Крекінг-установка Європорт
Крекінг-установка Європорт – колишнє нафтохімічне виробництво в районі Роттердаму.

Після Другої світової війни на захід від Роттердаму почався розвиток потужного портово-промислового району Європорт (Europoort), витягнутого уздовж одного з рукавів дельти Рейну і Маасу – Схеру (утворюється злиттям Ауде-Маасу та Ньїве-Маасу). Тут зокрема знаходився нафтопереробний завод американської компанії Gulf Oil, який в 1970 році доповнили установкою парового крекінгу (піролізу) потужністю 300 тисяч тонн етилену на рік. Її продукцію на цьому ж майданчику використовували для продукування стиролу (мономер полістиролу) та кумолу (150 тисяч тонн на рік – необхідний для виробництва фенолу і ацетону) – ці продукти отримують шляхом реакції бензолу з, відповідно етиленом або пропіленом (ще один олефін, який продукують піролізні установки).

Крім того, для видачі продукції установку Gulf Oil з’єднали трубопроводом з розташованим дещо на схід Пернісом, від якого на південь до Амстердаму прямував етиленопровід компанії Dow Chemical (споруджений за кілька років до того для обслуговування піролізного виробництва у Пернісі).

У 1980-х через високі ціни на нафту, з якої на НПЗ продукували традиційну для європейських установок парового крекінгу сировину – газовий бензин, в Європі закрилось декілька таких виробництв. Серед них опинилась і у становка Gulf Oil. В 1982-му році майданчик НПЗ у Європорті продали близькосхідній Kuwait Petroleum, котра закрила розташовані тут нафтохімічні виробництва (можливо відзначити, що в 2016-му цей НПЗ опинився у компанії російського походження Gunvor).

Примітки 

Європорт
Європорт
Європорт
Крекінг - установка Європорт – колишнє нафтохімічне виробництво в районі Роттердаму . Після Другої світової війни на захід від Роттердаму почався розвиток потужного портово - промислового району Європорт ( Europoort ) , витягнутого уздовж одного з рукавів дельти Рейну і Маасу – Схеру ( утворюється злиттям Ауде - Маасу та Ньїве - Маасу ) . Тут зокрема знаходився нафтопереробний завод американської компанії Gulf Oil , який вроці доповнили установкою парового крекінгу ( піролізу ) потужністютисяч тонн етилену на рік . Її продукцію на цьому ж майданчику використовували для продукування стиролу ( мономер полістиролу ) та кумолутисяч тонн на рік – необхідний для виробництва фенолу і ацетону ) – ці продукти отримують шляхом реакції бензолу з , відповідно етиленом або пропіленом ( ще один олефін , який продукують піролізні установки ) . Крім того , для видачі продукції установку Gulf Oil з’єднали трубопроводом з розташованим дещо на схід Пернісом , від якого на південь до Амстердаму прямував етиленопровід компанії Dow Chemical ( споруджений за кілька років до того для обслуговування піролізного виробництва у Пернісі ) . Ух через високі ціни на нафту , з якої на НПЗ продукували традиційну для європейських установок парового крекінгу сировину – газовий бензин , в Європі закрилось декілька таких виробництв . Серед них опинилась і у становка Gulf Oil . Вму році майданчик НПЗ у Європорті продали близькосхідній Kuwait Petroleum , котра закрила розташовані тут нафтохімічні виробництва ( можливо відзначити , що вму цей НПЗ опинився у компанії російського походження Gunvor ) . Примітки Європорт Європорт Європорт