Сьотецу
Сьотецу (1381 — 9 червня 1459) — середньовічний японський поет, теоретик поезії, письменник періоду Муроматі.

Життєпис 
Походив з дрібного самурайського роду. Син Комацу Їсукійо. Народився в невеличкому поселенні Окаяма провінції Біттю. Справжнє ім'я невідоме. 1391 року за невідомих обставин разом з родиною перебирається до столиці держави — Кіото. В цей же час починає складати перші вірші-вака. 1396 року його було відправлено до міста Нари, де той став служити при буддистському храмі. Протягом 5 років вивчав буддистські канони.

1400 року повертається до Кіото, де його наставником в поезії та житті стає відомий на той час поет і чернець Імагава Рйосюн. Під орудою останнього вивчив придворну поезію, класичну літературу Китаю і Японії. Невдовзі стає буддистським ченцем, а 1406 року перебирається на службу до буддистського храму Тофуку-дзі.

З 1417 року починає подорожувати країною. При цьому робить нотатки з побаченого. 1418 року перебував у провінціях Міно й Оварі. Після численних подорожей у 1424 році перебирається до невеличкої хати на околиці Кіото. На цей час стає шанованим поетом і письменником, має численних учнів і поціновувачів, серед них сьогун Асікаґа Йосікадзу.

Втім у 1432 році внаслідок пожежі хати було практично повністю знищено доробок самого Сьотецу (27 тис. віршів у 30 сувоях) і переписані ним твори інших авторів. Водночас новий сьогун Асікаґа Йосінорі менш прихильно ставився до Сьотецу, ніж його попередники. В результаті у Сьотецу було конфісковано спадкові володіння та відмовлено у включенні його віршів до 21 імператорської поетичної антології «Сінсо кукокін вака-сю».

Внаслідок цього поет стає відлюдником протягом декількох років. Лише 1441 року (після загибелі сьгогуна) повертається до Кіото. Новий сьогун Асікаґа Йосімаса повернув Сьотецу конфісковане майно та надав покровительство. З цього часу починається новий плідний творчий етап поета і письменника. З початку 1450-х років дедалі частіше хворів. Помер 1459 року в Кіото.

Творчість 
Належав до поетичної школи Редзей, що сперечалася за першість зі школою Нідзьо. В своєму стилі наслідував Фудзівара но Тейка. Складав різні форми вака і ренґа. Загалом його доробок викликає дискусії, але на думку дослідника Стівена Картера він становить понад 31 тис. віршів, серед яких 4 тис. — танка. Дотримувався принципу вабі-сабі. Значна частина (11 тис. віршів) увійшла до власної збірки «Сьокон-сю».

Важливою працею стала «Сьотецу-моноґатарі» — трактат у двох сувоях з поетичного мистецтва. Вважається, що остаточна редакція належить учням Сьотецу, які зробили її за його настановами і записами. Тут представлено уривки з відомих творів, їх аналіз, думки щодо складання віршів для поетів-початківців, їх поєднання з естетикою, приведено випадки з життя знаних поетів.

Також є автором численних робіт про пам'ятки класичної японської літератури, зокрема «Записки від нудьги». У доробку Сьотуцу є подорожні нариси «Наґусамеґуса», в яких описано його мандрівки Японією.

Джерела 
 Miner, Earl. An Introduction to Japanese Court Poetry. (1968). Stanford: Stanford University Press. (ISBN 0-8047-0636-0).
 Brower, Robert H. (1992), Conversations with Shōtetsu, Center for Japanese Studies, The University of Michigan, ISBN 0-939512-43-2
 Carter, Steven D. Unforgotten Dreams: Poems by the Zen Monk Shōtetsu. (1997). New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-10576-2.
 Murmured conversations: a treatise on poetry and Buddhism. Stanford University Press, Stanford 2008, ISBN 978-0-8047-4863-6

Поети Японії
Японські письменники
Буддистські монахи Японії
Уродженці Окаями
Сьотецу — червня — середньовічний японський поет , теоретик поезії , письменник періоду Муроматі . Життєпис Походив з дрібного самурайського роду . Син Комацу Їсукійо . Народився в невеличкому поселенні Окаяма провінції Біттю . Справжнє ім'я невідоме . року за невідомих обставин разом з родиною перебирається до столиці держави — Кіото . В цей же час починає складати перші вірші - вака . року його було відправлено до міста Нари , де той став служити при буддистському храмі . Протягомроків вивчав буддистські канони . 1400 року повертається до Кіото , де його наставником в поезії та житті стає відомий на той час поет і чернець Імагава Рйосюн . Під орудою останнього вивчив придворну поезію , класичну літературу Китаю і Японії . Невдовзі стає буддистським ченцем , ароку перебирається на службу до буддистського храму Тофуку - дзі . Зроку починає подорожувати країною . При цьому робить нотатки з побаченого . року перебував у провінціях Міно й Оварі . Після численних подорожей уроці перебирається до невеличкої хати на околиці Кіото . На цей час стає шанованим поетом і письменником , має численних учнів і поціновувачів , серед них сьогун Асікаґа Йосікадзу . Втім уроці внаслідок пожежі хати було практично повністю знищено доробок самого Сьотецутис . віршів усувоях ) і переписані ним твори інших авторів . Водночас новий сьогун Асікаґа Йосінорі менш прихильно ставився до Сьотецу , ніж його попередники . В результаті у Сьотецу було конфісковано спадкові володіння та відмовлено у включенні його віршів доімператорської поетичної антології « Сінсо кукокін вака - сю » . Внаслідок цього поет стає відлюдником протягом декількох років . Лишероку ( після загибелі сьгогуна ) повертається до Кіото . Новий сьогун Асікаґа Йосімаса повернув Сьотецу конфісковане майно та надав покровительство . З цього часу починається новий плідний творчий етап поета і письменника . З початкух років дедалі частіше хворів . Померроку в Кіото . Творчість Належав до поетичної школи Редзей , що сперечалася за першість зі школою Нідзьо . В своєму стилі наслідував Фудзівара но Тейка . Складав різні форми вака і ренґа . Загалом його доробок викликає дискусії , але на думку дослідника Стівена Картера він становить понадтис . віршів , серед якихтис . — танка . Дотримувався принципу вабі - сабі . Значна частинатис . віршів ) увійшла до власної збірки « Сьокон - сю » . Важливою працею стала « Сьотецу - моноґатарі » — трактат у двох сувоях з поетичного мистецтва . Вважається , що остаточна редакція належить учням Сьотецу , які зробили її за його настановами і записами . Тут представлено уривки з відомих творів , їх аналіз , думки щодо складання віршів для поетів - початківців , їх поєднання з естетикою , приведено випадки з життя знаних поетів . Також є автором численних робіт про пам'ятки класичної японської літератури , зокрема « Записки від нудьги » . У доробку Сьотуцу є подорожні нариси « Наґусамеґуса » , в яких описано його мандрівки Японією . Джерела Miner , Earl . An Introduction to Japanese Court Poetry . Stanford : Stanford University Press . ( ISBN0636 - 0 ) . Brower , Robert H . Conversations with Shōtetsu , Center for Japanese Studies , The University of Michigan , ISBN43 - 2 Carter , Steven D . Unforgotten Dreams : Poems by the Zen Monk Shōtetsu . New York : Columbia University Press . ISBN10576 - 2 . Murmured conversations: a treatise on poetry and Buddhism . Stanford University Press , Stanford ISBN8047 - 4863 - 6 Поети Японії Японські письменники Буддистські монахи Японії Уродженці Окаями