Пауль Веннекер
Пауль Веннекер (; 27 лютого 1890, Кіль — 17 жовтня 1979, Гамбург) — німецький військово-морський діяч, адмірал крігсмаріне. Кавалер Лицарського хреста Хреста Воєнних заслуг з мечами.

Біографія 
1 квітня 1909 року поступив на службу у ВМФ кадетом, служив на легких крейсерах «Майнц» і «Кенігсберг».

28 серпня 1914 року «Майнц» був потоплений в битві при Гельголанді. Веннекер потрапив у британський полон, 15 січня 1918 року інтернований в нейтральні Нідерланди. 10 грудня 1918 року повернувся в Німеччину і продовжив службу у ВМФ.

З 28 грудня 1933 року - морський аташе в німецькому посольстві в Токіо. В Кінці серпня 1937 року отримав наказ повернутися до Німеччини і 3 вересня призначений командиром важкого крейсера «Дойчланд» (15 листопада 1939 року перейменований на «Лютцов»). На цьому кораблі Веннекер брав участь у громадянській війні в Іспанії, забезпечуючи безпеку морських маршрутів біля Піренейського півострова, з 24 липня до 15 серпня 1938 року - командувач силами ВМС Німеччини в Іспанії.

З початком Другої світової війни Веннекер брав участь в атаках на торгові кораблі в Атлантиці, до 29 листопада 1939 року залишався командиром  «Лютцова», 6 лютого 1940 року переведений в ОКМ. Згодом Веннекера знову призначили морським аташе в Токіо, а також «адміралом Східної Азії». Веннекер перебував у Японії до кінця війни.

Після капітуляції Японії 2 вересня 1945 року Веннекер потрапив у американський полон, 5 листопада 1947 року звільнений.

В 1966 році окружний суд Гамбурга розглядав справу Веннекера: як морський аташе в Токіо, він віддав наказ залишати полонених на борту кораблів, які збираеться затопити їх команда. В даному випадку розглядали загибель полоненого матроса Альфреда Павеліта під час затоплення блокадопроривача «Ріо Гранде» 4 січня 1944 року і журналіста Карла Гофмаєра, який був радянським шпигуном, під час затоплення блокадопроривача «Бургенланд» 5 січня 1944 року. Суд присяжних визнав Веннекера винним у ненавмисному вбивстві, проте він не був засуджений.

Звання 

 Зее-кадет (1 квітня 1909)
 Фенріх-цур-зее (12 квітня 1910)
 Лейтенант-цур-зее (19 вересня 1912)
 Обер-лейтенант-цур-зее
 Капітан-лейтенант (15 лютого 1920)
 Корветтен-капітан (1 жовтня 1928)
 Фрегаттен-капітан (1 жовтня 1933)
 Капітан-цур-зее (1 квітня 1935)
 Контр-адмірал (1 жовтня 1939)
 Віце-адмірал (1 вересня 1941)
 Адмірал (1 серпня 1944)

Нагороди 

 Залізний хрест 2-го і 1-го класу — обидві нагороди отримав у 1914 році.
 Почесний хрест ветерана війни з мечами
 Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го, 3-го, 2-го і 1-го класу (25 років; 2 жовтня 1936) — отримав 4 медалі одночасно.
 Орден Священного скарбу 3-го класу (Японія; 30 липня 1937)
 Орден Вранішнього Сонця 1-го класу (Японія)
 Іспанський хрест в золоті з мечами (6 червня 1939)
 Застібка до Залізного хреста 2-го і 1-го класу — обидві нагороди отримав у листопаді 1939 року.
 Хрест Воєнних заслуг 2-го і 1-го класу з мечами
 Німецький хрест в сріблі (24 квітня 1944)
 Лицарський хрест Хреста Воєнних заслуг з мечами (18 січня 1945)

Джерела 

 Die Ordensträger der Deutschen Wehrmacht (CD), VMD-Verlag GmbH, Osnabrück, 2002.
 Patzwall K., Scherzer V., Das Deutsche Kreuz 1941-1945, Geschichte und Inhaber Band II, Verlag Klaus D. Patzwall, Norderstedt, 2001, ISBN 3-931533-45-X.
 Hans H. Hildebrand und Ernest Henriot: Deutschlands Admirale 1849–1945 Band 3: P-Z, Biblio Verlag, Osnabrück 1990, ISBN 3-7648-1499-3.
 Jochen Brennecke: Schwarze Schiffe, weite See. 4. Aufl., Heyne, München 1975, S. 265ff.
 Rangliste der Deutschen Reichsmarine, Hrsg.: Reichswehrministerium, Mittler & Sohn, Berlin 1929, S. 44.

