Обломов
«Обломов» — роман, що його написав російський письменник Іван Олександрович Гончаров у період з 1847 по 1859 рік. Вперше опубліковано 1859 року. Роман входить у трилогію з творами «Звичайна історія» і «Обрив», бувши її другою частиною.

Історія створення 
Роман задумано 1847 року й писано його протягом 12 років. У 1849 році в альманаху «Літературний збірник з ілюстраціями» при «Современнике» опубліковано главу «Сон Обломова» як самостійний твір.

Робота над романом ішла повільно, наприкінці 1840-х років Гончаров писав видавцеві Андрієві Краєвському:«Прочитавши уважно написане, я побачив, що все це до крайности вульгарно, що я не так узявся за предмета, що одне треба змінити, інше випустити <…> У мене річ виробляється в голові повільно й важко».Повністю роман «Обломов» уперше опубліковано тільки в 1859 році в перших чотирьох числах журналу «Вітчизняні записки». Початок роботи над романом належить до ранішого періоду. У 1849 році опубліковано одну з центральних глав «Обломова» — «Сон Обломова», яку сам автор назвав «увертюрою всього роману». Автор ставить собі питання: що ж таке «обломовщина» — «золоте століття» або загибель, застій? У «Сні …» переважають мотиви статичности й нерухомости, застою, але при цьому відчувається і симпатія автора, добродушний гумор, а не тільки сатиричне заперечення.

Як пізніше стверджував Гончаров, в 1849 році готовий був план роману «Обломов» і закінчено чернетковий варіант першої його частини. «Незабаром, — писав Гончаров, — після надрукування в 1847 році в» Современнике "" Звичайної історії «- у мене вже подумки був готовий план» Обломова "". Влітку 1849 року, коли був готовий «Сон Обломова», Гончаров здійснив мандрівку на батьківщину, до Симбірська, побут якого зберігав відбиток патріярхальної старовини. У цьому невеликому містечку письменник побачив чимало прикладів того «сну», яким спали мешканці вигаданої ним Обломовки.

Роботу над романом перервано у зв'язку з навколосвітньою подорожжю Гончарова на фрегаті «Паллада». Лише влітку 1857 року, після виходу з друку подорожніх нарисів «Фрегат» Паллада "", Гончаров продовжив роботу над «Обломовим». Влітку 1857 року поїхав на курорт Марієнбад, де протягом декількох тижнів закінчив три частини роману. У серпні того ж року Гончаров почав працювати і над останньою, четвертою, частиною роману, кінцеві глави якої написано в 1858 році.

Однак, готуючи роман до друку, Гончаров в 1858 році заново переписав «Обломова», доповнивши його новими сценами, і виправив деякі скорочення. Завершивши роботу над романом, Гончаров сказав: «Я писав своє життя й те, що до нього приростало».

Гончаров зізнавався, що на задумі «Обломова» позначився вплив ідей Бєлінського. Найважливішим обставиною, що вплинула на задум твору, вважається виступ Бєлінського з приводу першого роману Гончарова — «Звичайна історія». В образі Обломова присутні також автобіографічні риси. За власним визнанням Гончарова, він і сам був сибаритом, любив безтурботний спокій, що породжує творчість.

Опублікованого в 1859 році романа зустріли як важлиу суспільну подію. Газета «Правда» в статті, присвяченій 125-ій річниці з дня народження Гончарова, писала: "" Обломов «з'явився в епоху суспільного збудження, за кілька років до селянської реформи, і був сприйнятий як заклик до боротьби проти відсталости й застою». Відразу ж після виходу в світ роман став предметом обговорення в критиці й серед письменників.

Сюжет 
Роман розповідає про життя дідича (поміщика) Іллі Ілліча Обломова. Ілля Ілліч разом зі своїм слугою, Захаром, живе в Петербургу, на Гороховій вулиці, навіть не підводячись з дивана. Він не провадить ніякої діяльности, не виходить у світ; лише віддається думкам про те, як треба жити, і мріям про затишне безтурботне життя в рідному маєтку Обломовка. Ніякі біди (занепад господарства, загрози виселення з квартири) не можуть зрушити його з місця.

