Апіоніди
Апіоні́ди (Apionidae Schönherr, 1823), або ж насіннєїди — родина жуків надродини довгоносикоподібних (на думку частини ентомологів — це підродина у родині брентід (Brentidae). Ці комахи — дрібного розміру, рослинноїдні, личинки їх харчуються всередині рослинних тканин і інколи завдають шкоди господарству. Описано понад 2000 видів цієї родини.
Відомим дослідником апіонід України була В. С. Солодовникова.

Зовнішній вигляд 

Апіоніди — невеличкі жуки із довжиною тіла в межах 1.5–5.0 мм. Основні ознаки:
 тіло вузьке, його форма звичайно овальна, видовжено-овальна або грушоподібна, інколи — овально-ромбічна;
 вусики не колінчасті, з рихлою 3-4-члениковою булавою або чоткоподібні;
 головотрубка в середній частині у поперечному перерізі не пласка і помітно довша за голову, без горбків та розширень по боках;
 мандибули невеликі і сховані у верхівковій частині головотрубки, з горбками або зубцями на зовнішньому краї;
 надкрила при основі дещо ширші від передньоспинки без помітного звуження за плечима;
 вертлуги ніг довгі, конічні.
Фотографії див. на.

Спосіб життя 
Дорослі жуки харчуються рослинними тканинами. Личинки проходять розвиток всередині вегетативних органів рослин, інколи утворюючи галли.

Географічне поширення 
Представників цієї групи знайдено на всіх континентах, крім Антарктиди. У фауні України 142 види з 40 родів апіонід.

Класифікація 

Основні роди :

Значення у природі та житті людини 
Подібно до інших видів, апіоніди є невід'ємною ланкою природних екосистем, споживаючи рослинні тканини і самі стаючи здобиччю тварин — хижаків та паразитів. Деякі види завдають відчутної шкоди культивованим рослинам (наприклад, насіннєїд конюшиновий). Деякі види апіонід вивчаються і використовуються для боротьби з бур'янами як гербіфаги.

Примітки 

Родини твердокрилих
Довгоносикоподібні
Апіоні́ди ( Apionidae Schönherr , або ж насіннєїди — родина жуків надродини довгоносикоподібних ( на думку частини ентомологів — це підродина у родині брентід ( Brentidae ) . Ці комахи — дрібного розміру , рослинноїдні , личинки їх харчуються всередині рослинних тканин і інколи завдають шкоди господарству . Описано понадвидів цієї родини . Відомим дослідником апіонід України була В . С . Солодовникова . Зовнішній вигляд Апіоніди — невеличкі жуки із довжиною тіла в межах5 – 5 . 0 мм . Основні ознаки : тіло вузьке , його форма звичайно овальна , видовжено - овальна або грушоподібна , інколи — овально - ромбічна ; вусики не колінчасті , з рихлоючлениковою булавою або чоткоподібні ; головотрубка в середній частині у поперечному перерізі не пласка і помітно довша за голову , без горбків та розширень по боках ; мандибули невеликі і сховані у верхівковій частині головотрубки , з горбками або зубцями на зовнішньому краї ; надкрила при основі дещо ширші від передньоспинки без помітного звуження за плечима ; вертлуги ніг довгі , конічні . Фотографії див . на . Спосіб життя Дорослі жуки харчуються рослинними тканинами . Личинки проходять розвиток всередині вегетативних органів рослин , інколи утворюючи галли . Географічне поширення Представників цієї групи знайдено на всіх континентах , крім Антарктиди . У фауні Українивиди зродів апіонід . Класифікація Основні роди \ : Значення у природі та житті людини Подібно до інших видів , апіоніди є невід'ємною ланкою природних екосистем , споживаючи рослинні тканини і самі стаючи здобиччю тварин — хижаків та паразитів . Деякі види завдають відчутної шкоди культивованим рослинам ( наприклад , насіннєїд конюшиновий ) . Деякі види апіонід вивчаються і використовуються для боротьби з бур'янами як гербіфаги . Примітки Родини твердокрилих Довгоносикоподібні