Казарін Владислав Вадимович
Владисла́в Вади́мович Каза́рін (  — ) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

Життєпис 
Народився 1994 року в місті Артемове (Дзержинська міська рада, Донецька область). Мешкав у місті Красноармійськ, де закінчив ЗОШ № 3.

З початком проросійських виступів навесні 2014 року у місті Красноармійськ вів активну патріотичну діяльність та не ховаючись виступав проти поширення сепаратизму; один з організаторів руху «Громадський актив Красноармійська».

Коли почалися бойові дії, квітнем 2014 року пішов добровольцем на фронт — до «Дніпра-1», вступивши до його лав одним із перших; з літа 2014 року — у складі 5-ї роти. Переходив у різні підрозділи — щоб залишатися на передовій; служив у батальйоні «ОУН», 8-му батальйоні «Аратта» (Українська добровольча армія).

Останнім часом служив стрільцем-санітаром 1-ї штурмової роти «Вовки» Добровольчого українського корпусу «Вовки», 1-й батальйон 54-ї окремої механізованої бригади. У серпні 2016 року зарахований на юридичний факультет Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара — у майбутньому хотів поєднати юридичний фах із військовою кар'єрою.

Учасник звільнення Карлівки у липні 2014 року. Воював у Пісках та Донецькому аеропорту (осінь 2014 року), під Широкиним, на шахті «Бутівка» та «Світлодарській дузі».

Активно вів свої сторінки у Facebook та Twitter, оприлюднив багато світлин з фронту.

10 серпня 2016 року увечері група, в складі якої був Владислав, у промзоні поблизу Дебальцевого потрапила під мінометний обстріл терористів — під Луганським. Внаслідок розриву 120-мм міни Владислав зазнав поранення, несумісні з життям; помер дорогою до лікарні.

13 серпня 2016 року похований на Алеї Героїв Покровського кладовища. Владислава провели в останню путь, стоячи на колінах.

Нагороди та вшанування 
 указом Президента України № 522/2016 від 25 листопада 2016 року «за особисту мужність і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі» — нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (посмертно).
 10 травня 2017 року в Покровську на будівлі ЗОШ № 3 відкрито меморіальну дошку Владиславу Казаріну.

Примітки

Джерела 
 Книга пам'яті 
 Український Меморіал 

Уродженці Торецької міської громади
Померли в Бахмутському районі
Поховані в Торецьку
Владисла́в Вади́мович Каза́рін ( — ) — солдат Збройних сил України , учасник російсько - української війни . Життєпис Народивсяроку в місті Артемове ( Дзержинська міська рада , Донецька область ) . Мешкав у місті Красноармійськ , де закінчив ЗОШ № 3 . З початком проросійських виступів навесніроку у місті Красноармійськ вів активну патріотичну діяльність та не ховаючись виступав проти поширення сепаратизму ; один з організаторів руху « Громадський актив Красноармійська » . Коли почалися бойові дії , квітнемроку пішов добровольцем на фронт — до « Дніпра - 1 » , вступивши до його лав одним із перших ; з літароку — у складії роти . Переходив у різні підрозділи — щоб залишатися на передовій ; служив у батальйоні « ОУН » , му батальйоні « Аратта » ( Українська добровольча армія ) . Останнім часом служив стрільцем - санітаромї штурмової роти « Вовки » Добровольчого українського корпусу « Вовки » , й батальйонї окремої механізованої бригади . У серпніроку зарахований на юридичний факультет Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара — у майбутньому хотів поєднати юридичний фах із військовою кар'єрою . Учасник звільнення Карлівки у липніроку . Воював у Пісках та Донецькому аеропорту ( осіньроку ) , під Широкиним , на шахті « Бутівка » та « Світлодарській дузі » . Активно вів свої сторінки у Facebook та Twitter , оприлюднив багато світлин з фронту . 10 серпняроку увечері група , в складі якої був Владислав , у промзоні поблизу Дебальцевого потрапила під мінометний обстріл терористів — під Луганським . Внаслідок розривумм міни Владислав зазнав поранення , несумісні з життям ; помер дорогою до лікарні . 13 серпняроку похований на Алеї Героїв Покровського кладовища . Владислава провели в останню путь , стоячи на колінах . Нагороди та вшанування указом Президента України № 522 / 2016 відлистопадароку « за особисту мужність і високий професіоналізм , виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України , вірність військовій присязі » — нагороджений орденом « За мужність » III ступеня ( посмертно ) . травняроку в Покровську на будівлі ЗОШ № 3 відкрито меморіальну дошку Владиславу Казаріну . Примітки Джерела Книга пам'яті Український Меморіал Уродженці Торецької міської громади Померли в Бахмутському районі Поховані в Торецьку