Тарасовський
Тарасовський — селище в Ростовській області Росії. Адміністративний центр Тарасовського району та Тарасовського сільського поселення.

Географія 
Розташовано між містом Міллерово та селищем Глибокий на півночі Ростовської області. Станція Тарасовка на залізниці Москва — Ростов-Головний. Селище розташоване на річці Глибокій при впадінні в неї річки Росош.

Історія 
Наприкінці XVIII сторіччя селище було заселено українцями. Так, у квітні 1792 року військова канцелярія Війська Донського розглянула прохання козацької старшини Івана Тарасова «про дозвіл йому зайняти місце на побудову хутора й поселення поданих його малоросіян  й з ними хліборобством й сінокосом мати забезпечення», на вершині річки Розсош при Тимошиній балки у Донецькому окрузі, за 8 верст від хутора Кумшацького. Тут було згадано вже існуючий хутір Дмитра Тарасова при «частині річки Розсош». 

За архівними даними в 1822-1832 роках при річці Глибокій існували поселення Тарасівський, що налічував 47 дерев'яних будинків та поселення Нижній Тарасов, з 52 дерев'яними будинками.

Ґрунт біля селища в основному був чорноземний і лише в деяких місцях, за правими берегами річок Глибокої й Розсоші, ― солонцюватий й кам'янистий.

Селище Нижній Тарасов належало осавулові Дмитру Петровичу Тарасову та його дружині Цесарині. Був положений на правому боці річки Глибокої. Поселення налічувало 55 селянських дворів, в них: чоловіків – 126, жінок – 130, був дерев'яний будинок осавула з прибудовами.

Селище Верхній Тарасов належало осавулові Миколі Петровичу Тарасову й було положено на лівій стороні річці Глибокої. Там було 55 селянських дворів, де мешкало чоловіків – 133, жінок – 142.

У селищах знаходилися 2 поміщицьких фруктових сади й 3 гаї.

Після скасування кріпосного права, у 1862 році селянам Вищетарасовського була дана статутна грамота, згідно з якою з 1 січня 1863 року селяни переходили з панщини на оброк.

У 1869 році була побудована церква в ім'я Святителя Тихона Новоявленого Чудотворця. Храм був дерев'яний, стояв на кам'яному фундаменті з кам'яною дзвіницею. Мав один престол.

У 1884 році у будинку священника Гаврила Федоровича М'ясищева відкрилася однокласна земська школа.

У 1892 році при церкві відкрилася однокласна жіноча школа, що потім в 1901 році була реорганізована у двокласну.

За даними загального перепису 1897 року в слободі Вищетарасовській було 220 дворів, в них проживало: чоловіків 683, жінок – 689. З них письменних чоловіків було 131, жінок – 41; неписьменних – 552 чоловіки й 648 жінок. Жителі в основному займалися землеробством.

Станція Тарасовка на початку XX сторіччя була великим торговим центром з вантажообігом понад 1 млн пудів зерна. Звідси зерно йшло в усі кінці Росії й через південні порти вивозилося за кордон.

У вересні 1906 року німецькі поселенці Генріх Янцен й Яків Тіссен отримали дозвіл на зведення у слободі Вищетарасівській парового вальцевого борошномельного млина.

1 грудня 1913 року у слободі було відкрито телеграф завдяки клопотанням промисловців й торговців, тому що слобода мала велике народонаселення хліборобів, а також безліч торгово-промислових підприємств: розвивалася торгівля мануфактурним, бакалійним, залізним, зерновим, хлібним та іншими товарами. Неподалік працювали черепичний, борошномельний й цегельний заводи.

До 1958 року слобода Вищетарасовська існувала як самостійний населений пункт. У липні 1958 року вона була об'єднана з селищами Колодязний, Пуриковка, селищем радгоспу Дорурса, селищем центральної садиби Тарасовського зернорадгоспу й рудоуправління. В результаті об'єднання було утворено робітниче селище Тарасовський, що став центром Тарасовського району Ростовської області.

Населення

Примітки

Література 

 Ревин И. А. Из истории поселений Тарасовского района: посёлок Тарасовский // Донской временник: краеведческий альманах / Донская государственная публичная библиотека. Ростов-на-Дону, 1993—2015.

