Соха Григорій Карпович
Григорій Карпович Соха (, село Омельниче, тепер Козельщинського району Полтавської області — ?) — український радянський діяч, залізничник, машиніст електровоза локомотивного депо станції Синельникове Дніпропетровської області. Депутат Верховної Ради УРСР 7-го скликання.

Біографія 
Народився у багатодітній селянській родині. У 1941 році закінчив семирічну школу.

З вересня 1943 року — у Червоній армії, учасник німецько-радянської війни. Служив стрільцем, навідником станкового кулемету стрілецької роти 228-го гвардійського стрілецького полку 78-ї гвардійської стрілецької дивізії 33-го гвардійського стрілецького корпусу Степового, 2-го та 1-го Українського фронтів. Був тричі поранений.

Після демобілізації працював кочегаром на залізничній станції Кременчук. Закінчив школу машиністів паровозів.

З 1953 року — помічник машиніста, машиніст електровоза локомотивного депо станції Синельникове-І Дніпропетровської області.

Потім — на пенсії у місті Синельниковому Дніпропетровської області.

Нагороди 
 орден Червоного Прапора (27.04.1945)
 орден Вітчизняної війни І ст. (6.04.1985)
 ордени
 медаль «За бойові заслуги» (6.11.1944)
 медалі

Джерела 
 газета «Зоря» (Дніпропетровськ) — лютий 1967 року.

Персоналії за алфавітом
Учасники Другої світової війни з СРСР
Радянські залізничники
Залізничники XX століття
Депутати Верховної Ради УРСР 7-го скликання
Григорій Карпович Соха ( , село Омельниче , тепер Козельщинського району Полтавської області — ? ) — український радянський діяч , залізничник , машиніст електровоза локомотивного депо станції Синельникове Дніпропетровської області . Депутат Верховної Ради УРСРго скликання . Біографія Народився у багатодітній селянській родині . Уроці закінчив семирічну школу . З вересняроку — у Червоній армії , учасник німецько - радянської війни . Служив стрільцем , навідником станкового кулемету стрілецької ротиго гвардійського стрілецького полкуї гвардійської стрілецької дивізіїго гвардійського стрілецького корпусу Степового , го таго Українського фронтів . Був тричі поранений . Після демобілізації працював кочегаром на залізничній станції Кременчук . Закінчив школу машиністів паровозів . Зроку — помічник машиніста , машиніст електровоза локомотивного депо станції Синельникове - І Дніпропетровської області . Потім — на пенсії у місті Синельниковому Дніпропетровської області . Нагороди орден Червоного Прапора04 . 1945 ) орден Вітчизняної війни І ст . 04 . 1985 ) ордени медаль « За бойові заслуги » 11 . 1944 ) медалі Джерела газета « Зоря » ( Дніпропетровськ ) — лютийроку . Персоналії за алфавітом Учасники Другої світової війни з СРСР Радянські залізничники Залізничники XX століття Депутати Верховної Ради УРСРго скликання