Навроцький Павло Якимович
Павло Якимович Навроцький (17 січня 1900, село Ільківці Святецької волості Кременецького повіту Волинської губернії, тепер Хмельницької області — загинув 5 липня 1942, біля міста Старий Оскол, тепер Бєлгородської області) — радянський військовий діяч. Депутат Верховної Ради СРСР 1-го скликання.

Біографія 
Народився в селянській родині. У 1906 році разом із батьками переїхав до міста Одеси. З 1908 року навчався в початковій школі. З 1912 року працював учнем, підручним гайкоріза, малярем Одеського заводу сільськогосподарських машин. У 1914 році, після смерті батька, працював наймитом в економії поміщика Прошинського у Волинській губернії.

Під час Першої світової війни, з листопада 1916 року по березень 1917 року, працював на російському ремонтному поїзді № 14 інженера Боровка в Галичині. Після війни повернувся в рідні краї. 

У січні 1918 року вступив в один з місцевих партизанських загонів біля міста Волочиська, з березня 1918 року воював у радянському загоні Калінчука. У 1919 році загін Калінчука увійшов до складу 1-го Бесарабського кавалерійського полку Григорія Котовського. У складі цього полку брав участь у боях з армією Скоропадського, армією УНР, арміями генерала Антона Денікіна і генерала Миколи Юденича і махновцями. З березня 1920 року брав участь у боях на Польському фронті в складі Окремої кавалерійської бригади Котовського.

Взимку 1920—1921 років брав участь у ліквідації українських повстанських загонів Гризла, Дорощука, Орлика, Левченка на Проскурівщині та Уманщині, біля Волочиська і Михалполя. З березня по квітень 1921 року брав участь у придушенні повстання Олександра Антонова в Тамбовській губернії. Восени 1921 року брав участь у знищенні загону Юрія Тютюнника під Базаром Волинської губернії.

Після закінчення Громадянської війни Павло Навроцький був призначений старшиною 3-го ескадрону 13-го кавалерійського полку 4-ї Бесарабської кавалерійської дивізії.

У 1924 році закінчив 5-місячні вищі повторні курси командного складу в Умані. З 1925 по 1928 роки навчався в Українській кавалерійській школі імені Семена Будьонного.

Член ВКП(б) з 1926 року.

З 1928 року служив командиром взводу 16-го кавалерійського полку в місті Бердичеві, був т.в.о. політичного керівника 2-го ескадрону, командиром кулеметного ескадрону. З листопада 1930 по березень 1931 року навчався на курсах «Постріл».

З листопада 1931 по вересень 1936 року перебував в особливому відрядженні в Монголії. Служив інструктором-командиром у монгольській армії. Був нагороджений Монгольським орденом Червоного Прапора і револьвером системи нагана. Учасники боїв на Халхин-Голі. У вересні 1936 року повернувся в СРСР, перебував у розпорядженні Розвідувального управління РСЧА.

У лютому 1937 року призначений начальником полкової школи 3-го кавалерійського полку 1-ї кавалерійської дивізії Київського військового округу. З листопада 1937 року — командир 29-го кавалерійського полку 5-ї Ставропольської кавалерійської дивізії імені Блінова в місті Житомирі. У лютому 1938 року призначений командиром 160-го кавалерійського полку 5-ї Ставропольської кавалерійської дивізії імені Блінова. З вересня 1938 по вересень 1939 року навчався на кавалерійських Курсах удосконалення командного складу РСЧА в місті Новочеркаську, потім повернувся на колишню посаду. Брав участь у вторгненні СРСР до Польщі у вересні 1939 року. У жовтні 1940 року призначений заступником командира 187-ї стрілецької дивізії.

Учасник німецько-радянської війни з 1941 року. Брав участь в Смоленській битві. У вересні 1941 року дивізія, в якій служив Навроцький, потрапила в оточення. З її залишків була сформована 62-а стрілецька дивізія, а Павло Навроцький призначений командиром цієї дивізії. На початку грудня 1941 року дивізія брала участь в боях за Курську область, а потім у Воронезько-Ворошиловградській операції 1942 року.

У липні 1942 року 62-а стрілецька дивізія потрапила в німецьке оточення. У боях дивізія була майже повністю знищена, а її командир Павло Навроцький загинув 5 липня 1942 року (за іншими даними значився зниклим безвісти).

