Казка про попа і наймита його Балду
«Казка про попа і наймита його Балду» () — віршована казка російського поета О. С. Пушкіна, написана в Болдіні 13 вересня 1830 року. Основою їй послугувала російська народна казка, записана автором у Михайловському зі слів Аріни Родіонівни. За життя поета не друкувалася.

Перший український переклад, виконаний Миколою Вороним, видано в 1930 році видавництвом «ДВУ». Найбільшу відомість отримав переклад М. Т. Рильського, уперше опублікований у 1936 році.

Сюжет 
Казка починається класичним зачином: «Жив собі піп, // Околоту сніп…» (в оригіналі: «Жил-был поп, // Толоконный лоб…»). Далі розповідається, як він ходив по ринку і зустрівся з мужичком на ім'я Балда, який запропонував себе в наймити за незвичайну плату — «три щиглі тобі в лоб од мене». Після цього зажив Балда «в поповім домі» і став старанно працювати. Коли строк служби наймита почав збігати, попа став долати страх перед близькою розплатою. Він за порадою попаді дає Балді наперед нездійсненне доручення — виправити «подать із бісоти». Незворушний Балда відправляється виконувати попів наказ. На березі моря він зустрічає старого Біса, потім хитрістю бере верх над його внуком у змаганнях, після чого чорти вимушені назбирати йому «повний мішок податі». Повернувшись до попа, Балда віддає йому подать і вимагає плати за роботу. Піп підставив лоб і отримав своє сповна: після третього щигля «геть з розуму спав». Закінчується казка мораллю: «А Балда похитав з докором головою: // „Не вганяв би ти, попе, за дешевиною!“».

Історія 
Основним джерелом для Пушкіна послужила почута ним російська народна казка. У зошиті від 1824 року Пушкін написав:

Закінчується епізодом лікування Балдою царської дочки: «Була у царя дочка, одержима бісом — Балда під страхом шибениці береться вилікувати царівну — з нею ночує — бере з собою горіхи залізні і старі карти та молоток — змушує гризти залізні горіхи знайоме бісеня; грає з ним у щиглі і б'є бісеня молотком».

Пушкін читав цю казку влітку 1831 року Миколі Гоголю в Царському Селі. Гоголь писав Григорію Данилевському (у листі від 2 листопада 1831 року), що Пушкін читав йому «казки російські народні — не то що „Руслан і Людмила“, але цілком російські». Далі про цю казку: «Одна казка навіть без розміру, тільки з римами і принада неуявна». Вказання Гоголя «без розміру» пов'язане з тим, що казка написана акцентним віршем з парними римами, стилізованим під райошник. Уперше надрукована Василем Жуковським у 1840 році. З міркувань цензури Жуковський замінив попа на «Кузьму Остолопа» («Жил-был купец Кузьма Остолоп // По прозванию Осиновый Лоб…»). Далі слово попъ повсюди в тексті був замінене на Кузьма, попадья на хозяйка, поповна — на дочка, а попенокъ — на сыночокъ. Тільки в 1882 році в зібранні пушкінських творів за редакцією П. О. Єфремова казка вперше надрукована в авторській версії. У народних виданнях до початку XX століття вона видавалася, як і колись, з «Кузьмою Остолопом». У теперішній час окремі діячі РПЦ видають редакцію Жуковського і роблять спроби її популяризації.

Ім'я наймита ( — «бевзь, бовдур») не носить відтінку осуду чи глузування (що вступало в суперечність з усім змістом казки), а вжите народному значенні: згідно зі словником Даля, в Нижньогородській губернії слово балда означає «лісова кривулина, товсте кореневище, палиця, дрюк». У XVII—XVIII століттях «Балда» було російським прізвищним чоловічим ім'ям. Перша його згадка належить до 1564 року, напочатку XVIII століття воно було заборонене урядом Петра I разом з іншими нецерковними іменами.

