Григорій Купріянович
Григо́рій Купріяно́вич (;  1 січня 1968, Люблін, Польща) — український історик, громадський діяч і публіцист у Польщі, голова Українського товариства в Любліні.

Активний учасник українського громадського руху з 1980-х років, організатор важливих культурних і наукових подій в Любліні та Холмі, автор книжок та статей, активіст мирянського руху Православної церкви у Польщі.

Біографія 
Народився 1 січня 1968 року в Любліні, Польща. За його власними словами, походить з давньої міщанської родини з Більська Підляського, проте з народження мешкає в Любліні. Закінчив університет Марії Кюрі-Склодовської у Любліні (1994), у якому з тих пір працює в Інституті історії. У 1998 році захистив кандидатську дисертацію «Українці на Холмщині та Південному Підляш­ші в міжвоєнному двадцятиріччі (1918—1939)». Член центральної управи (1985—1987), заступник голови Люблінсько-Холмської єпархії (1992—1994) Братства православної молоді в Польщі.

Член головної ради (1990–92), голова Люб­лінського відділення (1996—2000) Об'єднання українців у Польщі. Співзасновник і голова (від 1999) Українського товариства у Любліні, співзасновник і заступник голови (2004–08) Українського історичного товариства в Польщі. Співзасновник і секретар редакції (1991—1993), заступник головного редактора (1998) часопису «Над Бугом і Нарвою», видавець і головний редактор часопису «Холмський вісник» (1999—2002). У 2001 році став ініціатором спорудження пам'ятника поховання на православному цвинтарі в Люблі­ні воякам Армії УНР.

У 2004—2006 роки був канцлером Європейського колегіуму польських і українських університетів.

Щороку в березні організовує вшанування жертв у Сагрині. У рамках своєї діяльності як історика досліджує тему знищення православних церков на Холмщині та Південному Підляшші у 1938 році. Був членом комітету захисту пам'яті боротьби та мучеництва при Інституті національної пам'яті у Любліні.

З 2017 року голова Товариства «Підляський науковий інститут». 7 березня 2018 року обраний співголовою Спільної комісії уряду від національних і етнічних меншин, у якій понад десять років є представником української меншини.

Розслідування справи за скаргою воєводи Чарнека 

8 липня 2018 року взяв участь у вшануванні пам'яті українців, загиблих під час різанини в селі Сагрині, зокрема серед інших виголосив промову. Після цього, 10 серпня, польською прокуратурою міста Замостя було розпочате розслідування за звинуваченням у приниженні польського народу після скарги Люблінського воєводи . За даними польських засобів масової інформації цю справу порушили за 133 статтею Кримінального кодексу Польщі, яка передбачає три роки позбавлення волі, а також промова начебто порушує закон про Інститут національної пам'яті Польщі. Відповідно до кримінально-процесуального кодексу, розслідування справи повинно завершитися у тримісячний термін.

У його словах, на думку люблінського воєводи Пшемислава Чарнека, начебто міститься порівняння злочинів польських підпільників щодо українського населення Холмщини із протистоянням на Волині під час Другої світової війни, хоча насправді такого порівняння історик не робив. У своїй заяві воєвода назвав учасників вшанування «українськими націоналістами», а сам захід — «українською провокацією». Заяву воєводи Чарнека розкритикувала низка польських діячів, зокрема посол Сейму Польщі Міхал Камінський, журналіст , публіцист Павел Смоленський, публіцист  та інші. 17 серпня на відкриття кримінальної справи відреагувало Міністерство закордонних справ України, закликавши припинити кримінальне переслідування Купріяновича. Сам Григорій також спростовував звинувачення та висловив побоювання, що подібні дії польської влади погіршать становище українців у Польщі.

23 серпня 2018 року прокурор Інституту національної пам'яті Польщі відмовив у відкритті розслідування щодо Григорія Купріяновича за 55 статтею закону Інституту національної пам'яті, проте натомість передав заяву люблінського воєводи до районної прокуратури за можливе порушення статті 133 Кримінального кодексу (образа польської нації). 30 серпня Інститут національної пам'яті Польщі звільнив Григорія Купріяновича з Комітету із захисту боротьби і мучеництва Інституту. 23 жовтня допитаний у прокуратурі Замостя як свідок.

