Колорадська кліщова гарячка
Колорадська кліщова гарячка (, також гірська кліщова гарячка, американська кліщова гарячка, американська гірська кліщова гарячка, ) — гостра арбовірусна хвороба, клінічний перебіг якої характеризується двохвильовою гарячкою, загальною інтоксикацією, а, в окремих випадках, розвитком ураження центральної нервової системи.

Етіологія 
Збудник є РНК-вмісним арбовірусом з роду Coltivirus родини Reoviridae. Патогенний для мишей, хом'яків, може розмножуватися на курячих ембріонах. У висушеному стані може зберігатися до 4 років, інактивується при нагріванні.

Епідеміологічні особливості 
Захворювання ендемічне для західних штатів США та є там найбільш поширеним арбовірусом (після вірусу Західного Нілу). Інфікування людини відбувається при укусі лісового кліща (Dermacentor andersoni), в ендемічних районах вірус був виділений у 14 % зібраних кліщів цього виду. Були поодинокі повідомлення про виділення вірусу і в іншого кліща — Dermacentor variabilis. В ендемічних районах передача хвороби зазвичай обмежується висотами, що перевищують 1200 м (близько 4000 американських футів).

Захворюваність характеризується вираженою сезонністю (з квітня по серпень з максимумом у червні), що зумовлено активністю кліща-переносника. У 15 % здорових людей, які постійно перебувають в ендемічних вогнищах, виявляються антитіла до вірусу колорадської кліщової гарячки, що свідчить
про значне поширення інфекції, в тому числі у вигляді легких форм, які залишаються непоміченими. Цілком імовірно, що багато випадків цієї неспецифічної хвороби залишаються недіагностованими або недоказаними. Збудник зберігається в організмі хворої людини
(до 1–3 місяців). Хвора людина небезпеки для оточуючих не становить.

Патогенез 
Механізм передачі — трансмісивний, воротами інфекції є місце укусу кліща. Вкрай рідко можливо зараження гемоконтактним механізмом при переливанні інфікованих препаратів крові. Первинний афект, зазвичай, не утворюється, відсутні ознаки регіонарного лімфаденіту. Вірус проникає в кров і гематогенно поширюється по всьому організму, виявляючи схильність до нервової тканини та шкіри. Здатен тривало зберігатися в організмі людини — протягом 2 тижнів вірус можна виділити з крові хворих, у 50 % хворих він виявляється протягом 1-го місяця. У гострій стадії захворювання вірус можна виявити в лікворі. Після перенесеного захворювання формується стійкий імунітет.

Клінічні ознаки 
Інкубаційний період триває від 1 до 14 днів (в середньому 3–7 днів), 90 % хворих зазначає укус кліща протягом 10 днів до захворювання. Хвороба починається гостро з підвищення температури тіла до 39–40 °C. З'являються слабкість, головний і м'язовий біль, озноб, іноді — біль у горлі. Характерні ретроорбітальний біль та світлобоязнь. У 25 % пацієнтів з'являються біль у животі, переважно в епігастральній ділянці, нудота та блювання. У 5–15 % випадків відмічається поява плямистого, макулопапульозного або петехіального висипу з переважною локалізацією на тулубі, що досить швидко зникає. Привертає увагу гіперемія обличчя та шиї, ін'єкція судин склер. Гарячка носить двохвильовий характер: перша хвиля тримається протягом 2 діб, потім температура тіла критично падає до нормальної і навіть субнормальної. Через 2 дні температура тіла знову підвищується, причому друга хвиля гарячки, як правило, вище першої. Іноді спостерігається симптом Фаже. Через 3 дні температура тіла нормалізується. У частини хворих може бути і третя хвиля гарячки. У періоді реконвалесценції тривало зберігається адинамія і загальна слабкість, причому тривалість реконвалесценції залежить від віку хворих.

Приблизно у 3 % хворих розвиваються ураження центральної нервової системи (менінгіт, енцефаліт, менінгоенцефаліт), які частіше з'являються з 4-го по 9-й день хвороби. Залишкових явищ після них не спостерігається. Летальні випадки вкрай рідкісні.

Діагностика 
У клінічному аналізі крові відмічається помірна лейкопенія, вкрай рідко розвивається тромбоцитопенія. В окремих випадках можливе незначне підвищення активності амінотрансфераз. При дослідженні спинномозкової рідини відзначається незначний або помірний лімфоцитарний плеоцитоз (до 300 кл/мл), помірне підвищення рівня білку.

