Почесний знак протиповітряної оборони
Почесний знак протиповітряної оборони () — нагорода Третього Рейху за заслуги в протиповітряній обороні Німеччини.

Історія 
Нагорода засвнована Адольфом Гітлером 30 січня 1938 року, щоб відзначити заслуги співробітників служб протиповітряної оборони.

Існувало 2 ступені нагороди:

 Знак 2-го ступеня — за особливі заслуги в здійсненні ППО;
 Знак 1-го ступеня — за видатні заслуги в здійсненні ППО.

Опис 
Знак 2-го ступеня — кругла медаль срібного кольору діаметром 40 мм, обрамлена вінком з дубового листя. На аверсі — свастика, оточена надписом FÜR VERDIENSTE IM LUFTSCHUTZ (укр. ЗА ЗАСЛУГИ В ПРОТИПОВІТРяНІЙ ОБОРОНІ).

Знак 1-го ступеня — рівносторонній позолочений хрест з розширеними і заокругленими кінцями. Посередині хреста — свастика. Посередині між краями і центром хреста — коло з написом FÜR VERDIENSTE IM LUFTSCHUTZ.

Знак носили на світло-фіолетовій стрічці з біло-червоно-чорними краями на лівому боці грудей.

Разом із нагородою нагороджений отримував підписаний Гітлером сертифікат.

Умови нагородження 
Право на отримання знаку мали військовослубовці вермахту і працівники державних та цивільних служб, пов'язаних із протиповітряною обороною, серед них:

 військовослужбовці люфтваффе, задіяні в ППО
 співроітники служби спостереження за повітряним простором
 співробітники служб ППО заводів
 працівники допоміжних служб ППО
 інструктори ППО
 тощо

Обов'язковою умовою для нагородження знаком була служба у ППО протягом щонайменше 4 років, однак самої вислуги років було недостатньо.

Право на нотримання нагороди мали також іноземці, які брали участь в ППО Німеччини.

Сучасний статус 
Відповідно до закону Німеччини про порядок нагородження орденами та про порядок носіння від 26 липня 1957 року (нім. Gesetz uber Titel, Orden und Ehrenzeichen) носіння знаку/медалі дозволяється у денацифікованому вигляді — без свастики.

Відомі нагороджені

Нагороджені знаком 1-го ступеня 

Герман Герінг
Фрідріх Гільдебрандт — нагороджений знаками обох ступенів одночасно.
Ергард Мільх — нагороджений знаками обох ступенів одночасно.

Нагороджені знаком 2-го ступеня 

 Курт Гермер (1942) — співробітник ППО Лейпцига.
Отто Гізеке
 Йозеф Гойц
 Отто Кушов
 Герман Мюллер
 Курт Мюллер (27 листопада 1941) — співробітник Німецького Червоного Хреста.
 Фріц Ремерт (20 червня 1942) — керівник місцевої служби ППО.
 Курт Шрайбер
 Ельзбет Шуленбург-Вільке (27 листопада 1941) — керівник 8-го резервного батальйону спостереження.
 Йоганн Штаммен
 Карл Штіль (1944) — співробітник служб ППО.
 Віллі Томас (1945) — лікар служби ППО.
 Гельмут Вагнер
 Ганна Вернер (25 лютого 1942) — інструктор ППО.

Примітки

Джерела 

 Kurt-Gerhard Klietmann: Auszeichnungen des Deutschen Reiches. 1936—1945. Motorbuch, Stuttgart 1981, ISBN 3-87943-689-4.
 Статут нагороди, опублікований в Імперському віснику законів № 8 від 30 січня 1938 року.

Нагороди за алфавітом
Нагороди Третього Рейху
Нагороди, засновані 1938
Засновані в Німеччині 1938
Почесний знак протиповітряної оборони ( ) — нагорода Третього Рейху за заслуги в протиповітряній обороні Німеччини . Історія Нагорода засвнована Адольфом Гітлеромсічняроку , щоб відзначити заслуги співробітників служб протиповітряної оборони . Існувалоступені нагороди : Знакго ступеня — за особливі заслуги в здійсненні ППО ; Знакго ступеня — за видатні заслуги в здійсненні ППО . Опис Знакго ступеня — кругла медаль срібного кольору діаметроммм , обрамлена вінком з дубового листя . На аверсі — свастика , оточена надписом FÜR VERDIENSTE IM LUFTSCHUTZ ( укр . ЗА ЗАСЛУГИ В ПРОТИПОВІТРяНІЙ ОБОРОНІ ) . Знакго ступеня — рівносторонній позолочений хрест з розширеними і заокругленими кінцями . Посередині хреста — свастика . Посередині між краями і центром хреста — коло з написом FÜR VERDIENSTE IM LUFTSCHUTZ . Знак носили на світло - фіолетовій стрічці з біло - червоно - чорними краями на лівому боці грудей . Разом із нагородою нагороджений отримував підписаний Гітлером сертифікат . Умови нагородження Право на отримання знаку мали військовослубовці вермахту і працівники державних та цивільних служб , пов'язаних із протиповітряною обороною , серед них : військовослужбовці люфтваффе , задіяні в ППО співроітники служби спостереження за повітряним простором співробітники служб ППО заводів працівники допоміжних служб ППО інструктори ППО тощо Обов'язковою умовою для нагородження знаком була служба у ППО протягом щонайменшероків , однак самої вислуги років було недостатньо . Право на нотримання нагороди мали також іноземці , які брали участь в ППО Німеччини . Сучасний статус Відповідно до закону Німеччини про порядок нагородження орденами та про порядок носіння відлипняроку ( нім . Gesetz uber Titel , Orden und Ehrenzeichen ) носіння знаку / медалі дозволяється у денацифікованому вигляді — без свастики . Відомі нагороджені Нагороджені знакомго ступеня Герман Герінг Фрідріх Гільдебрандт — нагороджений знаками обох ступенів одночасно . Ергард Мільх — нагороджений знаками обох ступенів одночасно . Нагороджені знакомго ступеня Курт Гермер — співробітник ППО Лейпцига . Отто Гізеке Йозеф Гойц Отто Кушов Герман Мюллер Курт Мюллерлистопада — співробітник Німецького Червоного Хреста . Фріц Ремертчервня — керівник місцевої служби ППО . Курт Шрайбер Ельзбет Шуленбург - Вількелистопада — керівникго резервного батальйону спостереження . Йоганн Штаммен Карл Штіль — співробітник служб ППО . Віллі Томас — лікар служби ППО . Гельмут Вагнер Ганна Вернерлютого — інструктор ППО . Примітки Джерела Kurt - Gerhard Klietmann : Auszeichnungen des Deutschen Reiches . 1945 . Motorbuch , Stuttgart ISBN689 - 4 . Статут нагороди , опублікований в Імперському віснику законів № 8 відсічняроку . Нагороди за алфавітом Нагороди Третього Рейху Нагороди , засновані Засновані в Німеччині