Адо Андеркопп
Адо Андеркопп (; 6 січня 1894, Ревельська губернія, Російська імперія — 30 липня 1941, Таллінн, Естонія) — естонський політичний і державний діяч, дипломат, журналіст, редактор, спортсмен.

Біографія 
Син фермера. Після закінчення в 1913 році Ревельської гімназії Густава Адольфа, до 1917 вивчав право в Петроградському університеті. У 1917 — чиновник МВС і Міністерства торгівлі і промисловості Росії.

Був одним із творців у 1917 році партії праці Естонії (соціал-демократичної орієнтації, з середини 1920-х років — правоцентристська партія).

Після здобуття державної незалежності Естонії в 1918 і естонської війни за незалежність проти Радянської Росії (1918-1920 рр.) Андеркопп взяв участь в організації воєнізованих частин у північно-східній частині Естонії.

Член Естляндських Установчих Зборів (1919-1920), депутат парламенту Естонії (Рійгікогу), Національних Зборів і Державних Зборів.

У 1921-1929 — відповідальний редактор партійної газети «Вільна країна» («Vaba Maa»). З 1923 по 1929 — голова ЦК естонської партії праці.

З 2 серпня 1923 по 19 лютого 1924 — міністр оборони Естонії.

З 12 квітня 1930 по 12 лютого 1931 — міністр юстиції і внутрішніх справ.

З 19 лютого 1932 по 19 липня 1932 — міністр внутрішніх справ.

З 19 липня 1932 по 18 травня 1933 — міністр юстиції і внутрішніх справ.

З 1921 по 1925 входив до складу естонської делегації на Асамблеях Ліги Націй.

Крім того, був відомим спортивним діячем Естонії. Один із засновників Естонського олімпійського комітету, команда незалежної Естонії брала участь в Олімпійських іграх в 1920-1936 роках.

З 1920 був головою естонської спортивної конфедерації (Eesti Spordi Liit), президентом Естонського футбольного союзу (1930-1939) і талліннського футбольного клубу «Kalev» (1920-1921, 1923 і 1934-1940). З 1928 року проживав у Таллінні в будинку № 18 по Великій Американській вулиці. 

Після загарбання Естонії Радянським Союзом 22 липня 1940 року заарештований. 28 липня 1941 засуджений до смертної кари. Два дні потому розстріляний в Талліні.

Нагороди 
 Орден Орлиного хреста 1 класу (1930)
 Орден Естонського Червоного Хреста 2 класу (1933)
 Орден Білої зірки 2 класу (1938)

Примітки

Посилання 
 Біографія 
  
 Biograafia

Джерела 
 Õitsituled nr1 1922 (lk 45) Eesti ajakirjanikud — Lühikesed eluloolised andmed 

Міністри внутрішніх справ Естонії
Міністри юстиції Естонії
Репресовані в СРСР
Убиті політики
Дипломати Естонії
Випускники юридичного факультету Санкт-Петербурзького державного університету
Спортсмени
Редактори
Міністри оборони Естонії
Уродженці Естонії
Адо Андеркопп ( ; січня Ревельська губернія , Російська імперія — липня Таллінн , Естонія ) — естонський політичний і державний діяч , дипломат , журналіст , редактор , спортсмен . Біографія Син фермера . Після закінчення вроці Ревельської гімназії Густава Адольфа , довивчав право в Петроградському університеті . У — чиновник МВС і Міністерства торгівлі і промисловості Росії . Був одним із творців уроці партії праці Естонії ( соціал - демократичної орієнтації , з серединих років — правоцентристська партія ) . Після здобуття державної незалежності Естонії ві естонської війни за незалежність проти Радянської Росіїрр . ) Андеркопп взяв участь в організації воєнізованих частин у північно - східній частині Естонії . Член Естляндських Установчих Зборів депутат парламенту Естонії ( Рійгікогу ) , Національних Зборів і Державних Зборів . У — відповідальний редактор партійної газети « Вільна країна » ( « Vaba Maa » ) . Зпо — голова ЦК естонської партії праці . Зсерпняполютого — міністр оборони Естонії . Зквітняполютого — міністр юстиції і внутрішніх справ . Злютогополипня — міністр внутрішніх справ . Злипняпотравня — міністр юстиції і внутрішніх справ . Зповходив до складу естонської делегації на Асамблеях Ліги Націй . Крім того , був відомим спортивним діячем Естонії . Один із засновників Естонського олімпійського комітету , команда незалежної Естонії брала участь в Олімпійських іграх вроках . Збув головою естонської спортивної конфедерації ( Eesti Spordi Liit ) , президентом Естонського футбольного союзуі талліннського футбольного клубу « Kalev» і Зроку проживав у Таллінні в будинку № по Великій Американській вулиці . Після загарбання Естонії Радянським Союзомлипняроку заарештований . липнязасуджений до смертної кари . Два дні потому розстріляний в Талліні . Нагороди Орден Орлиного хрестакласу Орден Естонського Червоного Хрестакласу Орден Білої зіркикласу Примітки Посилання Біографія Biograafia Джерела Õitsituled nr1( lkEesti ajakirjanikud — Lühikesed eluloolised andmed Міністри внутрішніх справ Естонії Міністри юстиції Естонії Репресовані в СРСР Убиті політики Дипломати Естонії Випускники юридичного факультету Санкт - Петербурзького державного університету Спортсмени Редактори Міністри оборони Естонії Уродженці Естонії