Пенхоу
Пенхоу () — в китайській міфології та фольклорі дух дерева.

У китайському фольклорі 
У двох класичних китайських текстах згадуються схожі описи міфу про Пенхоу.

У втраченому в давнину тексті «Байцзе ду», який ототожнюють з «Дуньхуанськими рукописами», Пенхоу описується наступним чином:

Істота, що утворилася з сутності дерева, називається Пенхоу. Вона виглядає як чорна собака без хвоста, і її м'ясо можна споживати в якості їжі. Сутність 1000-річного дерева може перетворитися на дух, який зветься Цзяфей. Він схожий на свиню. Його м'ясо на смак, як м'ясо собаки. 
 
Він описаний у книзі Гань Бао (III-IV століття) «Соу шень цзі» (搜神記 — «Записки про пошуки духів»), у якій розповідається:

Під час першого правителя царства У його воєначальник Тянь-Ань одного разу відправив людини, щоб зрубати велике камфорне дерево. Після кількох ударів сокирою з надрубаного стовбура раптом потекла кров. Коли камфора, нарешті, була зрубана, з неї вийшла істота в подобі людини і тілом собаки. Правитель пояснив: «Це те, що відоме як Пенхоу». Він звелів приготувати цю істоту для себе і негайно з'їв. Смак її був такий самий, як у м'яса собаки.

Китайський лікар, фармаколог і натураліст часів династії Мін Лі Шичжень в «Бенцао ганму» ("Компендіум лікарських речовин", 1578 рік) згадує Пенхоу в розділі, який присвячений в основному опису лікарських властивостей мавп. Він цитує «Байцзе ду» і «Соу шень цзі», і описує м'ясо Пенхоу як "солодке, кисле, тепле і нетоксичне".

У японському фольклорі 
Японською мовою «Пен-хоу» читається як Хоко (), в якості духу дерева був включений до «Кондзяку Хяккі-сунь» (1781), однієї зі збірок малюнків монстрів японського художника Торіяма Секієна. Секієн описав його так само, як і в «Соу шень цзі», а також зауважив, що цей дух живе в тисячолітніх деревах. Також Пенхоу згадується в книзі «Вакан сансай дзуе» (1712) як китайський привид, пов'язаний з луною, оскільки вважалося, що японський дух дерева Кодама створює явище гірської луни, а іноді і сам ототожнюється з нею. Існує версія, що завдяки китайському впливу в деяких ілюстраціях з книг періоду Едо, таких як «Гадза Хяккі-ягьо» або «Хяккай-дзукан», відлуння символічно представлене в образі собаки.

Джерела 
 Kaii-Yōkai Denshō Database: Hōkō
 
 Luo Xiwen, tr. (2003), Bencao Gangmu:  Compendium of Materia Medica, 6 vols., Foreign Languages Press.

Примітки 

Китайська міфологія
Дерева в міфології
Міфічні гібриди
Чудовиська
Пенхоу ( ) — в китайській міфології та фольклорі дух дерева . У китайському фольклорі У двох класичних китайських текстах згадуються схожі описи міфу про Пенхоу . У втраченому в давнину тексті « Байцзе ду » , який ототожнюють з « Дуньхуанськими рукописами » , Пенхоу описується наступним чином : Істота , що утворилася з сутності дерева , називається Пенхоу . Вона виглядає як чорна собака без хвоста , і її м'ясо можна споживати в якості їжі . Сутністьрічного дерева може перетворитися на дух , який зветься Цзяфей . Він схожий на свиню . Його м'ясо на смак , як м'ясо собаки . Він описаний у книзі Гань Бао ( III - IV століття ) « Соу шень цзі » ( 搜神記 — « Записки про пошуки духів » ) , у якій розповідається : Під час першого правителя царства У його воєначальник Тянь - Ань одного разу відправив людини , щоб зрубати велике камфорне дерево . Після кількох ударів сокирою з надрубаного стовбура раптом потекла кров . Коли камфора , нарешті , була зрубана , з неї вийшла істота в подобі людини і тілом собаки . Правитель пояснив : « Це те , що відоме як Пенхоу » . Він звелів приготувати цю істоту для себе і негайно з'їв . Смак її був такий самий , як у м'яса собаки . Китайський лікар , фармаколог і натураліст часів династії Мін Лі Шичжень в « Бенцао ганму » ( " Компендіум лікарських речовин " , рік ) згадує Пенхоу в розділі , який присвячений в основному опису лікарських властивостей мавп . Він цитує « Байцзе ду » і « Соу шень цзі » , і описує м'ясо Пенхоу як " солодке , кисле , тепле і нетоксичне " . У японському фольклорі Японською мовою « Пен - хоу » читається як Хоко ( ) , в якості духу дерева був включений до « Кондзяку Хяккі - сунь » однієї зі збірок малюнків монстрів японського художника Торіяма Секієна . Секієн описав його так само , як і в « Соу шень цзі » , а також зауважив , що цей дух живе в тисячолітніх деревах . Також Пенхоу згадується в книзі « Вакан сансай дзуе » як китайський привид , пов'язаний з луною , оскільки вважалося , що японський дух дерева Кодама створює явище гірської луни , а іноді і сам ототожнюється з нею . Існує версія , що завдяки китайському впливу в деяких ілюстраціях з книг періоду Едо , таких як « Гадза Хяккі - ягьо » або « Хяккай - дзукан » , відлуння символічно представлене в образі собаки . Джерела Kaii - Yōkai Denshō Database : Hōkō Luo Xiwen , tr . Bencao Gangmu : Compendium of Materia Medica , vols . , Foreign Languages Press . Примітки Китайська міфологія Дерева в міфології Міфічні гібриди Чудовиська