Макридін Володимир Петрович
Володимир Петрович Макридін (народився 5 травня 1915 у м. Риґа — помер 27 квітня 2001 у м. Москва) — геолог, палеонтолог. Доктор геолого-мінералогічних наук з 1959 р., професор з 1961 р. Заслужений діяч науки і техніки УРСР з 1980 р. Був учасником другої світової війни. Володимир Петрович отримав бойові нагороди: орден Вітчизняної війни ІІ ступеня, дві медалі «За бойові заслуги» та медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945», а після війні — ювілейними медалями та медаллю «За трудову доблесть».

Біографія 
По закінченні геологічного факультету Харківського університету імені Максима Горького за спеціальністю «Геологія» у 1946 році на відмінно з червня 1947 року Володимира Петровича було зараховано і якості старшого наукового співробітника до Науково-дослідного інституту геології при ХДУ. У період з 1960 по 1990 роки працював завідувачем кафедри загальної геології і палеонтології.

Коло наукових інтересів включає вивчення безхребетних юрського періоду, палеогеографію та біостратиграфію. Він опрацював нові методики дослідження викопних раковин молюсків і брахіопод за їхньою структурою, мінеральним і хімічним елементарним речовинним складом. Володимир Петрович заснував Харківську наукову школу палеонтологів, яка спеціалізувалася на мезокайнозойських брахіоподах. Організував три Всесоюзні конференції з мезокайнозойських брахіопод у Харкові. Був обраний почесним членом Всесоюзного палеонтологічного і геологічного товариства у 1985 році. Заснував і керував Харківським відділом Всесоюзного і Українського палеонтологічного товариства, був віце-президентом Українського палеонтологічного товариства. Входив до складу укладачів словника-довідника «Палеонтологія и палеоекологія», який надруковано у 1995 році у Москві.
Науково-практичну конференцію, присвячену 100-річчу від дня народження Макридіна Володимира Петровича, було проведено У 2015 у Харківському університеті імені В. Н. Каразіна.

Джерело
Володимир Петрович Макридін ( народивсятравняу м . Риґа — померквітняу м . Москва ) — геолог , палеонтолог . Доктор геолого - мінералогічних наук зр . , професор зр . Заслужений діяч науки і техніки УРСР зр . Був учасником другої світової війни . Володимир Петрович отримав бойові нагороди : орден Вітчизняної війни ІІ ступеня , дві медалі « За бойові заслуги » та медаль « За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні1945 » , а після війні — ювілейними медалями та медаллю « За трудову доблесть » . Біографія По закінченні геологічного факультету Харківського університету імені Максима Горького за спеціальністю « Геологія » уроці на відмінно з червняроку Володимира Петровича було зараховано і якості старшого наукового співробітника до Науково - дослідного інституту геології при ХДУ . У період зпороки працював завідувачем кафедри загальної геології і палеонтології . Коло наукових інтересів включає вивчення безхребетних юрського періоду , палеогеографію та біостратиграфію . Він опрацював нові методики дослідження викопних раковин молюсків і брахіопод за їхньою структурою , мінеральним і хімічним елементарним речовинним складом . Володимир Петрович заснував Харківську наукову школу палеонтологів , яка спеціалізувалася на мезокайнозойських брахіоподах . Організував три Всесоюзні конференції з мезокайнозойських брахіопод у Харкові . Був обраний почесним членом Всесоюзного палеонтологічного і геологічного товариства уроці . Заснував і керував Харківським відділом Всесоюзного і Українського палеонтологічного товариства , був віце - президентом Українського палеонтологічного товариства . Входив до складу укладачів словника - довідника « Палеонтологія и палеоекологія » , який надруковано уроці у Москві . Науково - практичну конференцію , присвяченуріччу від дня народження Макридіна Володимира Петровича , було проведено Уу Харківському університеті імені В . Н . Каразіна . Джерело