Вакиїв
Вакиїв (або Вакіїв, Вокиїв, Вакіюв, ) — село в Польщі, у гміні Тишівці Томашівського повіту Люблінського воєводства. Населення —   (2011).

Назва 
Назва утворення шляхом лексикалізації словосполучення «во Київ». За місцевою легендою поблизу колись існувало місто Червенськ, у якому була вулиця Київська.

Історія 

Поблизу Вокиєва лежить село Черемно, положення якого ототожнюють з літописним Червенем. У самому ж Вокиєві є урочище Черменець або Червенець.

1749 року вперше згадується церква в селі. 1770 року у Вокиєві зведено нову православну церкву.

За даними етнографічної експедиції 1869—1870 років під керівництвом Павла Чубинського, у селі здебільшого проживали греко-католики, усе населення розмовляло українською мовою.

1872 року до місцевої греко-католицької парафії належало 934 віряни.

У 1921 році село входило до складу гміни Тишівці Венгрівського повіту Люблінського воєводства Польської Республіки.

За даними перепису населення Польщі 1921 року в селі налічувалося 71 будинок (з яких 15 незаселених) та 277 мешканців, з них:
 138 чоловіків та 139 жінок;
 111 православних, 150 римо-католиків, 14 юдеїв, 2 християни інших конфесій;
 74 українці, 203 поляки.

27 червня 1938 року польська влада знищила в селі українську православну церкву.

За німецької окупації 1939—1944 років у селі діяла українська школа.

У 1975—1998 роках село належало до Замойського воєводства.

Населення 
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:

Примітки 

Села Томашівського повіту (Люблінське воєводство)
Вакиїв ( або Вакіїв , Вокиїв , Вакіюв , ) — село в Польщі , у гміні Тишівці Томашівського повіту Люблінського воєводства . Населення — Назва Назва утворення шляхом лексикалізації словосполучення « во Київ » . За місцевою легендою поблизу колись існувало місто Червенськ , у якому була вулиця Київська . Історія Поблизу Вокиєва лежить село Черемно , положення якого ототожнюють з літописним Червенем . У самому ж Вокиєві є урочище Черменець або Червенець . 1749 року вперше згадується церква в селі . року у Вокиєві зведено нову православну церкву . За даними етнографічної експедиції1870 років під керівництвом Павла Чубинського , у селі здебільшого проживали греко - католики , усе населення розмовляло українською мовою . 1872 року до місцевої греко - католицької парафії належаловіряни . Уроці село входило до складу гміни Тишівці Венгрівського повіту Люблінського воєводства Польської Республіки . За даними перепису населення Польщіроку в селі налічувалосябудинок ( з якихнезаселених ) тамешканців , з них : чоловіків тажінок ; православних , римо - католиків , юдеїв , християни інших конфесій ; українці , поляки . 27 червняроку польська влада знищила в селі українську православну церкву . За німецької окупації1944 років у селі діяла українська школа . У1998 роках село належало до Замойського воєводства . Населення Демографічна структура станом наберезняроку : Примітки Села Томашівського повіту ( Люблінське воєводство )