Грунтенко Василь Антонович
Грунтенко Василь Антонович ( 1896, Олферів —  1923, Житомир) — український військовий лікар та підпільник, один з організаторів та фактичних керівників Волинської повстанської армії, яка вела партизанську боротьбу проти більшовиків на Житомирщині. Здібний організатор диверсійно-партизанських підрозділів. Особисто брав участь у плануванні та проведенні штурмових, диверсійних та розвідувальних антибільшовицьких операцій.

Життєпис 
Василь Грунтенко народився у 1896 році у селі Олферів Верхньодніпровського повіту Катеринославської губернії. Закінчив медичний факультет Харківського університету.

З 1917 року Грунтенко служив у різних українських військових формуваннях. У 1920—1921 роках — медик 4-го Київського кінного полку. Учасник Першого та Другого зимових походів. Лицар Залізного хреста УНР №1675. Під час останнього лікар вирушив на окуповану більшовиками територію України у складі Подільської групи під керівництвом полковника Палія-Сидорянського. Під час походу 1 листопада 1921 року, у ході бою під Авратином проти більшовицької кавалерії та піхоти, у районі села Мотрунки ворогові вдалось відтяти від основних українських сил медичний околодок, віз із канцелярією та ще кілька дрібних підрозділів. На чолі одного з відколотих підрозділів Грунтенко дістався села Троща, де разом з іншими селянами створили міцну антибільшовицьку партизанську організацію.

Невдовзі ціла низка українських повстанських підрозділів об'єдналась в єдину структуру — Волинську повстанську армію, начальником штабу якої було призначено Василя Грунтенка. Ця організація до 1923 року вела ефективну боротьбу проти окупантів, і була ліквідована лише завдяки інфільтрованій в ряди підпілля агентурі НК. Грунтенка схопили у Житомирі у ніч з 4 на 5 жовтня 1922 року. Василя катували, проте він не став змінювати своїх переконань чи каятись. Не зважаючи на це провідників ВПА було обмовлено серед вояків армії УНР на еміграцї. Зокрема, з незрозумілих причин, Михайло Палій-Сидорянський поширював чутки про те, що Василь Грунтенко — зрадник, який перекинувся на бік більшовиків. 18 березня 1923 року Грунтенка було засуджено до страти. В числі інших повстанців він був показово повішений більшовиками на одній із центральних вулиць Житомира.

Місце поховання невідоме.

Примітки

Джерела 
 Махорін Г. Л. Українська національна революція 1917—1922 рр. та її перебіг на Житомирщині. — Житомир: ФОП Євенок, 2017. — сс. 141—162. 
 Лицарі Зимових походів. 1919—1922 рр./ Я.Тинченко. — К.: «Темпора», 2017. — сс. 405—406. ISBN 978-617-569-302-5

Випускники Харківського університету
Вояки Армії УНР
Загинули в боях за незалежну Україну
Грунтенко Василь Антонович ( Олферів — Житомир ) — український військовий лікар та підпільник , один з організаторів та фактичних керівників Волинської повстанської армії , яка вела партизанську боротьбу проти більшовиків на Житомирщині . Здібний організатор диверсійно - партизанських підрозділів . Особисто брав участь у плануванні та проведенні штурмових , диверсійних та розвідувальних антибільшовицьких операцій . Життєпис Василь Грунтенко народився уроці у селі Олферів Верхньодніпровського повіту Катеринославської губернії . Закінчив медичний факультет Харківського університету . Зроку Грунтенко служив у різних українських військових формуваннях . У1921 роках — медикго Київського кінного полку . Учасник Першого та Другого зимових походів . Лицар Залізного хреста УНР № 1675 . Під час останнього лікар вирушив на окуповану більшовиками територію України у складі Подільської групи під керівництвом полковника Палія - Сидорянського . Під час походулистопадароку , у ході бою під Авратином проти більшовицької кавалерії та піхоти , у районі села Мотрунки ворогові вдалось відтяти від основних українських сил медичний околодок , віз із канцелярією та ще кілька дрібних підрозділів . На чолі одного з відколотих підрозділів Грунтенко дістався села Троща , де разом з іншими селянами створили міцну антибільшовицьку партизанську організацію . Невдовзі ціла низка українських повстанських підрозділів об'єдналась в єдину структуру — Волинську повстанську армію , начальником штабу якої було призначено Василя Грунтенка . Ця організація дороку вела ефективну боротьбу проти окупантів , і була ліквідована лише завдяки інфільтрованій в ряди підпілля агентурі НК . Грунтенка схопили у Житомирі у ніч знажовтняроку . Василя катували , проте він не став змінювати своїх переконань чи каятись . Не зважаючи на це провідників ВПА було обмовлено серед вояків армії УНР на еміграцї . Зокрема , з незрозумілих причин , Михайло Палій - Сидорянський поширював чутки про те , що Василь Грунтенко — зрадник , який перекинувся на бік більшовиків . березняроку Грунтенка було засуджено до страти . В числі інших повстанців він був показово повішений більшовиками на одній із центральних вулиць Житомира . Місце поховання невідоме . Примітки Джерела Махорін Г . Л . Українська національна революція1922 рр . та її перебіг на Житомирщині . — Житомир : ФОП Євенок , — сс . 162 . Лицарі Зимових походів . 1922 рр ./ Я . Тинченко . — К . : « Темпора » , — сс . 406 . ISBN569 - 302 - 5 Випускники Харківського університету Вояки Армії УНР Загинули в боях за незалежну Україну