Битва біля Мерешешті
Битва біля Мерешешті () — битва між румунсько-російськими та німецько-австрійськими військами на сході Румунії під час Першої світової війни.

Історія

Передумови 
 на нараді в австро-угорському Генштабі в Бадені під Віднем австрійський імператор Карл, начальник штабу австро-угорської армії генерал А. фон Штрауссенбург і німецький головнокомандувач П. фон Гінденбург розглянули план про перехід у стратегічний наступ у Галичині та Румунії. Відповідно до задуму вищого керівництва, в Галичині мала наступати група армій Е. фон Бем-Ермолі. Одночасно, група ерцгерцога Йозефа завдавала з Буковини силами 7-ї армії удар на Молдавію, з виходом у фланг і тил Румунського фронту. А групі А. фон Макензена визначалося, прорвавши фронт російсько-румунських військ на Нижньому Сереті, завоювати Молдавію і остаточно вивести з війни Румунське королівство. У разі повного успіху стратегічного наступу Центральних держав виникала серйозна загроза областям Південної Росії, і австро-німецьке командування сподівалося поставити Російську республіку на край повного розгрому, практично повністю знищивши Румунський фронт.

Фельдмаршал А.фон Макензен вирішив завдати головний удар по центру бойового порядку силами 9-ї німецької армії на Нижньому Сереті. Удар наносився в північному напрямку — на Мерешешті і далі на Аджуд, де німецькі війська мали остаточно добити розбиту 4-ту російську армію і вийти в тил 2-й румунській армії. Одночасно 1-ша австро-угорська армія генерала кінноти Ф. фон Дента повинна була прорватися до Молдови на стику 9-ї російської і 2-ї румунської армій і йти назустріч 9-ї німецької армії, що проривалася на Аджуд.

Праве крило ударного угруповання — 9-та німецька армія, повинна була після взяття Мерешешті направити частину військ на південний схід — на Текуч, у тил 1-ій румунській армії генерала К. Кристеску Доведена до 10 дивізій (в ході битви сили армії були збільшені до 13,5 дивізій) 9-та армія генерала фон Ебена утворила дві групи однакової сили: 1) правофлангову групу генерала Моргена (I резервний корпус), яка повинна була прорватися на Текуч; 2) лівофлангову групу генерала Венінгер (XVIII резервний корпус), що мала наступати на Аджуд. Противнику в долині Путни протистояла 4-та російська армія: проти групи Венінгер — 8-й армійський корпус, проти групи Моргена — 7-й корпус генерала Юнакова М. Л. Десяти німецьким дивізіями протистояло 5 російських дивізій ослабленого складу.

Німецький наступ 

 року 9-та німецька армія фельдмаршала А.фон Макензена перейшла в наступ. Група Моргена (5 дивізій) атакувала російський 7-й армійський корпус. Головний удар силами чотирьох німецьких дивізій завдавався по російській 34-ій дивізії, яка відійшла на Серет і знищила переправи. У ході першого дня битви російські війська зазнали важких втрат — німці захопили понад 3 тис. осіб у полон та 17 гармат. Потужний вогонь російсько-румунської артилерії (російського 7-го і 3-го румунського корпусів) скував подальше просування противника на Текуч. А. фон Макензену довелося відмовитися від ідеї наступу на Текуч і охоплення 1-ї румунської армії. Він дав вказівку групі Моргена розвинути наступ у північному та північно-західному напрямку, атакувати Мерешешть. Головний же удар групи армій на Аджуд мала завдати група Венінгер. 25-26 липня (7-8 серпня) війська 8-го і 7-го російських корпусів стримували ворожий натиск, з великими труднощами німецькі війська захопили лінію Путни. Генерал О.Рогоза відвів правофланговий 8-й корпус на Сушиця, а лівофланговий зайняв лінію по узбережжю Серета. Наступ групи Моргена на Мерешешть був відбитий військами 6-го корпусу.

 генерал Рогоза О. Ф. наказав військам перейти в контрнаступ. 8-й корпус зім'яв групу Венінгер, відкинувши противника частково на вихідне положення на Путну. Посилений румунськими військами 7-й корпус потіснив групу Моргена. 28 липня (10 серпня) російсько-румунські війська продовжували атакувати. Провівши перегрупування 9-ї армії і сподіваючись на успіх 1-ї австро-угорської армії (лівого крила ударного угруповання), А. фон Макензен вранці  продовжив наступ. У затятій битві біля Мерешешті цілком загинула 71-ша піхотна дивізія. Генерал О.Рогоза кинув у контратаку решту резерву та ціною відчайдушних зусиль російсько-румунські війська втримали позиції. Вночі залишки російського 7-го корпусу були замінені свіжими військами 5-го румунського корпусу. 1-ша румунська армія, яку очолив Григореску, була тимчасово підпорядкована О. Рогозі. Командувач Румунського фронту генерал від інфантерії Щербачов Д. Г. наказав 6-й армії проводити демонстративні атаки, щоб полегшити становище військ О. Рогози та Е. Григореску. Групи Моргена і Венінгер, зустрівши наполегливий опір російсько-румунських військ, атакували мляво й урешті-решт призупинили подальший наступ.

