Гяльмар Мяе
Гяльмар Мяе (;  24 жовтня 1901, село Тугала, Естонія - 10 квітня 1978, Грац, Австрія)  —  естонський політик. Голова Естонського Самоврядування під час Другої світової війни.

Біографія

Рання біографія 
Гяльмар Мяе навчався в гімназії в  Ревелі, потім вивчав філософію, природничі науки і право в Берліні,  Відні,  Інсбруку і  Граці, де отримав диплом в 1927-1930 на двох факультетах (фізики і права).

Політична кар'єра до війни 

Мяе був членом  Ліги ветеранів Визвольної війни (т. н. Васпи), забороненої після перевороту, вчиненого Костянтином Пятсом 1934. В 1935 лідер вапсів Артур Сірк, перебуваючи в еміграції, включив Мяе до складу свого «майбутнього уряду», який планувалося сформувати після контрперевороту. Ці плани не вдалося реалізувати.

У липні 1940, перед  окупацією Естонії Радянським Союзом, Мяе евакуювався до  Німеччини. У травні 1941 приїхав до Гельсінкі, де заснував разом з іншими емігрантами Естонський визвольний комітет () . У червні 1941 року повернувся в Берлін.

1941-1945 

В червні 1941, під час вступу німецьких військ на територію Естонії, надіслав листа  Ріббентропу, в якому просив про відновлення дипломатичних відносин між Німеччиною та Естонією, а також про звільнення військовополонених  червоноармійців естонської національності.  Обербургомістр тилу  групи армій "Північ" Франц фон Роке призначив Мяе головою естонської адміністрації (т. н. Естонське самоврядування) в липні 1941 року.

5 грудня 1941 Естонія передана під цивільне управління і включена до складу  Рейхскомісаріату Остланд. Там Мяе працював з 1941 по 1944 рік на посаді генерального директора з питань внутрішніх справ «Естонського самоврядування». Одночасно в 1941-1943 займав пост ландесдиректора юстиції. Крім того, був неформальним лідером всього «Естонського самоврядування» та відігравав, таким чином, таку ж роль, як Оскарс Данкерс в  Латвії і Пятрас Кубілюнас в  Литві.

1944 органи самоврядування були розпущені, а він сам незабаром виїхав до Німеччини.

Післявоєнний період 

Після війни Мяе інтернований до 1947 і виступав свідком на  Нюрнберзькому процесі. Після цього він оселився в Австрії, де працював журналістом і пізніше, до пенсії, державним службовцям у  Штирії. Брав активну участь в роботі естонських націоналістичних організацій в еміграції.

Видані праці 
 Kokkuseadnud H. J. Mäe. Ilmade ettekuulutamine: teaduslised ja praktilised ilma ettekuulutamise tundemärgid, Таллінн 1921
 "Aeg ja vabadus". – Vaba Maa, 9. juuli, 10. juuli ja 2. august 1921.
 Über die Temperatursprünge in der Ostsee: (mit 4 Textfiguren): vorgelegt in der Sitzung am 12. Jänner 1928, Відень-Лейпциг 1928.
 Dritter Weltkrieg droht?: eine politische Analyse unserer Zeit, Грац.
 Drei Reden gegen den Kommunismus, Нойвід 1956.
 Kuidas kõik teostus: minu mälestusi, Стокгольм 1993; Таллінн 2005, ISBN 9949-13-038-7
 Stud. astr. H. I. Mäe poolt esitatud aeroloogia observatooriumi kava [5]

Див. також 
 Національний комітет Естонії
 Альфред Розенберг

Джерела
"Ausus ja õiglus on nüüd meie avaliku elu lipukirjaks". – Meie Maa nr 14, 28. oktoober 1941, lk 2 ja 3.
"Eesti Omavalitsuse juht kõneles Eesti noortele". – Meie Maa nr 58, 21. mai 1942, lk 2 ja 3.
"Kui meie kõik mehiselt võitleme ja töötame, ei ole meil hädaohtu karta". – Meie Maa nr 92, 10. august 1944, lk 1.
 Voldemar Pinn. Kahe mehe saatus: Johannes Vares, Hjalmar Mäe. Haapsalu, 1994.
 Elmar Nerep. "Millisest Pätsi volitusest kirjutas dr. Hjalmar Mäe?" – Eesti Päevaleht, 10. jaanuar 1979, nr 2, lk 3. 
 Külli Niidassoo. "Hjalmar Mäe ja Eesti Vabastamise Komitee". – Akadeemia, 1989, nr 12, lk 2512–2518.
 Vaatleja. "Hjalmar Mäe "volitused"". – Teataja, 10. veebruar 1979, nr 3, lk 4.

