Церцис канадський
Юдине дерево канадське, церцис канадський, іноді багряник канадський (Cercis canadensis) — вид рослин, високий кущ або невелике дерево родини бобові (Fabaceae).

Поширення та середовище 
У природі ареал виду охоплює східну частину Північної Америки — від південного Онтаріо і Нью-Йорка на південь до Флориди та на захід до Айови, Небраски, Техасу і півночі Мексики.

У культурі поширений в Україні (в Ужгороді, Львові, Києві), а також на Чорноморському узбережжі, успішно росте і плодоносить у Баку, Єревані, Тбілісі, в містах Середньої Азії.

Дещо теплолюбний, але зимостійкіший від церсиса європейського. Досить вимогливий до вологості та поживності ґрунту. Потерпає через посухуи.

Будова 
Дерево заввишки до 18 м з шатроподібною кроною. Гілки та стовбур з чорно-сірою корою. Пагони червоні.

Листки широкі яйцеподібні до майже округлих, довжиною (5)8—16 см, з серцеподібною основою і короткозагоостреною верхівкою, опушені, зазвичай, лише знизу, біля основи пластинки, зверху сизо-зелені, знизу тьмяно-сизі, восени світло-жовті.

Квітки по 4—8 в пучках, світло-рожеві або рожево-бузкові, довжиною 1—1,2 см.

Боби довжиною 6—10 см, шириною 2 см. Насіння овальне, довжиною 5—6 мм, шириною 4-5 мм, матове, темно-коричневе. Вага 1 тис. насінин 20—30 г

Цвіте у квітні — травні. Плодоносить у вересні — жовтні.

Класифікація

Різновиди 
В рамках виду виділяють три різновиди:

Примітки

Джерела 
Українська радянська енциклопедія. — Т. 16. — К. : АН УРСР, 1964. — С. 27.

Бобові
Декоративні дерева
Садові рослини
Рослини, описані 1753
Юдине дерево канадське , церцис канадський , іноді багряник канадський ( Cercis canadensis ) — вид рослин , високий кущ або невелике дерево родини бобові ( Fabaceae ) . Поширення та середовище У природі ареал виду охоплює східну частину Північної Америки — від південного Онтаріо і Нью-Йорка на південь до Флориди та на захід до Айови , Небраски , Техасу і півночі Мексики . У культурі поширений в Україні ( в Ужгороді , Львові , Києві ) , а також на Чорноморському узбережжі , успішно росте і плодоносить у Баку , Єревані , Тбілісі , в містах Середньої Азії . Дещо теплолюбний , але зимостійкіший від церсиса європейського . Досить вимогливий до вологості та поживності ґрунту . Потерпає через посухуи . Будова Дерево заввишки дом з шатроподібною кроною . Гілки та стовбур з чорно - сірою корою . Пагони червоні . Листки широкі яйцеподібні до майже округлих , довжиною — 16 см , з серцеподібною основою і короткозагоостреною верхівкою , опушені , зазвичай , лише знизу , біля основи пластинки , зверху сизо - зелені , знизу тьмяно - сизі , восени світло - жовті . Квітки по8 в пучках , світло - рожеві або рожево - бузкові , довжиною1 , 2 см . Боби довжиною10 см , шириноюсм . Насіння овальне , довжиною6 мм , шириноюмм , матове , темно - коричневе . Вагатис . насінин30 г Цвіте у квітні — травні . Плодоносить у вересні — жовтні . Класифікація Різновиди В рамках виду виділяють три різновиди : Примітки Джерела Українська радянська енциклопедія . — Т . — К . \ : АН УРСР , — С . Бобові Декоративні дерева Садові рослини Рослини , описані