Надія Чорнобай
Надія Чорнобай () (28 квітня 1985, Кохтла-Ярве, Естонія — 21 грудня 2015, Тарту, Естонія) — естонська художниця, член Естонської спілки живописців і член Тартуської спілки художників, учасниця групи естонських художників "DUUL".

Біографія 
Надія Чернобай народилася 28 квітня 1985 року у Кохтла-Ярве. Мати — художниця, учитель малювання, отец — машинист экскаватора.

З 1997 року Надія Чорнобай навчалася в Йихвіській художній школі, яку закінчила у 2001 році. У 2004 році закінчила із золотою медаллю Кохтла-Ярвеську загальну гімназію.. Рік між навчанням у середній школі та університеті працювала у фотоательє.

З 2005 року навчалася на художньому відділенні філософського факультету Тартуського університету за фахом «Живопис», де в 2007 році отримала ступінь бакалавра і у 2010 році - ступінь магістра. У 2014 році почала навчання в докторантурі Латвійської академії мистецтв.

Працювала в Тартуський художній школі вчителем малювання, до цього навчалася малювання в Тартуському художньому коледжі.

Закінчила життя самогубством у дворі Тартуського Будинку художників, де у неї було ательє, 21 грудня 2015 року. Похована на цвинтарі Йихві.

Шкільні педагоги згадують її як спокійну, цілеспрямовану дівчину, турботливу сестру для брата .

У некролозі колеги художниці відзначили, що «в Надії ховалися хіба що два полюси: перший, який у творчості висловлювався сильними, відкритими апокаліптичними темами, і другий, який оголювався у спілкуванні з нею, і з якого лилися спокій, тепло і ніжність».

Творчість 
За словами естонського історика мистецтва Крісти Пійрімяе, у творчості Чорнобай її особисті проблеми доходять «завдяки мудрості, щирості і мужності ... до душі глядача і набувають більш загального і більш соціального значення» .

У 2006 році, навчаючись по обміну в Естонській академії мистецтв, Чорнобай почала займатися монументальним живописом. Одна з її робіт, створена в техніці сграффіто, була знищена, коли в 2010 році була знесена стара будівля академії на Тартуському шосе.

У грудні 2008 року на щорічній виставці художників в Тарту Надія Чорнобай з'явилася з відкритою спиною, прямо до шкіри якої були пришиті крила з ватину. Було зроблено 12 швів, але, за твердженням художниці, болю вона не відчувала. Не було навіть крові, а через три дні від швів не залишилося і сліду. Все це було знято на відео, і маленький фільм демонструвався у виставковій галереї протягом двох тижнів. На питання естонської журналістки Маріс Мейессаар, навіщо вона це зробила, Надія Чорнобай відповіла: «Це пасувало до передріздвяного часу. А по-друге, це також було провокацією, щоб подивитися, чи звернуть люди увагу. Це була спроба зрозуміти, що, якщо шокуєш і робиш щось, що не може мати ніякого відношення до мистецтва, чи звернуть все-таки на тебе увагу. Це як театр і життя - ти весь час повинен грати і досліджувати кордони».

У багатьох роботах Чорнобай є елементи живопису дії. Її перший хепенінг відбувся 12 січня 2009 року на відкритті художньої виставки в Галереї Дракона і називався «Символічне винесення Леніна з мавзолею»: спочатку пофарбована в червоний колір художниця лежала на вікні галереї як мертва; від підлоги до стелі її оточувало червоне драпірування, поруч стояв портрет Леніна з гіпсу; раптом вона заворушилася і піднялася; ніби в якомусь трансі, вона взяла свічку, вийшла з галереї і поставила її біля дверей розташованого навпроти галереї посольства Російської Федерації; потім повільним кроком пройшла навколо посольства, чіпаючи закриті двері; свій рейд вона завершила на вулиці Лай, де видаються російські візи; побачивши червоного «привида», перехожі перебігали на іншу сторону вулиці.

При створенні у 2009 році своїх полотен для виставки "MÄ" Чернобай використовувала кров, вугілля, папір і текстиль. Вона так прокоментувала свої роботи:

Це такі реальні істини, як кров і вугілля … Минущі і в той же час вічні … Я сама спалюю вугілля з живого дерева, своїми стертими руками мажу кров'ю білий папір, зроблений із живого дерева ... Я пишу себе кров'ю і вугіллям…

На виставці були також представлені два відеосюжети, що відобразили процес створення цих робіт. Художниця малювала гола, своїм тілом, використовуючи кров тварин, придбану на бойні і розлиту по мисках.

