Сава Трлаїч
Сава Трлаїч (в миру Світозар Трлаїч, ; 6 липня 1884, Мол, Сербія - не раніше серпня 1941, Велебит, Незалежна Держава Хорватія) — єпископ Православної церкви Сербії, єпископ Горнокарловацький, єпископ Сремський, адміністратор Пакрацької єпархії.

Канонізований Православною церквою Сербії як священномученик 22 травня 2000 року. Пам'ять 4 липня і в Соборі Сербських новомучеників.

Біографія 
Народився 6 липня 1884 року в Молі в родині Стефана Трлаїча і Єлизавети, уродженої Каракашевич. Закінчив гімназію в Нові-Саді і Карловацьку духовну семінарію, а також юридичний факультет Белградського університету.

19 січня 1909 був висвячений у диякона, а 27 січня - в ієрея єпископом Темішварським Георгієм Летичем. Служив парафіяльним священиком в Бечці і Башаїді.

На початку 1927 року призначений референтом, а незабаром - головним секретарем Священного Архієрейського Синоду.

Овдовів. 27 жовтня 1929 року в Монастирі Крушедол був пострижений в чернецтво. Незабаром проведений в сан архімандрита і призначений настоятелем монастиря Крушедол, а після обраний вікарним єпископом Сремська.

30 вересня 1934 року в Сремських Карловцях хіротонізований на єпископа Сремського. Хіротонію здійснили: Патріарх Сербський Варнава Росич, єпископ Тімоцький Еміліан Піперкович, єпископ Ніський Іоанн Ілич, єпископ Захумсько-Герцеговинський Тихон Радованович і єпископ Злетовсько-Струміцький Симеон Попович. Одночасно виконував обов'язки голови Єпархіального управління Белградсько-Карловацької архієпископії.

У листопаді 1936 року звільнений з посади голови єпархіальної ради Белградсько-Карловацкой архієпископії і призначений головою церковного суду Белградсько-Карловацкой архієпископії. На даній посаді пробув до початку 1937 року.

Він зіграв велику роль в розірванні Конкордату з Ватиканом в 1937 році.

22 червня 1938 був обраний єпископом Горнокарловацьким. 4 вересня 1938 року відбулося його висвячення у Плаському, де в той час розташовувалася єпархіальна кафедра.

У лютому 1941 році помер єпископ Пакрацький Мирон Ніколич, після чого єпископ Сава став адміністратором (тимчасовим керуючим) Пакрацькій єпархії.

Напад Німеччини на Югославію застав єпископа Саву в його резиденції у Плаському. Спочатку місто було зайняте італійцями, але в кінці травня 1941 вони передали його в управління хорватським усташам. Після передачі влади усташам єпископ Сава разом з дев'ятьма священиками був оголошений заручником. 23 травня 1941 року усташі зайняли єпископський будинок і виселили владику.

8 червня на єпископський двір прийшов сумнозвісний каратель Йосип Томленович і наказав передати єпархіальні гроші і цінні папери усташам.

Єпископу Саві було наказано вийти з канцелярії, покинути місто і відправлятися в Сербію, але він відмовився виконати цей наказ, заявивши, що не може залишити свою єпархію і народ.

17 червня 1941 владика був заарештований разом зі священиками Боголюбом Гаковичем, Джордже Стояновичем, Станіславом Насадилом та іншими відомими сербами, які не побажали залишати місце свого служіння. Усташі замкнули їх у хлів і приставили озброєну охорону. Всі полонені, а єпископ Сава особливо, щодня піддавалися страшним катуванням і приниженням.

19 липня 1941 року мучителі зв'язали полонених в шеренгу по двоє, відвели на вокзал, щоб ранковим поїздом відправити їх в концтабір Госпич. На Плаському вокзалі бранців протримали з 10 години вечора до 5 ранку. У найважчому становищі опинився єпископ Сава, якому, незважаючи на те що він був скутий кайданами, навіть не давали можливості сісти.

20 липня 1941 єпископ Сава і заарештовані з ним прибули в Госпич. З Госпицького вокзалу вони відразу ж були доставлені у в'язницю, де їх знову страшно катували і принижували. Збереглися дані, що єпископа Саву 8 серпня 1941 року бачили в тюремному дворі зв'язаним і він стояв під дощем.

В середині серпня 1941 року з госпицькою в'язниці було виведено близько двох тисяч сербів, зв'язаних дротом по двоє, їх повели по дорозі в напрямку гори Велебит. У цій групі був і єпископ Сава. Є підстави думати, що єпископ Сава був убитий на Велебиті, так як в серпні 1941 року там було страчено близько 800 сербів. Точний час і місце його мученицької кончини, місце його поховання невідомі.

