Печора (місто)
Печо́ра () — місто в Республіці Комі Російської Федерації. Адміністративний центр муніципального району «Печора», утворює міське поселення «Печора», Енергетична столиця Республіки Комі.

Географія 
Розташоване в північно-східній частині республіки, за 588 км на північний схід від Сиктивкара, на правому березі річки Печори, у місці її перетину Північної залізниці.

Клімат 
Клімат помірно континентальний з тривалою помірно суворою зимою і коротким прохолодним літом з незначним числом спекотних днів. Середньорічна температура повітря -1,9 °C.

Історія 
У 1903 році відомий дослідник Російського Півночі Русанов Володимир Олександрович зробив велику експедицію по річці Печорі. Пропливаючи повз мальовничі круі береги, він написав у своєму подорожньому щоденнику пророчу фразу: «Чи прийде час, коли на тому березі Печори буде побудоване місто, а тут розбитий парк, і цим дивовижним видовищем буде насолоджуватися робочий люд».

Минуло майже 40 років, і місто дійсно виникло. Влітку 1940 року, у зв'язку з будівництвом Північно-Печорської залізниці (1937—1942), у районі нинішнього депо та вокзалу залізничної станції Печора почав роботу будівельний загін, що складається в основному з ув'язнених ГУЛАГу. Перші тимчасові житла (землянки і бараки) стали називати селищем залізничної станції Печора. Цього ж літа 1940 року на річці Печорі була побудована пристань Канін Ніс, її першим начальником був призначений Н. А. Богатирьов. В кінці 1942 року Північно-Печорська магістраль була здана в постійну експлуатацію. Влітку 1943 року німці висадили в районі Печори десант з метою підірвати міст через річку, проте члени диверсійної групи, що складалася з радянських військовополонених, добровільно здалися НКВД. 18 січня 1949 року розрослися селища залізничної станції Печора і пристані Канін Ніс були об'єднані і отримали статус міста. Цей день вважається офіційною датою заснування Печори. Адміністративний центр Кожвинського району був перенесений з Кожви у Печору.

Печора стала одним з основних транспортних вузлів республіки: до водних і залізничних колій сполучення додалися ще й повітряні — у 1956 році був побудований аеродром «Печора». У зв'язку з будівництвом біля міста радіолокаційної станції типу «Дарьял» системи попередження про ракетний напад (СПРН) в 1974-му було розпочато будівництво Печорської ДРЕС. Будівництво отримало статус всесоюзного, перший енергоблок був введений в експлуатацію 5 лютого 1979 року. Таким чином, Печора стала «енергетичної столицею» Комі АРСР — зараз на Печорської ДРЕС виробляється близько однієї третини всієї електроенергії Республіки Комі.

У 1990-ті роки закрилося кілька великих підприємств. Мешканці стали активно переїжджати в південні території Росії. Населення міста в 1991 році становило 66,5 тисяч жителів, а за станом на 2011 рік в місті проживає 48,9 тисяч осіб.

В наш час містоутворюючі підприємства Печори працюють більш-менш стабільно, а темпи зниження чисельності населення сповільнюються. Місто почало повільно розвиватися. У 2010 році прийнято генеральний план розвитку Печори до 2030 року

Економіка 

Провідна галузь промисловості міста — електроенергетика. У місті функціонує філія ВАТ «Інтер РАО» «Печорська ДРЕС», перший енергоблок якої був введений в експлуатацію в 1979 році. В даний час на ДРЕС працюють 5 енергоблоків загальною встановленою потужністю понад 1 млн кВт (потужність першої черги — 1,26 млн квт). Печорська ГРЕС виробляє близько 1/3 електроенергії в РК і є одним з найбільших підприємств електроенергетики на Європейській Півночі Росії.

З другої половини 90-х рр. на другу позицію в економіці міста вийшла нафтовидобувна промисловість, забезпечена на перспективу значними промисловими запасами нафти та газу. В районі Печори встановлені запаси понад 20 родовищ вуглеводневої сировини. Видобуток нафти на території району ведуть великі нафтові компанії («Лукойл» та ін.)

Територією району прокладені: нафтопровід Усінськ — Печора — Ухта — Ярославль; Газопровід и Усінськ — Печора, Західний Соплеск — Печора, Ямал — Європа, Бованенково — Ухта; газопровід Кожва — Вуктил.

З 1979 року в місті працює «Печорський завод залізобетонних виробів».

З 1987 року здійснює діяльність підприємство «Сплав-Плюс», яке спеціалізується, в основному, на виробництві різних металоконструкцій.