Його друг дитинства, Андрій Штольць зі зросійщених німців, повна протилежність до млявого мрійливого Іллі, змушує героя на якийсь час прокинутися й зануритися в життя. Обломов закохується в талановиту і прогресивно мислячу Ольгу Іллінську і згодом, після довгих роздумів і відступів, освідчується їй.

Однак, піддавшись інтригам підлого Тарантьєва, Обломов переїжджає в найняту йому квартиру на Виборгську сторону (в той час далека сільська околиця міста), потрапляючи в будинок Агафії Матвіївни Пшенициної. Поступово все господарство Іллі Ілліча переходить в руки Пшенициної, а сам він остаточно згасає в бездіяльності й безвольності. По Петербургу ходять чутки про швидке весілля Обломова і Іллінської, але, дізнавшись про це, сам Ілля Ілліч жахається: нічого ще, на його думку, не вирішено. До нього в будинок приходить Іллінська і переконується, що ніщо вже не пробудить Обломова від повільного занурення в остаточний «сон», і їхні стосунки припиняються. У той же час справи Обломова прибирає до рук брат Пшенициної, Іван Мухояров (на відміну від сестри, чоловік безчесний і жорстокий), який заплутує Іллю Ілліча в своїх махінаціях. Добродушна Агафія Матвіївна лагодить халата Обломова, який, здавалося б, полагодити вже нікому не під силу. В засмучених почуттях, Ілля Ілліч занедужує на гарячку. Від того, щоб йому не стати повністю обібраною жертвою шахрайства, його рятує кращий друг Штольць.

Через рік Пшеницина закохується в Іллю Ілліча. Згодом у них з'являється син Андрій, названий на честь Штольця. Водночас Іллінська, яка розчарувалася в першому коханні, виходить заміж за Штольця; він же, через деякий час, відвідує Обломова. Хворий і рано розбитий інсультом через малорухливий спосіб життя, передчуваючи швидку смерть, Ілля Ілліч просить свого друга не полишати його сина. За два роки потому Обломов тихо й непомітно помирає уві сні. Його сина випросили на виховання Андрій і Ольга Штольць. Пшеницина зосередила всі свої почуття на синові. А вірний слуга Захар — старий, який пережив свого молодого господаря, — з горя запив і почав просити милостиню.

Дійові особи та деякі цитати

Головні герої 

 Ілля Ілліч Обломов — дідич (поміщик), дворянин, що живе в Петербурзі. Веде ледачий спосіб життя, нічого не роблячи, крім роздумів і мрій у ліжку і поїдання жирної їжі. Тому, перебуваючи в ще досить молодому віці (30-33 роки), має сите, заплило тіло і хворобливий вигляд. Незважаючи на все це, Ілля далеко не дурний. Його ім'я та по батькові — натяк на одноманітність його способу життя.

Життя є поезія.Кого не любиш, хто не добрий, з тим не обмакнёшь хліба в сільничку.Все знаю, все розумію — але сили і волі немає.Важко бути розумним і щирим у свій час, особливо в почутті.Пристрасть треба обмежити: задушити і втопити в одруженні.

 Захар Трохимович — слуга Обломова, вірний йому ще з дитинства. Незграбний, краде по дрібницях, але неймовірно відданий своєму панові.
 Штольц, Андрій Іванович — друг дитинства Обломова, найбільш близька людина для нього; наполовину німець, практичний і діяльний. Повна протилежність Іллі. Практичність Штольца настільки велика, що він прораховує кожну свою дію, аж до рухів, але Штольц не є духовним (високоморальним) людиною.

Це не життя, це якась … обломовщина (ч.2, гл.4).Праця — образ, зміст, стихія і мета життя. По крайней мере, моєї.