Виставка " МÄ " була дипломною магістерською роботою Чорнобай, яка була виконана під керівництвом професора Яана Елкена і отримала вищу оцінку комісії.

Багато творів Надії Чорнобай, в тому числі акварелі, натюрморти та міські види, були продані на Аукціоні молодого мистецтва, який відбувся в Тарту в 2011 році..

Для самовираження Надія Чорнобай часто використовувала форму складного вівтаря. Її перша робота у формі вівтаря носила назву «Історія виючої собаки» і була представлена на дев'ятій річній виставці Спілки художників Естонії «Самовикриття» в Талліннському Будинку мистецтва влітку 2009 року. Робота отримала великий резонанс. Серія особистих виставок художниці в 2011 році вже носила назву «Вівтарі», а остання виставка, що відкрилася в 2015 році - назва «Вівтарі. Том 3». Вівтар номер 5 з цієї виставки був присвячений композитору Арво Пярту, чия музика асоціювалася у Надії Чорнобай з деревом. За словами журналістки Кайрі Нурк, останній вівтар Надії Чорнобай відсилає як до створення, так і гріхопадіння (і разом з цим - до смерті). Постановка художниці була інспірована сценою створення Адама з фрески Мікеланджело в Сикстинській капелі.

У 2015 році спільно з естонським художником Пеетером Кросманом (Peeter Krosmann) в лікарні сестринської допомоги Клініки Тартуського університету Надія Чорнобай створила настінну композицію в техніці сграффіто «Сад».Ця робота принесла Чорнобай і Кросманну найвищу нагороду мистецького життя - премію Адо Ваббе (Ado Vabbe preemia).

Про свої роботи Надія Чорнобай говорила, що вони не вимагають слів і роз'яснень, проте в супровідному листі до своєї виставці «Поцілунок жовтої невинності», що відбулася в 2008 році, написала:

Біль, нестерпний біль, який вбиває і який дає життя. Душа занадто болюча - вона намагається вибратися з тіла. Навіщо залишатися в цьому тілі, яке заподіює тільки страждання? Цей біль виникає самий по собі, я сама його в собі створюю. Душа і тіло вже не єдині. Душа пішла, тіло залишилося.
 26 вересня 2016 року в Тартуському художньому домі відкрилася спільна виставка художників Пеетера Кросманна і Надії Чорнобай «Зв'язок». Тартуська Спілка художників складає свою щорічну програму виставок заздалегідь, і, як сказав галерист Індрек Григор ( Indrek Grigor): «Хоча Наді більше немає, виставка все-таки пройде в тій формі, в якій вона була запланована. Художник продовжує жити у своїх творіннях далі».

Персональні виставки 
 2008 — «Поцілунок жовтої невинності» ("Kollase süütuse suudlus") (частина захищеної в 2007 році бакалаврської дипломної роботи)
 Галерея Дракона, Таллінн
 2010 — «MÄ»
 Галерея "Noorus", Тарту
 Галерея "ArtDepoo", Таллінн
 2011 — «Вівтарі» ("Altarid")
 Галерея "Aatrium", Таллінн
 Монументальна галерея, Тартуський художній будинок
 Галерея бібліотеки Естонського університету природничих наук, Тарту
 2012 — „NSP“
 Галерея „Vaal“, Таллінн
 2012 — «Повороти» („Pöörded“)
 Тартуський Художній дім
 2014 — «Вівтарі. Том 2» („Altarid. Vol 2“)
 Галерея „Noorus“, Тарту
 2015 — «Вівтарі. Том 3» („Altarid. Vol 3“)
 Y-галерея (Y-galerii), церква Тартуського університету, Тарту

Див. також 
 Raimu Hanson Fotod: kunstnik Nadežda Tšernobai lahkus elust loomingulises kõrgvormis. Tartu Postimees, 23.12.2015 / Фотографії: художниця Надія Чорнобай пішла з життя в розквіті творчої форми

