Вільхавка (річка)
Вільхавка  — мала річка в Україні, притока Матірки (басейн Чорного моря).

Розташування 

Басейн річки площею 31,8 км² розташований на південному сході Хмельницької області на території Новоушицького адміністративного району. Бере початок Вільхавка на південно-західній околиці с.Вільховець. Загальний напрямок течії річки з північного заходу на південний схід.

Опис 

У верхів'ї вона тече в не дуже глибокій долині, береги — пологі, але з кожним кілометром долина все більше заглиблюється. Вільхавка живиться водами з криниць і джерел, яких тут дуже багато.  На правому березі переважають відкриті ландшафти — поля, які простяглись від с. Вільховець до Нової Гути. Лівий берег має закритий ландшафт, особливо це спостерігається у середній і нижній течіях, де росте ліс. У нижній і частині середньої течії у долині Вільхавки простягайся обриви висотою в окремих місцях до 8 м, довжина їх становить 1950 м. Ширина річки у цій місцевості сягає 3 м, глибина 50-60 см, а в її долині місцями трапляються болота, оригінапь ні мочарі. На притоках Вільхавки знаходиться три ставки. Північно-східніше Нової Гути Вільхавка впадає у Матірку.

У геоморфологічному відношенні басейн Вільхавки розташований в Ушицькому геоморфологічному районі, характерною ознакою якого є те, що тут спостерігається глибока і часта почленованість поверхні долинами приток річки, густою мережею ярів і балок, у яких розвивається глибинна ерозія, а на безлісних схилах, зайнятих полями, проявляється інтенсивна площинна ерозія. Абсолютні висоти у верхів'ї Вільхавки становлять 304 м, а в нижній течії — 250 м. Внаслідок інтенсивної розчленованості, у басейні поширені переважно сірі опідзолені й еродовані ґрунти.

У геоботанічному відношенні басейн річки розташований у Новоушицькому або Муровано-Куриловецькому геоботанічному районі, природна рослинність якого представлена грабовими лісами, хоча тут можна зустріти й невеликі ділянки дубових лісів з поширенням дуба скельного. У грабових лісах дерева заввишки до 19 м, завширшки — 24 см, а відстань між деревами становить 4 м.

У долині переважають суходільні луки, хоча на днищах балок є надмірно зволожені та заболочені луки, де ростуть мітлиця повзуча, тонконіг болотний, осока лисяча, щучник дернистий, молінія голуба, хвощ багновий, підмаренник болотний, калюжниця болотна, вербозілля і частуха подожникова. Чагарникові болота складені переважно кущовою формою вільхи чорної і верби попелястої. Заплавні луки простягаються вузьким пасмом по обидва боки від русла річки.

У межах басейну Вільхавки ніби чергуються водно-болотяні зооценози, зооценози хвойно- широколистих лісів і зооценози оброблюваних угідь, суходільних лук і пасовищ.

Іхтіофауна 

У річці водиться карась, в'юн, йорж, окунь, верховодка, пічкур і плітка. У трьох ставках раніше вирощували окрім згаданих риб ще й цінні види — товстолобика і білого амура.

Земноводні 

Земноводні численні у весняно-літній період, коли у цій місцевості жаби гостроморді, ставкові і трав'яні, червоноче- реві кумки, квакші досягають найбільшої чисельності. Біля струмків, джерел і в лісі можна помітити тритонів звичайного і гребінчастого. На полях і в садах частенько потрапляють у поле зору ропухи сіра і зелена. Герпетофауна басейну відзначається присутністю ящірок прудкої, зеленої і живородної, вужів звичайного і водяного, веретільниці і мідянки.

Орнітофауна 

Пернаті відзначаються великою різноманітністю, але через те, що басейн невеликий за площею, тут мешкає до 20 видів птахів лісу, до 30 видів птахів лук, водойм і боліт, до 14 видів птахів степу і поля та до 7 видів птахів-синантропів. Фоновими у цій місцевості є шпак, галка, дрізд кам'яний, горобець польовий, серпокрилець, сич, пугач, боривітер звичайний, лелека білий, грак, ворона сіра і соловей східний.

Тваринний світ 

У фауні ссавців досить високу щільність мають бурозубки мала і звичайна, миші польова і лісова, вовчки сірий і горішковий, заєць-русак, лисиця, кріт, їжак звичайний, горностай, ласка, ховрах рябий, хом'як звичайний. Влітку у балках, де збереглися природні луки та зарості верболозу, концентруються козулі.

