомлялося, що їх залишилося 400—500 чоловік, а в 1811 році залишалося 72 людини (20 чоловіків, 22 жінки і 30 дітей), що жили в семи вігвамах в трьох сусідніх стійбищах на річці Експлойтс. До 1823 року з них в живих залишилося всього 14 чоловік (три сімейні пари, троє неодружених чоловіків, двоє незаміжніх жінок і двоє хлопчиків, а також, як вважалося останньою з беотуків — Shanawdithit, також відома як Ненсі Шаванадіт). Оскільки беотуки вкрай вороже ставилися до колонізаторів, в результаті війни вони були витіснені в непридатні для проживання місця та, як вважалося, вимерли в першій третині XIX ст. (Ненсі Шаванадіт померла від туберкульозу в лікарні міста Сент-Джонс 6 червня 1829 року). Їх останні нечисленні групи, можливо, втекли з острова на півострів Лабрадор, де, ймовірно, змішалися з інну.

Беотуки вели ізольований спосіб життя, стосунків з іншими індіанськими племенами і ескімосами не підтримували, і в той же час уникали конфліктів. Деякий час існував союз між беотуками та мікмаками, однак випадковий конфлікт (вбивство мікмакським хлопчиком беотукського в сварці) привів до великої війни, в якій мікмаки перемогли і відтіснили беотуків з частини земель.

Розмовляли на ізольованій беотукській мові. У 1910 році американський етнограф Френк Спік зробив звуковий запис беотукської пісні з вуст 75-річної жінки на ім'я Санту. Повідомлялося, що її матір'ю була жінка з племені мікмак, а батько був з племені беотуків, і саме він і навчив дочку цієї пісні. Це свідчить про те, що і після смерті Ненсі Шаванадіт в 1829 році деякі з беотуків залишалися в живих, так як Санту народилася близько 1835 року.

У вождя племені беотуків Ноносабасута (початок XIX століття) була виявлена ​​мітохондріальна гаплогруппа X2a, а у його дружини Демасдуїт (близько 1796 — 8 січня 1820) — мітохондріальна гаплогруппа C.

Див. також 
 Індіанці
 Геноцид індіанців
 Скрелінги

Примітки 

Алгонкінські народи
Національні історичні події Канади
Беотуки ( англ . Beothuk ) , раніше іменувалися « червоні індіанці » ( ) — корінні мешканці Північно - східного Вудленду острова Ньюфаундленд , які вимерли в першій половині XIX століття в результаті європейської колонізації . Трагічна доля беотукської жінки Демасдуїт , зі слів якої відомі деякі факти про їх мову , залишила слід в канадській масовій культурі . Історія Беотуки були першим індіанським плем'ям , яке вступило в контакт з європейцями під час невдалої скандинавської колонізації Америки , а також одними з перших — під час європейської колонізації Північної Америки . Ймовірно , беотуки згадуються під назвою « скрелінги » у скандинавських сагах . За однією з версій , європейський термін « червоношкірі » походить від звичаю беотуків розфарбовувати одяг і обличчя охрою . Уроці їх налічувалося віддотисяч осіб . Уроці повідомлялося , що їх залишилося500 чоловік , а вроці залишалосялюдиничоловіків , жінки ідітей ) , що жили в семи вігвамах в трьох сусідніх стійбищах на річці Експлойтс . Дороку з них в живих залишилося всьогочоловік ( три сімейні пари , троє неодружених чоловіків , двоє незаміжніх жінок і двоє хлопчиків , а також , як вважалося останньою з беотуків — Shanawdithit , також відома як Ненсі Шаванадіт ) . Оскільки беотуки вкрай вороже ставилися до колонізаторів , в результаті війни вони були витіснені в непридатні для проживання місця та , як вважалося , вимерли в першій третині XIX ст . ( Ненсі Шаванадіт померла від туберкульозу в лікарні міста Сент - Джонсчервняроку ) . Їх останні нечисленні групи , можливо , втекли з острова на півострів Лабрадор , де , ймовірно , змішалися з інну . Беотуки вели ізольований спосіб життя , стосунків з іншими індіанськими племенами і ескімосами не підтримували , і в той же час уникали конфліктів . Деякий час існував союз між беотуками та мікмаками , однак випадковий конфлікт ( вбивство мікмакським хлопчиком беотукського в сварці ) привів до великої війни , в якій мікмаки перемогли і відтіснили беотуків з частини земель . Розмовляли на ізольованій беотукській мові . Уроці американський етнограф Френк Спік зробив звуковий запис беотукської пісні з вустрічної жінки на ім'я Санту . Повідомлялося , що її матір'ю була жінка з племені мікмак , а батько був з племені беотуків , і саме він і навчив дочку цієї пісні . Це свідчить про те , що і після смерті Ненсі Шаванадіт вроці деякі з беотуків залишалися в живих , так як Санту народилася близькороку . У вождя племені беотуків Ноносабасута ( початок XIX століття ) була виявлена ​​мітохондріальна гаплогруппа X2a , а у його дружини Демасдуїт ( близько — січня — мітохондріальна гаплогруппа C . Див . також Індіанці Геноцид індіанців Скрелінги Примітки Алгонкінські народи Національні історичні події Канади