Петровський провулок (Москва)
Петровський провулок (у XVIII—XIX століттях — Хлібний провулок, Богословський провулок, 1946—1993 — вулиця Москвіна) — провулок у Центральному адміністративному окрузі міста Москви. Проходить від Великої Дмитрівки до Петрівки. Нумерація будинків ведеться від Дмитрівки.

Походження назви 
Отримав назву в 1922 році від прилеглої вулиці Петрівки або від Високо-Петровського монастиря, що знаходився по сусідству. Раніше провулок носив назви: Хлібний провулок (XVIII століття), Богословський провулок (XIX століття), від відомої в цій місцевості з початку XVII століття церкви Святителя Георгія Богослова (знесена у 1931 році). У 1946 році провулок перейменували у вулицю Москвіна на честь артиста І. М. Москвіна. У 1994 році провулку було повернуто колишню назву.

Примітні будівлі та споруди

По непарній стороні 
 № 1/30 — за цією адресою, на місці скверу біля будинку № 1, знаходилася Церква Григорія Богослова — будівля 1-ї чверті XVII століття. У 1878—1880 роках при старій дзвіниці був збудований новий храм (архітектор Й. С. Камінський). Закритий в 1929 році, знесений в 1931-му.

 № 1/30 буд. 1 — прибутковий будинок храму Святого Григорія Богослова (1914, архітектор П. В. Покровський).
 № 1/30 буд. 2 — будинок причта храму Святого Григорія Богослова.

 № 3 — Театр Корша (1885, архітектор М. М. Чичагов), нині — Державний театр націй.
 № 5 — прибутковий будинок О. О. Бахрушина (1896, архітектор О. Л. Обер). Тут у різні роки жили і працювали поети С. О. Єсенін і А. Б. Марієнгоф, артисти М. І. Бабанова і Д. М. Орлов, піаніст К. М. Ігумнов, актор О. І. Зражевський.
 № 5, буд. 10 — У рамках громадянської ініціативи «Остання адреса» на будинку встановлена меморіальна табличка в пам'ять про мешканця цього будинку лікаря Самуїла Аркадійовича Тайце, який помер в ув'язненні наКолимі під час сталінських репресій. За даними правозахисного товариства «Меморіал», у роки терору були розстріляні 5 мешканців цього будинку. Число загиблих у таборах ГУЛАГу не встановлено.

По парній стороні 
 № 6 — Будинок Трубецьких. У XVII столітті на цьому місці були зведені кам'яні палати, які були перебудовані в XVIII—XIX століттях, що можливо належали патріарху Адріану або сім'ї Наришкіних. З 1738 року ділянкою володіли князі Трубецькі, у 1816 році в якості приданого його отримав архітектор Й. І. Бове. Тут розташовувалися художньо-виробничі майстерні Большого театру (виселені внаслідок ремонту будівлі).
 № 8 — особняк Н. А. Терентьєва (1900—1902, архітектор І. О. Іванов-Шиц). У 1930-х роках був надбудований двома поверхами, що спотворило первинний художній образ будівлі).

Провулок у творах літератури та мистецтва 
 У книзі «Москва і москвичі» Володимира Гіляровського

Примітки

Посилання 
 Карти Яндекс — Петровський провулок
 Google Maps — Петровський провулок

Провулки Москви
Вулиці Москви
Петровський провулок ( у XVIII — XIX століттях — Хлібний провулок , Богословський провулок , 1993 — вулиця Москвіна ) — провулок у Центральному адміністративному окрузі міста Москви . Проходить від Великої Дмитрівки до Петрівки . Нумерація будинків ведеться від Дмитрівки . Походження назви Отримав назву вроці від прилеглої вулиці Петрівки або від Високо - Петровського монастиря , що знаходився по сусідству . Раніше провулок носив назви : Хлібний провулок ( XVIII століття ) , Богословський провулок ( XIX століття ) , від відомої в цій місцевості з початку XVII століття церкви Святителя Георгія Богослова ( знесена уроці ) . Уроці провулок перейменували у вулицю Москвіна на честь артиста І . М . Москвіна . Уроці провулку було повернуто колишню назву . Примітні будівлі та споруди По непарній стороні № 1 / 30 — за цією адресою , на місці скверу біля будинку № 1 , знаходилася Церква Григорія Богослова — будівляї чверті XVII століття . У1880 роках при старій дзвіниці був збудований новий храм ( архітектор Й . С . Камінський ) . Закритий вроці , знесений вму . № 1 / 30 буд . — прибутковий будинок храму Святого Григорія Богослова архітектор П . В . Покровський ) . № 1 / 30 буд . — будинок причта храму Святого Григорія Богослова . № 3 — Театр Корша архітектор М . М . Чичагов ) , нині — Державний театр націй . № 5 — прибутковий будинок О . О . Бахрушина архітектор О . Л . Обер ) . Тут у різні роки жили і працювали поети С . О . Єсенін і А . Б . Марієнгоф , артисти М . І . Бабанова і Д . М . Орлов , піаніст К . М . Ігумнов , актор О . І . Зражевський . № 5 , буд . — У рамках громадянської ініціативи « Остання адреса » на будинку встановлена меморіальна табличка в пам'ять про мешканця цього будинку лікаря Самуїла Аркадійовича Тайце , який помер в ув'язненні наКолимі під час сталінських репресій . За даними правозахисного товариства « Меморіал » , у роки терору були розстрілянімешканців цього будинку . Число загиблих у таборах ГУЛАГу не встановлено . По парній стороні № 6 — Будинок Трубецьких . У XVII столітті на цьому місці були зведені кам'яні палати , які були перебудовані в XVIII — XIX століттях , що можливо належали патріарху Адріану або сім'ї Наришкіних . Зроку ділянкою володіли князі Трубецькі , уроці в якості приданого його отримав архітектор Й . І . Бове . Тут розташовувалися художньо - виробничі майстерні Большого театру ( виселені внаслідок ремонту будівлі ) . № 8 — особняк Н . А . Терентьєва1902 , архітектор І . О . Іванов - Шиц ) . Ух роках був надбудований двома поверхами , що спотворило первинний художній образ будівлі ) . Провулок у творах літератури та мистецтва У книзі « Москва і москвичі » Володимира Гіляровського Примітки Посилання Карти Яндекс — Петровський провулок Google Maps — Петровський провулок Провулки Москви Вулиці Москви