Саканоуе
Саканоуе (, Саканоуе-сі) — один з найбільш відомих та впливових родів іноземного походження в середньовічній Японії. Відігравав помітну роль у зовнішній політиці та військовій справі протягом періоду Нара й на початку періоду Хейан.

Історія 
Походив від нащадків Янь-вана, сина імператора китайської династії Пізня Хань Лін-ді. Ачжі, нащадок Лін-ді у 13 поколінні разом з сім'ю ханськими родами через Корейський півострів прибув до Японії, де оселився в повіті Ханокума провінції Ямато. За легендою тут отримав від імператора Одзіна прізвище Аті-но-омі, проте напевне це відбулося в середині VI століття, а не IV ст., коли правив Одзін. Аті-но-омі став засновником роду Ямато-но-ая-удзі (東漢氏).

Ханьці того часу володіли більш високими, порівняно з яматосцями, технологічними знаннями і навичками, які і привезли з собою, а тому, влаштувавшись на новому місці, вони не тільки стали завідувати різними ремісничими справами: плавка заліза та виробництво озброєнь, кераміки, ткацтво, — а й активно залучалися до державного управління, військової справи, дипломатії тощо. Представники роду Ямато-но-ая-удзі традиційно працювали зброярами і служили у війську (в давнину ці функції часто поєднувалися). Одна з перших відомих постатей в цьому роду — Яматоноая-но Кома, наближений гвардієць всевладного сановника Соґа но Умако, що за наказом свого господаря вбив імператора Сусюна, що став надто самостійним.

У 690-х роках рід Саканоуе відокремився разом з іншими родами від Яматоноая-удзі, ставши самостійним кланом. Прізвище Саканоуе («Верх пагорба») походить від первинного місця проживання голову роду. Першим, хто отримав прізвище був Саканоуе но Тейкоку. Починаючи з нього представники роду обрали військову професію, брали участь у численних військових походах проти емісі на сході та півночі Хонсю. Втім найбільшими військовими здібностями уславився Саканоуе но Тамурамаро. Сини останнього Саканоуе но Ооно, Саканоуе но Хіроно, Саканоуе но Хіро і Саканоуе но Кійоно стали засновниками окремих гілок роду. Перша гілка припинила існування у 3-му поколінні. Найбільше уславилися нащадки Кійоно.

Протягом усього періодів Нара і Хейан представники роду обіймали посади в гвардії та війську, а також в міністерствах, хоча не досягали вищих посад й членства в Вищій державній раді (дайдзьокані). В період Камакура низка представників досягла міністерських посад. Деякі представники клану брали участь у заколоті Тайра но Масакадо. Обіймали посади в гвардії до кінця XVI століття. Також серед членів роду Саканоуе були відомі літератори й поети, насамперед Саканоуе но Коренорі.

Відомі представники 
 Саканоуе но Інукаі (682—765), союзник Фудзівара но Накамаро
 Саканоуе но Карітамаро, тідзюфу-сьогун
 Саканоуе но Тамурамаро, 1-й тайсей-сьогун
 Саканоуе но Кацутака, військовик Тайра но Масакадо
 Саканоуе но Коренорі, відомий поет періоду Хейан, один з «Тридцяти шести безсмертних поетів»
 Саканоуе но Мотікі, відомий поет, член «П'ятірки грушового павільйону»
 Саканоуено Канесіге, міністр покарань XII ст.

Джерела 
 Yoshido Harada. China and Japan: ancient cultural relations // China Reconstructs. Peiping, 1957. Vol. 6, № 8. P. 5—7.
 Japan biographical encyclopedia and Who's who. Tokyo, 1960.
 Iwao, Seiichi. (2002). Dictionnaire historique du Japon (with Teizō Iyanaga, Susumu Ishii, Shōichirō Yoshida et al.). Paris: Maisonneuve & Larose. ISBN 978-2-7068-1632-1
 Frederic, Louis (2002). «Japan Encyclopedia.» Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.