Екранізації 

У СРСР за казкою було створено кілька мультфільмів:
 «Казка про попа і наймита його Балду» (1933—1936) — мальований мультфільм Михайла Цехановского, композитор Дмитро Шостакович. Відзнятий матеріал фільму був втрачений при пожежі на складі «Ленфільму» на початку німецько-радянської війни, зберігся лише шестихвилинний фрагмент «Базар». Оскільки у 1936 році проти Шостаковича почалася критична кампанія, музика до фільму була написана ним тільки частково. У 2005 році учень композитора Вадим Біберган надав їй закінченого вигляду (прем'єра композиції сталася в 2006 році).
 «Казка про попа і наймита його Балду» (1940) — мальований мультфільм Пантелеймона Сазонова, композитор Йосип Ковнер.
 «Казка про попа і наймита його Балду» (1956) — ляльковий мультфільм Анатолія Карановича, композитор Микола Пейко.
 «Казка про попа і наймита його Балду» (1973) — мальований мультфільм Інесси Ковалевської, композитор Анатолій Биканов.

Реакція церкви 
Противники пушкінського сюжету (зазвичай з православного духовенства) засновують свою критику на першій, сатиричній, інтерпретації сюжету. Вже у 1873 році священик К. Д. Думітраков зазначає, що «горезвісна казка знаменитого Пушкіна… не вчить нічому доброму».

У 2011 році в Армавірі вийшов новий варіант «Казки про попа і наймита його Балду» О. С. Пушкіна, де замінено слово поп на купец. На думку священика Армавірського Свято-Троїцького собору отця Павла, цензуроване перевидання є «відновленням історичної справедливості», оскільки, на його думку, «Пушкін був людиною віруючою» і не міг висміювати церкву.

Примітки

Література

Посилання 
 «Казка про попа і наймита його Балду» в українському перекладі М. Т. Рильського 
 «Сказка о купце Кузьме Остолопе и работнике его Балде» з ілюстраціями А. Кареліна 
 «Сказка о попе и о работнике его Балде» .
 «Сказка о попе и о работнике его Балде» с иллюстрациями Б. Дехтерева, Москва, Государственное издательство детской литературы министерства просвещения РСФСР, 1953 г. на сайте www.web-yan.com 
 «Сказка о попе и работнике его Балде »

