Каргарка нільська
Каргарка нільська або гуска єгипетська (Alopochen aegyptiacus) — вид птахів родини качкових, єдиний живий представник роду Alopochen. Первісним ареалом є Африка, проте завезений як декоративний птах у багато країн, у результаті чого місцями утворилися напівприродні популяції. В Європейському Союзі включено до офіційного переліку чужорідних інвазійних видів.

Опис 
Довжина тіла 63-73 см, розмах крил 134—154 см, маса 1,1-4 кг. Самець і самка забарвлені однаково, самці дещо більші. Крила зверху рудувато-червоні або коричневі з м'яким чорним відтінком. Добре виражено «дзеркальце» металево-зеленого кольору. Нижній бік крил білий — він контрастує з чорним і темно-зеленим пір'ям. Груди і черево ясно-гірчичного кольору з легкою хвилею. Хвіст чорний. Голова з характерною коричневою маскою навколо очей, що починається біля основи дзьоба.

Поширення та місця існування 
У гніздовий період цей вид є широко поширеним в Африці, де зустрічається головним чином вздовж долини Нілу на південь від Сахари. У позагніздовий період поширений ширше, оскільки здійснює дальні переміщення на північ до аридних умов Сахелю.

Населяє різноманітні навколоводні біотопи, нерідко у досить посушливих місцевостях. Переважно це водосховища, озера, ставки, долини річок, болота, очисні споруди, естуарії та острови вздовж морського узбережжя.

Був завезений в Європу як декоративний птах та станом на початок ХХІ ст. існують напівдикі популяції у Великій Британії, Данії, Нідерландах, Бельгії, Франції, Німеччині, Італії. Популяція у Великій Британії почала формуватися у XVII ст., а з 1971 року вид включено до списку орнітофауни країни. Також єгипетських гусей було завезено на інші континенти — вони гніздяться в окремих місцях у США (Техас, Флорида), а також в Новій Зеландії.

Гніздування 

Пари постійні.  У гніздовий період птахи дуже агресивні по відношенню до особин свого, а також інших видів. Період гніздування дуже розтягнутий в різних частинах Африки. Гніздо — пласка споруда з рослинного матеріалу, лоток самка вистилає власним пухом. Гніздо влаштовують зазвичай недалеко від води. Місця розташування гнізд дуже різноманітні — на землі, на кущах або деревах, норах в урвищах берегів, дуплах дерев, на уступах скель, в будівлях людини, а також гніздах інших видів птахів. Кладка нараховує від 5 до 12 яєць, найчастіше 5-8. У насиджуванні беруть участь обиви статі, проте роль самки більша. Насиджування триває близько 28 діб. Молоді птахи починають літати у віці 60-75 днів.

Живлення 
Споживають їжу як на суходолі, так і у воді. Живляться переважно рослинною їжею (насіння, листя та стебла рослин, плоди наземних рослин - як дикорослих, так і культурних). Споживають також безхребетних (сарану, термітів, багатощетинкових червів).

Значення для людини 
У стародавніх єгиптян це був священний птах — його зображення зустрічається на стародавніх фресках та барельєфах. У той час існували також і одомашнені нільські каргарки, однак із занепадом давньоєгипетської цивілізації ця популяція майже зникла.

Нині у Південній Африці нільських каргарок вважають шкідниками сільського господарства. В Африці ці птахи є об'єктом полювання.

В Європі з XXVII ст. нільських каргарок утримують як декоративних птахів у багатьох парках. У деяких місцях вони збільшили чисельність та витісняють аборигенні види водопдавних птахів.

Оскільки єгипетська гуска має широке поширення та значну чисельність, за критеріями МСОП належить до видів з низьким ризиком. Перебуває під охороною відповідно до Конвенції СІТЕС.

Етимологія 
Латинська назва роду походить від  (alōpēx) — «лисиця» та  (chēn) — «гуска», що пов'язано з кольором оперення. Видова назва aegyptius походить від  — «єгипетський».

Галерея

Посилання

Джерела 
 Egyptian goose - Species text in The Atlas of Southern African Birds.

