Медіафілософія
Медіафілософія (від грец. Μέσov méson, «середній», «посередник»; φιλοσοφία дослівно «любомудріє; любов до мудрості») — підхід до розуміння медіапростору, актуальний напрямок гуманітарної думки, яке акцентує свою увагу на вивченні теорії і філософії медіа, як у широкому розумінні поняття "медіа"(універсальний посередник у спілкуванні), так і у вузькому (ЗМІ). Фактично, практика філософствування про медіа як засіб та інструмент опосередкування майже так само стара, як сама філософія. Філософія займалася вивченням безлічі питань про характер форм медіа та їхні стосунки до людської чутливості..

Історія сучасної Медіафілософії 
Філософія засобів масової інформації була предметом постійних дискусій в рамках німецькомовних академій, принаймні, з тих пір, як у 2000 році  опублікував книгу на цю тему. Протягом останнього десятиліття філософія засобів масової інформації перетворилася в дискусійний область, обговорювану з дисциплінарних кордонів.

Хоча філософія засобів масової інформації позначена як міждисциплінарна завдання, її в основному розглядають як субдисциплін філософії, а не дослідження в засобах масової інформації.Вельми специфічний для німецькомовного контексту кілька вчених активно брали участь в дискусіях по філософії засобів масової інформації. Крім публікації «Hartmann Medienphilosohie»,  часто виступав за прагматичну філософію засобів масової інформації.

Потім в 2003 році , Олександр Рослер і Сандбот опублікували антологію, суттю якої було прояснити термін «філософія засобів масової інформації».

З іншого боку, філософ Мартін Сил лаконічно сприймав це як «проходить феномен», в той час як італійський соціолог Олена Еспозіто не бачила реальної потреби в створенні області філософії засобів масової інформації.

Ще багато хто сумнівається в термінах філософії засобів масової інформації, розглядаючи її як ще один дисциплінарний клінч, тенденцію до обговорення та академічну моду.

Якщо ми зробимо крок назад, то побачимо, що на карту поставлена концепція, згідно з якою ні філософія, ні медіа-дослідження не можуть обійти філософські роздуми про ЗМІ.

Це особливо важливо в епоху медіалізації (іноді також описуваної з точки зору медиатизации) і ubiquiqitous digital media. Хоча філософські роздуми про те, що ми сьогодні розуміємо як ЗМІ, не є чимось новим, просто раніше ЗМІ не розглядалися як предмет вивчення дисципліни філософії.

Ростислав Димерець пропонує ширший підхід до розуміння медіа, а саме - як універсального посередника у спілкуванні як основі різноманітних формоутворень, від найпростіших аспектів буття до найскладніших інформаційних систем.

Тематичне поле досліджень Медіафілософія 

Областю дослідження Медіафілософія є:
 Методологічні проблеми вивчення медіареальності
 Тілесність і медіальної
 Роль медіа у формуванні актуальною картини світу
 Постінформаційною суспільство: цінність повноти переживання
 Медіа як умова глобалізації
 Медіаекологія соціального простору
 Позиція інтелектуала в медіапросторі
 Співвідношення мови візуального представлення і вербального мови
 Візуальний образ як основа медіареальності
 Аналогова і цифрова фотографія
 Теорія мистецтва в епоху мас-медіа
 Комп'ютерні ігри

Обговорення 

Не доводиться сумніватися в тому, що засоби масової інформації мають величезний вплив на наші суспільства медіа-культури. Засоби масової інформації впливають на наше сприйняття і наші знання, нашу пам'ять, а також наші емоції. Вони створюють громадські сфери і громадську думку, породжують медіа-реалії.

Засоби масової інформації формують нашу соціалізацію і наше співтовариство. Вони перетворять економіку, політику, науку, релігію і право. «Що ми знаємо про наше суспільство і навіть про світ в якому ми живемо, ми дізнаємося через ЗМІ».

Відповідно, ЗМІ стали першорядним предметом міждисциплінарних дискурсів в останні десятиліття у всьому світі. Всі розробки Медіафілософія стали предметом наукового аналізу, а також частиною медійних програм.

Однак, до цього часу не існує встановленої дисципліни під назвою «філософія ЗМІ». Навпаки, різні підходи до філософського аналізу медіа неоднорідні і не мають міцної теоретичної основи, а також дисциплінарної організації. Деякі вчені навіть вважають, що засоби масової інформації навіть не входять в компетенцію філософів.

