Лотар Еммеріх
Ло́тар Е́ммеріх (, 29 листопада 1941, Дортмунд — 13 серпня 2003, Гемер) — німецький футболіст, що грав на позиції нападника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

Значну частину кар'єри провів у «Боруссії» (Дортмунд), з якою став одним з найкращих бомбардирів в історії Бундесліги, а також вигравав чемпіонат та Кубок ФРН, а також Кубок володарів кубків УЄФА. Крім цього грав за національну збірну ФРН, у складі якої став віце-чемпіоном світу у 1966 році.

Клубна кар'єра 
Розпочав займатись футболом у 1951 році в команді «Дорстфельдер 09» з рідного Дортмунда, паралельно працював автомеханіком. 1960 року, під час матчу його команди проти клубу  на грі був присутній головний тренер головної команди міста, «Боруссії» (Дортмунд), Макс Меркель. Він шукав захисника, який міг би замінити травмованого , але Еммеріх забив у цій грі чотири голи, чим вразив Меркеля і він замість захисника запросив до своєї команди цього молодого форварда.

В новій команді Лотар у 1963 році виграв останній аматорський . Того ж року була створена Бундесліга, де Еммеріх відразу став одним з найяскравіших форвардів і граючи у зв'язці з Зігфрідом Гельдом, що отримала назву «Страшні близнюки» (Terrible Twins), двічі ставав найкращим бомбардиром чемпіонату ФРН в сезонах 1965/66 і 1966/67 років, забивши 31 і 28 голів відповідно. Всього за шість сезонів у Бундеслізі він забив 115 голів в 183 матчах і з результатом 0,63 голи за гру є третім , поступаючись за цим показником лише Роберту Левандовському (0,7) та Герду Мюллеру (0,85). Також з клубом Лотар виграв Кубок ФРН у сезоні 1965 року, забивши другий гол у фінальній грі з «Алеманією» (Аахен). Цей тріумф дозволив команді кваліфікуватись на Кубок володарів кубків 1965/66, в рамках якого Еммеріх забив рекордні за всю історію турніру 14 голів, в тому числі чотири голи у півфінальних іграх проти англійського «Вест Гем Юнайтед», а його команда стала володарем трофею, ставши першою німецькою командою, що виграла цей кубок. За це поряд із іншими гравцями команди був нагороджений найвищою німецькою спортивною нагородою, «Срібним лавровим листом». Загалом за дортмундців Лотар зіграв 250 матчів і забив 148 голів у всіх турнірах.

1969 року Лотар перебрався в бельгійський «Беєрсхот», де також став головним голеадором і в сезоні 1969/70 з 29 голами у 30 іграх став найкращим бомбардиром чемпіонату Бельгії, а в наступному сезоні допоміг команді виграти Кубок Бельгії. Загалом за три сезони забив за клуб 50 голів у 79 іграх в усіх турнірах.

З 1972 року два сезони захищав кольори австрійської «Аустрії» (Клагенфурт), і обидва рази ставав другим найкращим бомбардиром чемпіонату, при тому що команда боролась за виживання. Після цього 1974 року Лотар повернувся в ФРН, де і завершував професіональну кар'єру у клубах Другої Бундесліги «Південь» «Швайнфурт», «Вюрцбург» та «Вюрцбургер Кікерс», а з 1978 року став грати в аматорській Оберлізі за клуби  та «», де був граючим тренером.

Виступи за збірну 
23 березня 1966 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Німеччини в товариській грі проти збірної Нідерландів (4:2), забивши у цьому матчі гол. А вже влітку того ж року у складі збірної був учасником чемпіонату світу 1966 року в Англії, де разом з командою здобув «срібло». На «мундіалі» Лотар зіграв чотири гри, і в матчі групового етапу проти Іспанії (2:1) забив свій другий і останній гол за «бундестім», а програна фінальна гра проти господарів англійців (2:4) стала останньою для Еммеріха у складі збірної, за яку він загалом провів 5 матчів, забивши 2 голи.

Кар'єра тренера 
По завершенні кар'єри гравця очолював низку німецьких нижчолігових команд, проте серйозних результатів не досяг. З 1999 року і аж до смерті працював у «Боруссії» (Дортмунд) на посаді відповідального за зв'язки з фанатами.

Помер 13 серпня 2003 року на 62-му році життя у місті Гемер від раку легенів і був похований на кладовищі у рідному Дортмунді.

Статистика виступів

Титули і досягнення

Командні 
 Чемпіон ФРН (1):
 «Боруссія» (Дортмунд): 1963
 Володар Кубка ФРН (1):
 «Боруссія» (Дортмунд): 1965
  Володар Кубка володарів кубків УЄФА (1):
 «Боруссія» (Дортмунд): 1965–66
 Віце-чемпіон світу: 1966

Особисті 
 Найкращий бомбардир Кубка володарів кубків УЄФА (1): 1965–66 (14 голів, рекорд)
 Найкращий бомбардир Бундесліги (2): 1965–66 (31 гол), 1966–67 (28 голів)
 Найкращий бомбардир чемпіонату Бельгії (1): 1969–70 (29 голів)
  (1): 1976–77 (24 голи)

Примітки

Посилання 
 
 
 
 
 
 