Для лабораторного підтвердження діагнозу використовують виділення вірусу з крові за допомогою біологічної проби (на білих мишах) або імунофлюоресцентним методом. Використовують також серологічні тести: реакція зв'язування комплементу (РЗК) із парними сироватками. Дуже специфічною є полімеразна ланцюгова реакція зі зворотною транскрипцією, яка може виявити вірусну РНК протягом перших 5 діб захворювання.

Лікування 
Якщо встановлено, що кліщ все ще в шкірі пацієнта, його слід видалити. Метод видалення, який зазвичай рекомендується, полягає в тому, щоб захопити кліща щипцями або пінцетом поблизу місця його прикріплення, а потім витягти прямо назовні з постійним, рівним, ніжним зчепленням. Скручування і стискання слід уникати, оскільки це може полегшити переміщення збудників і може залишити щічні ротові порожнини кліща в шкірі.

У неускладнених випадках обмежуються патогенетичною терапією. У тяжких випадках при приєднанні вторинної бактеріальної інфекції призначають
антибіотики. У разі розвитку менінгоенцефаліту терапія спрямована на боротьбу з гіпертермією, усунення набряку — набухання головного мозку.

Профілактика 
Проводиться колективний та індивідуальний захист людей від укусів кліщів. Необхідно під час перебування на ендемічній території носити закритий одяг. Особам, які перенесли захворювання, заборонено донорство упродовж 6 місяців після одужання. В ендемічних регіонах рекомендоване використання живої ослабленої вакцини.

Джерела 
 Інфекційні хвороби: енциклопедичний довідник / за ред. Крамарьова С. О., Голубовської О. А. — К.: ТОВ «Гармонія», 2-е видання доповнене та перероблене. 2019. — 712 с. ISBN 978-966-2165-52-4 (Крамарьов С. О., Голубовська О. А., Шкурба А. В. та ін.) / С. 328—329.
 Cassis Thomassin, Ninfa Mehta Colorado Tick Fever Updated: Mar 20, 2017 Medscape. Drugs & Diseases. Emergency Medicine (Chief Editor: Jeter (Jay) Pritchard Taylor, III)

Посилання 
 Centers for Disease Control and Prevention Colorado Tick Fever (CTF) Page last reviewed: December 3, 2018   