До  обидві сторони зазнали серйозних втрат і змушені були терміново вносити зміни у свої плани. Генерал О.Рогоза наказав залишити Мерешешть, однак румуни відмовилися відступати. Генерал Щербачов Д. Г. погодився з доводами румунського командування і передав Е. Григореску командування російсько-румунськими військами на Сушице і Сереті. Генерала Рогоза О. Ф. відкликали до Північної Румунії прийняти під своє командування 4-ту армію. Румунські резерви поступово змінили знекровлені російські війська. 1 (14) серпня німецькі війська знову атакували і завдали поразки у Козьмешт 3-му румунському корпусу. 5-та румунська піхотна дивізія була повністю знищена, німці взяли тільки полоненими 3 тис. осіб, проте румуни продовжили наполегливо відбиватися і подальше просування німців захлинулося. А. фон Макензен призупинив операцію.

Тим часом поки війська А. фон Макензена намагалися пробити російсько-румунський фронт і оточити наші війська, ерцгерцог Йосип знову пішов у наступ. Австро-німецькі війська намагалися скувати 9-у армію боєм і разом з військами А. фон Макензена охопити 2-гу румунську армію.  1-ша армія Ф. фон Дента силами I австро-угорського корпусу перейшла в наступ,  перейшов у наступ правий фланг. 27 липня (9 серпня) битва розгорнулася на всьому фронті. Російська 9-та армія (26-й, 2-й, 34-й і 24-й корпуси) генерал-лейтенанта Кельчевського А. К. відбила натиск I, XI, XXI і VI австро-угорських корпусів. Однак група Герока (VIII австро-угорський і XXIV резервний німецький корпус), яка отримала завдання форсувати Ойтузський прохід з метою охоплення румунської армії, потіснила 4-й румунський корпус.

 Ф. фон Дент призупинив фронтальну атаку на 9-ту російську армію і зосередив усю увагу на групі Герока. У врешті-решт 2-га румунська армія зупинила противника. Прорив в Молдавію долиною Ойтуз австро-німецьким військам не вдався.

Підсумки битви 
Таким чином, німецький задум щодо розгрому Румунського фронту не увінчався успіхом. Румунська армія, відновлення після нищівного розгрому 1916 року, показала в цих боях себе з найкращого боку. Російські частини, ще зберегли частину боєздатності, також активно діяли в битві та відбили спроби наступу німецько-австрійських військ. Битва біля Мерешешті ознаменувала відродження румунської армії, і певною мірою зміцнило престиж уряду Румунії. На початок вересня 1917 року фронт остаточно стабілізувався, і це були останні активні бойові дії в ході кампанії 1917 року.

Водночас, ціна за переможну битву була дуже високою. У битві біля Мерешешті румунські та російські війська втратили величезну кількість своїх сил. Так 4-та російська армія з 70 тис. о/с втратила загиблими та пораненими 40 тис. осіб, ще 5 тис. потрапило полон (дві третини армії). 1-ша румунська армія втратила понад 21 тис. осіб і 5 тис. військових були запроторені у полон; 2-га румунська армія зазнала втрату 14 тис. осіб. Німецько-австрійські війська також мали надзвичайно високі втрати — понад 60 тис. осіб. Тільки 9-та німецька армія втратила 40 % свого складу.

Див. також 
 Золотий запас румунського королівства
 Битва в Трансільванії
 Бій на річці Арджеш
 Румунія в Першій світовій війні
 Битва біля Мерешті

Примітки 
Виноски

Джерела

Джерела 
 История Первой мировой войны 1914—1918 гг.  / под редакцией И. И. Ростунова. — в 2-х томах. — М.: Наука, 1975. — 25 500 экз. стор.71-80

Література 
 Зайончковский А. М. Первая мировая война. — СПб.: Полигон, 2000. — 878 с. — ISBN 5-89173-082-0.
 Бэзил Лиддел Гарт. 1914. Правда о Первой мировой. — М.: Эксмо, 2009. — 480 с. — (Перелом истории). — 4300 экз. — ISBN 978-5-699-36036-9.

