Няняк
Няняк (в'єтнам. nhã nhạc, 雅樂 — «елегантна музика»), також хюеська придворна музика — це найпопулярніша форма в'єтнамської придворної музики. 

Придворна музика В'єтнаму дуже різноманітна, але термін «nhã nhạc» відноситься лише до тієї частини в'єтнамської музики, що виконувалася у проміжку між правліннями династії Чан 13-го століття та династії Нгуєн 20-го століття. Вершини свого розвитку няняк досягла при правління останніх.

Придворна музика В'єтнаму 
В'єтнамська придворна музика виконувалася висококваліфікованими та досвідченими придворними музикантами на щорічних церемоніях, ювілеях, у дні релігійних свят, а також була присутня на різних урочистих заходах, таких як коронаціях, похоронах, офіційних прийомах. Окрім музикантів, участь у дійствах брала велика кількість придворних танцюристів (див. традиційний в'єтнамський танець). І ті, й інші були одягнені в химерні костюми під час своїх виступів. Більшість няняк, що поєднувалися із мистецтвом танцю присвячувалися побажанням довгого життя імператорам і процвітання їх володінь. Часто няняк виконували в храмах на честь богів і стародавніх вчених, зокрема, Конфуція. Спеціально для виконання няняк було побудовано кілька театрів, включаючи Зуеттхідионг [vi] в Хюе.

Витоки няняк — з китайської музики «яюе», японської ґаґаку та корейської Аак. Вона була завезена до В'єтнаму під час правління китайської династії Мін.

Інструменти 
До інструментів, які зазвичай використовуються у виконанні няняк включають кен боу (гарбузовий гобой), дан ті ба (грушоподібні лютні з чотирма струнами), дан нвіет (місяцеподібна 2 струнна лютня), дан там (обтянута шкірою басова лютня з трьома струнами), дан ні (двухструнний смичковий, що тримається вертикально), сао (також називається sáo trúc — бамбукова поперечна флейта), тронґ (барабан, грають палицями) та інші ударні інструменти.

Розвиток під час династії Нгуєнів (1802-1945) 
Вважається, що няняк дійсно досягла вершини свого розвитку при династії Нгуєнів. Саме вони стандартизували музику у В'єтнамі. Нгуєнські імператори оголосили няняк офіційною придворною музикою, і вона стала невід'ємною частиною масових ритуалів королівського палацу та інших дійств.

Історія няняк після Нгуєнів (1946 - наш час) 
Няняк була завезена до В'єтнаму при правлінні династії Мін у Китаї. Після повалення останньої у В'єтнамі династії Нгуєнів (1802-1945 рр.) музиканти, що виконували няняк, розсіялися по всій країні. До 1978 року не робилося жодної спроби щодо збереження цього мистецтва. Однак починаючи з 1980-х років уряд країни періодично влаштовує заходи, присвячені няняк, її почали пропагувати у школах, а в 2007 році ансамбль няняк супроводжував в'єтнамську делегацію президента Нгуєн Мінь Чієт у Японії, музиканти дали концерт в імператорському палаці.

Поділ няняк 

Придворну музику В'єтнаму поділяють на 2 напрямки. «Дайняк» (Đại nhạc, «велика музика») і «тьєуняк» (Tiểu nhạc, «мала музика», камерні композиції для розваги імператора). Ансамбль Дайняк складався більш ніж із сорока інструментів. Серед них були і дерев'яні духові (великий і середній гобої кен боу, буйволячий ріг), і струнні (смичкові та щипкові з різною кількістю струн, напр. дан ні), і ударні (барабани, кастаньєти з монетками). Група ударних у свою чергу поділялася на кам'яні, бронзові та шкіряні інструменти. Ансамбль тьєуняк був набагато меншим, там брали участь три різновиди інструментів: ударні, який-небудь аерофон і кілька струнних.

ЮНЕСКО 

Няняк зараз виконується у колишній столиці Хюе. Хюеська придворна музика () була визнана у 2003 році ЮНЕСКО як шедевр усної та нематеріальної спадщини людства. Загалом були зроблені значні зусилля для збереження цього воістину унікального і високорозвиненого мистецтва.