Арбовірусні хвороби
Хвороби, які переносять кліщі
Вірусні енцефаліти
Колорадська кліщова гарячка ( , також гірська кліщова гарячка , американська кліщова гарячка , американська гірська кліщова гарячка , ) — гостра арбовірусна хвороба , клінічний перебіг якої характеризується двохвильовою гарячкою , загальною інтоксикацією , а , в окремих випадках , розвитком ураження центральної нервової системи . Етіологія Збудник є РНК - вмісним арбовірусом з роду Coltivirus родини Reoviridae . Патогенний для мишей , хом'яків , може розмножуватися на курячих ембріонах . У висушеному стані може зберігатися дороків , інактивується при нагріванні . Епідеміологічні особливості Захворювання ендемічне для західних штатів США та є там найбільш поширеним арбовірусом ( після вірусу Західного Нілу ) . Інфікування людини відбувається при укусі лісового кліща ( Dermacentor andersoni ) , в ендемічних районах вірус був виділений у % зібраних кліщів цього виду . Були поодинокі повідомлення про виділення вірусу і в іншого кліща — Dermacentor variabilis . В ендемічних районах передача хвороби зазвичай обмежується висотами , що перевищуютьм ( близькоамериканських футів ) . Захворюваність характеризується вираженою сезонністю ( з квітня по серпень з максимумом у червні ) , що зумовлено активністю кліща - переносника . У % здорових людей , які постійно перебувають в ендемічних вогнищах , виявляються антитіла до вірусу колорадської кліщової гарячки , що свідчить про значне поширення інфекції , в тому числі у вигляді легких форм , які залишаються непоміченими . Цілком імовірно , що багато випадків цієї неспецифічної хвороби залишаються недіагностованими або недоказаними . Збудник зберігається в організмі хворої людини ( до3 місяців ) . Хвора людина небезпеки для оточуючих не становить . Патогенез Механізм передачі — трансмісивний , воротами інфекції є місце укусу кліща . Вкрай рідко можливо зараження гемоконтактним механізмом при переливанні інфікованих препаратів крові . Первинний афект , зазвичай , не утворюється , відсутні ознаки регіонарного лімфаденіту . Вірус проникає в кров і гематогенно поширюється по всьому організму , виявляючи схильність до нервової тканини та шкіри . Здатен тривало зберігатися в організмі людини — протягомтижнів вірус можна виділити з крові хворих , у % хворих він виявляється протягомго місяця . У гострій стадії захворювання вірус можна виявити в лікворі . Після перенесеного захворювання формується стійкий імунітет . Клінічні ознаки Інкубаційний період триває віддоднів ( в середньому7 днів ) , % хворих зазначає укус кліща протягомднів до захворювання . Хвороба починається гостро з підвищення температури тіла до40 ° C . З'являються слабкість , головний і м'язовий біль , озноб , іноді — біль у горлі . Характерні ретроорбітальний біль та світлобоязнь . У % пацієнтів з'являються біль у животі , переважно в епігастральній ділянці , нудота та блювання . У15 % випадків відмічається поява плямистого , макулопапульозного або петехіального висипу з переважною локалізацією на тулубі , що досить швидко зникає . Привертає увагу гіперемія обличчя та шиї , ін'єкція судин склер . Гарячка носить двохвильовий характер : перша хвиля тримається протягомдіб , потім температура тіла критично падає до нормальної і навіть субнормальної . Черездні температура тіла знову підвищується , причому друга хвиля гарячки , як правило , вище першої . Іноді спостерігається симптом Фаже . Черездні температура тіла нормалізується . У частини хворих може бути і третя хвиля гарячки . У періоді реконвалесценції тривало зберігається адинамія і загальна слабкість , причому тривалість реконвалесценції залежить від віку хворих . Приблизно у % хворих розвиваються ураження центральної нервової системи ( менінгіт , енцефаліт , менінгоенцефаліт ) , які частіше з'являються зго пой день хвороби . Залишкових явищ після них не спостерігається . Летальні випадки вкрай рідкісні . Діагностика У клінічному аналізі крові відмічається помірна лейкопенія , вкрай рідко розвивається тромбоцитопенія . В окремих випадках можливе незначне підвищення активності амінотрансфераз . При дослідженні спинномозкової рідини відзначається незначний або помірний лімфоцитарний плеоцитоз ( докл / мл ) , помірне підвищення рівня білку . Для лабораторного підтвердження діагнозу використовують виділення вірусу з крові за допомогою біологічної проби ( на білих мишах ) або імунофлюоресцентним методом . Використовують також серологічні тести : реакція зв'язування комплементу ( РЗК ) із парними сироватками . Дуже специфічною є полімеразна ланцюгова реакція зі зворотною транскрипцією , яка може виявити вірусну РНК протягом першихдіб захворювання . Лікування Якщо встановлено , що кліщ все ще в шкірі пацієнта , його слід видалити . Метод видалення , який зазвичай рекомендується , полягає в тому , щоб захопити кліща щипцями або пінцетом поблизу місця його прикріплення , а потім витягти прямо назовні з постійним , рівним , ніжним зчепленням . Скручування і стискання слід уникати , оскільки це може полегшити переміщення збудників і може залишити щічні ротові порожнини кліща в шкірі . У неускладнених випадках обмежуються патогенетичною терапією . У тяжких випадках при приєднанні вторинної бактеріальної інфекції призначають антибіотики . У разі розвитку менінгоенцефаліту терапія спрямована на боротьбу з гіпертермією , усунення набряку — набухання головного мозку . Профілактика Проводиться колективний та індивідуальний захист людей від укусів кліщів . Необхідно під час перебування на ендемічній території носити закритий одяг . Особам , які перенесли захворювання , заборонено донорство упродовжмісяців після одужання . В ендемічних регіонах рекомендоване використання живої ослабленої вакцини . Джерела Інфекційні хвороби : енциклопедичний довідник / за ред . Крамарьова С . О . , Голубовської О . А . — К . : ТОВ « Гармонія » , е видання доповнене та перероблене . — с . ISBN2165 - 52 - 4 ( Крамарьов С . О . , Голубовська О . А . , Шкурба А . В . та ін . ) / С . 329 . Cassis Thomassin , Ninfa Mehta Colorado Tick Fever Updated : MarMedscape . Drugs & Diseases . Emergency Medicine ( Chief Editor : Jeter ( Jay ) Pritchard Taylor , III ) Посилання Centers for Disease Control and Prevention Colorado Tick Fever ( CTF ) Page last reviewed : December Арбовірусні хвороби Хвороби , які переносять кліщі Вірусні енцефаліти