Кьопоолу
Кьо́поолу (, ) — овочева страва болгарської та турецької кухні. В деяких регіонах Болгарії рецепт називається «зеленою ікрою» (), має давню історію і передається з покоління в покоління.

Готують страву з баклажанів, які попередньо очищають від шкірки і запікають у печі, духовці або на відкритому вугіллі. Після цього їх перетирають в ступці з часником і оливковою олією (зараз подрібнення відбувається, головним чином, за допомогою блендерів). В якості додаткових компонентів можуть бути використані солодкий перець і томати. У цьому головна відмінність кьопоолу від сербської страви айвар, де головний інгредієнт — перець, а баклажан лише допустима добавка. Іншими смаковими складовими (в залежності від регіону) служать сіль, петрушка, горіхи, винний оцет, лимонна кислота тощо. Вживають в якості закуски, гарніру, основноъ страви з хлібом, а також консервують на зиму.

Відповідно зі словником слово кьопоолу — турецького походження і означає «сучий син». Зв'язок між цим значенням і кулінарною стравою невідомий. Існує версія, що в родині пасльонових відома рослина Паслін чорний або , що в перекладі з турецької — «собачий виноград». Через високий вміст алкалоїдів його плоди мають гіркий смак, що схожий з гірчинкою баклажанів. Ймовірно, що ці ягоди дали «собачу» назву страви.

Друга назва «зелен хайвер» пов'язане з народним виразом «пращам за зелен хайвер» (≈) і вживається стосовно шахрая, обманщика. Імовірний аналог поняття — «шарашкіна контора».

Див. також 
 Баклажанна ікра

Примітки 

Болгарська кухня
Турецька кухня
Овочева ікра
Страви з баклажанів
Кьо́поолу ( , ) — овочева страва болгарської та турецької кухні . В деяких регіонах Болгарії рецепт називається « зеленою ікрою » ( ) , має давню історію і передається з покоління в покоління . Готують страву з баклажанів , які попередньо очищають від шкірки і запікають у печі , духовці або на відкритому вугіллі . Після цього їх перетирають в ступці з часником і оливковою олією ( зараз подрібнення відбувається , головним чином , за допомогою блендерів ) . В якості додаткових компонентів можуть бути використані солодкий перець і томати . У цьому головна відмінність кьопоолу від сербської страви айвар , де головний інгредієнт — перець , а баклажан лише допустима добавка . Іншими смаковими складовими ( в залежності від регіону ) служать сіль , петрушка , горіхи , винний оцет , лимонна кислота тощо . Вживають в якості закуски , гарніру , основноъ страви з хлібом , а також консервують на зиму . Відповідно зі словником слово кьопоолу — турецького походження і означає « сучий син » . Зв'язок між цим значенням і кулінарною стравою невідомий . Існує версія , що в родині пасльонових відома рослина Паслін чорний або , що в перекладі з турецької — « собачий виноград » . Через високий вміст алкалоїдів його плоди мають гіркий смак , що схожий з гірчинкою баклажанів . Ймовірно , що ці ягоди дали « собачу » назву страви . Друга назва « зелен хайвер » пов'язане з народним виразом « пращам за зелен хайвер » ( ≈ ) і вживається стосовно шахрая , обманщика . Імовірний аналог поняття — « шарашкіна контора » . Див . також Баклажанна ікра Примітки Болгарська кухня Турецька кухня Овочева ікра Страви з баклажанів