Посилання 
 Battle of Marasesti (August-September 1917) 
 Возрождение румынской армии: битвы при Мэрэшти и Мэрэшешти 
 Мэрэшти и Мэрэшешти 
 Сражение при Мэрэшешти. Часть 1. 
 Bătălia de la Mărăşeşti, pe unde nu se trece 

Битви Німеччини у Першій світовій війні
Битви Румунії
Битви Росії в Першій світовій війні
Битви в Румунії
Румунія в Першій світовій війні
Битви Першої світової війни
Битви 1917
Серпень 1917
Вересень 1917
Події 6 серпня
Битва біля Мерешешті ( ) — битва між румунсько - російськими та німецько - австрійськими військами на сході Румунії під час Першої світової війни . Історія Передумови на нараді в австро - угорському Генштабі в Бадені під Віднем австрійський імператор Карл , начальник штабу австро - угорської армії генерал А . фон Штрауссенбург і німецький головнокомандувач П . фон Гінденбург розглянули план про перехід у стратегічний наступ у Галичині та Румунії . Відповідно до задуму вищого керівництва , в Галичині мала наступати група армій Е . фон Бем - Ермолі . Одночасно , група ерцгерцога Йозефа завдавала з Буковини силамиї армії удар на Молдавію , з виходом у фланг і тил Румунського фронту . А групі А . фон Макензена визначалося , прорвавши фронт російсько - румунських військ на Нижньому Сереті , завоювати Молдавію і остаточно вивести з війни Румунське королівство . У разі повного успіху стратегічного наступу Центральних держав виникала серйозна загроза областям Південної Росії , і австро - німецьке командування сподівалося поставити Російську республіку на край повного розгрому , практично повністю знищивши Румунський фронт . Фельдмаршал А . фон Макензен вирішив завдати головний удар по центру бойового порядку силамиї німецької армії на Нижньому Сереті . Удар наносився в північному напрямку — на Мерешешті і далі на Аджуд , де німецькі війська мали остаточно добити розбитуту російську армію і вийти в тилй румунській армії . Одночасноша австро -угорська армія генерала кінноти Ф . фон Дента повинна була прорватися до Молдови на стикуї російської ії румунської армій і йти назустрічї німецької армії , що проривалася на Аджуд . Праве крило ударного угруповання — та німецька армія , повинна була після взяття Мерешешті направити частину військ на південний схід — на Текуч , у тилій румунській армії генерала К . Кристеску Доведена додивізій ( в ході битви сили армії були збільшені до5 дивізій ) та армія генерала фон Ебена утворила дві групи однакової сили : правофлангову групу генерала Моргена ( I резервний корпус ) , яка повинна була прорватися на Текуч ; лівофлангову групу генерала Венінгер ( XVIII резервний корпус ) , що мала наступати на Аджуд . Противнику в долині Путни протистоялата російська армія : проти групи Венінгер — й армійський корпус , проти групи Моргена — й корпус генерала Юнакова М . Л . Десяти німецьким дивізіями протистоялоросійських дивізій ослабленого складу . Німецький наступ рокута німецька армія фельдмаршала А . фон Макензена перейшла в наступ . Група Моргенадивізій ) атакувала російськийй армійський корпус . Головний удар силами чотирьох німецьких дивізій завдавався по російськійій дивізії , яка відійшла на Серет і знищила переправи . У ході першого дня битви російські війська зазнали важких втрат — німці захопили понадтис . осіб у полон тагармат . Потужний вогонь російсько - румунської артилерії ( російськогого іго румунського корпусів ) скував подальше просування противника на Текуч . А . фон Макензену довелося відмовитися від ідеї наступу на Текуч і охопленняї румунської армії . Він дав вказівку групі Моргена розвинути наступ у північному та північно - західному напрямку , атакувати Мерешешть . Головний же удар групи армій на Аджуд мала завдати група Венінгер . липнясерпня ) військаго іго російських корпусів стримували ворожий натиск , з великими труднощами німецькі війська захопили лінію Путни . Генерал О . Рогоза відвів правофланговийй корпус на Сушиця , а лівофланговий зайняв лінію по узбережжю Серета . Наступ групи Моргена на Мерешешть був відбитий військамиго корпусу . генерал Рогоза О . Ф . наказав військам перейти в контрнаступ . й корпус зім'яв групу Венінгер , відкинувши противника частково на вихідне положення на Путну . Посилений румунськими військамий корпус потіснив групу Моргена . липнясерпня ) російсько - румунські війська продовжували атакувати . Провівши перегрупуванняї армії і сподіваючись на успіхї австро - угорської армії ( лівого крила ударного угруповання ) , А . фон Макензен вранці продовжив наступ . У затятій битві біля Мерешешті цілком загинулаша піхотна дивізія . Генерал О . Рогоза