Нагороди 
 два ордени Червоного Прапора (14.06.1922, 25.12.1923) 
 орден Червоної Зірки  
 медаль «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії» 
 орден Червоного Прапора (Монголія) (1932)

Посилання 
 НАВРОЦКИЙ Павел Акимович на сайте Мой Фронт
 Наврицкий П.А. Краснознамёнцы 

Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Кавалери ордена Червоного Прапора (Монголія)
Радянські командири дивізій у Другій світовій війні
Загинули в боях Німецько-радянської війни
Полковники (СРСР)
Учасники Громадянської війни в Росії
Учасники польсько-радянської війни
Учасники боїв на Халхин-Голі
Члени КПРС
Павло Якимович Навроцькийсічня село Ільківці Святецької волості Кременецького повіту Волинської губернії , тепер Хмельницької області — загинувлипня біля міста Старий Оскол , тепер Бєлгородської області ) — радянський військовий діяч . Депутат Верховної Ради СРСРго скликання . Біографія Народився в селянській родині . Уроці разом із батьками переїхав до міста Одеси . Зроку навчався в початковій школі . Зроку працював учнем , підручним гайкоріза , малярем Одеського заводу сільськогосподарських машин . Уроці , після смерті батька , працював наймитом в економії поміщика Прошинського у Волинській губернії . Під час Першої світової війни , з листопадароку по березеньроку , працював на російському ремонтному поїзді № 14 інженера Боровка в Галичині . Після війни повернувся в рідні краї . У січніроку вступив в один з місцевих партизанських загонів біля міста Волочиська , з березняроку воював у радянському загоні Калінчука . Уроці загін Калінчука увійшов до складуго Бесарабського кавалерійського полку Григорія Котовського . У складі цього полку брав участь у боях з армією Скоропадського , армією УНР , арміями генерала Антона Денікіна і генерала Миколи Юденича і махновцями . З березняроку брав участь у боях на Польському фронті в складі Окремої кавалерійської бригади Котовського . Взимку1921 років брав участь у ліквідації українських повстанських загонів Гризла , Дорощука , Орлика , Левченка на Проскурівщині та Уманщині , біля Волочиська і Михалполя . З березня по квітеньроку брав участь у придушенні повстання Олександра Антонова в Тамбовській губернії . Восенироку брав участь у знищенні загону Юрія Тютюнника під Базаром Волинської губернії . Після закінчення Громадянської війни Павло Навроцький був призначений старшиноюго ескадронуго кавалерійського полкуї Бесарабської кавалерійської дивізії . Уроці закінчивмісячні вищі повторні курси командного складу в Умані . Зпороки навчався в Українській кавалерійській школі імені Семена Будьонного . Член ВКП ( б ) зроку . Зроку служив командиром взводуго кавалерійського полку в місті Бердичеві , був т . в . о . політичного керівникаго ескадрону , командиром кулеметного ескадрону . З листопадапо березеньроку навчався на курсах « Постріл » . З листопадапо вересеньроку перебував в особливому відрядженні в Монголії . Служив інструктором - командиром у монгольській армії . Був нагороджений Монгольським орденом Червоного Прапора і револьвером системи нагана . Учасники боїв на Халхин - Голі . У вересніроку повернувся в СРСР , перебував у розпорядженні Розвідувального управління РСЧА . У лютомуроку призначений начальником полкової школиго кавалерійського полкуї кавалерійської дивізії Київського військового округу . З листопадароку — командирго кавалерійського полкуї Ставропольської кавалерійської дивізії імені Блінова в місті Житомирі . У лютомуроку призначений командиромго кавалерійського полкуї Ставропольської кавалерійської дивізії імені Блінова . З вересняпо вересеньроку навчався на кавалерійських Курсах удосконалення командного складу РСЧА в місті Новочеркаську , потім повернувся на колишню посаду . Брав участь у вторгненні СРСР до Польщі у вересніроку . У жовтніроку призначений заступником командираї стрілецької дивізії . Учасник німецько - радянської війни зроку . Брав участь в Смоленській битві . У вересніроку дивізія , в якій служив Навроцький , потрапила в оточення . З її залишків була сформованаа стрілецька дивізія , а Павло Навроцький призначений командиром цієї дивізії . На початку грудняроку дивізія брала участь в боях за Курську область , а потім у Воронезько - Ворошиловградській операціїроку . У липнірокуа стрілецька дивізія потрапила в німецьке оточення . У боях дивізія була майже повністю знищена , а її командир Павло Навроцький загинувлипняроку ( за іншими даними значився зниклим безвісти ) . Нагороди два ордени Червоного Прапора06 . 1922 , 12 . 1923 ) орден Червоної Зірки медаль « XX років Робітничо - Селянській Червоній Армії » орден Червоного Прапора ( Монголія ) Посилання НАВРОЦКИЙ Павел Акимович на сайте Мой Фронт Наврицкий П . А . Краснознамёнцы Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Кавалери ордена Червоного Прапора ( Монголія ) Радянські командири дивізій у Другій світовій війні Загинули в боях Німецько - радянської війни Полковники ( СРСР ) Учасники Громадянської війни в Росії Учасники польсько - радянської війни Учасники боїв на Халхин - Голі Члени КПРС