 Тарантьев, Михей Андрійович — знайомий Обломова, шахраюватий і хитрий.
 Іллінська, Ольга Сергіївна — дворянка; кохана Обломова протягом деякого часу, потім дружина Штольца.
 Онися — дружина Захара.
 Пшеніцина, Агафія Матвіївна — господиня квартири, в яку переїхав жити Обломов, потім стала його дружиною.
 Мухояров, Іван Матвійович — брат Пшеніциной, чиновник.

Герої другого плану 

 Волков — гість в квартирі Обломова. Живе світським життям.
 Судьбинский — гість. Чиновник, начальник відділення.
 Пєнкін — гість. Письменник і публіцист.
 Алексєєв, Іван Олексійович — гість в квартирі Обломова, «безликий натяк на людську масу».
 Марія Михайлівна — тітка Ольги Іллінської.
 Сонечка — подруга Ольги Іллінської.
 Барон фон Лангваген — один Іллінський.
 Андрій — син Обломова і Пшеніциной.
 Катя — покоївка Ольги Іллінської.
 Ваня — син Пшеніциной.
 Маша — донька Пшеніциной.
 Килина — кухарка в будинку Пшеніциной.

Критика 
Відомий критик Микола Олександрович Добролюбов написав про цей роман свою знамениту статтю «Що таке обломовщина?», В якій описав основні ідеї роману зі своєї точки зору. Стаття Добролюбова за часів СРСР часто публікувалася в одній книзі разом з романом. Добролюбов називав «Обломова» «знаменням часу».

Більш різнобічно роман розглянуто в статті "" Обломов ". Роман І. А. Гончарова "іншого відомого критика Олександра Васильовича Дружиніна.

Див. також 
Обломовщина

Посилання 

 Гончаров И. А. Обломов. Роман в четырех частях // Полное собрание сочинений и писем: В 20 т. СПб.: Наука, 1998. Т. 4
 Аудиокнига романа Гончарова И. А. «Обломов»
 Образовательный сайт «Изучаем роман „Обломов“»
 Отрадин М. В. Проф., д.ф.н. «Обломов» в ряду романов И. А. Гончарова.
 Несколько дней из жизни И. И. Обломова. Фильм

