Тарасенко Марія Іванівна
Марія Тарасенко (?, Вороніж — †28 серпня 1922 року Київ) — підпільниця, зв'язкова штабу Армії Української Народної Республіки у Чернігівській губернії, тепер Сумська область. Жертва російсько-більшовицького окупаційного терору.

Життєпис

Походження та навчання 
Марія Тарасенко походила зі старовинного козацького роду. Народилась вона в селі Вороніж (тепер Шосткинський район Сумської області) в родині відомого українського діяча Івана Васильовича Тарасенка, який ще в 1905 році був висланий царською владою за межі губернії. У 1917 році Марія Тарасенко, гімназистка випускного класу, входила в «Осередок українців-середньошкільників Києва» і брала участь в організаційній та культурно-освітній роботі. Разом з Ігорем Лоським, який пізніше став учасником бою під Крутами, вона ходила до генерального секретаря народної освіти Івана Стешенка у справі створення бібліотеки і видання власного часопису. Навчалася у Київському університеті святого Володимира. Навчання було перерване, бо Марія Тарасенко з подругою Анастасією Гудимович вступили до студентського куреня Січових стрільців і вирушили на російський фронт під Крути.
Дізнавшись про трагічну загибель друзів-студентів, Марія опікувалась життям товаришів, які воювали, відвідувала в лікарні хворих і поранених.

Зв'язкова при дивізії Сірожупанників 
Протягом двох років виконувала обов'язки сестри-жалібниці, зв'язкової та розвідниці при Дивізії Сірожупанників Армії УНР, яка дислокувалась на Конотопщині і Кролевеччині. У добу Гетьманату Павла Скоропадського дивізія охороняла від більшовиків північні кордони України. Сірожупанна дивізія назву дістала від уніформи, яку носили солдати: короткий сірий жупан, сірі галіфе, сіра із сірим шликом шапка, на якій була уміщена синьо-жовта кокарда з тризубом. Армія була виснажена тифом і боями з переважаючими силами ворога. Марія виконувала небезпечні і відповідальні завдання, ризикуючии життям. Пізніше Марія була зв'язковою штабу Армії Української Народної Республіки з повстанцями Шосткинщини, Глухівщини та Конотопщини.

У Козачій Раді 
На початку 1920 року, подолавши тисячу верст, добралась у Воронеж до рідної хати після дворічної невідомості. На початку 1920-х рокв на півночі теперішньої Сумщини діяло кілька повстанських загонів, деякі з них контролювали значну територію. Для координації дій таких загонів з урядом УНР було створено повстанком Козача Рада з центром у Києві. У жовтні 1921 року Марія вступила в Козачу Раду, надавала свою квартиру під місце явок членів організації. Марія Тарасенко і Анастасія Гудимович стали зв'язковими штабу. Вони готували відповідних людей для великого повстання у слушний час.
Взимку 1922 року в київському помешканні появився хлопець, «товариш із-за кордону». Як виявилося, то був провокатор.

У лютому 1922 року чекісти обступили будинок № 30 по Великій Підвальній у Києві, де на той час мешкав її батько Іван Тарасенко. На той час туди з'їхались на нараду члени «Козачої ради». Серед арештованих була Марія Тарасенко з чотирнадцятирічним братом і батьком.

Батько Марії Іван Тарасенко проходив у справі ще й як діяч УАПЦ, секретар першого Всеукраїнського Православного Церковного Собору (1921) та Всеукраїнської Православної Ради. Разом з іншими 43 прихильниками УАПЦ, був захоплений у полон російською контррозвідкою і розстріляний .

Розстріл на Липках 
У Витязі із Постанови про закінчення слідства у справі участі Тарасенко Марії у підпільній організації «Козача Рада» було зазначено, що цілком доведено, що
«в 1919 році добровільно вступила в Петлюрівську армію, що в жовтні 1921 року вступила в Козачу Раду, що надавала свою квартиру під місце явок членів організації, що зв'язала Миколу Лозовика з членами Харківської організації, що приймала у себе на квартирі прибувших у підпілля з Румунії».
  
У ніч з 27 на 28 серпня 1922 року 82 особи на чолі із сотником Лозовиком, в тому числі Марія Тарасенко зі своїм батьком були розстріляні на Липках у Києві. На Шосткинщині, Глухівщині та Конотопщині були проведені арешти місцевих підпільників.

Див. також 
 Тарасенко Іван Васильович
 Гудимович Анастасія

Джерела 
 Сумчани в боротьбі за волю. 10 біографій: збірка статей / Геннадій Іванущенко; Сум. обл. орг. Нац. спілки карєзнавців України, Держ. архів. Сум. обл., Центр дослідж. визвол. руху. — Вид. 2-ге, доопрац. — Суми: Мрія, 2016. — 191 с. — ISBN 978-966-473-209-0.
 Повстанський рух 20-30 років XX ст. на Сумщині: збірник / Сум. обл. орг. Нац. спілки краєзнавців України, Держ. архів Сум. обл.; авт.-упоряд. Г. М. Іванущенко. — Вид. 2-ге, доопрац.. — Суми: Мрія, 2016.. — 339 с. — ISBN 978-966-473-212-0.
 Дівчата у революції: зв'язкові армії УНР

