Воликівський Андрій Титович
Андрі́й Ти́тович Воликі́вський ( , с. Селезенівка Сквирського району —  , Ромни, Сумської області) — український хормейстер.

Життєпис 
Навчався в Херсоні на регентських курсах у С. О. Бармотіна.

Переїхавши до Рівного, викладав спів у жіночій гімназії, реальній школі та вчительській семінарії.

1914 — евакуювався до Ромнів, організував хор при Народному театрі, диригував там «Утоплену» М. Лисенка, «Катерину» М. Аркаса, «Гальку» С. Монюшка.

1920 — став засновником, художнім керівником та диригентом професійної Хорової капели ім. М. Леонтовича, що з 1929 року стала підрозділом Української філармонії, з якою виступали В. М. Верховинець і П. Н. Толстяков.

З 1928 року — член ревізійної комісії Всеукраїнського товариства революційних музикантів.

1941 — стає одним із засновників Українського музично-драматичного театру у Ромнах.

27 квітня 1944 року був заарештований і 7 жовтня 1944 року засуджений Військовим трибуналом військ НКВС Сумської області за ст. 54-10 ч. 2 КК УРСР до восьми років ув'язнення.

Повернувшись з ув'язнення до Ромен, став керівником хору вчителів міст (з 1962 — народного самодіяльного, з 1967 — заслуженого). Також створив чоловічий хоровий ансамбль при клубі залізничників станції Ромни.

Реабілітований 1995 року прокуратурою Сумської області.

На його честь та на честь співачки Ярини Воликівської в Ромнах вулиця Ворошилова перейменована на вулицю Воликівських.

Примітки

Джерела 
 Воликівський Андрій Титович // 
 Воликівський Андрій Титович / І. Д. Гамкало // ЕСУesu.com.ua
 Воликівський Андрій Титович // Національний банк репресованих
 Воля Я. Андрій Воликівський // Музика масам. 1928. № 8.

Посилання 
 

Українські хорові диригенти
Уродженці Сквирського району
Померли в Ромнах
Персоналії:Херсон
Репресовані в СРСР
Посмертно реабілітовані
Люди, на честь яких названо вулиці
Персоналії:Роменський пересувний робітничо-селянський театр
Андрі́й Ти́тович Воликі́вський ( , с . Селезенівка Сквирського району — , Ромни , Сумської області ) — український хормейстер . Життєпис Навчався в Херсоні на регентських курсах у С . О . Бармотіна . Переїхавши до Рівного , викладав спів у жіночій гімназії , реальній школі та вчительській семінарії . 1914 — евакуювався до Ромнів , організував хор при Народному театрі , диригував там « Утоплену » М . Лисенка , « Катерину » М . Аркаса , « Гальку » С . Монюшка . 1920 — став засновником , художнім керівником та диригентом професійної Хорової капели ім . М . Леонтовича , що зроку стала підрозділом Української філармонії , з якою виступали В . М . Верховинець і П . Н . Толстяков . Зроку — член ревізійної комісії Всеукраїнського товариства революційних музикантів . 1941 — стає одним із засновників Українського музично - драматичного театру у Ромнах . 27 квітняроку був заарештований іжовтняроку засуджений Військовим трибуналом військ НКВС Сумської області за ст . ч . 2 КК УРСР до восьми років ув'язнення . Повернувшись з ув'язнення до Ромен , став керівником хору вчителів міст ( з — народного самодіяльного , з — заслуженого ) . Також створив чоловічий хоровий ансамбль при клубі залізничників станції Ромни . Реабілітованийроку прокуратурою Сумської області . На його честь та на честь співачки Ярини Воликівської в Ромнах вулиця Ворошилова перейменована на вулицю Воликівських . Примітки Джерела Воликівський Андрій Титович / / Воликівський Андрій Титович / І . Д . Гамкало / / ЕСУesu.com.ua Воликівський Андрій Титович / / Національний банк репресованих Воля Я . Андрій Воликівський / / Музика масам . № 8 . Посилання Українські хорові диригенти Уродженці Сквирського району Померли в Ромнах Персоналії :Херсон Репресовані в СРСР Посмертно реабілітовані Люди , на честь яких названо вулиці Персоналії : Роменський пересувний робітничо - селянський театр