Література 
 Ants Juske Punane kummitus Pikal tänaval Eesti Päevaleht, 14. jaanuar 2009
 Maris Meiessaar. Selga õmmeldud inglitiibadest ja provotseerimisest Eesti Päevaleht, 24. jaanuar 2009
 Raimu Hanson Neiu maalib verega Postimees, 11. veebruar 2010
 Krista Piirimäe Altarid peegeldavad kunstniku isikut Tartu Postimees, 18. märts 2011
Raimu Hanson Noor kunst läheb oksjonile Postimees, 13. mai 2011
 Heie Treier Protsess kestab. Nadežda Tšernobai näitus „NSP” Vaala galeriis 12. – 29. IX ja näitus „Pöörded” Tartu Kunstimajas kuni 21. X Sirp, 4. oktoober 2012 
 Raimu Hanson Kuumad küsimused: kui palju segab leitsak maalimist? Postimees, 30. juuli 2014
 Raimu Hanson Vanas õilsas tehnikas kunstitöö paneb ahhetama Postimees, 16. aprill 2015 
 Nils Niitra Art again belongs to the people: Estonia prescribes percentage Postimees Estonian News, 14. oktoober 2015
 Raimu Hanson Kunstnik tõi vaatajate ette uue ja kolm vanemat altarit Postimees, 15. detsember 2015
 Kristel Härma Ado Vabbe nimelise kunstipreemia pälvisid Nadežda Tšernobai ja Peeter Krosmann ERR, 18. detsember 2015 
 Raimu Hanson Noor kunstnik leiti surnuna Tartu kunstnike maja hoovist Postimees, 22. detsember 2015
 Raimu Hanson Fotod: kunstnik Nadežda Tšernobai lahkus elust loomingulises kõrgvormis. Tartu Postimees, 23. detsember 2015
 Krista Piirimäe. "Nadežda Tšernobai altar iseendale". Eesti Päevaleht, 28. detsember 2015. Lk 15
 Raimu Hanson Fotod: noore kunstniku ärasaatmine viimsele teekonnale Tartu Postimees, 29. detsember 2015
 Nadežda Tšernobai 28. IV 1985 – 21. XII 2015. Nekroloog. Sirp, 8. jaanuar 2016, lk 37
 Kaire Nurk. "Nadežda altarite lootusesõnum". Sirp, 29. jaanuar 2016, lk 16
 Raimu Hanson. "Kahe kunstniku suhe elab teostes pärast surma edasi". Tartu Postimees, 26. september 2016

