Владислав Умінський
Владислав Ян Умінський (, , Пшедеч — , Варшава) — польський письменник-фантаст та автор книжок для дітей та молоді, а також публіцист та популяризатор науки. За подібність у сюжетах літературних творів письменника часто називають польським Жулем Верном. Разом із Єжи Жулавським, Антонієм Ланге та Стефаном Грабінським вважається основоположником наукової фантастики в польській літературі.

Біографія 
Владислав Умінський народився в невеликому містечку Пшедеч в убогій міщанській сім'ї. Його батько походив із зубожілої шляхетської родини, та був художником, який імовірно не мав постійного джерела прибутків, мати майбутнього письменника працювала вчителькою. У сім'ї, крім Владислава, було ще троє дітей. У зв'язку із значною фінансовою скрутою у 1874 році сім'я Умінських переїжджає до Ченстохови, а пізніше до Варшави, де розпочав навчання у гімназії. У цей момент помирає його батько, залишивши сиротами чотирьох дітей. Але Владислав Умінський продовжує навчання в школі, найбільше приділяючи увагу літературі та географії, а також захоплюючись конструюванням різних технічних новинок. У 19 років він уперше сконструював діючу модель літака.

Після завершення навчання в гімназії Умінський проходить військову службу, а пізніше вступає на природничий факультет Санкт-Петербурзького університету. Після завершення навчання він деякий час працював у лабораторії музею промисловості та сільського господарства у Варшаві, в якому деякий час співпрацював із Марією Склодовською. Пізніше Умінськй заробляв на життя складанням книжкових каталогів у бібліотеці Варшавської політехніки, а також у компанії з буріння артезіанських свердловин. Також Владислав Умінський співпрацював із виданнями «Tygodnik Ilustrowany» (в якому вів рубрику «Z ruchu naukowego»), «Kurier Codzienny», «Wędrowec», «Wieczory Rodzinne», «Tygodnik Mód i Powieści», «Kurier Warszawski», «Prawda», «Czytelnia dla Wszystkich», у яких публікував свої перші твори. Ще в 1889 році Умінський став одним із засновників аероклубу у Варшаві. До цього гуртка належав також відомий польський художник, винахідник та авіатор-аматор Чеслав Танський. Згідно даних частини джерел, саме Умінський є автором польського терміну для позначення літака — «samolot». Одночасно Владислав Умінський публікував власні літературні твори та науково-популярні книжки. Одночасно письменник багато подорожував, що допомагало йому в роботі над новими творами.

Після Першої світової війни Владислав Умінський продовжує співпрацю із варшавськими друкованими виданнями, одночасно працюючи спочатку в міністерстві внутрішніх справ, а пізніше в управлінні кінематографії. З початком Другої світової війни Умінський виїхав із Варшави разом із дружиною і донькою до Мілянувка, де й пережив окупацію Польщі. У післявоєнний час він повертається до столиці. Проте в 1946 році від лейкозу помирає його єдина дочка, а в 1950 році помирає дружина. Це призвело до того, що письменник майже припинив літературну діяльність. Останні роки життя він провів у самотності. Помер Владислав Умінський 31 грудня 1954 року від пневмонії. Похований письменник на Повонзківському цвинтарі у Варшаві.

Літературна творчість 
Владислав Умінський розпочав писати літературні твори ще навчаючись у гімназії, і його першим опублікованим твором стало оповідання «З Корсики» (), опубліковане у журналі «Przyjaciel Dzieci» у 1880 році. Проте повноцінним початком його літературної діяльності вважається 1891 рік, коли вийшов друком його перший роман «Переможці океану» (). У творчості Владислава Умінського переважають мотиви пригодницької літератури, розповіді про подорожі, у тому числі й до полюсів Землі. Проте найбільш відомим Умінський став завдяки своїм науково-фантастичним творам, за що він названий одним із засновників польської наукової фантастики, а також польським Жулем Верном. Тематика його творів часто співпадала із тематикою французького письменника, подібними часто є й назви цих творів, зокрема «П'ять тижнів на повітряній кулі» Верна і «Повітряною кулею до полюса» () Умінського, «Двадцять тисяч льє під водою» Верна і «У глибинах океану» () Умінського, «Навколо світу за вісімдесят днів» Верна і «Літаком навколо світу» () Умінського. Основною відмінністю творчості Умінського від творчості Верна є те, що французький письменник писав виключно для дорослих, а польський письменник писав свої твори переважно для дітей і молоді. Також характерною особливістю творчості Умінського є те, що його твори мають виразно національний польський характер, і головними героями в них часто виступають поляки. Після Першої світової війни письменник дещо зменшив кількість нових творів, причиною чого стало розчарування науково-технічним прогресом у післявоєнний час. Умінський у своїй пізній творчості більше висвітлював теми міжпланетних подорожей та контактів із іншопланетними цивілізаціями. Після Другої світової війни він видав лише один твір — роман «Позаземні світи» (), який і став його останнім закінченим твором. Останній твір, над яким працював письменник — «Світ за тисячу років» () — так і залишився незавершеним.

