Суомар
Суомар (д/н — після 364) — король алеманів біля Родау.

Життєпис 
Був одним з королів (вождів) алеманів, що з 350 року рушили на південь до Рейну. Спочатку оселився біля річки, відомої сьогодні як Родау, притоки Майна. У 357 році спільно з очільниками інших алеманських племен Урсіцином, Урієй, Гортаром, Вестральпом здійснив похід на римські провінції, завдавши поразки магістру піхоти Барбаціону біля Аугуста-Рауріки. Того ж року доєднався до короля Хнодомара. Проте алемани зазнали поразки у битві під Аргенторатом від римського цезаря Юліана. Після цього Суомар звернувся до очільника кінноти (magister equitum) Севера щодо надання його племені земель в обмін на службу імперії. Отримав на це згоду, ставши федератом.

У 361 році Юліан, що став імператором, продовжив договір з Суомаром. Але у 364 році новий імператор Валентиніан I відмовився це робити. Подальша доля Суомара невідома.

Джерела 
 Ammianus Marcellinus 16,12,1; 17,10,3; 10,9; 18,2,8.
 Martindale, J. R.; Jones, Arnold Hugh Martin; Morris, John (1971). The prosopography of the later Roman Empire — Vol. I AD 260—395. Cambridge e Nova Iorque: Cambridge University Press
 Dieter Geuenich: Geschichte der Alemannen (= Kohlhammer-Urban-Taschenbücher. 575). 2., überarbeitete Auflage. Kohlhammer, Stuttgart 2005, ISBN 3-17-018227-7.
 Thorsten Fischer, Hermann Reichert: Suomar. In: Reallexikon der Germanischen Altertumskunde (RGA). 2. Auflage. Band 30, Walter de Gruyter, Berlin / New York 2005, ISBN 3-11-018385-4, p. 136

королі алеманів
Персоналії IV століття
Суомар ( д / н — після — король алеманів біля Родау . Життєпис Був одним з королів ( вождів ) алеманів , що зроку рушили на південь до Рейну . Спочатку оселився біля річки , відомої сьогодні як Родау , притоки Майна . Уроці спільно з очільниками інших алеманських племен Урсіцином , Урієй , Гортаром , Вестральпом здійснив похід на римські провінції , завдавши поразки магістру піхоти Барбаціону біля Аугуста - Рауріки . Того ж року доєднався до короля Хнодомара . Проте алемани зазнали поразки у битві під Аргенторатом від римського цезаря Юліана . Після цього Суомар звернувся до очільника кінноти ( magister equitum ) Севера щодо надання його племені земель в обмін на службу імперії . Отримав на це згоду , ставши федератом . Уроці Юліан , що став імператором , продовжив договір з Суомаром . Але уроці новий імператор Валентиніан I відмовився це робити . Подальша доля Суомара невідома . Джерела Ammianus Marcellinus12 , 1 ; 10 , 3 ; 9 ; 2 , 8 . Martindale , J . R . ; Jones , Arnold Hugh Martin ; Morris , John The prosopography of the later Roman Empire — Vol . I AD395 . Cambridge e Nova Iorque : Cambridge University Press Dieter Geuenich : Geschichte der Alemannen ( = Kohlhammer - Urban - Taschenbücher . , überarbeitete Auflage . Kohlhammer , Stuttgart ISBN018227-7 . Thorsten Fischer , Hermann Reichert : Suomar . In : Reallexikon der Germanischen Altertumskunde ( RGA ) . Auflage . Band Walter de Gruyter , Berlin / New York ISBN018385 - 4 , p . королі алеманів Персоналії IV століття