Примітки

Джерела 
 Haud Jõhvi kalmistul

Естонські художники
Випускники Тартуського університету
Самогубиці
Уродженці Естонії
Померли в Тарту
Померли в Естонії
Надія Чорнобай ( ) квітня Кохтла - Ярве , Естонія — грудня Тарту , Естонія ) — естонська художниця , член Естонської спілки живописців і член Тартуської спілки художників , учасниця групи естонських художників " DUUL " . Біографія Надія Чернобай народиласяквітняроку у Кохтла - Ярве . Мати — художниця , учитель малювання , отец — машинист экскаватора . Зроку Надія Чорнобай навчалася в Йихвіській художній школі , яку закінчила уроці . Уроці закінчила із золотою медаллю Кохтла- Ярвеську загальну гімназію .. Рік між навчанням у середній школі та університеті працювала у фотоательє . Зроку навчалася на художньому відділенні філософського факультету Тартуського університету за фахом « Живопис » , де вроці отримала ступінь бакалавра і уроці - ступінь магістра . Уроці почала навчання в докторантурі Латвійської академії мистецтв . Працювала в Тартуський художній школі вчителем малювання , до цього навчалася малювання в Тартуському художньому коледжі . Закінчила життя самогубством у дворі Тартуського Будинку художників , де у неї було ательє , грудняроку . Похована на цвинтарі Йихві . Шкільні педагоги згадують її як спокійну , цілеспрямовану дівчину , турботливу сестру для брата \ . У некролозі колеги художниці відзначили , що « в Надії ховалися хіба що два полюси : перший , який у творчості висловлювався сильними , відкритими апокаліптичними темами , і другий , який оголювався у спілкуванні з нею , і з якого лилися спокій , тепло і ніжність » . Творчість За словами естонського історика мистецтва Крісти Пійрімяе , у творчості Чорнобай її особисті проблеми доходять « завдяки мудрості , щирості і мужності \ ... до душі глядача і набувають більш загального і більш соціального значення » \ . Уроці , навчаючись по обміну в Естонській академії мистецтв , Чорнобай почала займатися монументальним живописом . Одна з її робіт , створена в техніці сграффіто , була знищена , коли вроці була знесена стара будівля академії на Тартуському шосе . У грудніроку на щорічній виставці художників в Тарту Надія Чорнобай з'явилася з відкритою спиною , прямо до шкіри якої були пришиті крила з ватину . Було зробленошвів , але , за твердженням художниці , болю вона не відчувала . Не було навіть крові , а через три дні від швів не залишилося і сліду . Все це було знято на відео , і маленький фільм демонструвався у виставковій галереї протягом двох тижнів . На питання естонської журналістки Маріс Мейессаар , навіщо вона це зробила , Надія Чорнобай відповіла : « Це пасувало до передріздвяного часу . А по-друге , це також було провокацією , щоб подивитися , чи звернуть люди увагу . Це була спроба зрозуміти , що , якщо шокуєш і робиш щось , що не може мати ніякого відношення до мистецтва , чи звернуть все-таки на тебе увагу . Це як театр і життя - ти весь час повинен грати і досліджувати кордони » . У багатьох роботах Чорнобай є елементи живопису дії . Її перший хепенінг відбувсясічняроку на відкритті художньої виставки в Галереї Дракона і називався « Символічне винесення Леніна з мавзолею » : спочатку пофарбована в червоний колір художниця лежала на вікні галереї як мертва ; від підлоги до стелі її оточувало червоне драпірування , поруч стояв портрет Леніна з гіпсу ; раптом вона заворушилася і піднялася ; ніби в якомусь трансі , вона взяла свічку , вийшла з галереї і поставила її біля дверей розташованого навпроти галереї посольства Російської Федерації ; потім повільним кроком пройшла навколо посольства , чіпаючи закриті двері ; свій рейд вона завершила на вулиці Лай , де видаються російські візи ; побачивши червоного « привида » , перехожі перебігали на іншу сторону вулиці . При створенні уроці своїх полотен для виставки " MÄ " Чернобай використовувала кров , вугілля , папір і текстиль . Вона так прокоментувала свої роботи : Це такі реальні істини , як кров і вугілля … Минущі і в той же час вічні … Я сама спалюю вугілля з живого дерева , своїми стертими руками мажу кров'ю білий папір , зроблений із живого дерева \ ... Я пишу себе кров'ю і вугіллям … На виставці були також представлені два відеосюжети , що відобразили процес створення цих робіт . Художниця малювала гола , своїм тілом , використовуючи кров тварин , придбану на бойні і розлиту по мисках . Виставка " МÄ " була дипломною магістерською роботою Чорнобай , яка була виконана під керівництвом професора Яана Елкена і отримала вищу оцінку комісії . Багато творів Надії Чорнобай , в тому числі акварелі , натюрморти та міські види , були продані на Аукціоні молодого мистецтва , який відбувся в Тарту вроці .. Для самовираження Надія Чорнобай