См. також 

 Музика В'єтнаму
Кен Боу
 Традиційний в'єтнамський танець
 Яюе
 Ґаґаку
 Аак
 Культура В'єтнаму
 Історія В'єтнаму

Посилання

Зовнішні посилання 

 Сайт Hanoi ЮНЕСКО
 Сторінка ЮНЕСКО
 Няняк в Хюе

Відео 

 Traditional Vietnamese court music (укр. традиційна придворна в'єтнамська музика)
 Vietnam Folk music (укр. народна музика В'єтнаму) виконується у Хюе
 Lion Dance Royale Vietnam (укр. танець лева королівського В'єтнаму) у супроводі ансамблю няняк

Шедеври усної і нематеріальної спадщини людства
Музика В'єтнаму
Няняк ( в'єтнам . nhã nhạc , 雅樂 — « елегантна музика » ) , також хюеська придворна музика — це найпопулярніша форма в'єтнамської придворної музики . Придворна музика В'єтнаму дуже різноманітна , але термін « nhã nhạc » відноситься лише до тієї частини в'єтнамської музики , що виконувалася у проміжку між правліннями династії Чанго століття та династії Нгуєнго століття . Вершини свого розвитку няняк досягла при правління останніх . Придворна музика В'єтнаму В'єтнамська придворна музика виконувалася висококваліфікованими та досвідченими придворними музикантами на щорічних церемоніях , ювілеях , у дні релігійних свят , а також була присутня на різних урочистих заходах , таких як коронаціях , похоронах , офіційних прийомах . Окрім музикантів , участь у дійствах брала велика кількість придворних танцюристів ( див . традиційний в'єтнамський танець ) . І ті , й інші були одягнені в химерні костюми під час своїх виступів . Більшість няняк , що поєднувалися із мистецтвом танцю присвячувалися побажанням довгого життя імператорам і процвітання їх володінь . Часто няняк виконували в храмах на честь богів і стародавніх вчених , зокрема , Конфуція . Спеціально для виконання няняк було побудовано кілька театрів , включаючи Зуеттхідионг [vi ] в Хюе . Витоки няняк — з китайської музики « яюе » , японської ґаґаку та корейської Аак . Вона була завезена до В'єтнаму під час правління китайської династії Мін . Інструменти До інструментів , які зазвичай використовуються у виконанні няняк включають кен боу ( гарбузовий гобой ) , дан ті ба ( грушоподібні лютні з чотирма струнами ) , дан нвіет ( місяцеподібнаструнна лютня ) , дан там ( обтянута шкірою басова лютня з трьома струнами ) , дан ні ( двухструнний смичковий , що тримається вертикально ) , сао ( також називається sáo trúc — бамбукова поперечна флейта ) , тронґ ( барабан , грають палицями ) та інші ударні інструменти . Розвиток під час династії Нгуєнів Вважається , що няняк дійсно досягла вершини свого розвитку при династії Нгуєнів . Саме вони стандартизували музику у В'єтнамі . Нгуєнські імператори оголосили няняк офіційною придворною музикою , і вона стала невід'ємною частиною масових ритуалів королівського палацу та інших дійств . Історія няняк після Нгуєнів - наш час ) Няняк була завезена до В'єтнаму при правлінні династії Мін у Китаї . Після повалення останньої у В'єтнамі династії Нгуєніврр . ) музиканти , що виконували няняк , розсіялися по всій країні . Дороку не робилося жодної спроби щодо збереження цього мистецтва . Однак починаючи зх років уряд країни періодично влаштовує заходи , присвячені няняк , її почали пропагувати у школах , а вроці ансамбль няняк супроводжував в'єтнамську делегацію президента Нгуєн Мінь Чієт у Японії , музиканти дали концерт в імператорському палаці . Поділ няняк Придворну музику В'єтнаму поділяють нанапрямки . « Дайняк » ( Đại nhạc , « велика музика » ) і « тьєуняк » ( Tiểu nhạc , « мала музика » , камерні композиції для розваги імператора ) . Ансамбль Дайняк складався більш ніж із сорока інструментів . Серед них були і дерев'яні духові ( великий і середній гобої кен боу , буйволячий ріг ) , і струнні ( смичкові та щипкові з різною кількістю струн , напр . дан ні ) , і ударні ( барабани , кастаньєти з монетками ) . Група ударних у свою чергу поділялася на кам'яні , бронзові та шкіряні інструменти . Ансамбль тьєуняк був набагато меншим , там брали участь три різновиди інструментів : ударні , який-небудь аерофон і кілька струнних . ЮНЕСКО Няняк зараз виконується у колишній столиці Хюе . Хюеська придворна музика ( ) була визнана уроці ЮНЕСКО як шедевр усної та нематеріальної спадщини людства . Загалом були зроблені значні зусилля для збереження цього воістину унікального і високорозвиненого мистецтва . См . також Музика В'єтнаму Кен Боу Традиційний в'єтнамський танець Яюе Ґаґаку Аак Культура В'єтнаму Історія В'єтнаму Посилання Зовнішні посилання Сайт Hanoi ЮНЕСКО Сторінка ЮНЕСКО Няняк в Хюе Відео Traditional Vietnamese court music ( укр . традиційна придворна в'єтнамська музика ) Vietnam Folk music ( укр . народна музика В'єтнаму ) виконується у Хюе Lion Dance Royale Vietnam ( укр . танець лева королівського В'єтнаму ) у супроводі ансамблю няняк Шедеври усної і нематеріальної спадщини людства Музика В'єтнаму