Калинівка (Замостський повіт)
Калинівка (, Калінувка) — колишнє українське село у Польщі, у гміні Скербешів Замостського повіту Люблінського воєводства. Населення —   (2011). Давня назва — Монастирок (Манастирок).

Розташування 
Знаходиться на Закерзонні (на історичній Холмщині).

Історія 
У 1434 році в селі вперше згадана православна церква Воздвиження Хреста Господнього. У 1488 році згадується православний монастир у присілку Гущка Сербінова.

Останній дерев'яний храм у 1870 році ремонтувала місцева греко-католицька громада, його подальша доля невідома — можливо його зруйнувала московська церква. Після заборони царем у 1875 році Холмської єпархії частина парафіян місцевої греко-католицької парафії відмовились від переходу до московської церкви і златинізувались. Наступні хвилі примусової латинізації відбулись у 1905, 1919 і 1944 роках. В 1880 році зі 169 жителів села 115 визнавали себе православними. У 1880—1883 роках була змурована нова церква. Близько 1885 року в селі налічувалося 34 двори (з них 29 селянських) і 169 мешканців, діяв водяний млин і православна філіальна дерев'яна церква, що належала до парафії в Сульмичах.

У 1919 році польська влада забрала православну церкву під римо-католицький костел, у якому у 1919—1922 роках було добудовано вежу. Додатковим фактором латинізації був місцевий фільварок і ультиматум його власника, через який усі наймити у 1921 році записались римокатоликами. За переписом 1921 році в селі всіх жителів записано поляками незалежно від віровизнання.

Під час Другої світової війни церкву було повернуто українцям, але після війни польська влада знову її відібрала. Тепер село населяють нащадки златинізованих і спольщених українців.

У 1975-1998 роках село належало до Замойського воєводства.

Населення 
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:

Примітки

Література

Посилання 

 
  

Села Замойського повіту
Калинівка ( , Калінувка ) — колишнє українське село у Польщі , у гміні Скербешів Замостського повіту Люблінського воєводства . Населення — Давня назва — Монастирок ( Манастирок ) . Розташування Знаходиться на Закерзонні ( на історичній Холмщині ) . Історія Уроці в селі вперше згадана православна церква Воздвиження Хреста Господнього . Уроці згадується православний монастир у присілку Гущка Сербінова . Останній дерев'яний храм уроці ремонтувала місцева греко - католицька громада , його подальша доля невідома — можливо його зруйнувала московська церква . Після заборони царем уроці Холмської єпархії частина парафіян місцевої греко - католицької парафії відмовились від переходу до московської церкви і златинізувались . Наступні хвилі примусової латинізації відбулись уіроках . Вроці зіжителів селавизнавали себе православними . У1883 роках була змурована нова церква . Близькороку в селі налічувалосядвори ( з нихселянських ) імешканців , діяв водяний млин і православна філіальна дерев'яна церква , що належала до парафії в Сульмичах . Уроці польська влада забрала православну церкву під римо - католицький костел , у якому у1922 роках було добудовано вежу . Додатковим фактором латинізації був місцевий фільварок і ультиматум його власника , через який усі наймити уроці записались римокатоликами . За переписомроці в селі всіх жителів записано поляками незалежно від віровизнання . Під час Другої світової війни церкву було повернуто українцям , але після війни польська влада знову її відібрала . Тепер село населяють нащадки златинізованих і спольщених українців . Уроках село належало до Замойського воєводства . Населення Демографічна структура станом наберезняроку : Примітки Література Посилання Села Замойського повіту