Грушкевич Меланія Омелянівна
Меланія Грушкевич (січень 1882, с. Денисів, Королівство Галичини і Володимирії, Австро-Угорщина нині Тернопільського району— 8 січня 1967, Івано-Франківськ, УРСР, СРСР) — українська громадська та культурно-освітня діячка.

Життєпис 
Народилася в січні 1882 року в селі Денисів, нині Тернопільського району Тернопільської області, в родині Омеляна та Марії Бородієвич.

Вийшла заміж за видатного лікара-офтальмолога Ярослава Грушкевича ( 26 вересня 1873 —  23 липня 1964), автора популярної праці «Про трахому» та інших видань з медицини. Сім'я спочатку мешкала у Тернополі, а з 1909 року переїхала до Станиславова. Тут подружжя вело величезну громадську роботу. В них була власна велика бібліотека енциклопедичних, наукових, медичних та художніх видань на різних мовах світу. 

Меланія Грушкевич була активною та провідною діячкою «Просвіти» та «Рідної школи» у Станиславові. Була членом окружної «Ради Пласту», опікувалася військовими полоненими у роки Першої світової війни та
воєнними могилами різних армій, зокрема, УСС та УГА. Залишилась цінова епістолярна спадщина Ярослава та Меланії Грушкевичів. 

Очолювала «Товариство руських женщин». Під час її головування, у 1922 році, «Товариство руських женщин» перейменовано на «Товариство українських жінок».

Сім'я 
 Омелян Бородієвич ( 1844 —  1916) — батько. Вчитель у Денисові, активний член «Просвіти».
 Марія Бородієвич ( 1857 —  1890) — мати.
 Ярослав Грушкевич ( 26 вересня 1873, Дрогобич —  23 липня 1964, Івано-Франківськ) — чоловік. Видатний лікар-офтальмолог, культурний та громадський діяч Станиславівщини. Автор популярної книги «Про трахому» та низки праць з офтальмології. Співавтор «Української Загальної Енциклопедії». Викладав гігієну в українській гімназії. 1903 році у складі делегації галичан був на відкритті пам'ятника Івану Котляревському в Полтаві. У 1911 році очолював Станиславівську філію Товариства українських наукових викладів ім.Петра Могили. У 1923 році — голова українського туристичного Товариства «Чорногора». Член Окружної Пластової ради (ОПР). Очолював Ювілейний комітет зі святкування 100-ліття уродин Тараса Шевченка в Станиславові. Був передостаннім головою Товариства «Українська Бесіда» в Станиславові.
 Тарас Юрій Грушкевич ( 15 вересня 1907, Тернопіль —  15 жовтня 1969, Детройт, США) — старший син. Член Корпорації «Галич» у Данціґу, довголітній член Українського Пласту, Товариства Українських Інженерів в Україні та Америці, співзасновник інженерської кооперативи «Кір» у Львові, власник будівельного підприємства в Станиславові, інженер-фахівець Міністерстві Публічних Робіт у Південному Уельсі, Австралія, а опісля в Гаріебурґу, Клівленді та Детройті, Голова Товариства Земляків Станиславівщини в Детройті, член багатьох українських товариств і організацій.
 Микола Андрій Грушкевич ( 14 вересня 1912, Станиславів —  27 грудня 2002, Парма, Огайо, США) — молодший син. Визначний діяч Пласту. Член гуртка «Крук» 11 куреня ім. Івана Мазепи в Станиславові, курінний суддя (1929—1930). У Німеччині вступив до Пластового Сеньйорату, був членом старшини ініціятивного пластового гуртка і проводу ОП УПС в Бамберґу (1946—1947). Член 7-го куреня УПС ім. А. Войнаровського у США з 1950 року, від 1956 року очолював курінь — батько куреня. З 1952 року у Клівленді, де також працював у Пласті. В ОП УПС був довший час членом проводу й провідником. Був членом Головної Ради Товариства «Орли» КАУМ.
 Іванна Блажкевич (1886-1977) — сестра, відома дитяча письменниця.
 Остап Бородієвич (1883-1920) — брат, сотник УГА, ветеринарний референт при секретаріаті Військових справ УГА. Загинув у більшовицькому полоні в 1920 році.
 Євген Бородієвич (1889-1924) — брат, поет, перекладач, хорунжий УСС та сотник УГА, автор мемуарно-белетристичної книги «В чотирикутнику смерті» (1921).

