Єлей
Єле́й (שמן המשחה,  «оливкова олія») — церковнослов'янська назва оливкової, а пізніше — будь-якої рослинної олії в православному церковному використанні. Використовувався в стародавні часи ізраїльтянами в скинії (), а потім в Єрусалимському храмі.

Єлей (оливкова олія) застосовувався з давніх часів, як в їжу, так і для догляду за шкірою. Іноді його змішували з вином або з особливими ароматичними речовинами. Вперше в Біблії олійна гілка в дзьобі голуба згадується як символ примирення людини з Богом після Всесвітнього потопу: «І він зачекав іще других сім день, і знову з ковчегу голубку послав. І голубка вернулась до нього вечірнього часу, і ось у неї в дзюбку лист оливковий зірваний. І довідався Ной, що спала вода з-над землі». (Буття 8:10,11)

Єлей, поряд з ефом і хлібними приношеннями, також приносився в жертву: «А оце те, що будеш споряджати на жертівнику: ягнята, однорічного віку, двоє на день завжди. Одне ягня спорядиш уранці, а друге ягня спорядиш під вечір. І десятину ефи пшеничного борошна, мішаного в товченій оливі, чверть гіну, і на лиття чверть гіну вина на одне ягня. А ягня друге спорядиш під вечір; як хлібну жертву ранку й як жертву плинну її спорядиш йому, на пахощі любі, огняна жертва для Господа»…(Вихід 29:38–41)

У Книзі Приповістей, непрямим чином, зачіпається тема використання ароматних масел поза богослужбової практики: «Олива й кадило потішують серце, і солодкий нам друг за душевну пораду». (Приповісті 27:9)

У Стародавній Греції оливкова олія вважалася показником багатства і родючості. З оливкових гілок дерев плели вінки і одягали їх на голову з нагоди свят. У Християнстві єлей, як Жертвоприношення Богові, стали спалювати в лампадах перед іконами, а також його використовувати для єлеопомазання, соборування та літії. Образ масла як символу Божої милості ( — «милість» співзвучна  — «масло») часто зустрічається у Святому Письмі: «Проходив же там якийсь самарянин, та й натрапив на нього, і, побачивши, змилосердився. І він підійшов, і обв'язав йому рани, наливши оливи й вина. Потому його посадив на худобину власну, і приставив його до гостиниці, та й клопотався про нього.»(). «Чи хворіє хто з вас? Хай покличе пресвітерів Церкви, і над ним хай помоляться, намастивши його оливою в Господнє Ім'я, і молитва віри вздоровить недужого, і Господь його підійме, а коли він гріхи був учинив, то вони йому простяться.» ().

У православ'ї особливо приготована і освячена патріархом або іншим предстоятелем Помісної церкви оливкова олія, поєднана з виноградним вином і ароматичними рослинами, називається «Святе Миро». Воно використовується в особливих випадках:

 ним помазуются всі хто приймає Таїнство Миропомазання,
 їм мажуть тих хто приєднується до Церкви — колишніх послідовників тих християнських течій, чиє священство не визнається Православ'ям,
 їм помазують хрещених раніше, наприклад, в дитинстві, але які з яких-небудь причин зійшли з шляху Божого,
 святим Миром помазують мощі християнських мучеників, що вкладаються в антимінс, а також престол і стіни храму при його освяченні,
 Святим миром мазали православних царів і цариць при їх коронації.

Необхідність відновлення в церковному членстві відповідає необхідності духовного зцілення, що супроводжується Єлеопомазанням. Єлеопомазання — одне з семи таїнств, що полягає в помазання тіла освяченим єлеєм, що служить, за вченням православної і католицької церков, духовним лікуванням тілесних недуг, а також дарує хворому відпущення гріхів, в яких він не встиг покаятися. У старому значенні єлей- це назва оливкової олії яка, вживалося до кінця XIX століття. Вона об'єднувало два сорти оливкової олії — вищий, званий прованським, і нижчий — оливкове масло.

Помазання освяченим єлеєм існує і в інших християнських конфесіях, наприклад під час конфірмації. Деякі реформатські церкви надають більш практичне значення використання єлейних масел (підбадьорення тих хто хворіє, антисептичну властивість, зміцнення віри), ніж традиційна православна церква, в якій використання масел приймає статус Таїнств. Однак такий практичний підхід в середовищі православних реформатів не виключає духовного значення використання масел з пахощами для умилостивления Господа Бога, його возвеличення і прославлення. Служителі церкви перед вчиненням літургії зі святим Причастям протирають відкриті від облачення частини тіла запашними маслами.

Примітки

Див. також 
 Миро

Література 
 Беловинский Ст. Л. Ялин // Ілюстрований енциклопедичний історико-побутовий словник російського народу. XVIII — початок XIX ст. / під ред. Н. Єрьоміної. — М: Ексмо, 2007. — С. 192. — 784 с. — 5000 примірників — ISBN 978-5-699-24458-4.
 Ялин  // Православна богословська енциклопедія. — Т. 5. — Петроград (Дод. до духовного журн. «Мандрівник» за 1904 р.)

