Черниця Іван Корнійович
Іван Корнійович Черниця (, місто Одеса — , місто Одеса) — український радянський діяч, голова Одеської міської ради. Депутат Верховної Ради СРСР 1-го скликання.

Біографія 
Народився в бідній родині вантажника та пралі на одеському Пересипі. Трудову діяльність розпочав у дванадцятирічному віці чистильником котлів у підрядчика Крижанівського на Одеському судноремонтному заводі. До 1917 року працював котельником на судноремонтному заводі Ровенського в Одесі.

У 1917 році — рядовий 49-го запасного піхотного полку російської армії. Обирався членом ротного, а потім полкового солдатських комітетів. У серпні 1917 року був демобілізований, повернувся котельником на судноремонтний завод в Одесі.

У 1917—1918 роках — червоногвардієць, учасник більшовицьких повстань у Одесі. У 1918 році працював вантажником у Одеському порту. У 1919 році — на відповідальній роботі в Одеській губернській раді народного господарства.

У 1920 році служив у Червоній армії, учасник Громадянської війни в Росії.

Потім повернувся до Одеси, був безробітним. З 1924 року — голова робітничого комітету кам'яних розробок селища Березівки на Одещині.

Член ВКП(б) з 1925 року.

Перебував на відповідальній господарській і радянській роботах, був слухачем факультету особливого призначення. Працював керуючим Хімсільтресту у Херсонській окрузі, директором склозаводу. З 1933 року — директор Ватозапчастини в місті Одесі.

У 1936—1937 роках — директор Одеського заводу «Червоний Профінтерн».

У 1937 — 21 травня 1938 року — виконувач обов'язків голови, голова Одеської міської ради. 

10 серпня 1938 року заарештований органами НКВС. Зазнав репресій, перебував у в'язниці. 16 січня 1940 року звільнений із ув'язнення.

Під час німецько-радянської війни у 1941 році був уповноважений Народного комісаріату харчової промисловості СРСР із евакуації обладнання консервних заводів Молдавської і Української РСР. У 1942 році — уповноважений Народного комісаріату харчової промисловості СРСР із евакуації обладнання консервних заводів Краснодарського краю. Працював на консервних підприємствах Узбецької РСР.

У 1944 році повернувся з евакуації, перебував на відповідальній господарській роботі в місті Одесі. З середини 1940-х по 1952 рік — директор Одеського консервного заводу імені Ворошилова. Потім працював у міжобласній організації, яка займалася збутом виробів місцевої промисловості.

З 1960 року — персональний пенсіонер союзного значення у місті Одесі. Помер на початку лютого 1977 року.

Нагороди 
 орден Червоної Зірки (28.10.1967)
 п'ять медалей

Джерела 
 Чорноморська комуна: газета. — Одеса, 1977 — 8 лютого.

Учасники Громадянської війни в Росії
Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Персоналії:УРСР
Репресовані в СРСР
Міські голови Одеси
Члени КПРС
Іван Корнійович Черниця ( , місто Одеса — , місто Одеса ) — український радянський діяч , голова Одеської міської ради . Депутат Верховної Ради СРСРго скликання . Біографія Народився в бідній родині вантажника та пралі на одеському Пересипі . Трудову діяльність розпочав у дванадцятирічному віці чистильником котлів у підрядчика Крижанівського на Одеському судноремонтному заводі . Дороку працював котельником на судноремонтному заводі Ровенського в Одесі . Уроці — рядовийго запасного піхотного полку російської армії . Обирався членом ротного , а потім полкового солдатських комітетів . У серпніроку був демобілізований , повернувся котельником на судноремонтний завод в Одесі . У1918 роках — червоногвардієць , учасник більшовицьких повстань у Одесі . Уроці працював вантажником у Одеському порту . Уроці — на відповідальній роботі в Одеській губернській раді народного господарства . Уроці служив у Червоній армії , учасник Громадянської війни в Росії . Потім повернувся до Одеси , був безробітним . Зроку — голова робітничого комітету кам'яних розробок селища Березівки на Одещині . Член ВКП ( б ) зроку . Перебував на відповідальній господарській і радянській роботах , був слухачем факультету особливого призначення . Працював керуючим Хімсільтресту у Херсонській окрузі , директором склозаводу . Зроку — директор Ватозапчастини в місті Одесі . У1937 роках — директор Одеського заводу « Червоний Профінтерн » . У — травняроку — виконувач обов'язків голови , голова Одеської міської ради . 10 серпняроку заарештований органами НКВС . Зазнав репресій , перебував у в'язниці . січняроку звільнений із ув'язнення . Під час німецько - радянської війни уроці був уповноважений Народного комісаріату харчової промисловості СРСР із евакуації обладнання консервних заводів Молдавської і Української РСР . Уроці — уповноважений Народного комісаріату харчової промисловості СРСР із евакуації обладнання консервних заводів Краснодарського краю . Працював на консервних підприємствах Узбецької РСР . Уроці повернувся з евакуації , перебував на відповідальній господарській роботі в місті Одесі . З серединих порік — директор Одеського консервного заводу імені Ворошилова . Потім працював у міжобласній організації , яка займалася збутом виробів місцевої промисловості . Зроку — персональний пенсіонер союзного значення у місті Одесі . Помер на початку лютогороку . Нагороди орден Червоної Зірки10 . 1967 ) п'ять медалей Джерела Чорноморська комуна : газета . — Одеса , — лютого . Учасники Громадянської війни в Росії Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Персоналії : УРСР Репресовані в СРСР Міські голови Одеси Члени КПРС