На підтримку історика зробила заяви низка українських діячів, зокрема Міністр закордонних справ України Павло Клімкін, посол України в Польщі Андрій Дещиця, президент Світового Конгресу Українців Євген Чолій, український історик Володимир В'ятрович, голова Львівської ОДА Олег Синютка, Науково-дослідний інститут українознавства МОН України та інші.

28 листопада 2018 року окружна прокуратура в Замості закрила слідство у справі промови Григорія Купріяновича.

Нагороди 
 Орден св. рівноапостольної Марії Магдалини ІІІ ступеня (1999)
 Почесна грамота Європейського колегіуму польських і українських університетів (2006)
 Орден «За заслуги» III ступеня (Україна, 2007)
 Нагорода Президента міста Люблин за досягнення у сфері художньої творчості, популяризації та охорони культурної спадщини (2008)
 Нагорода ім. князя Костянтина Острозького (2009)
 Звання «Bene Meritus Terrae Lublinensi» (2011)
 Бронзовий медаль «За довготривалу службу» (2011)
 Відзначка Міністерства оборони України «Знак пошани» (2017)
 Медаль 700-річчя міста Люблина (2018)
 Медаль св. Максима Горлицького (2018)
 Премія імені Івана Огієнка у номінації «Наука» (Україна, 2019)
 Медаль мера Любліна (Польща, 2022)

Доробок

Книги 
   (спів­автор)
   (спів­автор)
  (спів­автор)
   
   
 
 Piotr Kupryś – biografia, twórczość, recepcja, kontekst historyczny, pod red. Grzegorza Kuprianowicza, Kostomłoty 2016 (Chełmsko-Podlaskie Studia Historyczne, t. II), 225 ss.

Інші публікації 
 Український національний рух на Холмщини та Південному Підляшші в 1920 XX ст. [Текст]: збірник / Г. Купріянович.
 Акція руйнування православних церков на Холмщині і Південному Підляшші в 1938 році — обставини, перебіг, наслідки: Науковий збірник Холм, 2009. (спів­автор)
 Купріянович Г. Роль православної церкви в українському суспільстві в поглядах митрополита Іларіона (Огієнка): постановка проблеми.

Примітки

Література

Посилання 
 
 

 Інтерв'ю
 
 