Примітки 

Річки Хмельницької області
Вільхавка — мала річка в Україні , притока Матірки ( басейн Чорного моря ) . Розташування Басейн річки площею8 км² розташований на південному сході Хмельницької області на території Новоушицького адміністративного району . Бере початок Вільхавка на південно - західній околиці с . Вільховець . Загальний напрямок течії річки з північного заходу на південний схід . Опис У верхів'ї вона тече в не дуже глибокій долині , береги — пологі , але з кожним кілометром долина все більше заглиблюється . Вільхавка живиться водами з криниць і джерел , яких тут дуже багато . На правому березі переважають відкриті ландшафти — поля , які простяглись від с . Вільховець до Нової Гути . Лівий берег має закритий ландшафт , особливо це спостерігається у середній і нижній течіях , де росте ліс . У нижній і частині середньої течії у долині Вільхавки простягайся обриви висотою в окремих місцях дом , довжина їх становитьм . Ширина річки у цій місцевості сягаєм , глибинасм , а в її долині місцями трапляються болота , оригінапь ні мочарі . На притоках Вільхавки знаходиться три ставки . Північно - східніше Нової Гути Вільхавка впадає у Матірку . У геоморфологічному відношенні басейн Вільхавки розташований в Ушицькому геоморфологічному районі , характерною ознакою якого є те , що тут спостерігається глибока і часта почленованість поверхні долинами приток річки , густою мережею ярів і балок , у яких розвивається глибинна ерозія , а на безлісних схилах , зайнятих полями , проявляється інтенсивна площинна ерозія . Абсолютні висоти у верхів'ї Вільхавки становлятьм , а в нижній течії — м . Внаслідок інтенсивної розчленованості , у басейні поширені переважно сірі опідзолені й еродовані ґрунти . У геоботанічному відношенні басейн річки розташований у Новоушицькому або Муровано - Куриловецькому геоботанічному районі , природна рослинність якого представлена грабовими лісами , хоча тут можна зустріти й невеликі ділянки дубових лісів з поширенням дуба скельного . У грабових лісах дерева заввишки дом , завширшки — см , а відстань між деревами становитьм . У долині переважають суходільні луки , хоча на днищах балок є надмірно зволожені та заболочені луки , де ростуть мітлиця повзуча , тонконіг болотний , осока лисяча , щучник дернистий , молінія голуба , хвощ багновий , підмаренник болотний , калюжниця болотна , вербозілля і частуха подожникова . Чагарникові болота складені переважно кущовою формою вільхи чорної і верби попелястої . Заплавні луки простягаються вузьким пасмом по обидва боки від русла річки . У межах басейну Вільхавки ніби чергуються водно - болотяні зооценози , зооценози хвойно - широколистих лісів і зооценози оброблюваних угідь , суходільних лук і пасовищ . Іхтіофауна У річці водиться карась , в'юн , йорж , окунь , верховодка , пічкур і плітка . У трьох ставках раніше вирощували окрім згаданих риб ще й цінні види — товстолобика і білого амура . Земноводні Земноводні численні у весняно - літній період , коли у цій місцевості жаби гостроморді , ставкові і трав'яні , червоноче - реві кумки , квакші досягають найбільшої чисельності . Біля струмків , джерел і в лісі можна помітити тритонів звичайного і гребінчастого . На полях і в садах частенько потрапляють у поле зору ропухи сіра і зелена . Герпетофауна басейну відзначається присутністю ящірок прудкої , зеленої і живородної , вужів звичайного і водяного , веретільниці і мідянки . Орнітофауна Пернаті відзначаються великою різноманітністю , але через те , що басейн невеликий за площею , тут мешкає довидів птахів лісу , довидів птахів лук , водойм і боліт , довидів птахів степу і поля та довидів птахів - синантропів . Фоновими у цій місцевості є шпак , галка , дрізд кам'яний , горобець польовий , серпокрилець , сич , пугач , боривітер звичайний , лелека білий , грак , ворона сіра і соловей східний . Тваринний світ У фауні ссавців досить високу щільність мають бурозубки мала і звичайна , миші польова і лісова , вовчки сірий і горішковий , заєць - русак , лисиця , кріт , їжак звичайний , горностай , ласка , ховрах рябий , хом'як звичайний . Влітку у балках , де збереглися природні луки та зарості верболозу , концентруються козулі . Примітки Річки Хмельницької області