Пре-дредноут
Пре-дредноути (або додредноути) були морехідні лінійні кораблі, побудовані в період з середини 1880-х до початку 20 століття, перед або незабаром після появи HMS Dreadnought. У російській літературі представників цього етапу розвитку лінійних кораблів називають "ескадреними броненосцями".    

Пре-дредноути замінили примітивні броненосці 1870-х і 1880-х років. Побудовані із сталі і захищені загартованою бронею, пре-дредноути мали основну батарею з дуже важких гармат на барбеті (відкритих або з броньованими укриттями), яку доповнювала одна або більше батарей допоміжної артилерії менших калібрів. Вони приводились у рух вугільними паровими двигунами потрійного розширення. 

На відміну від хаотичного розвитку перших панцерників, у 1890-х років військові флоти по всьому світу починають будувати лінкори подібної конструкції. Фактично десятки кораблів наслідують конструкцію британських панцерників типу Majestic  Збільшилась також кількість лінійних кораблів. Нові військово-морські держави, такі як Німеччина, Японія, США, і – в меншою мірою – Італія та Австро-Угорщина, почали створювати ескадри пре-дредноутів, в той час як військово-морські сили Великої Британії, Франції та Росії розширились як реакція на нові загрози. Вирішальною битвою флотів, які будувались навколо пре-дредноутів, стала Цусімська 27 травня 1905.

Ці лінкори раптово виявилися застарілими через появу HMS Dreadnought в 1906 році. Дредноут позбавився артилерії середніх калібрів, натомість отримавши потужну батарею з десяти 12-дюймових гармат. Його інноваційний двигун - парова турбіна також надав йому перевагу у швидкості. Таким чином наявні пре-дредноути були принципово слабшими кораблями, і нові і більш потужні лінкори з тих пір називали дредноути, а кораблі, які були закладені до того часу - пре-дредноути. Тим не менш, деякі пре-дредноути були добудовані попри появу "Дредноута", або, як у випадку з панцерниками типу "Радецький" Австро-Угорщини, навіть закладені незважаючи на революційний вплив нової конструкції лінійних кораблів.   

Тим не менш, пре-дредноути продовжили нести службу і застосовуватись у битвах навіть попри моральну застарілість. Дредноути і лінійні крейсери вважалися життєво важливими для вирішальних морських битв, які розглядалися тоді як основний засіб боротьби за панування на морі. Тому нові лінійні кораблі ретельно берегли від ризику пошкодження на мінах або нападу підводних човнів, а також намагалися тримати якомога ближче до берегів метрополії. Застарівання пре-дредноутів перетворювало їх на "витратний матеріал", що означало, що ці кораблі можна було використовувати у віддалених районах або для виконання ризикованих завдань.

Вашингтонська морська угода 1922 року стимулювала виведення зі складу флотів пре-дредноутів, оскільки вони зараховувалися як повноцінні лінійні кораблі, хоча по бойовим якостям суттєво посупалися дредноутам. Водночас пре-дредноути зберігалися певний час у складі флотів менших  морських держав, таких як Франція та Італія. Відповідно до Версальської договору  пре-дредноути були основними кораблями Німеччини у міжвоєнні роки. Один з цих кораблів, «Шлезвіг-Гольштейн» випустив перші снаряди Другої світової війни, обстрілявши польський  Вестерплатте. Водночас, з об'єктивних причин старі кораблі використовувалися у ході бойових дій обмежено.

Корабель-музей 
Єдиним уцілілим до сьогоднішнього дня додредноутом є Мікаса, флагман Імперського флоту Японії у Російсько-японській війні 1904-1905 років, нині зберігається як музей у місті Йокосука.

Посилання 

Лінійні кораблі
Військово-морська історія
Типи військових кораблів
Додредноути
Пре - дредноути ( або додредноути ) були морехідні лінійні кораблі , побудовані в період з серединих до початкустоліття , перед або незабаром після появи HMS Dreadnought . У російській літературі представників цього етапу розвитку лінійних кораблів називають " ескадреними броненосцями " . Пре -дредноути замінили примітивні броненосціх іх років . Побудовані із сталі і захищені загартованою бронею , пре - дредноути мали основну батарею з дуже важких гармат на барбеті ( відкритих або з броньованими укриттями ) , яку доповнювала одна або більше батарей допоміжної артилерії менших калібрів . Вони приводились у рух вугільними паровими двигунами потрійного розширення . На відміну від хаотичного розвитку перших панцерників , ух років військові флоти по всьому світу починають будувати лінкори подібної конструкції . Фактично десятки кораблів наслідують конструкцію британських панцерників типу Majestic Збільшилась також кількість лінійних кораблів . Нові військово - морські держави , такі як Німеччина , Японія , США , і – в меншою мірою – Італія та Австро - Угорщина , почали створювати ескадри пре - дредноутів , в той час як військово - морські сили Великої Британії , Франції та Росії розширились як реакція на нові загрози . Вирішальною битвою флотів , які будувались навколо пре -дредноутів , стала Цусімськатравня Ці лінкори раптово виявилися застарілими через появу HMS Dreadnought вроці . Дредноут позбавився артилерії середніх калібрів , натомість отримавши потужну батарею з десятидюймових гармат . Його інноваційний двигун - парова турбіна також надав йому перевагу у швидкості . Таким чином наявні пре - дредноути були принципово слабшими кораблями , і нові і більш потужні лінкори з тих пір називали дредноути , а кораблі , які були закладені до того часу - пре - дредноути . Тим не менш , деякі пре - дредноути були добудовані попри появу " Дредноута " , або , як у випадку з панцерниками типу " Радецький " Австро - Угорщини , навіть закладені незважаючи на революційний вплив нової конструкції лінійних кораблів . Тим не менш , пре - дредноути продовжили нести службу і застосовуватись у битвах навіть попри моральну застарілість . Дредноути і лінійні крейсери вважалися життєво важливими для вирішальних морських битв , які розглядалися тоді як основний засіб боротьби за панування на морі . Тому нові лінійні кораблі ретельно берегли від ризику пошкодження на мінах або нападу підводних човнів , а також намагалися тримати якомога ближче до берегів метрополії . Застарівання пре -дредноутів перетворювало їх на " витратний матеріал " , що означало , що ці кораблі можна було використовувати у віддалених районах або для виконання ризикованих завдань . Вашингтонська морська угодароку стимулювала виведення зі складу флотів пре - дредноутів , оскільки вони зараховувалися як повноцінні лінійні кораблі , хоча по бойовим якостям суттєво посупалися дредноутам . Водночас пре - дредноути зберігалися певний час у складі флотів менших морських держав , таких як Франція та Італія . Відповідно до Версальської договору пре - дредноути були основними кораблями Німеччини у міжвоєнні роки . Один з цих кораблів , « Шлезвіг - Гольштейн » випустив перші снаряди Другої світової війни , обстрілявши польський Вестерплатте . Водночас , з об'єктивних причин старі кораблі використовувалися у ході бойових дій обмежено . Корабель - музей Єдиним уцілілим до сьогоднішнього дня додредноутом є Мікаса , флагман Імперського флоту Японії у Російсько - японській війніроків , нині зберігається як музей у місті Йокосука . Посилання Лінійні кораблі Військово - морська історія Типи військових кораблів Додредноути