Примітки 

Німецькі військово-морські аташе
Німецькі військовики Першої світової війни
Учасники Другої світової війни з Німеччини
Пауль Веннекер ( ;лютого Кіль — жовтня Гамбург ) — німецький військово - морський діяч , адмірал крігсмаріне . Кавалер Лицарського хреста Хреста Воєнних заслуг з мечами . Біографія 1 квітняроку поступив на службу у ВМФ кадетом , служив на легких крейсерах « Майнц » і « Кенігсберг » . 28 серпняроку « Майнц » був потоплений в битві при Гельголанді . Веннекер потрапив у британський полон , січняроку інтернований в нейтральні Нідерланди . грудняроку повернувся в Німеччину і продовжив службу у ВМФ . Згрудняроку - морський аташе в німецькому посольстві в Токіо . В Кінці серпняроку отримав наказ повернутися до Німеччини івересня призначений командиром важкого крейсера « Дойчланд » листопадароку перейменований на « Лютцов » ) . На цьому кораблі Веннекер брав участь у громадянській війні в Іспанії , забезпечуючи безпеку морських маршрутів біля Піренейського півострова , злипня досерпняроку - командувач силами ВМС Німеччини в Іспанії . З початком Другої світової війни Веннекер брав участь в атаках на торгові кораблі в Атлантиці , долистопадароку залишався командиром « Лютцова » , лютогороку переведений в ОКМ . Згодом Веннекера знову призначили морським аташе в Токіо , а також « адміралом Східної Азії » . Веннекер перебував у Японії до кінця війни . Після капітуляції Японіївересняроку Веннекер потрапив у американський полон , листопадароку звільнений . Вроці окружний суд Гамбурга розглядав справу Веннекера : як морський аташе в Токіо , він віддав наказ залишати полонених на борту кораблів , які збираеться затопити їх команда . В даному випадку розглядали загибель полоненого матроса Альфреда Павеліта під час затоплення блокадопроривача « Ріо Гранде » січняроку і журналіста Карла Гофмаєра , який був радянським шпигуном , під час затоплення блокадопроривача « Бургенланд » січняроку . Суд присяжних визнав Веннекера винним у ненавмисному вбивстві , проте він не був засуджений . Звання Зее - кадетквітня Фенріх - цур - зееквітня Лейтенант - цур - зеевересня Обер - лейтенант - цур -зее Капітан - лейтенантлютого Корветтен - капітанжовтня Фрегаттен - капітанжовтня Капітан - цур - зееквітня Контр - адміралжовтня Віце - адміралвересня Адміралсерпня Нагороди Залізний хрестго іго класу — обидві нагороди отримав уроці . Почесний хрест ветерана війни з мечами Медаль « За вислугу років у Вермахті » го , го , го іго класуроків ; жовтня — отримавмедалі одночасно . Орден Священного скарбуго класу ( Японія ; липня Орден Вранішнього Сонцяго класу ( Японія ) Іспанський хрест в золоті з мечамичервня Застібка до Залізного хрестаго іго класу — обидві нагороди отримав у листопадіроку . Хрест Воєнних заслугго іго класу з мечами Німецький хрест в срібліквітня Лицарський хрест Хреста Воєнних заслуг з мечамисічня Джерела Die Ordensträger der Deutschen Wehrmacht ( CD ) , VMD - Verlag GmbH , Osnabrück , Patzwall K . , Scherzer V . , Das Deutsche Kreuz Geschichte und Inhaber Band II , Verlag Klaus D . Patzwall , Norderstedt , ISBN45-X . Hans H . Hildebrand und Ernest Henriot : Deutschlands Admirale1945 Band P - Z , Biblio Verlag , Osnabrück ISBN1499 - 3 . Jochen Brennecke : Schwarze Schiffe , weite See . Aufl . , Heyne , München S .f . Rangliste der Deutschen Reichsmarine , Hrsg . : Reichswehrministerium , Mittler & Sohn , Berlin S . Примітки Німецькі військово - морські аташе Німецькі військовики Першої світової війни Учасники Другої світової війни з Німеччини