Клод Франсуа Фере
Клод Франсуа Фере, барон де Розенґат (фр. Claude François Ferey; 21 вересня 1771 — 24 липня 1812) — французький дивізійний генерал під час Наполеонівських війн. В 1787 році він приєднався до французької королівської армії і став офіцером в 1792 році. Його прізвище є одним з імен, нанесених на Тріумфальну арку, західна колона, стовпець 38. Наприкінці битви під Саламанкою його дивізія стримувала переможні англо-португальські війська, дозволяючи іншій частині армії відступити. Фере був убитий в цьому бою.

Кар'єра  
Протягом французьких революційних війн Клод Франсуа Фере бився під Майнцом та під Вандеєю. Призначений командиром 24-ї легкої піхотної напів-бригади в 1796 році, він очолював свій загін у Нойвиді, Монтебелло і Маренго.

Підвищений до бригадного генерала в 1803 році, Фере бився під Аустерліцом, Єною, Любеком, Бергфрідом, Ейлау, Ломіттеном, і Гейльсбергом. У Піренейській війні, він очолював свою бригаду під Бу́саку і Казал Нову. Після підвищення до дивізійного генерала, Фере командував своєю дивізією в Фуентіс-де-Онору.

22 липня 1812, у битві під Саламанкою, Фере командував 3-ю дивізією французької армії Португалії, з 5689 солдатами в дев'ятьох батальйонах з артилерією. 3-тя дивізія складалася з трьох батальйонів 47-го лінійного піхотного полку та шести батальйонів (два батальйони в кожному) 31-го легкого, 26-го лінійного і 70-го лінійного піхотних полків. Маршал Огюст Мармон спробував розвернути правий фланг англо-португальської армії, маршируючи своїм лівим флангом на захід. Коли французькі дивізії занадто відійшли одна від одної, Артур Веллслі, герцог Веллінгтон напав на них. Дивізії лівого флангу під командуванням Жана-Гійома Бартелемі Том'єра і Антуана Луї Попона де Мок'юна були швидко розгромлені. Далі британські важкі драгуни прорвали оборону дивізії Антуана Франсуа Бреньєра де Монморана. У той час як ці події відбувалися, Мармон і командир його дивізії Жан П'єр Франсуа Боне були поранені в результаті розриву снаряду, тому Бертран Клозель очолив армію. Тим часом, дивізії Клозеля і Боне розгромили англо-португальську дивізію Лаурі Коулза. Клозель відправив Жака Томаса Сарута з підрозділом, щоб допомогти розбитому лівому флангу і намагався розвинути успіх в центрі. Але Веллінгтон швидко ввів свої резерви і переміг дві атакуючі дивізії.

Коли розбита французька армія почала відступати в тил, на бойовищі з'явилася дивізія Фере. Він виставив сім батальйонів у три глибокі лінії, решта — два батальйони в квадрат, прикриваючи обидва фланги. Позаду його війська розташовувався ліс Пелаґарсія. Первинний напад англо-португальської дивізії Генрі Клінтона був зупинений і розпочалася кровопроливна дуель мушкетів. В кінці, солдати Фере відступили на узлісся. Клінтон ввів португальську бригаду з другої лінії, але вони не змогли витримати вогонь і відступили. На даний час французькі ряди обстрілювалися артилерією. Після того, як Клінтон послав вперед свої британські війська, натиск дивізії Джеймса Лейта остаточно переважив лівий фланг Фере. Залишкам його дивізії вдалося відступити з боями через ліс до дивізії Максимільєна Себастьєна Фуа. Фере був смертельно поранений і 1000 його солдатів загинуло в результаті бою.

Примітки

Посилання 

 
 
 
 
 

Народились 1771
Померли 1812
Французькі генерали
Імена, нанесені на Тріумфальну арку (Париж)
Персоналії:Верхня Сона
Уродженці Верхньої Сони
Клод Франсуа Фере , барон де Розенґат ( фр . Claude François Ferey ;вересня — липня — французький дивізійний генерал під час Наполеонівських війн . В 1787 році він приєднався до французької королівської армії і став офіцером вроці . Його прізвище є одним з імен , нанесених на Тріумфальну арку , західна колона , стовпець Наприкінці битви під Саламанкою його дивізія стримувала переможні англо - португальські війська , дозволяючи іншій частині армії відступити . Фере був убитий в цьому бою . Кар'єра Протягом французьких революційних війн Клод Франсуа Фере бився під Майнцом та під Вандеєю . Призначений командиромї легкої піхотної напів - бригади вроці , він очолював свій загін у Нойвиді , Монтебелло і Маренго . Підвищений до бригадного генерала вроці , Фере бився під Аустерліцом , Єною , Любеком , Бергфрідом , Ейлау , Ломіттеном , і Гейльсбергом . У Піренейській війні , він очолював свою бригаду під Бу́саку і Казал Нову . Після підвищення до дивізійного генерала , Фере командував своєю дивізією в Фуентіс-де - Онору . 22 липня у битві під Саламанкою , Фере командувавю дивізією французької армії Португалії , зсолдатами в дев'ятьох батальйонах з артилерією . тя дивізія складалася з трьох батальйонівго лінійного піхотного полку та шести батальйонів ( два батальйони в кожному )го легкого , го лінійного іго лінійного піхотних полків . Маршал Огюст Мармон спробував розвернути правий фланг англо - португальської армії , маршируючи своїм лівим флангом на захід . Коли французькі дивізії занадто відійшли одна від одної , Артур Веллслі , герцог Веллінгтон напав на них . Дивізії лівого флангу під командуванням Жана- Гійома Бартелемі Том'єра і Антуана Луї Попона де Мок'юна були швидко розгромлені . Далі британські важкі драгуни прорвали оборону дивізії Антуана Франсуа Бреньєра де Монморана . У той час як ці події відбувалися , Мармон і командир його дивізії Жан П'єр Франсуа Боне були поранені в результаті розриву снаряду , тому Бертран Клозель очолив армію . Тим часом , дивізії Клозеля і Боне розгромили англо - португальську дивізію Лаурі Коулза . Клозель відправив Жака Томаса Сарута з підрозділом , щоб допомогти розбитому лівому флангу і намагався розвинути успіх в центрі . Але Веллінгтон швидко ввів свої резерви і переміг дві атакуючі дивізії . Коли розбита французька армія почала відступати в тил , на бойовищі з'явилася дивізія Фере . Він виставив сім батальйонів у три глибокі лінії , решта — два батальйони в квадрат , прикриваючи обидва фланги . Позаду його війська розташовувався ліс Пелаґарсія . Первинний напад англо - португальської дивізії Генрі Клінтона був зупинений і розпочалася кровопроливна дуель мушкетів . В кінці , солдати Фере відступили на узлісся . Клінтон ввів португальську бригаду з другої лінії , але вони не змогли витримати вогонь і відступили . На даний час французькі ряди обстрілювалися артилерією . Після того , як Клінтон послав вперед свої британські війська , натиск дивізії Джеймса Лейта остаточно переважив лівий фланг Фере . Залишкам його дивізії вдалося відступити з боями через ліс до дивізії Максимільєна Себастьєна Фуа . Фере був смертельно поранений ійого солдатів загинуло в результаті бою . Примітки Посилання Народились Померли Французькі генерали Імена , нанесені на Тріумфальну арку ( Париж ) Персоналії : Верхня Сона Уродженці Верхньої Сони