Українські історики
Українські публіцисти
Українські письменники Польщі
Діячі «Об'єднання українців у Польщі»
Польські письменники
Українці Любліна
Григо́рій Купріяно́вич ( ; січня Люблін , Польща ) — український історик , громадський діяч і публіцист у Польщі , голова Українського товариства в Любліні . Активний учасник українського громадського руху зх років , організатор важливих культурних і наукових подій в Любліні та Холмі , автор книжок та статей , активіст мирянського руху Православної церкви у Польщі . Біографія Народивсясічняроку в Любліні , Польща . За його власними словами , походить з давньої міщанської родини з Більська Підляського , проте з народження мешкає в Любліні . Закінчив університет Марії Кюрі - Склодовської у Любліні у якому з тих пір працює в Інституті історії . Уроці захистив кандидатську дисертацію « Українці на Холмщині та Південному Підляш­ші в міжвоєнному двадцятиріччі1939 ) » . Член центральної управи1987 ) , заступник голови Люблінсько - Холмської єпархії1994 ) Братства православної молоді в Польщі . Член головної ради92 ) , голова Люб­лінського відділення2000 ) Об'єднання українців у Польщі . Співзасновник і голова ( відУкраїнського товариства у Любліні , співзасновник і заступник голови08 ) Українського історичного товариства в Польщі . Співзасновник і секретар редакції1993 ) , заступник головного редакторачасопису « Над Бугом і Нарвою » , видавець і головний редактор часопису « Холмський вісник » 2002 ) . Уроці став ініціатором спорудження пам'ятника поховання на православному цвинтарі в Люблі­ні воякам Армії УНР . У2006 роки був канцлером Європейського колегіуму польських і українських університетів . Щороку в березні організовує вшанування жертв у Сагрині . У рамках своєї діяльності як історика досліджує тему знищення православних церков на Холмщині та Південному Підляшші уроці . Був членом комітету захисту пам'яті боротьби та мучеництва при Інституті національної пам'яті у Любліні . Зроку голова Товариства « Підляський науковий інститут » . березняроку обраний співголовою Спільної комісії уряду від національних і етнічних меншин , у якій понад десять років є представником української меншини . Розслідування справи за скаргою воєводи Чарнека 8 липняроку взяв участь у вшануванні пам'яті українців , загиблих під час різанини в селі Сагрині , зокрема серед інших виголосив промову . Після цього , серпня , польською прокуратурою міста Замостя було розпочате розслідування за звинуваченням у приниженні польського народу після скарги Люблінського воєводи \ . За даними польських засобів масової інформації цю справу порушили застаттею Кримінального кодексу Польщі , яка передбачає три роки позбавлення волі , а також промова начебто порушує закон про Інститут національної пам'яті Польщі . Відповідно до кримінально - процесуального кодексу , розслідування справи повинно завершитися у тримісячний термін . У його словах , на думку люблінського воєводи Пшемислава Чарнека , начебто міститься порівняння злочинів польських підпільників щодо українського населення Холмщини із протистоянням на Волині під час Другої світової війни , хоча насправді такого порівняння історик не робив . У своїй заяві воєвода назвав учасників вшанування « українськими націоналістами » , а сам захід — « українською провокацією » . Заяву воєводи Чарнека розкритикувала низка польських діячів , зокрема посол Сейму Польщі Міхал Камінський , журналіст , публіцист Павел Смоленський , публіцист та інші . серпня на відкриття кримінальної справи відреагувало Міністерство закордонних справ України , закликавши припинити кримінальне переслідування Купріяновича . Сам Григорій також спростовував звинувачення та висловив побоювання , що подібні дії польської влади погіршать становище українців у Польщі . 23 серпняроку прокурор Інституту національної пам'яті Польщі відмовив у відкритті розслідування щодо Григорія Купріяновича застаттею закону Інституту національної пам'яті , проте натомість передав заяву люблінського воєводи до районної прокуратури за можливе порушення статтіКримінального кодексу ( образа польської нації ) . серпня Інститут національної пам'яті Польщі звільнив Григорія Купріяновича з Комітету із захисту боротьби і мучеництва Інституту . жовтня допитаний у прокуратурі Замостя як свідок . На підтримку історика зробила заяви низка українських діячів , зокрема Міністр закордонних справ України Павло Клімкін , посол України в Польщі Андрій Дещиця , президент Світового Конгресу Українців Євген Чолій , український історик Володимир В'ятрович , голова Львівської ОДА Олег Синютка , Науково - дослідний інститут українознавства МОН України та інші . 28 листопадароку окружна прокуратура в Замості закрила слідство у справі промови Григорія Купріяновича . Нагороди Орден св . рівноапостольної Марії Магдалини ІІІ ступеня Почесна грамота Європейського колегіуму польських і українських університетів Орден « За заслуги » III ступеня ( Україна , Нагорода Президента міста Люблин за досягнення у сфері художньої творчості , популяризації та охорони культурної спадщини Нагорода ім . князя Костянтина Острозького Звання « Bene Meritus Terrae Lublinensi » Бронзовий медаль « За довготривалу службу » Відзначка Міністерства оборони України « Знак пошани » Медальріччя міста Люблина Медаль св . Максима Горлицького Премія імені Івана Огієнка у номінації « Наука » ( Україна , Медаль мера Любліна ( Польща , Доробок Книги ( спів­автор ) ( спів­автор ) ( спів­автор ) Piotr Kupryś – biografia , twórczość , recepcja , kontekst historyczny , pod red . Grzegorza Kuprianowicza , Kostomłoty ( Chełmsko-Podlaskie Studia Historyczne , t . II ) , ss . Інші публікації Український національний рух на Холмщини та Південному Підляшші вXX ст . [ Текст ] : збірник / Г . Купріянович . Акція руйнування православних церков на Холмщині і Південному Підляшші вроці — обставини , перебіг , наслідки : Науковий збірник Холм , ( спів­автор ) Купріянович Г . Роль православної церкви в українському суспільстві в поглядах митрополита Іларіона ( Огієнка ) : постановка проблеми . Примітки Література Посилання Інтерв'ю Українські історики Українські публіцисти Українські письменники Польщі Діячі « Об'єднання українців у Польщі » Польські письменники Українці Любліна