часто використовувала форму складного вівтаря . Її перша робота у формі вівтаря носила назву « Історія виючої собаки » і була представлена на дев'ятій річній виставці Спілки художників Естонії « Самовикриття » в Талліннському Будинку мистецтва вліткуроку . Робота отримала великий резонанс . Серія особистих виставок художниці вроці вже носила назву « Вівтарі » , а остання виставка , що відкрилася вроці - назва « Вівтарі . Том . Вівтар номерз цієї виставки був присвячений композитору Арво Пярту , чия музика асоціювалася у Надії Чорнобай з деревом . За словами журналістки Кайрі Нурк , останній вівтар Надії Чорнобай відсилає як до створення , так і гріхопадіння ( і разом з цим - до смерті ) . Постановка художниці була інспірована сценою створення Адама з фрески Мікеланджело в Сикстинській капелі . Уроці спільно з естонським художником Пеетером Кросманом ( Peeter Krosmann ) в лікарні сестринської допомоги Клініки Тартуського університету Надія Чорнобай створила настінну композицію в техніці сграффіто « Сад » . Ця робота принесла Чорнобай і Кросманну найвищу нагороду мистецького життя - премію Адо Ваббе ( Ado Vabbe preemia ) . Про свої роботи Надія Чорнобай говорила , що вони не вимагають слів і роз'яснень , проте в супровідному листі до своєї виставці « Поцілунок жовтої невинності » , що відбулася вроці , написала : Біль , нестерпний біль , який вбиває і який дає життя . Душа занадто болюча - вона намагається вибратися з тіла . Навіщо залишатися в цьому тілі , яке заподіює тільки страждання ? Цей біль виникає самий по собі , я сама його в собі створюю . Душа і тіло вже не єдині . Душа пішла , тіло залишилося . вересняроку в Тартуському художньому домі відкрилася спільна виставка художників Пеетера Кросманна і Надії Чорнобай « Зв'язок » . Тартуська Спілка художників складає свою щорічну програму виставок заздалегідь , і , як сказав галерист Індрек Григор ( Indrek Grigor ) : « Хоча Наді більше немає , виставка все-таки пройде в тій формі , в якій вона була запланована . Художник продовжує жити у своїх творіннях далі » . Персональні виставки — « Поцілунок жовтої невинності » ( " Kollase süütuse suudlus " ) ( частина захищеної вроці бакалаврської дипломної роботи ) Галерея Дракона , Таллінн — « MÄ » Галерея " Noorus " , Тарту Галерея " ArtDepoo " , Таллінн — « Вівтарі » ( " Altarid " ) Галерея " Aatrium " , Таллінн Монументальна галерея , Тартуський художній будинок Галерея бібліотеки Естонського університету природничих наук , Тарту — „ NSP “ Галерея „ Vaal “ , Таллінн — « Повороти » ( „Pöörded “ ) Тартуський Художній дім — « Вівтарі . Том ( „ Altarid . Vol ) Галерея „ Noorus “ , Тарту — « Вівтарі . Том ( „ Altarid . Vol ) Y-галерея ( Y -galerii ) , церква Тартуського університету , Тарту Див . також Raimu Hanson Fotod : kunstnik Nadežda Tšernobai lahkus elust loomingulises kõrgvormis . Tartu Postimees , 12 . 2015 / Фотографії : художниця Надія Чорнобай пішла з життя в розквіті творчої форми Література Ants Juske Punane kummitus Pikal tänaval Eesti Päevaleht , jaanuar Maris Meiessaar . Selga õmmeldud inglitiibadest ja provotseerimisest Eesti Päevaleht , jaanuar Raimu Hanson Neiu maalib verega Postimees , veebruar Krista Piirimäe Altarid peegeldavad kunstniku isikut Tartu Postimees , märts Raimu Hanson Noor kunst läheb oksjonile Postimees , mai Heie Treier Protsess kestab . Nadežda Tšernobai näitus „ NSP ” Vaala galeriis – IX ja näitus „Pöörded ” Tartu Kunstimajas kuni X Sirp , oktoober Raimu Hanson Kuumad küsimused : kui palju segab leitsak maalimist ? Postimees , juuli Raimu Hanson Vanas õilsas tehnikas kunstitöö paneb ahhetama Postimees , aprill Nils Niitra Art again belongs to the people : Estonia prescribes percentage Postimees Estonian News , oktoober Raimu Hanson Kunstnik tõi vaatajate ette uue ja kolm vanemat altarit Postimees , detsember Kristel Härma Ado Vabbe nimelise kunstipreemia pälvisid Nadežda Tšernobai ja Peeter Krosmann ERR , detsember Raimu Hanson Noor kunstnik leiti surnuna Tartu kunstnike maja hoovist Postimees , detsember Raimu Hanson Fotod : kunstnik Nadežda Tšernobai lahkus elust loomingulises kõrgvormis . Tartu Postimees , detsember Krista Piirimäe . " Nadežda Tšernobai altar iseendale " . Eesti Päevaleht , detsember Lk Raimu Hanson Fotod : noore kunstniku ärasaatmine viimsele teekonnale Tartu Postimees , detsember Nadežda Tšernobai IV – XII Nekroloog . Sirp , jaanuar lk Kaire Nurk . " Nadežda altarite lootusesõnum " . Sirp , jaanuar lk Raimu Hanson . " Kahe kunstniku suhe elab teostes pärast surma edasi " . Tartu Postimees , september Примітки Джерела Haud Jõhvi kalmistul Естонські художники Випускники Тартуського університету Самогубиці Уродженці Естонії Померли в Тарту Померли в Естонії