Шавлинські озера
Шавлинські озера — група озер на Алтаї в течії річки Шавли, в районі Північно-Чуйського хребта.

Розташування 
Ланцюжок Шавлинських озер складається з декількох водойм, мають різні найменування в різних джерелах. Верхнє озеро розташоване вище межі лісу, на висоті 2164 м над рівнем моря. Береги пологі, являють собою хаотичне нагромадження уламків скельних порід діаметром до 5 метрів. Нижнє озеро більше за площею, лежить на висоті 1983 м над рівнем моря. На його східному березі, порослому модриновим лісом, розташована велика кількість зручних туристичних стоянок. Західний берег крутий, кам'янистий, місць для стоянок немає.

Туризм 

Шавлинські озера — популярний туристичний об'єкт, мета піших та кінних маршрутів, організованих туристичними компаніями Горно-Алтайська, Бійська, Барнаула та інших міст. Відправною точкою маршруту традиційно є селище Чибіт, що розташоване на Чуйському тракті. Звідси стежка спершу піднімається на плато Ештикол (через перевал Орой, висота бл. 2220 м), потім спускається в долину річки Шавли. Подальший підйом йде по правому (орографічно) березі річки Шавли до Нижнього Шавлинського озера. Загальна протяжність маршруту (туди і назад) становить близько 70 кілометрів. Ділянка стежки до верхнього озера для коней непрохідна, тому в складі кінних турів часто влаштовуються одноденні радіальні виходи на верхнє озеро, базовий табір традиційно організовується на нижньому.

Шавлинські озера часто відвідуються туристами і в складі більш складних туристичних маршрутів. Уздовж лівої притоки Шавли (в деяких джерелах — р. Ліва Шавла) стежка веде на перевал Куранду, в долину річки Куранду, правої притоки Юнгура. Від верхнього озера стежка веде через перевал до підніжжя гори Маашейбаш і витоків струмка Машею, що впадає в Чую. Верхнє озеро лежить біля підніжжя головної гряди Північно-Чуйського хребта з вершинами Мрія, Казка і Красуня (висота до 3700 метрів), кожна з яких має постійне заледеніння і досить складна для сходження.

Опис району 
Природа Шавлинських озер традиційна для цього регіону. На відкритих просторах ліс відсутній або рідкий, переважає модрина, місцями зустрічається сибірський кедр. У захищених горами улоговинах (включаючи східний берег Нижнього Шавлинського озера) ліс густий, з багатим підліском, трапляються чорниця, брусниця, жимолость блакитна. З фауни можна відзначити велику кількість бурундуків, в каменях вище межі лісу поширена пискуха.

Цікаві факти 
Борис Миколайович Делоне, знаменитий російський математик і альпініст, назвав Шавлинське озеро «Чемпіоном краси». Делоне багато разів бував на Кавказі, в швейцарських, французьких, австрійських та італійських Альпах, але, за його словами, нічого подібного там не бачив.

Саме Делоне охрестив одну з гір в околицях Шавлинських озер Красунею. Сусідню з нею назвав Казкою фізик і альпініст Ігор Євгенович Тамм.

Галерея

Посилання 

 Шавлинские озера і їх околиці — фотоальбом, карта, опис шляху до озер 

Групи озер Росії
Високогірні озера
Алтайські гори
Природа Республіки Алтай
Шавлинські озера — група озер на Алтаї в течії річки Шавли , в районі Північно - Чуйського хребта . Розташування Ланцюжок Шавлинських озер складається з декількох водойм , мають різні найменування в різних джерелах . Верхнє озеро розташоване вище межі лісу , на висотім над рівнем моря . Береги пологі , являють собою хаотичне нагромадження уламків скельних порід діаметром дометрів . Нижнє озеро більше за площею , лежить на висотім над рівнем моря . На його східному березі , порослому модриновим лісом , розташована велика кількість зручних туристичних стоянок . Західний берег крутий , кам'янистий , місць для стоянок немає . Туризм Шавлинські озера — популярний туристичний об'єкт , мета піших та кінних маршрутів , організованих туристичними компаніями Горно - Алтайська , Бійська , Барнаула та інших міст . Відправною точкою маршруту традиційно є селище Чибіт , що розташоване на Чуйському тракті . Звідси стежка спершу піднімається на плато Ештикол ( через перевал Орой , висота бл . м ) , потім спускається в долину річки Шавли . Подальший підйом йде по правому ( орографічно ) березі річки Шавли до Нижнього Шавлинського озера . Загальна протяжність маршруту ( туди і назад ) становить близькокілометрів . Ділянка стежки до верхнього озера для коней непрохідна , тому в складі кінних турів часто влаштовуються одноденні радіальні виходи на верхнє озеро , базовий табір традиційно організовується на нижньому . Шавлинські озера часто відвідуються туристами і в складі більш складних туристичних маршрутів . Уздовж лівої притоки Шавли ( в деяких джерелах — р . Ліва Шавла ) стежка веде на перевал Куранду , в долину річки Куранду , правої притоки Юнгура . Від верхнього озера стежка веде через перевал до підніжжя гори Маашейбаш і витоків струмка Машею , що впадає в Чую . Верхнє озеро лежить біля підніжжя головної гряди Північно - Чуйського хребта з вершинами Мрія , Казка і Красуня ( висота дометрів ) , кожна з яких має постійне заледеніння і досить складна для сходження . Опис району Природа Шавлинських озер традиційна для цього регіону . На відкритих просторах ліс відсутній або рідкий , переважає модрина , місцями зустрічається сибірський кедр . У захищених горами улоговинах ( включаючи східний берег Нижнього Шавлинського озера ) ліс густий , з багатим підліском , трапляються чорниця , брусниця , жимолость блакитна . З фауни можна відзначити велику кількість бурундуків , в каменях вище межі лісу поширена пискуха . Цікаві факти Борис Миколайович Делоне , знаменитий російський математик і альпініст , назвав Шавлинське озеро « Чемпіоном краси » . Делоне багато разів бував на Кавказі , в швейцарських , французьких , австрійських та італійських Альпах , але , за його словами , нічого подібного там не бачив . Саме Делоне охрестив одну з гір в околицях Шавлинських озер Красунею . Сусідню з нею назвав Казкою фізик і альпініст Ігор Євгенович Тамм . Галерея Посилання Шавлинские озера і їх околиці — фотоальбом , карта , опис шляху до озер Групи озер Росії Високогірні озера Алтайські гори Природа Республіки Алтай