німецькі футболісти
німецькі футбольні тренери
Гравці збірної Німеччини з футболу
Гравці чемпіонату світу з футболу 1966
Футболісти «Боруссії» (Дортмунд)
Футболісти «Беєрсхота»
Футболісти «Каринтії»
Футболісти «Швайнфурта»
Футболісти «Вюрцбурга»
Футболісти «Вюрцбургер Кікерс»
Тренери ФК «Байройт»
Тренери ФК «Майнц»
Тренери ФК «Ройтлінген»
Тренери ФК «Айнтрахт» (Бад-Кройцнах)
німецькі футбольні легіонери
Футбольні легіонери в Бельгії
Футбольні легіонери в Австрії
Померли від раку легень
Нагороджені Срібним лавровим листом
Уродженці Дортмунда
Ло́тар Е́ммеріх ( , листопада Дортмунд — серпня Гемер ) — німецький футболіст , що грав на позиції нападника . По завершенні ігрової кар'єри — тренер . Значну частину кар'єри провів у « Боруссії » ( Дортмунд ) , з якою став одним з найкращих бомбардирів в історії Бундесліги , а також вигравав чемпіонат та Кубок ФРН , а також Кубок володарів кубків УЄФА . Крім цього грав за національну збірну ФРН , у складі якої став віце - чемпіоном світу уроці . Клубна кар'єра Розпочав займатись футболом уроці в команді « Дорстфельдер з рідного Дортмунда , паралельно працював автомеханіком . року , під час матчу його команди проти клубу на грі був присутній головний тренер головної команди міста , « Боруссії » ( Дортмунд ) , Макс Меркель . Він шукав захисника , який міг би замінити травмованого , але Еммеріх забив у цій грі чотири голи , чим вразив Меркеля і він замість захисника запросив до своєї команди цього молодого форварда . В новій команді Лотар уроці виграв останній аматорський \ . Того ж року була створена Бундесліга , де Еммеріх відразу став одним з найяскравіших форвардів і граючи у зв'язці з Зігфрідом Гельдом , що отримала назву « Страшні близнюки » ( Terrible Twins ) , двічі ставав найкращим бомбардиром чемпіонату ФРН в сезонах66 і67 років , забившиіголів відповідно . Всього за шість сезонів у Бундеслізі він забивголів вматчах і з результатом63 голи за гру є третім , поступаючись за цим показником лише Роберту Левандовському7 ) та Герду Мюллеру85 ) . Також з клубом Лотар виграв Кубок ФРН у сезоніроку , забивши другий гол у фінальній грі з « Алеманією » ( Аахен ) . Цей тріумф дозволив команді кваліфікуватись на Кубок володарів кубків66 , в рамках якого Еммеріх забив рекордні за всю історію турніруголів , в тому числі чотири голи у півфінальних іграх проти англійського « Вест Гем Юнайтед » , а його команда стала володарем трофею , ставши першою німецькою командою , що виграла цей кубок . За це поряд із іншими гравцями команди був нагороджений найвищою німецькою спортивною нагородою , « Срібним лавровим листом » . Загалом за дортмундців Лотар зігравматчів і забивголів у всіх турнірах . 1969 року Лотар перебрався в бельгійський « Беєрсхот » , де також став головним голеадором і в сезоні70 зголами уіграх став найкращим бомбардиром чемпіонату Бельгії , а в наступному сезоні допоміг команді виграти Кубок Бельгії . Загалом за три сезони забив за клубголів уіграх в усіх турнірах . Зроку два сезони захищав кольори австрійської « Аустрії » ( Клагенфурт ) , і обидва рази ставав другим найкращим бомбардиром чемпіонату , при тому що команда боролась за виживання . Після цьогороку Лотар повернувся в ФРН , де і завершував професіональну кар'єру у клубах Другої Бундесліги « Південь » « Швайнфурт » , « Вюрцбург » та « Вюрцбургер Кікерс » , а зроку став грати в аматорській Оберлізі за клуби та « » , де був граючим тренером . Виступи за збірну 23 березняроку дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Німеччини в товариській грі проти збірної Нідерландів2 ) , забивши у цьому матчі гол . А вже влітку того ж року у складі збірної був учасником чемпіонату світуроку в Англії , де разом з командою здобув « срібло » . На « мундіалі » Лотар зіграв чотири гри , і в матчі групового етапу проти Іспанії1 ) забив свій другий і останній гол за « бундестім » , а програна фінальна гра проти господарів англійців4 ) стала останньою для Еммеріха у складі збірної , за яку він загалом провівматчів , забившиголи . Кар'єра тренера По завершенні кар'єри гравця очолював низку німецьких нижчолігових команд , проте серйозних результатів не досяг . Зроку і аж до смерті працював у « Боруссії » ( Дортмунд ) на посаді відповідального за зв'язки з фанатами . Померсерпняроку наму році життя у місті Гемер від раку легенів і був похований на кладовищі у рідному Дортмунді . Статистика виступів Титули і досягнення Командні Чемпіон ФРН « Боруссія » ( Дортмунд ) : Володар Кубка ФРН « Боруссія » ( Дортмунд ) : Володар Кубка володарів кубків УЄФА « Боруссія » ( Дортмунд ) : 66 Віце - чемпіон світу : Особисті Найкращий бомбардир Кубка володарів кубків УЄФА66голів , рекорд ) Найкращий бомбардир Бундесліги66гол ) ,67голів ) Найкращий бомбардир чемпіонату Бельгії70голів ) 77голи ) Примітки Посилання німецькі футболісти німецькі футбольні тренери Гравці збірної Німеччини з футболу Гравці чемпіонату світу з футболу Футболісти « Боруссії » ( Дортмунд ) Футболісти « Беєрсхота » Футболісти « Каринтії » Футболісти « Швайнфурта » Футболісти « Вюрцбурга » Футболісти « Вюрцбургер Кікерс » Тренери ФК « Байройт » Тренери ФК « Майнц » Тренери ФК « Ройтлінген » Тренери ФК « Айнтрахт » ( Бад - Кройцнах ) німецькі футбольні легіонери Футбольні легіонери в Бельгії Футбольні легіонери в Австрії Померли від раку легень Нагороджені Срібним лавровим листом Уродженці Дортмунда