Павло (Доброхотов)
Павло́ (в миру Прокопій Нілович Доброхотов; 13 липня 1814 (за іншими джерелами, в 1807 році), село Велика Ламовіци, Моршанський повіт, Тамбовська губернія — 23 квітня (6 травня) 1900, Москва) — ректор Катеринославської духовної семінарії; духовний письменник, археолог; єпископ Відомства православного сповідання Російської імперії.

Біографія 
Народився в селі Велика Ломовіци Моршанського повіту в сім'ї священика Михайло-Архангельської церкви Ніла Максимова. У вересні 1822 року вступив до Тамбовського духовного училища, де отримав прізвище Доброхотов; потім закінчив Тамбовську духовну семінарію (1833); в 1837 році — за першим розрядом Санкт-Петербурзьку духовну академію; 1 вересня того ж року призначений вчителем Литовської духовної семінарії (тоді уніатської, в Жировицях).

Його ім'я тісно пов'язане з возз'єднанням уніатів із православ'ям в Західному краї в 1839 році. За національністю росіянин, з відмінними даруваннями і прекрасною богословською освітою, він цілком віддався цій великій справі, коли вона ще тільки починалася і був одним зі сподвижників і співробітників митрополита Йосифа Семашка.

У липні 1847 року овдовів і 2 листопада того ж року був пострижений архієпископом Йосифом Семашком; 8 листопада висвячений у сан ієродиякона, 9 листопада — у сан ієромонаха.

15 липня 1849 возведений у сан архімандрита і призначений ректором Полоцької духовної семінарії та настоятелем Полоцького Богоявленського монастиря.

З 21 серпня 1851 року — ректор Ризької духовної семінарії.

З 15 грудня 1855 року — ректор Катеринославської духовної семінарії.

З 29 січня 1859 року — ректор Могилевської духовної семінарії та настоятель Могилів-Братського монастиря.

З 23 квітня 1863 року — ректор Вятської духовної семінарії.

17 червня 1866 року призначений єпископом Вологодським і Устюзьким. 21 серпня того ж року митрополитом Санкт-Петербурзьким Ісидором Нікольським в Олександро-Невській лаврі хіротонізований на єпископа.

З 7 липня 1869 року — єпископ Псковський і Порховський.

З 22 січня 1882 року — єпископ Олонецький і Петрозаводський. В Петрозаводськ прибув 10 березня; обмежував свою діяльність заняттями єпархіальними справами у себе в кабінеті і «не наважувався виїжджати зі свого єпархіального міста для особистого огляду своєї пастви».

21 жовтня 1897 звільнений з єпархії через хворобу; визначенням Святійшого Синоду від 27 жовтня того ж року призначений в московський другокласний Високопетровський монастир на правах настоятеля.

Помер 23 квітня 1900 року, будучи найстарішим з ієрархів Відомства православного сповідання Російської імперії; його відспівування 25 квітня в соборному храмі Високопетровського монастиря очолив митрополит Московський Володимир Богоявленський. Похований в Покровському монастирі, в склепі під соборною Воскресенською церквою.

Наукова діяльність 
Був поціновувачем і збирачем старожитностей. Ним зібрана майже вся давньодрукована книга «Тріодь пісна», надрукована в Кракові у 1491 році Швайпольтом Фіолем (детально описана Олексієм Родоським в «Описі стародруків», випуск I, СПб., 1884—1891). Літературні праці Павла: «Дещо з колишніх занять» (Псков, 1872) і «Слово в пам'ять столітнього дня народження Євгена, митрополита Київського» («Вологодські Єпархіальні Відомості», 1868, № 1).

Твори 
 «О сынах пророческих». (Магистерская диссертация).
 «Речь по поводу празднования в Печерах 300-летия чудесной защиты Псково-Печерского монастыря при осаде его войсками Стефана Батория, сказанная в том же монастыре пред панихидой». Псков, 1882.
 «Слово в память столетнего дня рождения блаженной памяти Высокопр. Евгения, б. епископа Вологодского, а потом митрополита Киевского». «Вологод. Еп. Вед.» 1868, № 1.
 «Кое-что из прежних занятий». Псков, 1872.
 «Трехсотлетний юбилей славной защиты Пскова во время осады его королём Стефаном Баторием в 1581». Псков, 1881.
 «Летописное разъяснение о владычных палатах в Пскове, построенных архп. Новгородским и Псковским Макарием». Псков, 1881.

Примітки

Джерела 
 Петрозаводский кафедральный протоиерей А. Надежин. Памяти Преосвященного Павла, бывшего епископа Олонецкого и Петрозаводского. // «Олонецкие епархиальные ведомости», 15 мая 1900, № 10, стр. 361—366 (Примечание к тексту: «Составлено на основании формулярного списка почившего, сохранившихся к нему писем разных лиц и по личным воспоминаниям автора.»).
 Иван Кульжинский. Пятидесятилетие службы Преосвященного Павла, епископа Олонецкого и Петрозаводского. Харьков, 1887.

