Шарлотта Амалія Гессен-Філіпстальська
Шарлотта Амалія Гессен-Філіпстальська (, 11 серпня 1730 — 7 вересня 1801) — німецька принцеса з Гессенського дому, донька ландграфа Гессен-Філіпстальського Карла I та саксен-ейзенахської принцеси Кароліни Крістіни, дружина герцога Саксен-Мейнінгену Антона Ульріха. Регентка Саксен-Мейнінгену у 1763—1782 роках. Через вдалі реформи та подальше економічне й духовне піднесення країни її називали «Рятівницею герцогства».

Від 1785 року мешкала в удовиній резиденції «Амалієнрух» неподалік Майнінгену.

Біографія 
Шарлотта Амалія народилась 11 серпня 1730 року у Філіппсталі. Вона була четвертою дитиною та другою донькою в родині ландграфа Гессен-Філіпстальського Карла I та його дружини Кароліни Крістіни Саксен-Ейзенахської. Мала старшу сестру Кароліну Амалію та братів Вільгельма й Фрідріха. За рік родина поповнилася найменшою донькою Філіпіною. Карл I був принцом Гессенського дому, володів землями у Гессен-Касселі, однак не був повністю суверенним правителем.

Матір померла, коли доньці ще не виповнилося 13 років. Батько більше не одружувався.

Шарлотта Амалія єдиною зі своїх сестер уклала шлюб. У віці 20 років вона стала дружиною 63-річного герцога Саксен-Мейнінгену Антона Ульріха. Весілля пройшло 26 вересня 1750 у Гомбурзі. Для нареченого це був другий шлюб. Перша морганатична дружина народила йому десятьох дітей, п'ятеро з яких, у тому числі, син, досягли дорослого віку. Втім, імператор Священної Римської імперії Карл VI виключив їх з лінії престолонаслідування Саксен-Мейнінгену, й Антон Ульріх потребував нових спадкоємців. Герцога змальовували як розумну та вольову людину, але, водночас, задерикувату та запальну. За дванадцять років подружнього життя у них із Шарлоттою Амалією народилося восьмеро дітей:
 Шарлотта (1851—1827) — дружина герцога Саксен-Гота-Альтенбургу Ернста II, мала четверо синів;
 Луїза (1852—1805) — дружина ландграфа Гессен-Філіпсталь-Бархфельдського Адольфа, мала шестеро дітей;
 Єлизавета (1753—1754) — прожила 5 місяців;
 Карл (1754—1782) — герцог Саксен-Мейнінгена у 1763—1782 роках, був одруженим із принцесою Луїзою Штольберг-Ґедернською, дітей не мав;
 Фрідріх Франц (1756—1761) — прожив 5 років;
 Фрідріх Вільгельм (1757—1758) — прожив 5 місяців;
 Георг (1761—1803) — герцог Саксен-Мейнінгена у 1782—1803 роках, був одруженим із принцесою Луїзою Елеонорою Гогенлое-Лангенбурзькою, мав двох доньок та сина;
 Амалія (1762—1798) — дружина князя Каролат-Бойтанського Генріха Карла, мала семеро дітей.

У січні 1763 року, менш ніж за рік, після народження молодшої доньки, Антон Ульріх помер у Франкфурті-на-Майні. У герцогстві була відсутня прімогенітура, тож права на престол мали їхні обидва малолітні сини. В очікуванні офіційного призначення регенткою, Шарлотта Амалія виїхала до Філіпсталю, звідки повернулась після відповідного указу імператора. Її родичі були проти цього.

Роки правління герцогині стали розквітом освіченого абсолютизму в країні. Початок її володарювання припав на економічний занепад країни, однак завдяки проведенню вдалих реформ та введенню режима жорсткої економії, фінансове становище Саксен-Мейнінгену пожвавилося і стабілізувалося. Між іншим, цьому сприяв успішний вибір міністрів та канцлера, яким після 1770-го кілька років був Адольф Готліб фон Ейбен. Водночас, відбулося піднесення духовного життя герцогства. Все це сприяло тому, що Шарлотту Амалію стали називати «Рятівницею герцогства».

Від 1775 року герцогиня залучала до керування державою старшого сина Карла. Остаточно вона пішла з посади регентки у лютому 1782 року, по досягненні молодшим сином повноліття. Під час їх дорослішання, надавала хлопцям певну свободу: вони могли вільно грати у садах плаці та, за бажанням, виконувати роботи в саду власноруч.

У 1785 році Шарлотта Амалія придбала маєток своєї попередниці «Софієнлюст», значно розширила його та перейменувала в «Амалієнрух». Надалі він слугував її удовиною резиденцією. Герцогиня розширила та прикрасила сад, де було висаджено близько 300 апельсинових і лимонних дерев, а також кавові дерева та багато інших південних рослин, які зимували в теплицях.

Померла 7 вересня 1801 року у Майнінгені, переживши п'ятьох своїх дітей. Згідно висловленого бажання, похована на парковому цвинтарі Майнінгена.

