Тенгери
Тенге́ри (власна назва вонг тенгер, ) — народ в Індонезії, на острові Ява; вважається субетнічною групою яванців.

Розселення, мова, історія 
Живуть окремими групами в горах масиву Тенгер у провінції Східної Яви. Близько 30 сіл тенгерів розташовані на півдні округу Пасуруан (), поблизу вулкану Бромо. Тенгерські села є також в округах Проболінго (), Маланг () та Лумаджанг .

Говорять тенгерським діалектом яванської мови, який зберігає деякі архаїчні риси. Користуються також яванською та індонезійською мовами.

Тенгери є потомками яванців часів Маджапагіту. Після переходу більшості населення Яви в XV—XVI ст. на іслам тенгери зберегли індуїзм в умовах ізольованих внутрішніх гірських районів острова. У XX ст. ізоляція народу скінчилася, і тенгери поступово асимілюються яванцями.

Господарство 
Основне заняття тенгерів — ручне підсічно-вогневе землеробство. На гірських терасах вирощують кукурудзу, капусту, картоплю, таро, цибулю, полуницю (деякі з цих культур стали культивуватись у часи голландського колоніального панування в Індонезії). Рис на таких висотах не росте. Воду до селищ та на поля підводять із гір бамбуковими трубами. Тримають курей, кіз, у невеликій кількості коней, свиней, буйволів. Традиційні ремесла: обробка металів, деревини, гончарство, ткацтво, плетіння.

Поселення, суспільство, побут 
Села тенгерів розташовані на гірських схилах, мають лінійне планування. Хати стоять рядами на різних рівнях, близько одна до одної, утворюючи тераси.

Хати наземні, однокамерні, прямокутні в плані, мають каркасно-стовпову конструкцію. Основним будівельним матеріалом є бамбук. Дах криють драницею, черепицею. Хати ставлять фасадом на вулкан Бромо.

У тенгерів зберігається розширена сім'я, яка спільно веде господарську діяльність. Проте кожна нуклеарна сім'я зазвичай живе в окремій хаті.

По центру хати знаходиться вогнище, навпроти входу — домашній вівтар. Для голови сім'ї та для заміжньої дочки завісами відділяють окремі «кімнати».

Єдині меблі в тенгерській хаті — бамбукові лавки. Вночі на них сплять, коли приходять гості, лавки посувають до вогнища.

Одяг не відрізняється від яванського, поширюється європейський костюм.

Релігія 

За релігією — індуїсти, але індуїзм у тенгерів сполучається з культом предків, буддизмом, анімістичними віруваннями.

Головним божеством вважається бог вогню Баторо Бромо (ім'я походить від Брахма), що «живе» на вершині вулкану Бромо. Цей вулкан вважається символічним центром країни тенгерів. Щороку люди приносять жертви своєму богу. Це фінальний момент головного свята тенгерів — касада. У червні в кожному селі люди збираються на масову святкову хода до вулкану Бромо. Спеціально приїздять додому тенгери, що живуть поза межами рідних земель. У день, коли місяць буває у повні, надвечір ланцюжки людей з факелами та дарами на чолі із жерцями прямують до своєї священної гори, щоб уранці піднятись на її вершину. Після короткої молитви люди кидають у кратер вулкану свої дари — кури, кози, овочі, фрукти, квіти.

На свято касада в гори Тенгер приїздить багато туристів.

Джерела 
 Narody_mira._Etnograficheskie_ocherki/Narody_Yugo-Vostochnoy_Azii.(1966).[djv-fax].zip Народы Юго-Восточной Азии. Под редакцией А. А. Губера, Ю. В. Марбтина, Д. Л. Тумаркина, Н. Н. Чебоксарова. Серия «Народы мира: Этнографические очерки». Москва: Издательство «Наука», 1966, с. 476-479ː Тенггеры 
 А. А. Бернова. Тенггеры. Народы и религии мира: Энциклопедия. Гл. ред. В. А. Тишков — М: Большая Российская энциклопедия, 2000, с. 525. ISBN 5-85270-155-6 
  
 Tengger. Encyclopædia Britannica

Примітки

Посилання 
 Galih Widjil Pangarsa. Architectural Evolution in a Changing Hindu Tenggerese Community: The case of Wonokitri. Archipel v. 49 (1995): pp. 161-184  