Інвазивні тварини в Європі
Інтродуковані тварини
Качкові
Птахи Африки
Птахи Європи
Птахи, описані 1758
Каргарка нільська або гуска єгипетська ( Alopochen aegyptiacus ) — вид птахів родини качкових , єдиний живий представник роду Alopochen . Первісним ареалом є Африка , проте завезений як декоративний птах у багато країн , у результаті чого місцями утворилися напівприродні популяції . В Європейському Союзі включено до офіційного переліку чужорідних інвазійних видів . Опис Довжина тіласм , розмах крил154 см , маса1 - 4 кг . Самець і самка забарвлені однаково , самці дещо більші . Крила зверху рудувато - червоні або коричневі з м'яким чорним відтінком . Добре виражено « дзеркальце » металево - зеленого кольору . Нижній бік крил білий — він контрастує з чорним і темно - зеленим пір'ям . Груди і черево ясно - гірчичного кольору з легкою хвилею . Хвіст чорний . Голова з характерною коричневою маскою навколо очей , що починається біля основи дзьоба . Поширення та місця існування У гніздовий період цей вид є широко поширеним в Африці , де зустрічається головним чином вздовж долини Нілу на південь від Сахари . У позагніздовий період поширений ширше , оскільки здійснює дальні переміщення на північ до аридних умов Сахелю . Населяє різноманітні навколоводні біотопи , нерідко у досить посушливих місцевостях . Переважно це водосховища , озера , ставки , долини річок , болота , очисні споруди , естуарії та острови вздовж морського узбережжя . Був завезений в Європу як декоративний птах та станом на початок ХХІ ст . існують напівдикі популяції у Великій Британії , Данії , Нідерландах , Бельгії , Франції , Німеччині , Італії . Популяція у Великій Британії почала формуватися у XVII ст . , а зроку вид включено до списку орнітофауни країни . Також єгипетських гусей було завезено на інші континенти — вони гніздяться в окремих місцях у США ( Техас , Флорида ) , а також в Новій Зеландії . Гніздування Пари постійні . У гніздовий період птахи дуже агресивні по відношенню до особин свого , а також інших видів . Період гніздування дуже розтягнутий в різних частинах Африки . Гніздо — пласка споруда з рослинного матеріалу , лоток самка вистилає власним пухом . Гніздо влаштовують зазвичай недалеко від води . Місця розташування гнізд дуже різноманітні — на землі , на кущах або деревах , норах в урвищах берегів , дуплах дерев , на уступах скель , в будівлях людини , а також гніздах інших видів птахів . Кладка нараховує віддояєць , найчастіше У насиджуванні беруть участь обиви статі , проте роль самки більша . Насиджування триває близькодіб . Молоді птахи починають літати у віціднів . Живлення Споживають їжу як на суходолі , так і у воді . Живляться переважно рослинною їжею ( насіння , листя та стебла рослин , плоди наземних рослин - як дикорослих , так і культурних ) . Споживають також безхребетних ( сарану , термітів , багатощетинкових червів ) . Значення для людини У стародавніх єгиптян це був священний птах — його зображення зустрічається на стародавніх фресках та барельєфах . У той час існували також і одомашнені нільські каргарки , однак із занепадом давньоєгипетської цивілізації ця популяція майже зникла . Нині у Південній Африці нільських каргарок вважають шкідниками сільського господарства . В Африці ці птахи є об'єктом полювання . В Європі з XXVII ст . нільських каргарок утримують як декоративних птахів у багатьох парках . У деяких місцях вони збільшили чисельність та витісняють аборигенні види водопдавних птахів . Оскільки єгипетська гуска має широке поширення та значну чисельність , за критеріями МСОП належить до видів з низьким ризиком . Перебуває під охороною відповідно до Конвенції СІТЕС . Етимологія Латинська назва роду походить від ( alōpēx ) — « лисиця » та ( chēn ) — « гуска » , що пов'язано з кольором оперення . Видова назва aegyptius походить від — « єгипетський » . Галерея Посилання Джерела Egyptian goose - Species text in The Atlas of Southern African Birds . Інвазивні тварини в Європі Інтродуковані тварини Качкові Птахи Африки Птахи Європи Птахи , описані