Романи
Романи 1857
Російськомовні романи
« Обломов » — роман , що його написав російський письменник Іван Олександрович Гончаров у період зпорік . Вперше опублікованороку . Роман входить у трилогію з творами « Звичайна історія » і « Обрив » , бувши її другою частиною . Історія створення Роман задуманороку й писано його протягомроків . Уроці в альманаху « Літературний збірник з ілюстраціями » при « Современнике » опубліковано главу « Сон Обломова » як самостійний твір . Робота над романом ішла повільно , наприкінціх років Гончаров писав видавцеві Андрієві Краєвському : « Прочитавши уважно написане , я побачив , що все це до крайности вульгарно , що я не так узявся за предмета , що одне треба змінити , інше випустити < … > У мене річ виробляється в голові повільно й важко » . Повністю роман « Обломов » уперше опубліковано тільки вроці в перших чотирьох числах журналу « Вітчизняні записки » . Початок роботи над романом належить до ранішого періоду . Уроці опубліковано одну з центральних глав « Обломова » — « Сон Обломова » , яку сам автор назвав « увертюрою всього роману » . Автор ставить собі питання : що ж таке « обломовщина » — « золоте століття » або загибель , застій ? У « Сні … » переважають мотиви статичности й нерухомости , застою , але при цьому відчувається і симпатія автора , добродушний гумор , а не тільки сатиричне заперечення . Як пізніше стверджував Гончаров , вроці готовий був план роману « Обломов » і закінчено чернетковий варіант першої його частини . « Незабаром , — писав Гончаров , — після надрукування вроці в » Современнике " " Звичайної історії « - у мене вже подумки був готовий план » Обломова " " . Вліткуроку , коли був готовий « Сон Обломова » , Гончаров здійснив мандрівку на батьківщину , до Симбірська , побут якого зберігав відбиток патріярхальної старовини . У цьому невеликому містечку письменник побачив чимало прикладів того « сну » , яким спали мешканці вигаданої ним Обломовки . Роботу над романом перервано у зв'язку з навколосвітньою подорожжю Гончарова на фрегаті « Паллада » . Лише вліткуроку , після виходу з друку подорожніх нарисів « Фрегат » Паллада " " , Гончаров продовжив роботу над « Обломовим » . Вліткуроку поїхав на курорт Марієнбад , де протягом декількох тижнів закінчив три частини роману . У серпні того ж року Гончаров почав працювати і над останньою , четвертою , частиною роману , кінцеві глави якої написано вроці . Однак , готуючи роман до друку , Гончаров вроці заново переписав « Обломова » , доповнивши його новими сценами , і виправив деякі скорочення . Завершивши роботу над романом , Гончаров сказав : « Я писав своє життя й те , що до нього приростало » . Гончаров зізнавався , що на задумі « Обломова » позначився вплив ідей Бєлінського . Найважливішим обставиною , що вплинула на задум твору , вважається виступ Бєлінського з приводу першого роману Гончарова — « Звичайна історія » . В образі Обломова присутні також автобіографічні риси . За власним визнанням Гончарова , він і сам був сибаритом , любив безтурботний спокій , що породжує творчість . Опублікованого вроці романа зустріли як важлиу суспільну подію . Газета « Правда » в статті , присвяченійій річниці з дня народження Гончарова , писала : " " Обломов « з'явився в епоху суспільного збудження , за кілька років до селянської реформи , і був сприйнятий як заклик до боротьби проти відсталости й застою » . Відразу ж після виходу в світ роман став предметом обговорення в критиці й серед письменників . Сюжет Роман розповідає про життя дідича ( поміщика ) Іллі Ілліча Обломова . Ілля Ілліч разом зі своїм слугою , Захаром , живе в Петербургу , на Гороховій вулиці , навіть не підводячись з дивана . Він не провадить ніякої діяльности , не виходить у світ ; лише віддається думкам про те , як треба жити , і мріям про затишне безтурботне життя в рідному маєтку Обломовка . Ніякі біди ( занепад господарства , загрози виселення з квартири ) не можуть зрушити його з місця . Його друг дитинства , Андрій Штольць зі зросійщених німців , повна протилежність до млявого мрійливого Іллі , змушує героя на якийсь час прокинутися й зануритися в життя . Обломов закохується в талановиту і прогресивно мислячу Ольгу Іллінську і згодом , після довгих роздумів і відступів , освідчується їй . Однак , піддавшись інтригам підлого Тарантьєва , Обломов переїжджає в найняту йому квартиру на Виборгську сторону ( в той час далека сільська околиця міста ) , потрапляючи в будинок Агафії Матвіївни Пшенициної . Поступово все господарство Іллі Ілліча переходить в руки Пшенициної , а сам він остаточно згасає в бездіяльності й