Особисте життя 
Владислав Умінський був одружений, у подружжя була одна дочка. Дочка Владислава Умінського померла в 1946 році від лейкозу. У 1950 році померла дружина Умінського.

Нагороди 
У 1952 році указом президента ПНР Болеслава Берута Владислав Умінський нагороджений  офіцерським хрестом Ордену Відродження Польщі.

Твори 

 Переможці океану" (, 1891)
 Повітряною кулею до полюса (, 1894)
 Подорож без грошей (, 1894)
 У незнані світи (, 1895)
 Мандрівний острів (, 1895)
 У країні людожерів (, 1896)
 У пустелях Австралії (, 1896)
 На хвилях Атлантики (, 1897)
 Від Варшави до Ойцова (, 1897)
 Громи і блискавиці. Наукові бесіди (, 1897)
 Що повинна знати освічена людина про електрику (, 1899)
 Подорож навколо світу пішки (, 1899)
 Подорож навколо Варшави (, 1901)
 Таємничий вимпел і флібустьєри (, 1901)
 Білий мандарин (, 1903)
 Лісова людина (, 1903)
 На вершинах (, 1904)
 Що слід знати про електрику. Популярний виклад (, 1905)
 Вигнанці (, 1906)
 У чорній безодні (, 1908)
 Пригоди малого австралійця (, 1910)
 У канадських лісах (, 1910)
 У країні, де сходить сонце (, 1911)
 Літаком навколо світу (, 1911)
 Про електрику — популярний виклад (, 1911)
 Кривавий хліб (, 1912)
 Сини лісу (, 1912)
 Хрест і півмісяць (, 1913)
 Після краю (, 1913)
 Сучасне освітлення (, 1903)
 Чарівний корабель (, 1916)
 Кривава доля (, 1918)
 Військові пригоди (, 1918)
 У глибинах океану (, 1920)
 Пригоди підводного човна та інші оповідання (, 1925)
 Під польським прапором на автомобілі навколо світу (, 1929)
 Позаземні світи (, 1948)

