Чен-ван
Чен-ван () — другий ван давньокитайської держави Чжоу, син У-вана.

Правління 
Впродовж перших семи років правління Чен-вана його володіннями керував як регент його дядько Чжоу-ґун, при цьому в безпосередньому підпорядкуванні останнього перебували всі східні території імперії, а західними областями опікувався Шао-ґун.

На самому початку правління Чена спалахнув відкритий заколот на чолі з трьома братами його батька, які підтримували претензії на трон з боку У Ґена, нащадка поваленої династії Шан. Те повстання, що його підтримали східні варварські племена, було успішно придушено Чжоу-ґуном, після чого відбувся перерозподіл феодальних володінь, в основному, серед представників царської родини. З метою попередження подальших виступів шанців проти влади династії Чжоу за Чен-вана, було здійснено їхнє масштабне переселення з територій історичного проживання до інших районів імперії.

Те повстання також зумовило східну спрямованість військових походів Чжоу. Під час придушення виступів Чжоу-ґун здійснив каральний похід проти племен східних варварів — і. В подальшому під особистим проводом Чен-вана було здійснено ще три походи проти східних варварів: перший проти чуського бо, другий — проти одного зі східних хоу, третій — проти східних і. Окрім того, за дорученням імператора неодноразово відряджались військові експедиції на схід і південний схід. Джерела вказують на 12 військових походів часів володарювання Чена.

Період самостійного правління Чен-вана відзначався умиротворенням і дотриманням правопорядку.

До моменту смерті Чен-вана чиновницький апарат держави очолював уже Шао-ґун, який обіймав посаду тай бао («великий захисник»), він же керував приготуваннями до поховання імператора й церемонією зведення на престол його спадкоємця.

Джерела 
  
  
  

Володарі династії Чжоу
Чен - ван ( ) — другий ван давньокитайської держави Чжоу , син У - вана . Правління Впродовж перших семи років правління Чен - вана його володіннями керував як регент його дядько Чжоу - ґун , при цьому в безпосередньому підпорядкуванні останнього перебували всі східні території імперії , а західними областями опікувався Шао - ґун . На самому початку правління Чена спалахнув відкритий заколот на чолі з трьома братами його батька , які підтримували претензії на трон з боку У Ґена , нащадка поваленої династії Шан . Те повстання , що його підтримали східні варварські племена , було успішно придушено Чжоу - ґуном , після чого відбувся перерозподіл феодальних володінь , в основному , серед представників царської родини . З метою попередження подальших виступів шанців проти влади династії Чжоу за Чен - вана , було здійснено їхнє масштабне переселення з територій історичного проживання до інших районів імперії . Те повстання також зумовило східну спрямованість військових походів Чжоу . Під час придушення виступів Чжоу - ґун здійснив каральний похід проти племен східних варварів — і . В подальшому під особистим проводом Чен - вана було здійснено ще три походи проти східних варварів : перший проти чуського бо , другий — проти одного зі східних хоу , третій — проти східних і . Окрім того , за дорученням імператора неодноразово відряджались військові експедиції на схід і південний схід . Джерела вказують навійськових походів часів володарювання Чена . Період самостійного правління Чен - вана відзначався умиротворенням і дотриманням правопорядку . До моменту смерті Чен - вана чиновницький апарат держави очолював уже Шао - ґун , який обіймав посаду тай бао ( « великий захисник » ) , він же керував приготуваннями до поховання імператора й церемонією зведення на престол його спадкоємця . Джерела Володарі династії Чжоу