Посилання 

 Агентство недвижимости «Квадратный метр» в пос. Тарасовский
 Тарасовский (посёлок сельского типа)

Населені пункти Тарасовського району
Українські поселення Ростовської області
Районні центри Ростовської області
Селища Ростовської області
Колишні селища міського типу Ростовської області
Тарасовський — селище в Ростовській області Росії . Адміністративний центр Тарасовського району та Тарасовського сільського поселення . Географія Розташовано між містом Міллерово та селищем Глибокий на півночі Ростовської області . Станція Тарасовка на залізниці Москва — Ростов - Головний . Селище розташоване на річці Глибокій при впадінні в неї річки Росош . Історія Наприкінці XVIII сторіччя селище було заселено українцями . Так , у квітніроку військова канцелярія Війська Донського розглянула прохання козацької старшини Івана Тарасова « про дозвіл йому зайняти місце на побудову хутора й поселення поданих його малоросіян й з ними хліборобством й сінокосом мати забезпечення » , на вершині річки Розсош при Тимошиній балки у Донецькому окрузі , заверст від хутора Кумшацького . Тут було згадано вже існуючий хутір Дмитра Тарасова при « частині річки Розсош » . За архівними даними вроках при річці Глибокій існували поселення Тарасівський , що налічувавдерев'яних будинків та поселення Нижній Тарасов , здерев'яними будинками . Ґрунт біля селища в основному був чорноземний і лише в деяких місцях , за правими берегами річок Глибокої й Розсоші , ― солонцюватий й кам'янистий . Селище Нижній Тарасов належало осавулові Дмитру Петровичу Тарасову та його дружині Цесарині . Був положений на правому боці річки Глибокої . Поселення налічувалоселянських дворів , в них : чоловіків – жінок – був дерев'яний будинок осавула з прибудовами . Селище Верхній Тарасов належало осавулові Миколі Петровичу Тарасову й було положено на лівій стороні річці Глибокої . Там булоселянських дворів , де мешкало чоловіків – жінок – У селищах знаходилисяпоміщицьких фруктових сади йгаї . Після скасування кріпосного права , уроці селянам Вищетарасовського була дана статутна грамота , згідно з якою зсічняроку селяни переходили з панщини на оброк . Уроці була побудована церква в ім'я Святителя Тихона Новоявленого Чудотворця . Храм був дерев'яний , стояв на кам'яному фундаменті з кам'яною дзвіницею . Мав один престол . Уроці у будинку священника Гаврила Федоровича М'ясищева відкрилася однокласна земська школа . Уроці при церкві відкрилася однокласна жіноча школа , що потім вроці була реорганізована у двокласну . За даними загального переписуроку в слободі Вищетарасовській булодворів , в них проживало : чоловіків жінок – З них письменних чоловіків було жінок – неписьменних – чоловіки йжінок . Жителі в основному займалися землеробством . Станція Тарасовка на початку XX сторіччя була великим торговим центром з вантажообігом понадмлн пудів зерна . Звідси зерно йшло в усі кінці Росії й через південні порти вивозилося за кордон . У вересніроку німецькі поселенці Генріх Янцен й Яків Тіссен отримали дозвіл на зведення у слободі Вищетарасівській парового вальцевого борошномельного млина . 1 грудняроку у слободі було відкрито телеграф завдяки клопотанням промисловців й торговців , тому що слобода мала велике народонаселення хліборобів , а також безліч торгово - промислових підприємств : розвивалася торгівля мануфактурним , бакалійним , залізним , зерновим , хлібним та іншими товарами . Неподалік працювали черепичний , борошномельний й цегельний заводи . Дороку слобода Вищетарасовська існувала як самостійний населений пункт . У липніроку вона була об'єднана з селищами Колодязний , Пуриковка , селищем радгоспу Дорурса , селищем центральної садиби Тарасовського зернорадгоспу й рудоуправління . В результаті об'єднання було утворено робітниче селище Тарасовський , що став центром Тарасовського району Ростовської області . Населення Примітки Література Ревин И . А . Из истории поселений Тарасовского района : посёлок Тарасовский / / Донской временник : краеведческий альманах / Донская государственная публичная библиотека . Ростов - на - Дону , 2015 . Посилання Агентство недвижимости « Квадратный метр » в пос . Тарасовский Тарасовский ( посёлок сельского типа ) Населені пункти Тарасовського району Українські поселення Ростовської області Районні центри Ростовської області Селища Ростовської області Колишні селища міського типу Ростовської області