Примітки

Посилання 
 Владислав Умінський на сайті encyklopediafantastyki.pl 

Уродженці Великопольського воєводства
Наукові фантасти Польщі
Польськомовні письменники-фантасти
Письменники-романісти XX століття
Автори пригодницької прози Польщі
Польські дитячі письменники
Померли у Варшаві
Померли від пневмонії
Владислав Ян Умінський ( , , Пшедеч — , Варшава ) — польський письменник - фантаст та автор книжок для дітей та молоді , а також публіцист та популяризатор науки . За подібність у сюжетах літературних творів письменника часто називають польським Жулем Верном . Разом із Єжи Жулавським , Антонієм Ланге та Стефаном Грабінським вважається основоположником наукової фантастики в польській літературі . Біографія Владислав Умінський народився в невеликому містечку Пшедеч в убогій міщанській сім'ї . Його батько походив із зубожілої шляхетської родини , та був художником , який імовірно не мав постійного джерела прибутків , мати майбутнього письменника працювала вчителькою . У сім'ї , крім Владислава , було ще троє дітей . У зв'язку із значною фінансовою скрутою уроці сім'я Умінських переїжджає до Ченстохови , а пізніше до Варшави , де розпочав навчання у гімназії . У цей момент помирає його батько , залишивши сиротами чотирьох дітей . Але Владислав Умінський продовжує навчання в школі , найбільше приділяючи увагу літературі та географії , а також захоплюючись конструюванням різних технічних новинок . Уроків він уперше сконструював діючу модель літака . Після завершення навчання в гімназії Умінський проходить військову службу , а пізніше вступає на природничий факультет Санкт - Петербурзького університету . Після завершення навчання він деякий час працював у лабораторії музею промисловості та сільського господарства у Варшаві , в якому деякий час співпрацював із Марією Склодовською . Пізніше Умінськй заробляв на життя складанням книжкових каталогів у бібліотеці Варшавської політехніки , а також у компанії з буріння артезіанських свердловин . Також Владислав Умінський співпрацював із виданнями « Tygodnik Ilustrowany » ( в якому вів рубрику « Z ruchu naukowego » ) , « Kurier Codzienny » , « Wędrowec » , « Wieczory Rodzinne » , « Tygodnik Mód i Powieści » , « Kurier Warszawski » , « Prawda » , « Czytelnia dla Wszystkich » , у яких публікував свої перші твори . Ще вроці Умінський став одним із засновників аероклубу у Варшаві . До цього гуртка належав також відомий польський художник , винахідник та авіатор - аматор Чеслав Танський . Згідно даних частини джерел , саме Умінський є автором польського терміну для позначення літака — « samolot » . Одночасно Владислав Умінський публікував власні літературні твори та науково - популярні книжки . Одночасно письменник багато подорожував , що допомагало йому в роботі над новими творами . Після Першої світової війни Владислав Умінський продовжує співпрацю із варшавськими друкованими виданнями , одночасно працюючи спочатку в міністерстві внутрішніх справ , а пізніше в управлінні кінематографії . З початком Другої світової війни Умінський виїхав із Варшави разом із дружиною і донькою до Мілянувка , де й пережив окупацію Польщі . У післявоєнний час він повертається до столиці . Проте вроці від лейкозу помирає його єдина дочка , а вроці помирає дружина . Це призвело до того , що письменник майже припинив літературну діяльність . Останні роки життя він провів у самотності . Помер Владислав Умінськийгрудняроку від пневмонії . Похований письменник на Повонзківському цвинтарі у Варшаві . Літературна творчість Владислав Умінський розпочав писати літературні твори ще навчаючись у гімназії , і його першим опублікованим твором стало оповідання « З Корсики » ( ) , опубліковане у журналі « Przyjaciel Dzieci » уроці . Проте повноцінним початком його літературної діяльності вважаєтьсярік , коли вийшов друком його перший роман « Переможці океану » ( ) . У творчості Владислава Умінського переважають мотиви пригодницької літератури , розповіді про подорожі , у тому числі й до полюсів Землі . Проте найбільш відомим Умінський став завдяки своїм науково - фантастичним творам , за що він названий одним із засновників польської наукової фантастики , а також польським Жулем Верном . Тематика його творів часто співпадала із тематикою французького письменника , подібними часто є й назви цих творів , зокрема « П'ять тижнів на повітряній кулі » Верна і « Повітряною кулею до полюса » ( ) Умінського , « Двадцять тисяч льє під водою » Верна і « У глибинах океану » ( ) Умінського , « Навколо світу за вісімдесят днів » Верна і « Літаком навколо світу » ( ) Умінського . Основною відмінністю творчості Умінського від творчості Верна є те , що французький письменник писав виключно для дорослих , а польський письменник писав свої твори переважно для дітей і молоді . Також характерною особливістю творчості Умінського є те , що його твори мають виразно національний польський характер , і головними героями в них часто виступають поляки . Після Першої світової війни письменник дещо зменшив кількість нових творів , причиною чого стало розчарування науково - технічним прогресом у післявоєнний час . Умінський у своїй пізній творчості більше висвітлював теми міжпланетних подорожей та контактів із іншопланетними цивілізаціями . Після Другої світової війни він видав лише один твір — роман « Позаземні світи » ( ) , який і став його останнім закінченим твором . Останній твір , над яким працював письменник — « Світ за тисячу років » ( ) — так і залишився незавершеним . Особисте життя Владислав Умінський був одружений , у подружжя була одна дочка . Дочка Владислава Умінського померла вроці від лейкозу . Уроці померла дружина Умінського . Нагороди Уроці указом президента ПНР Болеслава Берута Владислав Умінський нагороджений офіцерським хрестом Ордену Відродження Польщі . Твори Переможці океану " ( , Повітряною кулею до полюса ( , Подорож без грошей ( , У незнані світи ( , Мандрівний острів ( , У країні людожерів ( , У пустелях Австралії ( , На хвилях Атлантики ( , Від Варшави до Ойцова ( , Громи і блискавиці . Наукові бесіди ( , Що повинна знати освічена людина про електрику ( , Подорож навколо світу пішки ( , Подорож навколо Варшави ( , Таємничий вимпел і флібустьєри ( , Білий мандарин ( , Лісова людина ( , На вершинах ( , Що слід знати про електрику . Популярний виклад ( , Вигнанці ( , У чорній безодні ( , Пригоди малого австралійця ( , У канадських лісах ( , У країні , де сходить сонце ( , Літаком навколо світу ( , Про електрику — популярний виклад ( , Кривавий хліб ( , Сини лісу ( , Хрест і півмісяць ( , Після краю ( , Сучасне освітлення ( , Чарівний корабель ( , Кривава доля ( , Військові пригоди ( , У глибинах океану ( , Пригоди підводного човна та інші оповідання ( , Під польським прапором на автомобілі навколо світу ( , Позаземні світи ( , Примітки Посилання Владислав Умінський на сайті encyklopediafantastyki.pl Уродженці Великопольського воєводства Наукові фантасти Польщі Польськомовні письменники - фантасти Письменники - романісти XX століття Автори пригодницької прози Польщі Польські дитячі письменники Померли у Варшаві Померли від пневмонії