Посилання 
 Павел (Доброхотов) на сайті «Русское православие»
 

Єпископи Російської православної церкви
Випускники Санкт-Петербурзької духовної академії
Уродженці Тамбовської губернії
Померли в Москві
Архімандрити
Випускники Тамбовської духовної семінарії
Ректори Катеринославської духовної семінарії
Ректори Полоцької духовної семінарії
Ректори Ризької духовної семінарії
Ректори Вятської духовної семінарії
Ректори Могильовської духовної семінарії
Павло́ ( в миру Прокопій Нілович Доброхотов ; липня ( за іншими джерелами , вроці ) , село Велика Ламовіци , Моршанський повіт , Тамбовська губернія — квітнятравня ) Москва ) — ректор Катеринославської духовної семінарії ; духовний письменник , археолог ; єпископ Відомства православного сповідання Російської імперії . Біографія Народився в селі Велика Ломовіци Моршанського повіту в сім'ї священика Михайло - Архангельської церкви Ніла Максимова . У вересніроку вступив до Тамбовського духовного училища , де отримав прізвище Доброхотов ; потім закінчив Тамбовську духовну семінарію вроці — за першим розрядом Санкт - Петербурзьку духовну академію ; вересня того ж року призначений вчителем Литовської духовної семінарії ( тоді уніатської , в Жировицях ) . Його ім'я тісно пов'язане з возз'єднанням уніатів із православ'ям в Західному краї вроці . За національністю росіянин , з відмінними даруваннями і прекрасною богословською освітою , він цілком віддався цій великій справі , коли вона ще тільки починалася і був одним зі сподвижників і співробітників митрополита Йосифа Семашка . У липніроку овдовів ілистопада того ж року був пострижений архієпископом Йосифом Семашком ;листопада висвячений у сан ієродиякона , листопада — у сан ієромонаха . 15 липнявозведений у сан архімандрита і призначений ректором Полоцької духовної семінарії та настоятелем Полоцького Богоявленського монастиря . Зсерпняроку — ректор Ризької духовної семінарії . Згрудняроку — ректор Катеринославської духовної семінарії . Зсічняроку — ректор Могилевської духовної семінарії та настоятель Могилів - Братського монастиря . Зквітняроку — ректор Вятської духовної семінарії . 17 червняроку призначений єпископом Вологодським і Устюзьким . серпня того ж року митрополитом Санкт - Петербурзьким Ісидором Нікольським в Олександро - Невській лаврі хіротонізований на єпископа . Злипняроку — єпископ Псковський і Порховський . Зсічняроку — єпископ Олонецький і Петрозаводський . В Петрозаводськ прибувберезня ; обмежував свою діяльність заняттями єпархіальними справами у себе в кабінеті і « не наважувався виїжджати зі свого єпархіального міста для особистого огляду своєї пастви » . 21 жовтнязвільнений з єпархії через хворобу ; визначенням Святійшого Синоду віджовтня того ж року призначений в московський другокласний Високопетровський монастир на правах настоятеля . Померквітняроку , будучи найстарішим з ієрархів Відомства православного сповідання Російської імперії ; його відспівуванняквітня в соборному храмі Високопетровського монастиря очолив митрополит Московський Володимир Богоявленський . Похований в Покровському монастирі , в склепі під соборною Воскресенською церквою . Наукова діяльність Був поціновувачем і збирачем старожитностей . Ним зібрана майже вся давньодрукована книга « Тріодь пісна » , надрукована в Кракові уроці Швайпольтом Фіолем ( детально описана Олексієм Родоським в « Описі стародруків » , випуск I , СПб . , 1891 ) . Літературні праці Павла : « Дещо з колишніх занять » ( Псков , і « Слово в пам'ять столітнього дня народження Євгена , митрополита Київського » ( « Вологодські Єпархіальні Відомості » , № 1 ) . Твори « О сынах пророческих » . ( Магистерская диссертация ) . « Речь по поводу празднования в Печерахлетия чудесной защиты Псково - Печерского монастыря при осаде его войсками Стефана Батория , сказанная в том же монастыре пред панихидой » . Псков , « Слово в память столетнего дня рождения блаженной памяти Высокопр . Евгения , б . епископа Вологодского , а потом митрополита Киевского » . « Вологод . Еп . Вед . » № 1 . « Кое - что из прежних занятий » . Псков , « Трехсотлетний юбилей славной защиты Пскова во время осады его королём Стефаном Баторием в . Псков , « Летописное разъяснение о владычных палатах в Пскове , построенных архп . Новгородским и Псковским Макарием » . Псков , Примітки Джерела Петрозаводский кафедральный протоиерей А . Надежин . Памяти Преосвященного Павла , бывшего епископа Олонецкого и Петрозаводского . / / « Олонецкие епархиальные ведомости » , мая № 10 , стр . 366 ( Примечание к тексту : « Составлено на основании формулярного списка почившего , сохранившихся к нему писем разных лиц и по личным воспоминаниям автора . » ) . Иван Кульжинский . Пятидесятилетие службы Преосвященного Павла , епископа Олонецкого и Петрозаводского . Харьков , Посилання Павел ( Доброхотов ) на сайті « Русское православие » Єпископи Російської православної церкви Випускники Санкт - Петербурзької духовної академії Уродженці Тамбовської губернії Померли в Москві Архімандрити Випускники Тамбовської духовної семінарії Ректори Катеринославської духовної семінарії Ректори Полоцької духовної семінарії Ректори Ризької духовної семінарії Ректори Вятської духовної семінарії Ректори Могильовської духовної семінарії