Народи Індонезії
Західноіндонезійські народи
Східна Ява
Тенге́ри ( власна назва вонг тенгер , ) — народ в Індонезії , на острові Ява ; вважається субетнічною групою яванців . Розселення , мова , історія Живуть окремими групами в горах масиву Тенгер у провінції Східної Яви . Близькосіл тенгерів розташовані на півдні округу Пасуруан ( ) , поблизу вулкану Бромо . Тенгерські села є також в округах Проболінго ( ) , Маланг ( ) та Лумаджанг \ . Говорять тенгерським діалектом яванської мови , який зберігає деякі архаїчні риси . Користуються також яванською та індонезійською мовами . Тенгери є потомками яванців часів Маджапагіту . Після переходу більшості населення Яви в XV — XVI ст . на іслам тенгери зберегли індуїзм в умовах ізольованих внутрішніх гірських районів острова . У XX ст . ізоляція народу скінчилася , і тенгери поступово асимілюються яванцями . Господарство Основне заняття тенгерів — ручне підсічно - вогневе землеробство . На гірських терасах вирощують кукурудзу , капусту , картоплю , таро , цибулю , полуницю ( деякі з цих культур стали культивуватись у часи голландського колоніального панування в Індонезії ) . Рис на таких висотах не росте . Воду до селищ та на поля підводять із гір бамбуковими трубами . Тримають курей , кіз , у невеликій кількості коней , свиней , буйволів . Традиційні ремесла : обробка металів , деревини , гончарство , ткацтво , плетіння . Поселення , суспільство , побут Села тенгерів розташовані на гірських схилах , мають лінійне планування . Хати стоять рядами на різних рівнях , близько одна до одної , утворюючи тераси . Хати наземні , однокамерні , прямокутні в плані , мають каркасно - стовпову конструкцію . Основним будівельним матеріалом є бамбук . Дах криють драницею , черепицею . Хати ставлять фасадом на вулкан Бромо . У тенгерів зберігається розширена сім'я , яка спільно веде господарську діяльність . Проте кожна нуклеарна сім'я зазвичай живе в окремій хаті . По центру хати знаходиться вогнище , навпроти входу — домашній вівтар . Для голови сім'ї та для заміжньої дочки завісами відділяють окремі « кімнати » . Єдині меблі в тенгерській хаті — бамбукові лавки . Вночі на них сплять , коли приходять гості , лавки посувають до вогнища . Одяг не відрізняється від яванського , поширюється європейський костюм . Релігія За релігією — індуїсти , але індуїзм у тенгерів сполучається з культом предків , буддизмом , анімістичними віруваннями . Головним божеством вважається бог вогню Баторо Бромо ( ім'я походить від Брахма ) , що « живе » на вершині вулкану Бромо . Цей вулкан вважається символічним центром країни тенгерів . Щороку люди приносять жертви своєму богу . Це фінальний момент головного свята тенгерів — касада . У червні в кожному селі люди збираються на масову святкову хода до вулкану Бромо . Спеціально приїздять додому тенгери , що живуть поза межами рідних земель . У день , коли місяць буває у повні , надвечір ланцюжки людей з факелами та дарами на чолі із жерцями прямують до своєї священної гори , щоб уранці піднятись на її вершину . Після короткої молитви люди кидають у кратер вулкану свої дари — кури , кози , овочі , фрукти , квіти . На свято касада в гори Тенгер приїздить багато туристів . Джерела Narody_mira ._Etnograficheskie_ocherki/ Narody_Yugo- Vostochnoy_Azii .( 1966 ) .[ djv-fax ] . zip Народы Юго - Восточной Азии . Под редакцией А . А . Губера , Ю . В . Марбтина , Д . Л . Тумаркина , Н . Н . Чебоксарова . Серия « Народы мира : Этнографические очерки » . Москва : Издательство « Наука » , с . 476 - 479ː Тенггеры А . А . Бернова . Тенггеры . Народы и религии мира : Энциклопедия . Гл . ред . В . А . Тишков — М : Большая Российская энциклопедия , с . 525 . ISBN155 - 6 Tengger . Encyclopædia Britannica Примітки Посилання Galih Widjil Pangarsa . Architectural Evolution in a Changing Hindu Tenggerese Community : The case of Wonokitri . Archipel v . 49 pp . 161 - 184 Народи Індонезії Західноіндонезійські народи Східна Ява