Генеалогія

Примітки

Посилання 
 Гессен-Філіпсталь 
 Профіль на Geni.com  
 Профіль на Thepeerage.com  
 Генеалогія Антона Ульріха Саксен-Мейнінгенського  

Гессенський дім
Німецькі принцеси
Уродженці Гессену
Померли в Майнінгені
Поховані в Майнінгені
Шарлотта Амалія Гессен - Філіпстальська ( , серпня — вересня — німецька принцеса з Гессенського дому , донька ландграфа Гессен - Філіпстальського Карла I та саксен - ейзенахської принцеси Кароліни Крістіни , дружина герцога Саксен - Мейнінгену Антона Ульріха . Регентка Саксен - Мейнінгену у1782 роках . Через вдалі реформи та подальше економічне й духовне піднесення країни її називали « Рятівницею герцогства » . Відроку мешкала в удовиній резиденції « Амалієнрух » неподалік Майнінгену . Біографія Шарлотта Амалія народиласьсерпняроку у Філіппсталі . Вона була четвертою дитиною та другою донькою в родині ландграфа Гессен - Філіпстальського Карла I та його дружини Кароліни Крістіни Саксен - Ейзенахської . Мала старшу сестру Кароліну Амалію та братів Вільгельма й Фрідріха . За рік родина поповнилася найменшою донькою Філіпіною . Карл I був принцом Гессенського дому , володів землями у Гессен- Касселі , однак не був повністю суверенним правителем . Матір померла , коли доньці ще не виповнилосяроків . Батько більше не одружувався . Шарлотта Амалія єдиною зі своїх сестер уклала шлюб . У віціроків вона стала дружиноюрічного герцога Саксен - Мейнінгену Антона Ульріха . Весілля пройшловересняу Гомбурзі . Для нареченого це був другий шлюб . Перша морганатична дружина народила йому десятьох дітей , п'ятеро з яких , у тому числі , син , досягли дорослого віку . Втім , імператор Священної Римської імперії Карл VI виключив їх з лінії престолонаслідування Саксен - Мейнінгену , й Антон Ульріх потребував нових спадкоємців . Герцога змальовували як розумну та вольову людину , але , водночас , задерикувату та запальну . За дванадцять років подружнього життя у них із Шарлоттою Амалією народилося восьмеро дітей : Шарлотта1827 ) — дружина герцога Саксен- Гота - Альтенбургу Ернста II , мала четверо синів ; Луїза1805 ) — дружина ландграфа Гессен- Філіпсталь - Бархфельдського Адольфа , мала шестеро дітей ; Єлизавета1754 ) — прожиламісяців ; Карл1782 ) — герцог Саксен - Мейнінгена у1782 роках , був одруженим із принцесою Луїзою Штольберг - Ґедернською , дітей не мав ; Фрідріх Франц1761 ) — проживроків ; Фрідріх Вільгельм1758 ) — проживмісяців ; Георг1803 ) — герцог Саксен - Мейнінгена у1803 роках , був одруженим із принцесою Луїзою Елеонорою Гогенлое - Лангенбурзькою , мав двох доньок та сина ; Амалія1798 ) — дружина князя Каролат - Бойтанського Генріха Карла , мала семеро дітей . У січніроку , менш ніж за рік , після народження молодшої доньки , Антон Ульріх помер у Франкфурті - на - Майні . У герцогстві була відсутня прімогенітура , тож права на престол мали їхні обидва малолітні сини . В очікуванні офіційного призначення регенткою , Шарлотта Амалія виїхала до Філіпсталю , звідки повернулась після відповідного указу імператора . Її родичі були проти цього . Роки правління герцогині стали розквітом освіченого абсолютизму в країні . Початок її володарювання припав на економічний занепад країни , однак завдяки проведенню вдалих реформ та введенню режима жорсткої економії , фінансове становище Саксен - Мейнінгену пожвавилося і стабілізувалося . Між іншим , цьому сприяв успішний вибір міністрів та канцлера , яким післяго кілька років був Адольф Готліб фон Ейбен . Водночас , відбулося піднесення духовного життя герцогства . Все це сприяло тому , що Шарлотту Амалію стали називати « Рятівницею герцогства » . Відроку герцогиня залучала до керування державою старшого сина Карла . Остаточно вона пішла з посади регентки у лютомуроку , по досягненні молодшим сином повноліття . Під час їх дорослішання , надавала хлопцям певну свободу : вони могли вільно грати у садах плаці та , за бажанням , виконувати роботи в саду власноруч . Уроці Шарлотта Амалія придбала маєток своєї попередниці « Софієнлюст » , значно розширила його та перейменувала в « Амалієнрух » . Надалі він слугував її удовиною резиденцією . Герцогиня розширила та прикрасила сад , де було висаджено близькоапельсинових і лимонних дерев , а також кавові дерева та багато інших південних рослин , які зимували в теплицях . Померлавересняроку у Майнінгені , переживши п'ятьох своїх дітей . Згідно висловленого бажання , похована на парковому цвинтарі Майнінгена . Генеалогія Примітки Посилання Гессен - Філіпсталь Профіль на Geni.com Профіль на Thepeerage.com Генеалогія Антона Ульріха Саксен - Мейнінгенського Гессенський дім Німецькі принцеси Уродженці Гессену Померли в Майнінгені Поховані в Майнінгені