Податок на втечу з Рейху
Податок на втечу з Рейху () — податок, заснований 8 грудня 1931 року під час Великої депресії. 25-відсотковий податок накладався на емігранта, якщо вартість його майна перевищувала 200 тисяч рейхсмарок, або ж його річний дохід перевищував 20 тисяч рейхсмарок.

До 1933 р. німецький бюджет отримав близько 1 млн марок доходу від цього податку. По мірі зростання нацистського терору і збільшення потоку емігрантів, податок становив все більш значну частину доходів Третього Рейху. У 1933 році дохід від податку становить 17 мільйонів рейхсмарок, а в 1938 році він досяг свого апогею в розмірі 342 мільйонів рейхсмарок. В цілому доходи від «Податку на втечу з Рейху» за весь період його існування склали 941 млн рейхсмарок. До 90 % податкових надходжень становив податок на людей, які покидали Німеччину через переслідування расистського характеру (переважно євреїв).

Якщо до кінця Веймарської республіки податку метою було запобігання еміграції багатих підприємців з Німеччини, то при нацистах, навпаки, поріг оподаткування був знижений з тим, щоб охопити максимально високе число виїжджаючих. При цьому аж до відкритої заборони єврейської еміграції в жовтні 1941 р. нацисти заохочували еміграцію євреїв за умови сплати ними податку.

«Податок на втечу з Рейху», який сплатила Марі Бонапарт, дозволив Зигмунду Фрейду виїхати в червні 1938 року з Відня в Англію.

Література 
 Martin Friedenberger et al. (Pub.): Die Reichsfinanzverwaltung im Nationalsozialismus. Bremen 2002, ISBN 3-86108-377-9.
 Martin Friedenberger: Fiskalische Ausplünderung.  Berlin 2008, ISBN 978-3-938690-86-4.
 Dorothee Mußgnug: Die Reichsfluchtsteuer 1931—1953.  Berlin 1993, ISBN 3-428-07604-4.

Посилання 
 Erlass der Reichsfluchtsteuer im Reichsgesetzblatt 1931, repeatedly extended in the following
 Datenbank zu Reichsfluchtsteuer und Steuersteckbriefe 1932—1944
 Berliner Steuer — und Finanzverwaltung und die jüdische Bevölkerung 1933—1945

Оподаткування
Переслідування євреїв
Третій Рейх
Податок на втечу з Рейху ( ) — податок , заснованийгрудняроку під час Великої депресії . відсотковий податок накладався на емігранта , якщо вартість його майна перевищувалатисяч рейхсмарок , або ж його річний дохід перевищувавтисяч рейхсмарок . Дор . німецький бюджет отримав близькомлн марок доходу від цього податку . По мірі зростання нацистського терору і збільшення потоку емігрантів , податок становив все більш значну частину доходів Третього Рейху . Уроці дохід від податку становитьмільйонів рейхсмарок , а вроці він досяг свого апогею в розмірімільйонів рейхсмарок . В цілому доходи від « Податку на втечу з Рейху » за весь період його існування склалимлн рейхсмарок . До % податкових надходжень становив податок на людей , які покидали Німеччину через переслідування расистського характеру ( переважно євреїв ) . Якщо до кінця Веймарської республіки податку метою було запобігання еміграції багатих підприємців з Німеччини , то при нацистах , навпаки , поріг оподаткування був знижений з тим , щоб охопити максимально високе число виїжджаючих . При цьому аж до відкритої заборони єврейської еміграції в жовтнір . нацисти заохочували еміграцію євреїв за умови сплати ними податку . « Податок на втечу з Рейху » , який сплатила Марі Бонапарт , дозволив Зигмунду Фрейду виїхати в червніроку з Відня в Англію . Література Martin Friedenberger et al . ( Pub . ) : Die Reichsfinanzverwaltung im Nationalsozialismus . Bremen ISBN377 - 9 . Martin Friedenberger : Fiskalische Ausplünderung . Berlin ISBN938690 - 86 - 4 . Dorothee Mußgnug : Die Reichsfluchtsteuer1953 . Berlin ISBN07604 - 4 . Посилання Erlass der Reichsfluchtsteuer im Reichsgesetzblatt repeatedly extended in the following Datenbank zu Reichsfluchtsteuer und Steuersteckbriefe1944 Berliner Steuer — und Finanzverwaltung und die jüdische Bevölkerung1945 Оподаткування Переслідування євреїв Третій Рейх