Просо волосовидне
Просо волокнисте, просо волосовидне (Panicum capillare) — вид рослин родини тонконогові.

Будова 
Трав'яниста рослина зі стеблом висотою 20-80 см. Має прямі та висхідні стебла, що виростають з одного вузла. Листки рослини лінійні, ланцетоподібні запушені з верхнього і нижнього боку. Язичок пластинчастий з бахромою. Суцвіття — розлога волоть довжиною 20-40 см, що складається з окремих черешкових колосків довжиною 2-2,5 мм. Насіння — плівчаста зернівка. Просо волосовидне має мичкувату кореневу систему.

Життєвий цикл 
Сходить у квітні — травні. Цвіте у червні — липні. Плодоносить у липні — вересні. Після засихання рослини волоть може повністю відламуватися і перетворитися на перекотиполе.

Поширення та середовище існування 
Зростає як бур'ян на полях степової зони України та зрідка в Лісостепу. Походить з гірських районів Монголії.

Практичне використання 
У китайській «Книзі пісень» вказується, що просо було перший злаком, який люди отримали від богів. Вважається найдавнішою культурою в Європі та Азії. Його залишки виявлено на розкопках кам'яної доби у Швейцарії.

Зерно збирають волотями, підсушують, а потім вимолочують. Воно придатне в їжу після шеретування на круподерні чи обшуговування в ступі. За смаком і якістю крупа з проса волосовидного майже не відрізняється від культурних сортів проса, тільки трохи дрібніша. На Кавказі та в Криму з дикого проса варили бузу — напій на дріжджах.

Галерея

Див. також 
 Список дикорослих корисних рослин України

Примітки

Джерела 
 
 М. Л. Рева, Н. Н. Рева Дикі їстівні рослини України / Київ, Наукова думка, 1976 — 168 с. — С.90

волосовидне
Харчові рослини
Дикі їстівні рослини України
Рослини, описані 1753
Флора Монголії
Просо волокнисте , просо волосовидне ( Panicum capillare ) — вид рослин родини тонконогові . Будова Трав'яниста рослина зі стеблом висотоюсм . Має прямі та висхідні стебла , що виростають з одного вузла . Листки рослини лінійні , ланцетоподібні запушені з верхнього і нижнього боку . Язичок пластинчастий з бахромою . Суцвіття — розлога волоть довжиноюсм , що складається з окремих черешкових колосків довжиною5 мм . Насіння — плівчаста зернівка . Просо волосовидне має мичкувату кореневу систему . Життєвий цикл Сходить у квітні — травні . Цвіте у червні — липні . Плодоносить у липні — вересні . Після засихання рослини волоть може повністю відламуватися і перетворитися на перекотиполе . Поширення та середовище існування Зростає як бур'ян на полях степової зони України та зрідка в Лісостепу . Походить з гірських районів Монголії . Практичне використання У китайській « Книзі пісень » вказується , що просо було перший злаком , який люди отримали від богів . Вважається найдавнішою культурою в Європі та Азії . Його залишки виявлено на розкопках кам'яної доби у Швейцарії . Зерно збирають волотями , підсушують , а потім вимолочують . Воно придатне в їжу після шеретування на круподерні чи обшуговування в ступі . За смаком і якістю крупа з проса волосовидного майже не відрізняється від культурних сортів проса , тільки трохи дрібніша . На Кавказі та в Криму з дикого проса варили бузу — напій на дріжджах . Галерея Див . також Список дикорослих корисних рослин України Примітки Джерела М . Л . Рева , Н . Н . Рева Дикі їстівні рослини України / Київ , Наукова думка , — с . — С . 90 волосовидне Харчові рослини Дикі їстівні рослини України Рослини , описані Флора Монголії