Триняк Петро Лук’янович
Петро́ Лук'я́нович Три́няк (псевдо: «Чайка»; 27 червня 1915, с. Середній Майдан, Надвірнянський повіт, Станиславівське воєводство, тепер — Надвірнянський район, Івано-Франківська область — 7 січня 1945, с. Горішній Майдан, Надвірнянський район, Станіславська область) — командир сотні УПА куреня «Сивуля».

Життєпис 
Народився 27 червня 1915 року в селі Середній Майдан нинішнього Надвірнянського району в селянській родині Лук'яна Триняка. Дідо Петра Лук'яновича — Іван Васильович Триняк був колишнім війтом села Середній Майдан. Батько — Лук'ян. У сім'ї, окрім Петра, було ще 9 дітей: Анна ( 1909), Іван ( 1910), Афія ( 1911), Дмитро ( 1913), Василь ( 1918), Марія ( 1921), Михайло ( 1925), Ольга ( 1927), Софія (Зоня,  1928) Петро, Марія, Василь, Зоня були тісно пов'язані з діяльністю УПА. Марія пропала безвісти в 1944 році разом з чоловіком і донькою, Василь військовим трибуналом НКВС СРСР у 1950 році засуджений на 25 років позбавлення волі і 5 років поразки в правах з конфіскацією майна. Софія (Зоня), наймолодша дитина в сім'ї, була вістовою Середньомайданського куща УПА. Їй вдалося уникнути покарання, однак спіймали її чоловіка Івана Вовчука, вояка УПА, і осудили на 25 років позбавлення волі.

Петро Триняк закінчив 4 класи Майданської початкової польської державної школи. Навчався у Станиславівській державній гімназії № 1 з українською мовою навчання з 1927 по 1938 рік.

Із встановленням радянської влади у вересні 1939 року шестикласова школа у с.Гаврилівка була реорганізована в початкову. Директором її було призначено Триняка Петра Лук'яновича.

У 1940 році вступив до Станіславської педагогічної школи.

Член ОУН з 1930-х років.

У 1943 році покинув інститутське навчання і вступив до УНС в Чорному лісі. Після вишколу в Чорному Лісі у підстаршинській школі на полонині Малиновище поблизу с. Маняви Петра призначають до куреня «Сивуля» командира на псевдо «Іскра» (Дячишина Ігора). За кмітливість, спритність та мужність, виявлену в боях проти німців за Чорний Ліс отримує повстанське псевдо «Чайка».

На початку 1944 року — командир рою (ройовий), далі — командир чоти (чотовий) у курені «Сивуля» (командира «Іскри») групи «Чорний Ліс».  

Під час переходу лінії фронту влітку 1944 року чотовий «Чайка» без жодних втрат переводить свій відділ. На початку осені того ж року перебирає керівництво сотнею у курені командира «Іскри» — «Сивуля». Сотня «Чайки» мала три чоти: «Міська» (Михайло Уштан, с. Кейданч Коломийського району), «Зелений» (колишній командир Угорської армії) і «Крук» (Іван Федорак, с. Пнів).

Командуючи сотнею, Петро Триняк провів цілий ряд боїв і наскоків на енкаведистські гнізда в Калуському, Богородчанському і Надвірнянському районах.

Наказом ГВШ 14 жовтня 1944 року підвищений у званні до хорунжого. 

Під новий 1945-й рік сотня «Чайки» переходить у надвірнянські ліси і базується у таких селах: Верхній Майдан, Парище, Красна, Добротів, Лоєва. 

Загинув 7 січня 1945 році у с. Горішній Майдан Надвірнянського району.

За іншою версією — Петро загинув у Богородчанському районі.

Див. також 
  Командири УПА  
   † Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА †

Примітки

Джерела та література 
 
 
 

Вояки Української повстанської армії
Діячі ОУН
Діячі УПА
Учасники Другої світової війни
Загинули в боях за незалежну Україну
Петро́ Лук'я́нович Три́няк ( псевдо : « Чайка » ; червня с . Середній Майдан , Надвірнянський повіт , Станиславівське воєводство , тепер — Надвірнянський район , Івано-Франківська область — січня с . Горішній Майдан , Надвірнянський район , Станіславська область ) — командир сотні УПА куреня « Сивуля » . Життєпис Народивсячервняроку в селі Середній Майдан нинішнього Надвірнянського району в селянській родині Лук'яна Триняка . Дідо Петра Лук'яновича — Іван Васильович Триняк був колишнім війтом села Середній Майдан . Батько — Лук'ян . У сім'ї , окрім Петра , було щедітей : Анна ( Іван ( Афія ( Дмитро ( Василь ( Марія ( Михайло ( Ольга ( Софія ( Зоня , Петро , Марія , Василь , Зоня були тісно пов'язані з діяльністю УПА . Марія пропала безвісти вроці разом з чоловіком і донькою , Василь військовим трибуналом НКВС СРСР уроці засуджений нароків позбавлення волі іроків поразки в правах з конфіскацією майна . Софія ( Зоня ) , наймолодша дитина в сім'ї , була вістовою Середньомайданського куща УПА . Їй вдалося уникнути покарання , однак спіймали її чоловіка Івана Вовчука , вояка УПА , і осудили нароків позбавлення волі . Петро Триняк закінчивкласи Майданської початкової польської державної школи . Навчався у Станиславівській державній гімназії № 1 з українською мовою навчання зпорік . Із встановленням радянської влади у вересніроку шестикласова школа у с . Гаврилівка була реорганізована в початкову . Директором її було призначено Триняка Петра Лук'яновича . Уроці вступив до Станіславської педагогічної школи . Член ОУН зх років . Уроці покинув інститутське навчання і вступив до УНС в Чорному лісі . Після вишколу в Чорному Лісі у підстаршинській школі на полонині Малиновище поблизу с . Маняви Петра призначають до куреня « Сивуля » командира на псевдо « Іскра » ( Дячишина Ігора ) . За кмітливість , спритність та мужність , виявлену в боях проти німців за Чорний Ліс отримує повстанське псевдо « Чайка » . На початкуроку — командир рою ( ройовий ) , далі — командир чоти ( чотовий ) у курені « Сивуля » ( командира « Іскри » ) групи « Чорний Ліс » . Під час переходу лінії фронту вліткуроку чотовий « Чайка » без жодних втрат переводить свій відділ . На початку осені того ж року перебирає керівництво сотнею у курені командира « Іскри » — « Сивуля » . Сотня « Чайки » мала три чоти : « Міська » ( Михайло Уштан , с . Кейданч Коломийського району ) , « Зелений » ( колишній командир Угорської армії ) і « Крук » ( Іван Федорак , с . Пнів ) . Командуючи сотнею , Петро Триняк провів цілий ряд боїв і наскоків на енкаведистські гнізда в Калуському , Богородчанському і Надвірнянському районах . Наказом ГВШжовтняроку підвищений у званні до хорунжого . Під новийй рік сотня « Чайки » переходить у надвірнянські ліси і базується у таких селах : Верхній Майдан , Парище , Красна , Добротів , Лоєва . Загинувсічняроці у с . Горішній Майдан Надвірнянського району . За іншою версією — Петро загинув у Богородчанському районі . Див . також Командири УПА † Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА † Примітки Джерела та література Вояки Української повстанської армії Діячі ОУН Діячі УПА Учасники Другої світової війни Загинули в боях за незалежну Україну