Худяков Сергій Олександрович
Сергі́й Олекса́ндрович Худяко́в (), справжнє ім'я Армена́к Арте́мович Ханферя́нц (; 7 січня 1902 — 18 квітня 1950) — радянський воєначальник, маршал авіації (19.08.1944).

Життєпис 
Народився в селі Мец Тахлар, нині — Гадрутський район Нагірно-Карабаської Республіки, в селянській родині. Вірменин. У п'ятирічному віці втратив батька. З 1908 року навчався у Тахларському двокласному училищі, яке закінчив у 1914 році. Того ж року виїхав до Баку, влаштувався на роботу на нафтопромисли, де працював телефоністом-монтером. Був залучений більшовиками до революційної діяльності. Після захоплення Баку турками, на одному з пароплавів залишив місто.

Громадянська війна в Росії 
У лавах РСЧА з 1918 року. Учасник Громадянської війни в Росії: у складі стрілецького полку 1-ї кінної армії брав участь в обороні Царицина, командував взводом, згодом — кавалерійським ескадроном на Закавказькому фронті. Використовував ім'я та біографію загиблого в бою товариша.

Міжвоєнний період 
У 1922 році закінчив 2-гі кавалерійські курси удосконалення командного складу в Тифлісі; з 1924 року працював начальником полкової школи; з 1928 по 1931 роки — начальник штабу червоно-козачого кавалерійського полку в Ізяславі Кам'янець-Подільської області. Член ВКП(б) з 1924 року.

У 1936 році майор С. О. Худяков закінчив командний факультет Військово-повітряної академії РСЧА імені М. Є. Жуковського і направлений в Білоруський військовий округ на посаду начальника оперативного відділення штабу авіаційної бригади. У 1937 році призначений начальником оперативного відділення штабу ВПС, а у 1938 році — начальником тилу управління ВПС.

Друга світова війна 
Початок німецько-радянської війни полковник С. О. Худяков зустрів на посаді начальника штабу ВПС Західного особливого військового округу. Як командувач ВПС Західного фронту брав участь в обороні Москви. Зі створенням у 1942 році повітряних армій, призначений начальником штабу ВПС РСЧА, а за місяць — командувачем 1-ї повітряної армії Західного фронту.

У 1943 році генерал-полковник авіації С. О. Худяков координував бойові дії авіації Воронезького і Степового фронтів під час Курської битви та битви за Дніпро. Того ж року грамотно організував переліт радянської урядової делегації на Тегеранську конференцію.

З серпня 1944 року — начальник штабу і заступник командувача ВПС РСЧА. У березні 1945 року призначений командувачем 12-ю повітряною армією Забайкальського фронту. У подальшому командував ВПС Далекосхідного військового округу.

Арешт і розстріл 
14 грудня 1945 року маршал авіації С. О. Худяков був заарештований в Читі і доставлений до Москви, де йому було пред'явлено звинувачення за статтею 58-1 «б» КК РРФСР (зрада Батьківщині). Паралельно з цим був звинувачений у присвоєнні трофейного майна і цінностей зі зниклого літака, що підпадало під статтю 193-17 «а». Слідство у справі тривало понад чотири роки і закінчилося у 1949 році. 18 квітня 1950 року С. О. Худяков був засуджений до вищої міри покарання — розстрілу з конфіскацією майна. Розстріляний того ж дня, похований у загальній могилі на Донському кладовищі.

Реабілітація 
У серпні 1954 року Головна військова прокуратура СРСР розпочала наглядовий розгляд матеріалів архівно-слідчої справи № 100384. Військовий прокурор, який здійснював нагляд, зробив висновок про винесення архівно-слідчої справи на повторний розгляд Військової колегії Верховного Суду СРСР з пропозицією скасувати вирок у зв'язку з нововиявленими обставинами. У цьому службовому документі вперше називалися справжні прізвище, ім'я та по батькові маршала — Ханферянц Арменак Артемович.

При повторному розгляді справи Військовою колегією Верховного суду СРСР було встановлено, що показання Худякова-Ханферянца ніякими об'єктивними даними не підтверджені.

18 серпня 1954 року Військова колегія Верховного Суду СРСР визначенням № 4н-09087/54 постановила: вирок від 18 квітня 1950 року у відношенні Худякова Сергія Олександровича, він же Ханферянц Арменак Артемович, скасувати за нововиявленими обставинами і справу про нього за відсутністю складу злочину виробництвом припинити.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 6 липня 1965 року реабілітований за рішенням суду С. О. Худяков був посмертно відновлений у військовому званні «маршала авіації» й у правах на нагороди. Дещо згодом партійна комісія при ГПУ Радянської армії і ВМФ відновила маршала авіації Худякова в рядах КПРС.

Нагороди 
Нагороджений орденом Леніна, двома орденами Червоного Прапора, орденами Суворова 1-го та 2-го ступенів, двома орденами Кутузова 1-го ступеня (29.07.1944, 08.09.1945), орденом Червоної Зірки, медалями та іноземними нагородами.

Примітки

Посилання 
 Біографія на сайті МО РФ . 
 Нашей Родины красные соколы: Военные лётчики России . 