Зноски 

Медиа
Медіафілософія ( від грец . Μέσov méson , « середній » , « посередник » ; φιλοσοφία дослівно « любомудріє ; любов до мудрості » ) — підхід до розуміння медіапростору , актуальний напрямок гуманітарної думки , яке акцентує свою увагу на вивченні теорії і філософії медіа , як у широкому розумінні поняття " медіа " ( універсальний посередник у спілкуванні ) , так і у вузькому ( ЗМІ ) . Фактично , практика філософствування про медіа як засіб та інструмент опосередкування майже так само стара , як сама філософія . Філософія займалася вивченням безлічі питань про характер форм медіа та їхні стосунки до людської чутливості .. Історія сучасної Медіафілософії Філософія засобів масової інформації була предметом постійних дискусій в рамках німецькомовних академій , принаймні , з тих пір , як уроці опублікував книгу на цю тему . Протягом останнього десятиліття філософія засобів масової інформації перетворилася в дискусійний область , обговорювану з дисциплінарних кордонів . Хоча філософія засобів масової інформації позначена як міждисциплінарна завдання , її в основному розглядають як субдисциплін філософії , а не дослідження в засобах масової інформації . Вельми специфічний для німецькомовного контексту кілька вчених активно брали участь в дискусіях по філософії засобів масової інформації . Крім публікації « Hartmann Medienphilosohie » , часто виступав за прагматичну філософію засобів масової інформації . Потім вроці , Олександр Рослер і Сандбот опублікували антологію , суттю якої було прояснити термін « філософія засобів масової інформації » . З іншого боку , філософ Мартін Сил лаконічно сприймав це як « проходить феномен » , в той час як італійський соціолог Олена Еспозіто не бачила реальної потреби в створенні області філософії засобів масової інформації . Ще багато хто сумнівається в термінах філософії засобів масової інформації , розглядаючи її як ще один дисциплінарний клінч , тенденцію до обговорення та академічну моду . Якщо ми зробимо крок назад , то побачимо , що на карту поставлена концепція , згідно з якою ні філософія , ні медіа - дослідження не можуть обійти філософські роздуми про ЗМІ . Це особливо важливо в епоху медіалізації ( іноді також описуваної з точки зору медиатизации ) і ubiquiqitous digital media . Хоча філософські роздуми про те , що ми сьогодні розуміємо як ЗМІ , не є чимось новим , просто раніше ЗМІ не розглядалися як предмет вивчення дисципліни філософії . Ростислав Димерець пропонує ширший підхід до розуміння медіа , а саме - як універсального посередника у спілкуванні як основі різноманітних формоутворень , від найпростіших аспектів буття до найскладніших інформаційних систем . Тематичне поле досліджень Медіафілософія Областю дослідження Медіафілософія є : Методологічні проблеми вивчення медіареальності Тілесність і медіальної Роль медіа у формуванні актуальною картини світу Постінформаційною суспільство : цінність повноти переживання Медіа як умова глобалізації Медіаекологія соціального простору Позиція інтелектуала в медіапросторі Співвідношення мови візуального представлення і вербального мови Візуальний образ як основа медіареальності Аналогова і цифрова фотографія Теорія мистецтва в епоху мас-медіа Комп'ютерні ігри Обговорення Не доводиться сумніватися в тому , що засоби масової інформації мають величезний вплив на наші суспільства медіа - культури . Засоби масової інформації впливають на наше сприйняття і наші знання , нашу пам'ять , а також наші емоції . Вони створюють громадські сфери і громадську думку , породжують медіа-реалії . Засоби масової інформації формують нашу соціалізацію і наше співтовариство . Вони перетворять економіку , політику , науку , релігію і право . « Що ми знаємо про наше суспільство і навіть про світ в якому ми живемо , ми дізнаємося через ЗМІ » . Відповідно , ЗМІ стали першорядним предметом міждисциплінарних дискурсів в останні десятиліття у всьому світі . Всі розробки Медіафілософія стали предметом наукового аналізу , а також частиною медійних програм . Однак , до цього часу не існує встановленої дисципліни під назвою « філософія ЗМІ » . Навпаки , різні підходи до філософського аналізу медіа неоднорідні і не мають міцної теоретичної основи , а також дисциплінарної організації . Деякі вчені навіть вважають , що засоби масової інформації навіть не входять в компетенцію філософів . Зноски Медиа