Галерея

Примітки 

 
Міста Республіки Комі
Міста Росії
Районні центри Комі
Печо́ра ( ) — місто в Республіці Комі Російської Федерації . Адміністративний центр муніципального району « Печора » , утворює міське поселення « Печора » , Енергетична столиця Республіки Комі . Географія Розташоване в північно - східній частині республіки , закм на північний схід від Сиктивкара , на правому березі річки Печори , у місці її перетину Північної залізниці . Клімат Клімат помірно континентальний з тривалою помірно суворою зимою і коротким прохолодним літом з незначним числом спекотних днів . Середньорічна температура повітря9 ° C . Історія Уроці відомий дослідник Російського Півночі Русанов Володимир Олександрович зробив велику експедицію по річці Печорі . Пропливаючи повз мальовничі круі береги , він написав у своєму подорожньому щоденнику пророчу фразу : « Чи прийде час , коли на тому березі Печори буде побудоване місто , а тут розбитий парк , і цим дивовижним видовищем буде насолоджуватися робочий люд » . Минуло майжероків , і місто дійсно виникло . Вліткуроку , у зв'язку з будівництвом Північно - Печорської залізниці1942 ) , у районі нинішнього депо та вокзалу залізничної станції Печора почав роботу будівельний загін , що складається в основному з ув'язнених ГУЛАГу . Перші тимчасові житла ( землянки і бараки ) стали називати селищем залізничної станції Печора . Цього ж літароку на річці Печорі була побудована пристань Канін Ніс , її першим начальником був призначений Н . А . Богатирьов . В кінціроку Північно - Печорська магістраль була здана в постійну експлуатацію . Вліткуроку німці висадили в районі Печори десант з метою підірвати міст через річку , проте члени диверсійної групи , що складалася з радянських військовополонених , добровільно здалися НКВД . січняроку розрослися селища залізничної станції Печора і пристані Канін Ніс були об'єднані і отримали статус міста . Цей день вважається офіційною датою заснування Печори . Адміністративний центр Кожвинського району був перенесений з Кожви у Печору . Печора стала одним з основних транспортних вузлів республіки : до водних і залізничних колій сполучення додалися ще й повітряні — уроці був побудований аеродром « Печора » . У зв'язку з будівництвом біля міста радіолокаційної станції типу « Дарьял » системи попередження про ракетний напад ( СПРН ) вму було розпочато будівництво Печорської ДРЕС . Будівництво отримало статус всесоюзного , перший енергоблок був введений в експлуатаціюлютогороку . Таким чином , Печора стала « енергетичної столицею » Комі АРСР — зараз на Печорської ДРЕС виробляється близько однієї третини всієї електроенергії Республіки Комі . Уті роки закрилося кілька великих підприємств . Мешканці стали активно переїжджати в південні території Росії . Населення міста вроці становило5 тисяч жителів , а за станом нарік в місті проживає9 тисяч осіб . В наш час містоутворюючі підприємства Печори працюють більш - менш стабільно , а темпи зниження чисельності населення сповільнюються . Місто почало повільно розвиватися . Уроці прийнято генеральний план розвитку Печори дороку Економіка Провідна галузь промисловості міста — електроенергетика . У місті функціонує філія ВАТ « Інтер РАО » « Печорська ДРЕС » , перший енергоблок якої був введений в експлуатацію вроці . В даний час на ДРЕС працюютьенергоблоків загальною встановленою потужністю понадмлн кВт ( потужність першої черги — 26 млн квт ) . Печорська ГРЕС виробляє близько3 електроенергії в РК і є одним з найбільших підприємств електроенергетики на Європейській Півночі Росії . З другої половиних рр . на другу позицію в економіці міста вийшла нафтовидобувна промисловість , забезпечена на перспективу значними промисловими запасами нафти та газу . В районі Печори встановлені запаси понадродовищ вуглеводневої сировини . Видобуток нафти на території району ведуть великі нафтові компанії ( « Лукойл » та ін . ) Територією району прокладені : нафтопровід Усінськ — Печора — Ухта — Ярославль ; Газопровід и Усінськ — Печора , Західний Соплеск — Печора , Ямал — Європа , Бованенково — Ухта ; газопровід Кожва — Вуктил . Зроку в місті працює « Печорський завод залізобетонних виробів » . Зроку здійснює діяльність підприємство « Сплав -Плюс » , яке спеціалізується , в основному , на виробництві різних металоконструкцій . Галерея Примітки Міста Республіки Комі Міста Росії Районні центри Комі