Примітки 

Уродженці Денисова
Українські громадські діячки
Діячі «Просвіти»
Діячі «Рідної школи»
Персоналії:Івано-Франківськ
Померли в Івано-Франківську
Меланія Грушкевич ( січень с . Денисів , Королівство Галичини і Володимирії , Австро - Угорщина нині Тернопільського району — січня Івано-Франківськ , УРСР , СРСР ) — українська громадська та культурно - освітня діячка . Життєпис Народилася в січніроку в селі Денисів , нині Тернопільського району Тернопільської області , в родині Омеляна та Марії Бородієвич . Вийшла заміж за видатного лікара - офтальмолога Ярослава Грушкевича ( вересня — липня автора популярної праці « Про трахому » та інших видань з медицини . Сім'я спочатку мешкала у Тернополі , а зроку переїхала до Станиславова . Тут подружжя вело величезну громадську роботу . В них була власна велика бібліотека енциклопедичних , наукових , медичних та художніх видань на різних мовах світу . Меланія Грушкевич була активною та провідною діячкою « Просвіти » та « Рідної школи » у Станиславові . Була членом окружної « Ради Пласту » , опікувалася військовими полоненими у роки Першої світової війни та воєнними могилами різних армій , зокрема , УСС та УГА . Залишилась цінова епістолярна спадщина Ярослава та Меланії Грушкевичів . Очолювала « Товариство руських женщин » . Під час її головування , уроці , « Товариство руських женщин » перейменовано на « Товариство українських жінок » . Сім'я Омелян Бородієвич ( — — батько . Вчитель у Денисові , активний член « Просвіти » . Марія Бородієвич ( — — мати . Ярослав Грушкевич ( вересня Дрогобич — липня Івано-Франківськ ) — чоловік . Видатний лікар - офтальмолог , культурний та громадський діяч Станиславівщини . Автор популярної книги « Про трахому » та низки праць з офтальмології . Співавтор « Української Загальної Енциклопедії » . Викладав гігієну в українській гімназії . році у складі делегації галичан був на відкритті пам'ятника Івану Котляревському в Полтаві . Уроці очолював Станиславівську філію Товариства українських наукових викладів ім . Петра Могили . Уроці — голова українського туристичного Товариства « Чорногора » . Член Окружної Пластової ради ( ОПР ) . Очолював Ювілейний комітет зі святкуванняліття уродин Тараса Шевченка в Станиславові . Був передостаннім головою Товариства « Українська Бесіда » в Станиславові . Тарас Юрій Грушкевич ( вересня Тернопіль — жовтня Детройт , США ) — старший син . Член Корпорації « Галич » у Данціґу , довголітній член Українського Пласту , Товариства Українських Інженерів в Україні та Америці , співзасновник інженерської кооперативи « Кір » у Львові , власник будівельного підприємства в Станиславові , інженер - фахівець Міністерстві Публічних Робіт у Південному Уельсі , Австралія , а опісля в Гаріебурґу , Клівленді та Детройті , Голова Товариства Земляків Станиславівщини в Детройті , член багатьох українських товариств і організацій . Микола Андрій Грушкевич ( вересня Станиславів — грудня Парма , Огайо , США ) — молодший син . Визначний діяч Пласту . Член гуртка « Крук » куреня ім . Івана Мазепи в Станиславові , курінний суддя1930 ) . У Німеччині вступив до Пластового Сеньйорату , був членом старшини ініціятивного пластового гуртка і проводу ОП УПС в Бамберґу1947 ) . Членго куреня УПС ім . А . Войнаровського у США зроку , відроку очолював курінь — батько куреня . Зроку у Клівленді , де також працював у Пласті . В ОП УПС був довший час членом проводу й провідником . Був членом Головної Ради Товариства « Орли » КАУМ . Іванна Блажкевич — сестра , відома дитяча письменниця . Остап Бородієвич — брат , сотник УГА , ветеринарний референт при секретаріаті Військових справ УГА . Загинув у більшовицькому полоні вроці . Євген Бородієвич — брат , поет , перекладач , хорунжий УСС та сотник УГА , автор мемуарно - белетристичної книги « В чотирикутнику смерті » Примітки Уродженці Денисова Українські громадські діячки Діячі « Просвіти » Діячі « Рідної школи » Персоналії : Івано-Франківськ Померли в Івано-Франківську