кинув у контратаку решту резерву та ціною відчайдушних зусиль російсько - румунські війська втримали позиції . Вночі залишки російськогого корпусу були замінені свіжими військамиго румунського корпусу . ша румунська армія , яку очолив Григореску , була тимчасово підпорядкована О . Рогозі . Командувач Румунського фронту генерал від інфантерії Щербачов Д . Г . наказавй армії проводити демонстративні атаки , щоб полегшити становище військ О . Рогози та Е . Григореску . Групи Моргена і Венінгер , зустрівши наполегливий опір російсько - румунських військ , атакували мляво й урешті - решт призупинили подальший наступ . До обидві сторони зазнали серйозних втрат і змушені були терміново вносити зміни у свої плани . Генерал О . Рогоза наказав залишити Мерешешть , однак румуни відмовилися відступати . Генерал Щербачов Д . Г . погодився з доводами румунського командування і передав Е . Григореску командування російсько - румунськими військами на Сушице і Сереті . Генерала Рогоза О . Ф . відкликали до Північної Румунії прийняти під своє командуванняту армію . Румунські резерви поступово змінили знекровлені російські війська . ( 14 ) серпня німецькі війська знову атакували і завдали поразки у Козьмештму румунському корпусу . та румунська піхотна дивізія була повністю знищена , німці взяли тільки полоненимитис . осіб , проте румуни продовжили наполегливо відбиватися і подальше просування німців захлинулося . А . фон Макензен призупинив операцію . Тим часом поки війська А . фон Макензена намагалися пробити російсько - румунський фронт і оточити наші війська , ерцгерцог Йосип знову пішов у наступ . Австро - німецькі війська намагалися скуватиу армію боєм і разом з військами А . фон Макензена охопитигу румунську армію . ша армія Ф . фон Дента силами I австро -угорського корпусу перейшла в наступ , перейшов у наступ правий фланг . липнясерпня ) битва розгорнулася на всьому фронті . Російськата арміяй , й , й ій корпуси ) генерал - лейтенанта Кельчевського А . К . відбила натиск I , XI , XXI і VI австро - угорських корпусів . Однак група Герока ( VIII австро -угорський і XXIV резервний німецький корпус ) , яка отримала завдання форсувати Ойтузський прохід з метою охоплення румунської армії , потіснилай румунський корпус . Ф . фон Дент призупинив фронтальну атаку нату російську армію і зосередив усю увагу на групі Герока . У врешті -рештга румунська армія зупинила противника . Прорив в Молдавію долиною Ойтуз австро - німецьким військам не вдався . Підсумки битви Таким чином , німецький задум щодо розгрому Румунського фронту не увінчався успіхом . Румунська армія , відновлення після нищівного розгромуроку , показала в цих боях себе з найкращого боку . Російські частини , ще зберегли частину боєздатності , також активно діяли в битві та відбили спроби наступу німецько - австрійських військ . Битва біля Мерешешті ознаменувала відродження румунської армії , і певною мірою зміцнило престиж уряду Румунії . На початок вересняроку фронт остаточно стабілізувався , і це були останні активні бойові дії в ході кампаніїроку . Водночас , ціна за переможну битву була дуже високою . У битві біля Мерешешті румунські та російські війська втратили величезну кількість своїх сил . Такта російська армія зтис . о / с втратила загиблими та пораненимитис . осіб , щетис . потрапило полон ( дві третини армії ) . ша румунська армія втратила понадтис . осіб ітис . військових були запроторені у полон;га румунська армія зазнала втратутис . осіб . Німецько - австрійські війська також мали надзвичайно високі втрати — понадтис . осіб . Тількита німецька армія втратила % свого складу . Див . також Золотий запас румунського королівства Битва в Трансільванії Бій на річці Арджеш Румунія в Першій світовій війні Битва біля Мерешті Примітки Виноски Джерела Джерела История Первой мировой войны1918 гг . / под редакцией И . И . Ростунова . — вх томах . — М . : Наука , — 500 экз . стор . 71 - 80 Література Зайончковский А . М . Первая мировая война . — СПб . : Полигон , — с . — ISBN082-0 . Бэзил Лиддел Гарт . Правда о Первой мировой . — М . : Эксмо , — с . — ( Перелом истории ) . — экз . — ISBN699 - 36036 - 9 . Посилання Battle of Marasesti ( August-September Возрождение румынской армии : битвы при Мэрэшти и Мэрэшешти Мэрэшти и Мэрэшешти Сражение при Мэрэшешти . Часть Bătălia de la Mărăşeşti , pe unde nu se trece Битви Німеччини у Першій світовій війні Битви Румунії Битви Росії в Першій світовій війні Битви в Румунії Румунія в Першій світовій війні Битви Першої світової війни Битви Серпень Вересень Подіїсерпня