Аласи
Ала́си () — народ в Індонезії, близький до гайо та батаків.

Аласи живуть на півночі острова Суматра в гірських районах провінції Ачех, в межах округу Південно-Східний Ачех ().

2010 року чисельність аласів на території провінції Ачех становила 95 152 осіб (2,13 % її населення).

Говорять алаською мовою, що зараховується до числа батацьких мов. Поширена також індонезійська мова.

За релігією — мусульмани-суніти, але зберігаються численні пережитки традиційних анімістичних вірувань та культів, які мають багато спільного з батацькими.

Матеріальна культура аласів є подібною до культури батаків та гайо. Основним традиційним заняттям є орне землеробство, вирощують рис, кукурудзу, цукрову тростину, бавовник. Розводять буйволів, у невеликій кількості коней. Допоміжну роль відіграють мисливство та рибальство.

Села аласів розташовані в річкових долинах і мають хаотичне планування. Хати ставлять на палях, вони мають каркасно-стовпову конструкцію.

Сільські громади складаються з екзогамних родів (мерго), які очолюють спадкові старійшини (пенгулу).

Шлюб патрилокальний, але трапляються випадки, коли зять іде в прийми (амбіл-анак). Зустрічаються левірат, сорорат, полігінія.

Примітки

Джерела 
 М. А. Членов. Аласы. Народы и религии мира: Энциклопедия . Гл. ред. В. А. Тишков — М: Большая Российская энциклопедия, 2000, с. 34. ISBN 5-85270-155-6 
 Narody_mira._Etnograficheskie_ocherki/Narody_Yugo-Vostochnoy_Azii.(1966).%5Bdjv-fax%5D.zip Народы Юго-Восточной Азии . Под редакцией А. А. Губера, Ю. В. Марбтина, Д. Л. Тумаркина, Н. Н. Чебоксарова. Серия «Народы мира: Этнографические очерки». Москва: Издательство «Наука», 1966, с. 527-528: Гайо и аласы 

Народи Індонезії
Західноіндонезійські народи
Ачех
Ала́си ( ) — народ в Індонезії , близький до гайо та батаків . Аласи живуть на півночі острова Суматра в гірських районах провінції Ачех , в межах округу Південно - Східний Ачех ( ) . 2010 року чисельність аласів на території провінції Ачех становила152 осіб13 % її населення ) . Говорять алаською мовою , що зараховується до числа батацьких мов . Поширена також індонезійська мова . За релігією — мусульмани - суніти , але зберігаються численні пережитки традиційних анімістичних вірувань та культів , які мають багато спільного з батацькими . Матеріальна культура аласів є подібною до культури батаків та гайо . Основним традиційним заняттям є орне землеробство , вирощують рис , кукурудзу , цукрову тростину , бавовник . Розводять буйволів , у невеликій кількості коней . Допоміжну роль відіграють мисливство та рибальство . Села аласів розташовані в річкових долинах і мають хаотичне планування . Хати ставлять на палях , вони мають каркасно - стовпову конструкцію . Сільські громади складаються з екзогамних родів ( мерго ) , які очолюють спадкові старійшини ( пенгулу ) . Шлюб патрилокальний , але трапляються випадки , коли зять іде в прийми ( амбіл - анак ) . Зустрічаються левірат , сорорат , полігінія . Примітки Джерела М . А . Членов . Аласы . Народы и религии мира : Энциклопедия \ . Гл . ред . В . А . Тишков — М : Большая Российская энциклопедия , с . 34 . ISBN155 - 6 Narody_mira . _Etnograficheskie_ocherki/ Narody_Yugo-Vostochnoy_Azii .( 1966 ) . % 5Bdjv-fax% 5D.zip Народы Юго - Восточной Азии \ . Под редакцией А . А . Губера , Ю . В . Марбтина , Д . Л . Тумаркина , Н . Н . Чебоксарова . Серия « Народы мира : Этнографические очерки » . Москва : Издательство « Наука » , с . 527 - 528 : Гайо и аласы Народи Індонезії Західноіндонезійські народи Ачех