Уродженці Нагірного Карабаху
Члени КПРС
Учасники Громадянської війни в Росії
Радянські генерали Другої світової війни
Радянські командувачі повітряними арміями Другої світової війни
Учасники радянсько-японської війни
Розстріляні в РРФСР
Померли в Москві
Поховані на Донському кладовищі
Посмертно реабілітовані
Випускники Військово-повітряної інженерної академії імені Жуковського
Сергі́й Олекса́ндрович Худяко́в ( ) , справжнє ім'я Армена́к Арте́мович Ханферя́нц ( ; січня — квітня — радянський воєначальник , маршал авіації 08 . 1944 ) . Життєпис Народився в селі Мец Тахлар , нині — Гадрутський район Нагірно - Карабаської Республіки , в селянській родині . Вірменин . У п'ятирічному віці втратив батька . Зроку навчався у Тахларському двокласному училищі , яке закінчив уроці . Того ж року виїхав до Баку , влаштувався на роботу на нафтопромисли , де працював телефоністом - монтером . Був залучений більшовиками до революційної діяльності . Після захоплення Баку турками , на одному з пароплавів залишив місто . Громадянська війна в Росії У лавах РСЧА зроку . Учасник Громадянської війни в Росії : у складі стрілецького полкуї кінної армії брав участь в обороні Царицина , командував взводом , згодом — кавалерійським ескадроном на Закавказькому фронті . Використовував ім'я та біографію загиблого в бою товариша . Міжвоєнний період Уроці закінчивгі кавалерійські курси удосконалення командного складу в Тифлісі ; зроку працював начальником полкової школи ; зпороки — начальник штабу червоно - козачого кавалерійського полку в Ізяславі Кам'янець - Подільської області . Член ВКП ( б ) зроку . Уроці майор С . О . Худяков закінчив командний факультет Військово - повітряної академії РСЧА імені М . Є . Жуковського і направлений в Білоруський військовий округ на посаду начальника оперативного відділення штабу авіаційної бригади . Уроці призначений начальником оперативного відділення штабу ВПС , а уроці — начальником тилу управління ВПС . Друга світова війна Початок німецько - радянської війни полковник С . О . Худяков зустрів на посаді начальника штабу ВПС Західного особливого військового округу . Як командувач ВПС Західного фронту брав участь в обороні Москви . Зі створенням уроці повітряних армій , призначений начальником штабу ВПС РСЧА , а за місяць — командувачемї повітряної армії Західного фронту . Уроці генерал - полковник авіації С . О . Худяков координував бойові дії авіації Воронезького і Степового фронтів під час Курської битви та битви за Дніпро . Того ж року грамотно організував переліт радянської урядової делегації на Тегеранську конференцію . З серпняроку — начальник штабу і заступник командувача ВПС РСЧА . У березніроку призначений командувачемю повітряною армією Забайкальського фронту . У подальшому командував ВПС Далекосхідного військового округу . Арешт і розстріл 14 грудняроку маршал авіації С . О . Худяков був заарештований в Читі і доставлений до Москви , де йому було пред'явлено звинувачення за статтею « б » КК РРФСР ( зрада Батьківщині ) . Паралельно з цим був звинувачений у присвоєнні трофейного майна і цінностей зі зниклого літака , що підпадало під статтю « а » . Слідство у справі тривало понад чотири роки і закінчилося уроці . квітняроку С . О . Худяков був засуджений до вищої міри покарання — розстрілу з конфіскацією майна . Розстріляний того ж дня , похований у загальній могилі на Донському кладовищі . Реабілітація У серпніроку Головна військова прокуратура СРСР розпочала наглядовий розгляд матеріалів архівно - слідчої справи № 100384 . Військовий прокурор , який здійснював нагляд , зробив висновок про винесення архівно - слідчої справи на повторний розгляд Військової колегії Верховного Суду СРСР з пропозицією скасувати вирок у зв'язку з нововиявленими обставинами . У цьому службовому документі вперше називалися справжні прізвище , ім'я та по батькові маршала — Ханферянц Арменак Артемович . При повторному розгляді справи Військовою колегією Верховного суду СРСР було встановлено , що показання Худякова - Ханферянца ніякими об'єктивними даними не підтверджені . 18 серпняроку Військова колегія Верховного Суду СРСР визначенням № 4н-09087 / 54 постановила : вирок відквітняроку у відношенні Худякова Сергія Олександровича , він же Ханферянц Арменак Артемович , скасувати за нововиявленими обставинами і справу про нього за відсутністю складу злочину виробництвом припинити . Указом Президії Верховної Ради СРСР відлипняроку реабілітований за рішенням суду С . О . Худяков був посмертно відновлений у військовому званні « маршала авіації » й у правах на нагороди . Дещо згодом партійна комісія при ГПУ Радянської армії і ВМФ відновила маршала авіації Худякова в рядах КПРС . Нагороди Нагороджений орденом Леніна , двома орденами Червоного Прапора , орденами Сувороваго таго ступенів , двома орденами Кутузоваго ступеня07 . 1944 , 09 . 1945 ) , орденом Червоної Зірки , медалями та іноземними нагородами . Примітки Посилання Біографія на сайті МО РФ \ . Нашей Родины красные соколы : Военные лётчики России \ . Уродженці Нагірного Карабаху Члени КПРС Учасники Громадянської війни в Росії Радянські генерали Другої світової війни Радянські командувачі повітряними арміями Другої світової війни Учасники радянсько - японської війни Розстріляні в РРФСР Померли в Москві Поховані на Донському кладовищі Посмертно реабілітовані Випускники Військово - повітряної інженерної академії імені Жуковського