Файнштейн Абрам Самійлович
Абрам Самійлович Файнштейн (1891, Кишинів, Бессарабська губернія — 1981, Москва, СРСР) — радянський учений-хімік і державний діяч, торгпред РРФСР і УРСР в Італії(1921—1922), керівник лабораторії неметалів ОКБ А. М. Туполєва. Спеціаліст в області застосування неметалічних конструкцій в авіації.

Життєпис 
Соціал-демократ. У 1914 році закінчив фізико-математичний факультет Університету Нансі (Франція). Служив рядовим на російсько-німецькому фронті в Першу світову війну, нагороджений солдатським Георгіївським хрестом. Після Жовтневої революції вступив в РКП(б). З 1920 року працював в  Народному комісаріаті зовнішньої торгівлі РРФСР. У 1920 році був призначений уповноваженим НКЗТ РРФСР у Швеції, звідки зі спеціальною місією був відряджений в Берлін, з метою відкрити банк для зовнішньої торгівлі. У 1922 році був призначений уповноваженим зовнішньої торгівлі РРФСР в Італії. До березня 1923 року обіймав посаду торгпреда РРФСР в Італії. На 1925 рік продовжував службу в НКЗТ СРСР, займаючи посаду заступника начальника Управління регулювання. На 1936 рік обіймав посаду заступника торгпреда СРСР в Німеччині.

Після завершення служби в НКЗТ СРСР був переведений заступником начальника в управління Главпластмасс Наркомтяжпрома, одночасно працював начальником Карболіт-ладу (1935—1937). За часів репресій був арештований, 31 травня 1940 засуджений за ст. 58-1а-58-7-11 до 10 років таборів. Надалі був переведений до в'язниці-інституту ЦКБ-29. Як фахівець суміжних дисциплін трудився в числі групи талановитих інженерів.
 Виконав ряд робіт по замінників металів пластмасами, організував і забезпечив виробництво цих деталей для літаків ТУ-2. Займався питаннями формування органічного скла, розробкою герметика і технології герметизації кабін, працював над створенням конструкції паливних протектірованних баків.

18 серпня 1943 року його було звільнено і призначено завідувачем лабораторії неметалів у конструкторське бюро  А. М. Туполєва Забезпечив впровадження на пасажирських і військових літаках марки «Ту» протиоколювальних електротермічних пристроїв, з електроопалювальним склінням пілотських кабін, потужних радіосистем та інших установок. Під його керівництвом були відпрацьовані матеріали і технології для виготовлення блістерів для важких швидкісних літаків з герметичними кабінами, радіопрозорих матеріали для антен БРЕО, полегшені гумові паливні баки, матеріали і методи для герметизації швидкісних і надзвукових літаків, нові теплостійкі матеріали і герметики для СПС Ту-144 . Особливістю його діяльності стала розробка в другій половині 1950-х років матеріалів та методів захисту екіпажу і обладнання від радіоактивного випромінювання експериментальної літаючої лабораторії з ядерною силовою установкою Ту-95ЛАЛ, що проходила льотні випробування на початку 1960-х років з працюючим авіаційним ядерним реактором.

Нагороди та відзнаки 
 Сталінська премія третього ступеня (1949) — за розробку і впровадження в промисловість універсального клею пластмас

Примітки 

Уродженці Кишинева
Інженери Російської імперії
Російські військовики Першої світової війни‎
Українські дипломати
Російські дипломати
Радянські хіміки
Радянські авіаконструктори
Члени КПРС
Репресовані в СРСР
Абрам Самійлович Файнштейн Кишинів , Бессарабська губернія — Москва , СРСР ) — радянський учений - хімік і державний діяч , торгпред РРФСР і УРСР в Італії ( 1921 — 1922 ) , керівник лабораторії неметалів ОКБ А . М . Туполєва . Спеціаліст в області застосування неметалічних конструкцій в авіації . Життєпис Соціал - демократ . Уроці закінчив фізико - математичний факультет Університету Нансі ( Франція ) . Служив рядовим на російсько - німецькому фронті в Першу світову війну , нагороджений солдатським Георгіївським хрестом . Після Жовтневої революції вступив в РКП ( б ) . Зроку працював в Народному комісаріаті зовнішньої торгівлі РРФСР . Уроці був призначений уповноваженим НКЗТ РРФСР у Швеції , звідки зі спеціальною місією був відряджений в Берлін , з метою відкрити банк для зовнішньої торгівлі . Уроці був призначений уповноваженим зовнішньої торгівлі РРФСР в Італії . До березняроку обіймав посаду торгпреда РРФСР в Італії . Нарік продовжував службу в НКЗТ СРСР , займаючи посаду заступника начальника Управління регулювання . Нарік обіймав посаду заступника торгпреда СРСР в Німеччині . Після завершення служби в НКЗТ СРСР був переведений заступником начальника в управління Главпластмасс Наркомтяжпрома , одночасно працював начальником Карболіт - ладу1937 ) . За часів репресій був арештований , травнязасуджений за ст . - 58 - 7 - 11 дороків таборів . Надалі був переведений до в'язниці - інституту ЦКБ - 29 . Як фахівець суміжних дисциплін трудився в числі групи талановитих інженерів . Виконав ряд робіт по замінників металів пластмасами , організував і забезпечив виробництво цих деталей для літаків ТУ - 2 . Займався питаннями формування органічного скла , розробкою герметика і технології герметизації кабін , працював над створенням конструкції паливних протектірованних баків . 18 серпняроку його було звільнено і призначено завідувачем лабораторії неметалів у конструкторське бюро А . М . Туполєва Забезпечив впровадження на пасажирських і військових літаках марки « Ту » протиоколювальних електротермічних пристроїв , з електроопалювальним склінням пілотських кабін , потужних радіосистем та інших установок . Під його керівництвом були відпрацьовані матеріали і технології для виготовлення блістерів для важких швидкісних літаків з герметичними кабінами , радіопрозорих матеріали для антен БРЕО , полегшені гумові паливні баки , матеріали і методи для герметизації швидкісних і надзвукових літаків , нові теплостійкі матеріали і герметики для СПС Ту - 144 \. Особливістю його діяльності стала розробка в другій половиніх років матеріалів та методів захисту екіпажу і обладнання від радіоактивного випромінювання експериментальної літаючої лабораторії з ядерною силовою установкою Ту - 95ЛАЛ , що проходила льотні випробування на початкух років з працюючим авіаційним ядерним реактором . Нагороди та відзнаки Сталінська премія третього ступеня — за розробку і впровадження в промисловість універсального клею пластмас Примітки Уродженці Кишинева Інженери Російської імперії Російські військовики Першої світової війни‎ Українські дипломати Російські дипломати Радянські хіміки Радянські авіаконструктори Члени КПРС Репресовані в СРСР