Олії
Слов'янська кухня
Ритуальні речовини
Християнські терміни
Єле́й ( שמן המשחה , « оливкова олія » ) — церковнослов'янська назва оливкової , а пізніше — будь-якої рослинної олії в православному церковному використанні . Використовувався в стародавні часи ізраїльтянами в скинії ( ) , а потім в Єрусалимському храмі . Єлей ( оливкова олія ) застосовувався з давніх часів , як в їжу , так і для догляду за шкірою . Іноді його змішували з вином або з особливими ароматичними речовинами . Вперше в Біблії олійна гілка в дзьобі голуба згадується як символ примирення людини з Богом після Всесвітнього потопу : « І він зачекав іще других сім день , і знову з ковчегу голубку послав . І голубка вернулась до нього вечірнього часу , і ось у неї в дзюбку лист оливковий зірваний . І довідався Ной , що спала вода з -над землі » . ( Буття10 , 11 ) Єлей , поряд з ефом і хлібними приношеннями , також приносився в жертву : « А оце те , що будеш споряджати на жертівнику : ягнята , однорічного віку , двоє на день завжди . Одне ягня спорядиш уранці , а друге ягня спорядиш під вечір . І десятину ефи пшеничного борошна , мішаного в товченій оливі , чверть гіну , і на лиття чверть гіну вина на одне ягня . А ягня друге спорядиш під вечір ; як хлібну жертву ранку й як жертву плинну її спорядиш йому , на пахощі любі , огняна жертва для Господа » … ( Вихід38 – 41 ) У Книзі Приповістей , непрямим чином , зачіпається тема використання ароматних масел поза богослужбової практики : « Олива й кадило потішують серце , і солодкий нам друг за душевну пораду » . ( Приповісті9 ) У Стародавній Греції оливкова олія вважалася показником багатства і родючості . З оливкових гілок дерев плели вінки і одягали їх на голову з нагоди свят . У Християнстві єлей , як Жертвоприношення Богові , стали спалювати в лампадах перед іконами , а також його використовувати для єлеопомазання , соборування та літії . Образ масла як символу Божої милості ( — « милість » співзвучна — « масло » ) часто зустрічається у Святому Письмі : « Проходив же там якийсь самарянин , та й натрапив на нього , і , побачивши , змилосердився . І він підійшов , і обв'язав йому рани , наливши оливи й вина . Потому його посадив на худобину власну , і приставив його до гостиниці , та й клопотався про нього . » ( ) . « Чи хворіє хто з вас ? Хай покличе пресвітерів Церкви , і над ним хай помоляться , намастивши його оливою в Господнє Ім'я , і молитва віри вздоровить недужого , і Господь його підійме , а коли він гріхи був учинив , то вони йому простяться . » ( ) . У православ'ї особливо приготована і освячена патріархом або іншим предстоятелем Помісної церкви оливкова олія , поєднана з виноградним вином і ароматичними рослинами , називається « Святе Миро » . Воно використовується в особливих випадках : ним помазуются всі хто приймає Таїнство Миропомазання , їм мажуть тих хто приєднується до Церкви — колишніх послідовників тих християнських течій , чиє священство не визнається Православ'ям , їм помазують хрещених раніше , наприклад , в дитинстві , але які з яких-небудь причин зійшли з шляху Божого , святим Миром помазують мощі християнських мучеників , що вкладаються в антимінс , а також престол і стіни храму при його освяченні , Святим миром мазали православних царів і цариць при їх коронації . Необхідність відновлення в церковному членстві відповідає необхідності духовного зцілення , що супроводжується Єлеопомазанням . Єлеопомазання — одне з семи таїнств , що полягає в помазання тіла освяченим єлеєм , що служить , за вченням православної і католицької церков , духовним лікуванням тілесних недуг , а також дарує хворому відпущення гріхів , в яких він не встиг покаятися . У старому значенні єлей - це назва оливкової олії яка , вживалося до кінця XIX століття . Вона об'єднувало два сорти оливкової олії — вищий , званий прованським , і нижчий — оливкове масло . Помазання освяченим єлеєм існує і в інших християнських конфесіях , наприклад під час конфірмації . Деякі реформатські церкви надають більш практичне значення використання єлейних масел ( підбадьорення тих хто хворіє , антисептичну властивість , зміцнення віри ) , ніж традиційна православна церква , в якій використання масел приймає статус Таїнств . Однак такий практичний підхід в середовищі православних реформатів не виключає духовного значення використання масел з пахощами для умилостивления Господа Бога , його возвеличення і прославлення . Служителі церкви перед вчиненням літургії зі святим Причастям протирають відкриті від облачення частини тіла запашними маслами . Примітки Див . також Миро Література Беловинский Ст . Л . Ялин / / Ілюстрований енциклопедичний історико - побутовий словник російського народу . XVIII — початок XIX ст . / під ред . Н . Єрьоміної . — М : Ексмо , — С . — с . — примірників — ISBN699 - 24458 - 4 . Ялин / / Православна богословська енциклопедія . — Т . — Петроград ( Дод . до духовного журн . « Мандрівник » зар . ) Олії Слов'янська кухня Ритуальні речовини Християнські терміни