Ємельянов Олександр Васильович
Олександр Васильович Ємельянов-Сурік (  — ) — радянський діяч. Полковник. Член Всеукраїнського Центрального Виконавчого Комітету ВУЦВК.

Життєпис 
Народився 24 жовтня 1892 року в місті Тифліс. З сім'ї потомственого почесного громадянина. Закінчив 4-ю Тифліську гімназію, Військову академію РСЧА (вересень 1921 — серпень 1924), загальновійськове відділення КУКС при Військовій академії ім. М. В. Фрунзе (листопад — грудень 1927), оперативний факультет тієї ж Академії (1932—1933). Володів німецькою мовою.

Активіст революційного руху, навчався на медичному факультеті Харківського університету, в березні 1917 увійшов до складу загальноміського парткому Харкова, потім став його головою, в грудні на 1-му Всеукраїнському з'їзді Рад обраний в ЦВК Рад України.

Учасник Жовтневої революції та Громадянської війни в Росії, Північному Кавказі, Західному і Південно-Західному фронтах, агресії проти України. Співробітник для доручень «штабу надзвичайного уповноваженого РРФСР т. Антонова» (грудень 1917 — січень 1918), член штабу Червоної гвардії Донбасу, 1-го Харківського пролетарського більшовицького полку (січень — березень 1918), завідувач політвідділом по боротьбі з контрреволюцією ревкому Донецького і Криворізького басейнів, воював у складі Бойового загону ім. Харківського комітету РКП(б), політпрацівник і червоноармієць бронепоїзда 5-ї армії (березень — листопад 1918).

Член колегії і заступник голови військового відділу Тимчасового робітничо-селянського уряду України (листопад 1918 — лютий 1919), Київський, Волинський, Харківський губвоєнком, помічник і заступник Харківського окружного воєнкома, врід воєнкома там же (лютий — жовтень 1919), воєнком 8-й стрілецької дивізії 16-ї армії, командир Таврійської бригади штабу внутрішньої охорони Харківського сектора (жовтень 1919 — липень 1920), в резерві комскладу, командир 14-ї дивізії (липень 1920 — травень 1921), помічник начальника оперативного відділу штабу 11-ї армії (травень — липень 1921), в резерві штабу Окремої Кавказької армії (липень — вересень 1921).

У розпорядженні РУ штабу РСЧА, в «секретної відрядженні» в Німеччині, потім військовий аташе при полпредстве СРСР в Австрії (вересень 1924 — вересень 1926).

Начальник штабу 18-ї Ярославської стрілецької дивізії, проходив стажування на посаді командира 52-го стрілецького полку (вересень 1926 — квітень 1929), начальник 3-го відділу 2-го організаційно-мобілізаційного управління штабу РСЧА (квітень 1929 — березень 1930) .

В резерві, помічник секретаря РНК СРСР (березень 1930 — квітень 1931), заступник начальника Технічного штабу начальника озброєнь РСЧА, помічник командира 14-ї стрілецької дивізії, в розпорядженні Головного управління РСЧА (квітень 1931 — травень 1933), заступник начальника Командного управління Головного управління РСЧА (липень 1933 — грудень 1934). 

Військовий аташе при полпредстве СРСР в Чехословаччині (грудень 1934 — травень 1936), в Туреччині (травень 1936 — червень 1937), відкликаний в СРСР 28.06.1937.

11 лютого 1938 року репресований. Реабілітований в 07 липня 1956 року.

Примітки 

Уродженці Тбілісі
Дипломати СРСР
Діячі СРСР
Члени ВУЦВК
Діячі УРСР
Особи, увічнення яких підпадає під закон про декомунізацію
Олександр Васильович Ємельянов-Сурік ( — ) — радянський діяч . Полковник . Член Всеукраїнського Центрального Виконавчого Комітету ВУЦВК . Життєпис Народивсяжовтняроку в місті Тифліс . З сім'ї потомственого почесного громадянина . Закінчивю Тифліську гімназію , Військову академію РСЧА ( вересень — серпень загальновійськове відділення КУКС при Військовій академії ім . М . В . Фрунзе ( листопад — грудень оперативний факультет тієї ж Академії1933 ) . Володів німецькою мовою . Активіст революційного руху , навчався на медичному факультеті Харківського університету , в березніувійшов до складу загальноміського парткому Харкова , потім став його головою , в грудні наму Всеукраїнському з'їзді Рад обраний в ЦВК Рад України . Учасник Жовтневої революції та Громадянської війни в Росії , Північному Кавказі , Західному і Південно - Західному фронтах , агресії проти України . Співробітник для доручень « штабу надзвичайного уповноваженого РРФСР т . Антонова » ( грудень — січень член штабу Червоної гвардії Донбасу , го Харківського пролетарського більшовицького полку ( січень — березень завідувач політвідділом по боротьбі з контрреволюцією ревкому Донецького і Криворізького басейнів , воював у складі Бойового загону ім . Харківського комітету РКП ( б ) , політпрацівник і червоноармієць бронепоїздаї армії ( березень — листопад Член колегії і заступник голови військового відділу Тимчасового робітничо - селянського уряду України ( листопад — лютий Київський , Волинський , Харківський губвоєнком , помічник і заступник Харківського окружного воєнкома , врід воєнкома там же ( лютий — жовтень воєнкомй стрілецької дивізіїї армії , командир Таврійської бригади штабу внутрішньої охорони Харківського сектора ( жовтень — липень в резерві комскладу , командирї дивізії ( липень — травень помічник начальника оперативного відділу штабуї армії ( травень — липень в резерві штабу Окремої Кавказької армії ( липень — вересень У розпорядженні РУ штабу РСЧА , в « секретної відрядженні » в Німеччині , потім військовий аташе при полпредстве СРСР в Австрії ( вересень — вересень Начальник штабуї Ярославської стрілецької дивізії , проходив стажування на посаді командираго стрілецького полку ( вересень — квітень начальникго відділуго організаційно - мобілізаційного управління штабу РСЧА ( квітень — березень . В резерві , помічник секретаря РНК СРСР ( березень — квітень заступник начальника Технічного штабу начальника озброєнь РСЧА , помічник командираї стрілецької дивізії , в розпорядженні Головного управління РСЧА ( квітень — травень заступник начальника Командного управління Головного управління РСЧА ( липень — грудень Військовий аташе при полпредстве СРСР в Чехословаччині ( грудень — травень в Туреччині ( травень — червень відкликаний в СРСР06 . 1937 . 11 лютогороку репресований . Реабілітований влипняроку . Примітки Уродженці Тбілісі Дипломати СРСР Діячі СРСР Члени ВУЦВК Діячі УРСР Особи , увічнення яких підпадає під закон про декомунізацію