Джерела

Посилання 
 Биографија на сајту епархије горњокарловачке
 Главу дајем ал' свој народ не остављам („Православље“, 1. август 2005)
 Сава Горњокарловачки (-{orthodoxwiki}-)
 Уздизање крста над Катином јамом („Политика”, 11. јул 2016)

Єпископи
Православна церква Сербії
Священники
Уродженці Сербії
Померли в Хорватії
Священномученики
Репресовані
Сава Трлаїч ( в миру Світозар Трлаїч , ; липня Мол , Сербія - не раніше серпня Велебит , Незалежна Держава Хорватія ) — єпископ Православної церкви Сербії , єпископ Горнокарловацький , єпископ Сремський , адміністратор Пакрацької єпархії . Канонізований Православною церквою Сербії як священномучениктравняроку . Пам'ятьлипня і в Соборі Сербських новомучеників . Біографія Народивсялипняроку в Молі в родині Стефана Трлаїча і Єлизавети , уродженої Каракашевич . Закінчив гімназію в Нові- Саді і Карловацьку духовну семінарію , а також юридичний факультет Белградського університету . 19 січнябув висвячений у диякона , асічня - в ієрея єпископом Темішварським Георгієм Летичем . Служив парафіяльним священиком в Бечці і Башаїді . На початкуроку призначений референтом , а незабаром - головним секретарем Священного Архієрейського Синоду . Овдовів . жовтняроку в Монастирі Крушедол був пострижений в чернецтво . Незабаром проведений в сан архімандрита і призначений настоятелем монастиря Крушедол , а після обраний вікарним єпископом Сремська . 30 вересняроку в Сремських Карловцях хіротонізований на єпископа Сремського . Хіротонію здійснили : Патріарх Сербський Варнава Росич , єпископ Тімоцький Еміліан Піперкович , єпископ Ніський Іоанн Ілич , єпископ Захумсько - Герцеговинський Тихон Радованович і єпископ Злетовсько - Струміцький Симеон Попович . Одночасно виконував обов'язки голови Єпархіального управління Белградсько - Карловацької архієпископії . У листопадіроку звільнений з посади голови єпархіальної ради Белградсько - Карловацкой архієпископії і призначений головою церковного суду Белградсько - Карловацкой архієпископії . На даній посаді пробув до початкуроку . Він зіграв велику роль в розірванні Конкордату з Ватиканом вроці . 22 червнябув обраний єпископом Горнокарловацьким . вересняроку відбулося його висвячення у Плаському , де в той час розташовувалася єпархіальна кафедра . У лютомуроці помер єпископ Пакрацький Мирон Ніколич , після чого єпископ Сава став адміністратором ( тимчасовим керуючим ) Пакрацькій єпархії . Напад Німеччини на Югославію застав єпископа Саву в його резиденції у Плаському . Спочатку місто було зайняте італійцями , але в кінці травнявони передали його в управління хорватським усташам . Після передачі влади усташам єпископ Сава разом з дев'ятьма священиками був оголошений заручником . травняроку усташі зайняли єпископський будинок і виселили владику . 8 червня на єпископський двір прийшов сумнозвісний каратель Йосип Томленович і наказав передати єпархіальні гроші і цінні папери усташам . Єпископу Саві було наказано вийти з канцелярії , покинути місто і відправлятися в Сербію , але він відмовився виконати цей наказ , заявивши , що не може залишити свою єпархію і народ . 17 червнявладика був заарештований разом зі священиками Боголюбом Гаковичем , Джордже Стояновичем , Станіславом Насадилом та іншими відомими сербами , які не побажали залишати місце свого служіння . Усташі замкнули їх у хлів і приставили озброєну охорону . Всі полонені , а єпископ Сава особливо , щодня піддавалися страшним катуванням і приниженням . 19 липняроку мучителі зв'язали полонених в шеренгу по двоє , відвели на вокзал , щоб ранковим поїздом відправити їх в концтабір Госпич . На Плаському вокзалі бранців протримали з години вечора доранку . У найважчому становищі опинився єпископ Сава , якому , незважаючи на те що він був скутий кайданами , навіть не давали можливості сісти . 20 липняєпископ Сава і заарештовані з ним прибули в Госпич . З Госпицького вокзалу вони відразу ж були доставлені у в'язницю , де їх знову страшно катували і принижували . Збереглися дані , що єпископа Савусерпняроку бачили в тюремному дворі зв'язаним і він стояв під дощем . В середині серпняроку з госпицькою в'язниці було виведено близько двох тисяч сербів , зв'язаних дротом по двоє , їх повели по дорозі в напрямку гори Велебит . У цій групі був і єпископ Сава . Є підстави думати , що єпископ Сава був убитий на Велебиті , так як в серпніроку там було страчено близькосербів . Точний час і місце його мученицької кончини , місце його поховання невідомі . Джерела Посилання Биографија на сајту епархије горњокарловачке Главу дајем ал ' свој народ не остављам ( „ Православље “ , август Сава Горњокарловачки (-{ orthodoxwiki }-) Уздизање крста над Катином јамом ( „ Политика ” , јул Єпископи Православна церква Сербії Священники Уродженці Сербії Померли в Хорватії Священномученики Репресовані