Петер Зауербрух
Петер Зауербрух (; , Цюрих, Швейцарія — , Бонн, Німеччина) — учасник Другої світової війни, оберст-лейтенант (підполковник) вермахту. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.

Біографія 
Молодший син відомого німецького хірурга Фердинанда Зауербруха. В 1918 році родина переїхала до Мюнхена, де Петер навчався в Терезинській гімназії, в 1928 році — до Берліна.

В 1932 році Зауербрух закінчив середню школу і вступив на службу в 17-ий (баварський) кінний полк. Закінчив кавалерійську школу рейхсверу і в 1934 році отримав звання лейтенанта. Учасник Польської і Французької кампаній та Німецько-радянської війни, в тому числі: битви за Смоленськ, битви за Москву, другої битви за Харків, Сталінградської битви, битви на Курській дузі і Празької операції.

Зауербрух був близьким другом Клауса фон Штауффенберга. Після вчиненого Штауффенбергом невдалого замаху на Гітлера Зауербрух був затриманий і неодноразово допитаний гестапо, проте згодом звільнений через впливові зв'язки і брак доказів.

Після війни потрапив у радянський полон, проте зміг втекти. Згодом потрапив у американський полон, з якого був звільнений у 1947 році. Займався медичними дослідженнями, які так і не зміг завершити через брак коштів. У 1948 році прийнятий як асистент директора в компанію Deutsche Vacuum Oil A.G. В 1952 році став членом Європейського оборонного товариства. В 1952 повернувся в Mobil Oil AG (нова назва Deutsche Vacuum Oil A.G.). В 1955 році став начальником відділу продажу в Нюрнберзі, згодом — у Дюссельдорфі. В 1958 році став членом правління. Піднявся до заступника генерального директора Mobil Oil AG в Німеччині зі штаб-квартирою в Гамбурзі. В 1977 році покинув службу в компанії.

Нагороди 

Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу (4 роки)
Залізний хрест 
 2-го класу
 1-го класу (1940) — за заслуги під час Французької кампанії.
 Нагрудний знак «За танкову атаку»
 Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42»
 Лицарський хрест Залізного хреста (4 січня 1943)
 Німецький хрест в золоті (30 грудня 1944)

Література 

 Dieter Krüger: Das Amt Blank. Die schwierige Gründung des Bundesministeriums für Verteidigung (= Einzelschriften zur Militärgeschichte. 38). Rombach, Freiburg im Breisgau 1993, ISBN 3-7930-0198-9, S. 196.
 Werner E. Gerabek: Peter Sauerbruch. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, S. 459 f. (Digitalisat).
 Christian Hartmann: Wehrmacht im Ostkrieg. Front und militärisches Hinterland 1941/42 (= Quellen und Darstellungen zur Zeitgeschichte. Bd. 75). 2. Auflage, Oldenburg, München 2010, ISBN 978-3-486-70225-5, S. 174.
 Peter Hoffmann: Stauffenbergs Freund. Die tragische Geschichte des Widerstandskämpfers Joachim Kuhn. Beck, München 2007, ISBN 978-3-406-55810-8, S. 55.

Примітки 

Учасники Сталінградської битви
Учасники битви за Москву
Учасники Курської битви
Петер Зауербрух ( ; , Цюрих , Швейцарія — , Бонн , Німеччина ) — учасник Другої світової війни , оберст - лейтенант ( підполковник ) вермахту . Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста . Біографія Молодший син відомого німецького хірурга Фердинанда Зауербруха . Вроці родина переїхала до Мюнхена , де Петер навчався в Терезинській гімназії , вроці — до Берліна . Вроці Зауербрух закінчив середню школу і вступив на службу вий ( баварський ) кінний полк . Закінчив кавалерійську школу рейхсверу і вроці отримав звання лейтенанта . Учасник Польської і Французької кампаній та Німецько - радянської війни , в тому числі : битви за Смоленськ , битви за Москву , другої битви за Харків , Сталінградської битви , битви на Курській дузі і Празької операції . Зауербрух був близьким другом Клауса фон Штауффенберга . Після вчиненого Штауффенбергом невдалого замаху на Гітлера Зауербрух був затриманий і неодноразово допитаний гестапо , проте згодом звільнений через впливові зв'язки і брак доказів . Після війни потрапив у радянський полон , проте зміг втекти . Згодом потрапив у американський полон , з якого був звільнений уроці . Займався медичними дослідженнями , які так і не зміг завершити через брак коштів . Уроці прийнятий як асистент директора в компанію Deutsche Vacuum Oil A . G . Вроці став членом Європейського оборонного товариства . Вповернувся в Mobil Oil AG ( нова назва Deutsche Vacuum Oil A . G . ) . Вроці став начальником відділу продажу в Нюрнберзі , згодом — у Дюссельдорфі . Вроці став членом правління . Піднявся до заступника генерального директора Mobil Oil AG в Німеччині зі штаб - квартирою в Гамбурзі . Вроці покинув службу в компанії . Нагороди Медаль « За вислугу років у Вермахті » го класуроки ) Залізний хрест го класу го класу — за заслуги під час Французької кампанії . Нагрудний знак « За танкову атаку » Медаль « За зимову кампанію на Сході42 » Лицарський хрест Залізного хрестасічня Німецький хрест в золотігрудня Література Dieter Krüger : Das Amt Blank . Die schwierige Gründung des Bundesministeriums für Verteidigung ( = Einzelschriften zur Militärgeschichte . Rombach , Freiburg im Breisgau ISBN0198 - 9 , S . Werner E . Gerabek : Peter Sauerbruch . In : Neue Deutsche Biographie ( NDB ) . Band Duncker & Humblot , Berlin ISBN11203 - 2 , S .f . ( Digitalisat ) . Christian Hartmann : Wehrmacht im Ostkrieg . Front und militärisches Hinterland42 ( = Quellen und Darstellungen zur Zeitgeschichte . Bd . Auflage , Oldenburg , München ISBN486 - 70225 - 5 , S . Peter Hoffmann : Stauffenbergs Freund . Die tragische Geschichte des Widerstandskämpfers Joachim Kuhn . Beck , München ISBN406 - 55810 - 8 , S . Примітки Учасники Сталінградської битви Учасники битви за Москву Учасники Курської битви