безвольності . По Петербургу ходять чутки про швидке весілля Обломова і Іллінської , але , дізнавшись про це , сам Ілля Ілліч жахається : нічого ще , на його думку , не вирішено . До нього в будинок приходить Іллінська і переконується , що ніщо вже не пробудить Обломова від повільного занурення в остаточний « сон » , і їхні стосунки припиняються . У той же час справи Обломова прибирає до рук брат Пшенициної , Іван Мухояров ( на відміну від сестри , чоловік безчесний і жорстокий ) , який заплутує Іллю Ілліча в своїх махінаціях . Добродушна Агафія Матвіївна лагодить халата Обломова , який , здавалося б , полагодити вже нікому не під силу . В засмучених почуттях , Ілля Ілліч занедужує на гарячку . Від того , щоб йому не стати повністю обібраною жертвою шахрайства , його рятує кращий друг Штольць . Через рік Пшеницина закохується в Іллю Ілліча . Згодом у них з'являється син Андрій , названий на честь Штольця . Водночас Іллінська , яка розчарувалася в першому коханні , виходить заміж за Штольця ; він же , через деякий час , відвідує Обломова . Хворий і рано розбитий інсультом через малорухливий спосіб життя , передчуваючи швидку смерть , Ілля Ілліч просить свого друга не полишати його сина . За два роки потому Обломов тихо й непомітно помирає уві сні . Його сина випросили на виховання Андрій і Ольга Штольць . Пшеницина зосередила всі свої почуття на синові . А вірний слуга Захар — старий , який пережив свого молодого господаря , — з горя запив і почав просити милостиню . Дійові особи та деякі цитати Головні герої Ілля Ілліч Обломов — дідич ( поміщик ) , дворянин , що живе в Петербурзі . Веде ледачий спосіб життя , нічого не роблячи , крім роздумів і мрій у ліжку і поїдання жирної їжі . Тому , перебуваючи в ще досить молодому віціроки ) , має сите , заплило тіло і хворобливий вигляд . Незважаючи на все це , Ілля далеко не дурний . Його ім'я та по батькові — натяк на одноманітність його способу життя . Життя є поезія . Кого не любиш , хто не добрий , з тим не обмакнёшь хліба в сільничку . Все знаю , все розумію — але сили і волі немає . Важко бути розумним і щирим у свій час , особливо в почутті . Пристрасть треба обмежити : задушити і втопити в одруженні . Захар Трохимович — слуга Обломова , вірний йому ще з дитинства . Незграбний , краде по дрібницях , але неймовірно відданий своєму панові . Штольц , Андрій Іванович — друг дитинства Обломова , найбільш близька людина для нього ; наполовину німець , практичний і діяльний . Повна протилежність Іллі . Практичність Штольца настільки велика , що він прораховує кожну свою дію , аж до рухів , але Штольц не є духовним ( високоморальним ) людиною . Це не життя , це якась … обломовщина ( ч . 2 , гл . 4 ) . Праця — образ , зміст , стихія і мета життя . По крайней мере , моєї . Тарантьев , Михей Андрійович — знайомий Обломова , шахраюватий і хитрий . Іллінська , Ольга Сергіївна — дворянка ; кохана Обломова протягом деякого часу , потім дружина Штольца . Онися — дружина Захара . Пшеніцина , Агафія Матвіївна — господиня квартири , в яку переїхав жити Обломов , потім стала його дружиною . Мухояров , Іван Матвійович — брат Пшеніциной , чиновник . Герої другого плану Волков — гість в квартирі Обломова . Живе світським життям . Судьбинский — гість . Чиновник , начальник відділення . Пєнкін — гість . Письменник і публіцист . Алексєєв , Іван Олексійович — гість в квартирі Обломова , « безликий натяк на людську масу » . Марія Михайлівна — тітка Ольги Іллінської . Сонечка — подруга Ольги Іллінської . Барон фон Лангваген — один Іллінський . Андрій — син Обломова і Пшеніциной . Катя — покоївка Ольги Іллінської . Ваня — син Пшеніциной . Маша — донька Пшеніциной . Килина — кухарка в будинку Пшеніциной . Критика Відомий критик Микола Олександрович Добролюбов написав про цей роман свою знамениту статтю « Що таке обломовщина ? » , В якій описав основні ідеї роману зі своєї точки зору . Стаття Добролюбова за часів СРСР часто публікувалася в одній книзі разом з романом . Добролюбов називав « Обломова » « знаменням часу » . Більш різнобічно роман розглянуто в статті " " Обломов " . Роман І . А . Гончарова " іншого відомого критика Олександра Васильовича Дружиніна . Див . також Обломовщина Посилання Гончаров И . А . Обломов . Роман в четырех частях / / Полное собрание сочинений и писем : Вт . СПб . : Наука , Т . 4 Аудиокнига романа Гончарова И . А . « Обломов » Образовательный сайт « Изучаем роман „ Обломов “ » Отрадин М . В . Проф . , д .ф . н . « Обломов » в ряду романов И . А . Гончарова . Несколько дней из жизни И . И . Обломова . Фильм Романи Романи Російськомовні романи