Вояки Армії УНР
Сірожупанники
Українські жінки-військовики
Уродженці Воронежа (Сумська область)
Розстріляні в Українській РСР
Жінки, розстріляні в СРСР
Страчені українські жінки
Марія Тарасенко ( ? , Вороніж — † 28 серпняроку Київ ) — підпільниця , зв'язкова штабу Армії Української Народної Республіки у Чернігівській губернії , тепер Сумська область . Жертва російсько - більшовицького окупаційного терору . Життєпис Походження та навчання Марія Тарасенко походила зі старовинного козацького роду . Народилась вона в селі Вороніж ( тепер Шосткинський район Сумської області ) в родині відомого українського діяча Івана Васильовича Тарасенка , який ще вроці був висланий царською владою за межі губернії . Уроці Марія Тарасенко , гімназистка випускного класу , входила в « Осередок українців - середньошкільників Києва » і брала участь в організаційній та культурно - освітній роботі . Разом з Ігорем Лоським , який пізніше став учасником бою під Крутами , вона ходила до генерального секретаря народної освіти Івана Стешенка у справі створення бібліотеки і видання власного часопису . Навчалася у Київському університеті святого Володимира . Навчання було перерване , бо Марія Тарасенко з подругою Анастасією Гудимович вступили до студентського куреня Січових стрільців і вирушили на російський фронт під Крути . Дізнавшись про трагічну загибель друзів - студентів , Марія опікувалась життям товаришів , які воювали , відвідувала в лікарні хворих і поранених . Зв'язкова при дивізії Сірожупанників Протягом двох років виконувала обов'язки сестри - жалібниці , зв'язкової та розвідниці при Дивізії Сірожупанників Армії УНР , яка дислокувалась на Конотопщині і Кролевеччині . У добу Гетьманату Павла Скоропадського дивізія охороняла від більшовиків північні кордони України . Сірожупанна дивізія назву дістала від уніформи , яку носили солдати : короткий сірий жупан , сірі галіфе , сіра із сірим шликом шапка , на якій була уміщена синьо - жовта кокарда з тризубом . Армія була виснажена тифом і боями з переважаючими силами ворога . Марія виконувала небезпечні і відповідальні завдання , ризикуючии життям . Пізніше Марія була зв'язковою штабу Армії Української Народної Республіки з повстанцями Шосткинщини , Глухівщини та Конотопщини . У Козачій Раді На початкуроку , подолавши тисячу верст , добралась у Воронеж до рідної хати після дворічної невідомості . На початкух рокв на півночі теперішньої Сумщини діяло кілька повстанських загонів , деякі з них контролювали значну територію . Для координації дій таких загонів з урядом УНР було створено повстанком Козача Рада з центром у Києві . У жовтніроку Марія вступила в Козачу Раду , надавала свою квартиру під місце явок членів організації . Марія Тарасенко і Анастасія Гудимович стали зв'язковими штабу . Вони готували відповідних людей для великого повстання у слушний час . Взимкуроку в київському помешканні появився хлопець , « товариш із-за кордону » . Як виявилося , то був провокатор . У лютомуроку чекісти обступили будинок № 30 по Великій Підвальній у Києві , де на той час мешкав її батько Іван Тарасенко . На той час туди з'їхались на нараду члени « Козачої ради » . Серед арештованих була Марія Тарасенко з чотирнадцятирічним братом і батьком . Батько Марії Іван Тарасенко проходив у справі ще й як діяч УАПЦ , секретар першого Всеукраїнського Православного Церковного Соборута Всеукраїнської Православної Ради . Разом з іншимиприхильниками УАПЦ , був захоплений у полон російською контррозвідкою і розстріляний \ . Розстріл на Липках У Витязі із Постанови про закінчення слідства у справі участі Тарасенко Марії у підпільній організації « Козача Рада » було зазначено , що цілком доведено , що « вроці добровільно вступила в Петлюрівську армію , що в жовтніроку вступила в Козачу Раду , що надавала свою квартиру під місце явок членів організації , що зв'язала Миколу Лозовика з членами Харківської організації , що приймала у себе на квартирі прибувших у підпілля з Румунії » . У ніч знасерпнярокуособи на чолі із сотником Лозовиком , в тому числі Марія Тарасенко зі своїм батьком були розстріляні на Липках у Києві . На Шосткинщині , Глухівщині та Конотопщині були проведені арешти місцевих підпільників . Див . також Тарасенко Іван Васильович Гудимович Анастасія Джерела Сумчани в боротьбі за волю . біографій : збірка статей / Геннадій Іванущенко ; Сум . обл . орг . Нац . спілки карєзнавців України , Держ . архів . Сум . обл . , Центр дослідж . визвол . руху . — Вид.ге , доопрац . — Суми : Мрія , — с . — ISBN473 - 209-0 . Повстанський рухроків XX ст . на Сумщині : збірник / Сум . обл . орг . Нац . спілки краєзнавців України , Держ . архів Сум . обл . ; авт . -упоряд . Г . М . Іванущенко . — Вид.ге , доопрац .. — Суми : Мрія , . — с . — ISBN473 - 212-0 . Дівчата у революції : зв'язкові армії УНР Вояки Армії УНР Сірожупанники Українські жінки - військовики Уродженці Воронежа ( Сумська область ) Розстріляні в Українській РСР Жінки , розстріляні в СРСР Страчені українські жінки