Японські самурайські роди
Династія Хань
Саканоуе ( , Саканоуе - сі ) — один з найбільш відомих та впливових родів іноземного походження в середньовічній Японії . Відігравав помітну роль у зовнішній політиці та військовій справі протягом періоду Нара й на початку періоду Хейан . Історія Походив від нащадків Янь - вана , сина імператора китайської династії Пізня Хань Лін-ді . Ачжі , нащадок Лін-ді упоколінні разом з сім'ю ханськими родами через Корейський півострів прибув до Японії , де оселився в повіті Ханокума провінції Ямато . За легендою тут отримав від імператора Одзіна прізвище Аті - но - омі , проте напевне це відбулося в середині VI століття , а не IV ст . , коли правив Одзін . Аті - но - омі став засновником роду Ямато - но - ая - удзі ( 東漢氏 ) . Ханьці того часу володіли більш високими , порівняно з яматосцями , технологічними знаннями і навичками , які і привезли з собою , а тому , влаштувавшись на новому місці , вони не тільки стали завідувати різними ремісничими справами : плавка заліза та виробництво озброєнь , кераміки , ткацтво , — а й активно залучалися до державного управління , військової справи , дипломатії тощо . Представники роду Ямато - но -ая - удзі традиційно працювали зброярами і служили у війську ( в давнину ці функції часто поєднувалися ) . Одна з перших відомих постатей в цьому роду — Яматоноая-но Кома , наближений гвардієць всевладного сановника Соґа но Умако , що за наказом свого господаря вбив імператора Сусюна , що став надто самостійним . Ух роках рід Саканоуе відокремився разом з іншими родами від Яматоноая - удзі , ставши самостійним кланом . Прізвище Саканоуе ( « Верх пагорба » ) походить від первинного місця проживання голову роду . Першим , хто отримав прізвище був Саканоуе но Тейкоку . Починаючи з нього представники роду обрали військову професію , брали участь у численних військових походах проти емісі на сході та півночі Хонсю . Втім найбільшими військовими здібностями уславився Саканоуе но Тамурамаро . Сини останнього Саканоуе но Ооно , Саканоуе но Хіроно , Саканоуе но Хіро і Саканоуе но Кійоно стали засновниками окремих гілок роду . Перша гілка припинила існування уму поколінні . Найбільше уславилися нащадки Кійоно . Протягом усього періодів Нара і Хейан представники роду обіймали посади в гвардії та війську , а також в міністерствах , хоча не досягали вищих посад й членства в Вищій державній раді ( дайдзьокані ) . В період Камакура низка представників досягла міністерських посад . Деякі представники клану брали участь у заколоті Тайра но Масакадо . Обіймали посади в гвардії до кінця XVI століття . Також серед членів роду Саканоуе були відомі літератори й поети , насамперед Саканоуе но Коренорі . Відомі представники Саканоуе но Інукаі765 ) , союзник Фудзівара но Накамаро Саканоуе но Карітамаро , тідзюфу - сьогун Саканоуе но Тамурамаро , й тайсей - сьогун Саканоуе но Кацутака , військовик Тайра но Масакадо Саканоуе но Коренорі , відомий поет періоду Хейан , один з « Тридцяти шести безсмертних поетів » Саканоуе но Мотікі , відомий поет , член « П'ятірки грушового павільйону » Саканоуено Канесіге , міністр покарань XII ст . Джерела Yoshido Harada . China and Japan : ancient cultural relations / / China Reconstructs . Peiping , Vol . № 8 . P . 7 . Japan biographical encyclopedia and Who's who . Tokyo , Iwao , Seiichi . Dictionnaire historique du Japon ( with Teizō Iyanaga , Susumu Ishii , Shōichirō Yoshida et al . ) . Paris : Maisonneuve & Larose . ISBN7068 - 1632 - 1 Frederic , Louis « Japan Encyclopedia . » Cambridge , Massachusetts : Harvard University Press . Японські самурайські роди Династія Хань