Посилання 
TLÜAR väliseesti isikud: Hjalmar Mäe 
Hjalmar Mäest Oru küla kodulehel
Hjalmar Mäe: Kuidas kõik teostus 
 Toomas Hiio. "Hjalmar Mäe mälestused Saksa okupatsioonist Eestis ja muust"
 Literatur von und über Hjalmar Mäe  im Katalog WorldCat
 Estonia 1940—1945: Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity

Примітки 

Націоналісти
Уродженці Естонії
Антикомуністи
Випускники Грацького університету
Політики Естонії
Померли в Граці
Свідки на Нюрнберзьких процесах
Естонські емігранти до Австрії
Гяльмар Мяе ( ; жовтня село Тугала , Естонія - квітня Грац , Австрія ) — естонський політик . Голова Естонського Самоврядування під час Другої світової війни . Біографія Рання біографія Гяльмар Мяе навчався в гімназії в Ревелі , потім вивчав філософію , природничі науки і право в Берліні , Відні , Інсбруку і Граці , де отримав диплом вна двох факультетах ( фізики і права ) . Політична кар'єра до війни Мяе був членом Ліги ветеранів Визвольної війни ( т . н . Васпи ) , забороненої після перевороту , вчиненого Костянтином Пятсом Влідер вапсів Артур Сірк , перебуваючи в еміграції , включив Мяе до складу свого « майбутнього уряду » , який планувалося сформувати після контрперевороту . Ці плани не вдалося реалізувати . У липні перед окупацією Естонії Радянським Союзом , Мяе евакуювався до Німеччини . У травніприїхав до Гельсінкі , де заснував разом з іншими емігрантами Естонський визвольний комітет ( ) \. У червніроку повернувся в Берлін . 1941 - 1945 В червні під час вступу німецьких військ на територію Естонії , надіслав листа Ріббентропу , в якому просив про відновлення дипломатичних відносин між Німеччиною та Естонією , а також про звільнення військовополонених червоноармійців естонської національності . Обербургомістр тилу групи армій " Північ " Франц фон Роке призначив Мяе головою естонської адміністрації ( т . н . Естонське самоврядування ) в липніроку . 5 грудняЕстонія передана під цивільне управління і включена до складу Рейхскомісаріату Остланд . Там Мяе працював зпорік на посаді генерального директора з питань внутрішніх справ « Естонського самоврядування » . Одночасно взаймав пост ландесдиректора юстиції . Крім того , був неформальним лідером всього « Естонського самоврядування » та відігравав , таким чином , таку ж роль , як Оскарс Данкерс в Латвії і Пятрас Кубілюнас в Литві . 1944 органи самоврядування були розпущені , а він сам незабаром виїхав до Німеччини . Післявоєнний період Після війни Мяе інтернований доі виступав свідком на Нюрнберзькому процесі . Після цього він оселився в Австрії , де працював журналістом і пізніше , до пенсії , державним службовцям у Штирії . Брав активну участь в роботі естонських націоналістичних організацій в еміграції . Видані праці Kokkuseadnud H . J . Mäe . Ilmade ettekuulutamine : teaduslised ja praktilised ilma ettekuulutamise tundemärgid , Таллінн " Aeg ja vabadus " . – Vaba Maa , juuli , juuli ja august Über die Temperatursprünge in der Ostsee : ( mitTextfiguren ) : vorgelegt in der Sitzung am Jänner Відень - Лейпциг Dritter Weltkrieg droht ? : eine politische Analyse unserer Zeit , Грац . Drei Reden gegen den Kommunismus , Нойвід Kuidas kõik teostus : minu mälestusi , Стокгольм Таллінн ISBN038 - 7 Stud . astr . H . I . Mäe poolt esitatud aeroloogia observatooriumi kava [ 5 ] Див . також Національний комітет Естонії Альфред Розенберг Джерела " Ausus ja õiglus on nüüd meie avaliku elu lipukirjaks " . – Meie Maa nr oktoober lkja " Eesti Omavalitsuse juht kõneles Eesti noortele " . – Meie Maa nr mai lkja " Kui meie kõik mehiselt võitleme ja töötame , ei ole meil hädaohtu karta " . – Meie Maa nr august lk Voldemar Pinn . Kahe mehe saatus : Johannes Vares , Hjalmar Mäe . Haapsalu , Elmar Nerep . " Millisest Pätsi volitusest kirjutas dr . Hjalmar Mäe ? " – Eesti Päevaleht , jaanuar nr lk Külli Niidassoo . " Hjalmar Mäe ja Eesti Vabastamise Komitee " . – Akadeemia , nr lk2518 . Vaatleja . " Hjalmar Mäe " volitused " " . – Teataja , veebruar nr lk Посилання TLÜAR väliseesti isikud : Hjalmar Mäe Hjalmar Mäest Oru küla kodulehel Hjalmar Mäe : Kuidas kõik teostus Toomas Hiio . " Hjalmar Mäe mälestused Saksa okupatsioonist Eestis ja muust " Literatur von und über Hjalmar Mäe im Katalog WorldCat Estonia1945 : Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity Примітки Націоналісти Уродженці Естонії Антикомуністи Випускники Грацького університету Політики Естонії Померли в Граці Свідки на Нюрнберзьких процесах Естонські емігранти до Австрії