Віршовані казки
Казки Олександра Пушкіна
Казки російською мовою
« Казка про попа і наймита його Балду » ( ) — віршована казка російського поета О . С . Пушкіна , написана в Болдінівересняроку . Основою їй послугувала російська народна казка , записана автором у Михайловському зі слів Аріни Родіонівни . За життя поета не друкувалася . Перший український переклад , виконаний Миколою Вороним , видано вроці видавництвом « ДВУ » . Найбільшу відомість отримав переклад М . Т . Рильського , уперше опублікований уроці . Сюжет Казка починається класичним зачином : « Жив собі піп , / / Околоту сніп … » ( в оригіналі : « Жил - был поп , / / Толоконный лоб … » ) . Далі розповідається , як він ходив по ринку і зустрівся з мужичком на ім'я Балда , який запропонував себе в наймити за незвичайну плату — « три щиглі тобі в лоб од мене » . Після цього зажив Балда « в поповім домі » і став старанно працювати . Коли строк служби наймита почав збігати , попа став долати страх перед близькою розплатою . Він за порадою попаді дає Балді наперед нездійсненне доручення — виправити « подать із бісоти » . Незворушний Балда відправляється виконувати попів наказ . На березі моря він зустрічає старого Біса , потім хитрістю бере верх над його внуком у змаганнях , після чого чорти вимушені назбирати йому « повний мішок податі » . Повернувшись до попа , Балда віддає йому подать і вимагає плати за роботу . Піп підставив лоб і отримав своє сповна : після третього щигля « геть з розуму спав » . Закінчується казка мораллю : « А Балда похитав з докором головою : / / „ Не вганяв би ти , попе , за дешевиною ! “ » . Історія Основним джерелом для Пушкіна послужила почута ним російська народна казка . У зошиті відроку Пушкін написав : Закінчується епізодом лікування Балдою царської дочки : « Була у царя дочка , одержима бісом — Балда під страхом шибениці береться вилікувати царівну — з нею ночує — бере з собою горіхи залізні і старі карти та молоток — змушує гризти залізні горіхи знайоме бісеня ; грає з ним у щиглі і б'є бісеня молотком » . Пушкін читав цю казку вліткуроку Миколі Гоголю в Царському Селі . Гоголь писав Григорію Данилевському ( у листі відлистопадароку ) , що Пушкін читав йому « казки російські народні — не то що „ Руслан і Людмила “ , але цілком російські » . Далі про цю казку : « Одна казка навіть без розміру , тільки з римами і принада неуявна » . Вказання Гоголя « без розміру » пов'язане з тим , що казка написана акцентним віршем з парними римами , стилізованим під райошник . Уперше надрукована Василем Жуковським уроці . З міркувань цензури Жуковський замінив попа на « Кузьму Остолопа » ( « Жил - был купец Кузьма Остолоп / / По прозванию Осиновый Лоб … » ) . Далі слово попъ повсюди в тексті був замінене на Кузьма , попадья на хозяйка , поповна — на дочка , а попенокъ — на сыночокъ . Тільки вроці в зібранні пушкінських творів за редакцією П . О . Єфремова казка вперше надрукована в авторській версії . У народних виданнях до початку XX століття вона видавалася , як і колись , з « Кузьмою Остолопом » . У теперішній час окремі діячі РПЦ видають редакцію Жуковського і роблять спроби її популяризації . Ім'я наймита ( — « бевзь , бовдур » ) не носить відтінку осуду чи глузування ( що вступало в суперечність з усім змістом казки ) , а вжите народному значенні : згідно зі словником Даля , в Нижньогородській губернії слово балда означає « лісова кривулина , товсте кореневище , палиця , дрюк » . У XVII — XVIII століттях « Балда » було російським прізвищним чоловічим ім'ям . Перша його згадка належить дороку , напочатку XVIII століття воно було заборонене урядом Петра I разом з іншими нецерковними іменами . Екранізації У СРСР за казкою було створено кілька мультфільмів : « Казка про попа і наймита його Балду » 1936 ) — мальований мультфільм Михайла Цехановского , композитор Дмитро Шостакович . Відзнятий матеріал фільму був втрачений при пожежі на складі « Ленфільму » на початку німецько - радянської війни , зберігся лише шестихвилинний фрагмент « Базар » . Оскільки уроці проти Шостаковича почалася критична кампанія , музика до фільму була написана ним тільки частково . Уроці учень композитора Вадим Біберган надав їй закінченого вигляду ( прем'єра композиції сталася вроці ) . « Казка про попа і наймита його Балду » — мальований мультфільм Пантелеймона Сазонова , композитор Йосип Ковнер . « Казка про попа і наймита його Балду » — ляльковий мультфільм Анатолія Карановича , композитор Микола Пейко . « Казка про попа і наймита його Балду » — мальований мультфільм Інесси Ковалевської , композитор Анатолій Биканов . Реакція церкви Противники пушкінського сюжету ( зазвичай з православного духовенства ) засновують свою критику на першій , сатиричній , інтерпретації сюжету . Вже уроці священик К . Д . Думітраков зазначає , що « горезвісна казка знаменитого Пушкіна … не вчить нічому доброму » . Уроці в Армавірі вийшов новий варіант « Казки про попа і наймита його Балду » О . С . Пушкіна , де замінено слово поп на купец . На думку священика Армавірського Свято-Троїцького собору отця Павла , цензуроване перевидання є « відновленням історичної справедливості » , оскільки , на його думку , « Пушкін був людиною віруючою » і не міг висміювати церкву . Примітки Література Посилання « Казка про попа і наймита його Балду » в українському перекладі М . Т . Рильського « Сказка о купце Кузьме Остолопе и работнике его Балде » з ілюстраціями А . Кареліна « Сказка о попе и о работнике его Балде » \ . « Сказка о попе и о работнике его Балде » с иллюстрациями Б . Дехтерева , Москва , Государственное издательство детской литературы министерства просвещения РСФСР , г . на сайте www.web-yan.com « Сказка о попе и работнике его Балде » Віршовані казки Казки Олександра Пушкіна Казки російською мовою