Твірна основа
Твірн́а осн́ова — це частина слова (чи частина слів словосполучення), від якої твориться похідне. Наприклад: у дієслові заземлити твірною стала основа іменникового слова земля (земл-), модифікована словотворчими афіксами: суфікса -и-, який разом із суфіксом -ти оформляє похідне слово як дієслівне, і префікса за-, який виражає словотвірне значення.

Особливості твірної основи 
Твірна основа може не повністю входити до похідного слова. Це спостерігається при нульовій афіксації, коли дієслівна основа в похідному іменнику скорочується за рахунок суфікса (переписи-ти — перепис; засівати— засів); у складних словах, значення яких мотивується словосполученням {трудовий день — трудодень; чесати хмари — хмарочос), та в абревіатурах — від часткового усічення слів до творення ініціальних похідних {універсальний магазин — універмаг; командний пункт — КП (ка-пе); наукова організація праці — НОП).

Поняття «твірна основа» використовується в основному при словотвірному аналізі похідних слів, утворених за допомогою словотворчого форманта. Щодо слів, утворених неморфологічними способами, цей термін може бути використаний умовно, оскільки для словотвірного аналізу важливим є з'ясування мотивації і у випадку переходу слів з однієї частини мови в іншу, і при зрощенні двох слів в одне, і при розщепленні багатозначного слова та виникненні омонімів.

Словотворчою базою для всіх частин мови, що активно поповнюються новотворами, виступають наявні в українській мові слова. Однак потенційна здатність служити основою для словотвору в різних частин мови неоднакова. Іменникові основи є словотворчою базою для іменників (вишня — вишняк), прикметників (учитель — учительський), дієслів (весло — веслувати), прислівників (мить — миттю). Від дієслівних основ творяться похідні дієслова (світити — присвітити), іменники (нагородити — нагорода; нагороджувати — нагородження), прикметники (тремтіти — тремтливий), прислівники (присідати — навприсядки). Прикметникові основи можуть бути базою для утворення прикметників переважно з модифікованим значенням здрібнілості, пестливості, збільшеності тощо (червоний — червоненький, червонісінъкий; старий — старенький, старезний або червонуватий, старуватий зі значенням неповноти вияву ознаки).

До складу похідного слова твірна основа може входити цілою або ж у скороченому вигляді. Відповідно до цього розрізняють повні й усічені (скорочені) твірні основи, наприклад: дозріл-ий → дозрал-ість, промінь → промен-евий, нов-ий → нов-изна, крича-ти → крик-ливий, керува-ти → керів-ник, клеї-ти → клей-кий, прив'яза-ти → прив'язь.

База твірних основ 
Твірними основами (базою) в українській мові виступають:
 повнозначні слова: держава — наддержава, основа — основний;
 службові слова: ой — ойкати, ну — нукати;
 прийменниково-відмінкові форми іменників: між горами — міжгір'я, за кулісами — закулісся;
 фразеологізми: бити байдики — байдикувати, збитися з пантелику — спантеличитися;
 синтаксичні словосполучення: багато поверхів — багатоповерховий, два рівні — дворівневий;
 синтаксичні речення: чинити добро — доброчинний, любити тепло — теплолюбний;
 цілісні висловлювання: не туди хата — Нетудихата (прізвище).

Мотиваційні відношення 
Твірна основа є спільною частиною двох слів — первинного і похідного, адже вона завжди виконує для похідного мотивуючу роль. Мотиваційні відношення похідності зумовлюються тими прирощеннями, модифікацією, яких зазнає основа. Наприклад, у словах річний, річниця, роковини той самий корінь рік-, але твірною основою він є лише для слова річний, два інших мотивуються інакше: річниця — від річний (річн + иц + я), а роковини — від роковий (роков + ин + и).
Мотиваційні відношення між словами завжди встановлюються попарно, хоч у процесі словотворення твірна основа може виступати як у ланцюговому, так і в радіальному зв'язках.

Ланцюговий зв'язок 
При поступовому ланцюговому зв'язку слів твірна основа ускладнюється поступово, утворюючи кілька ступенів:
ліс → лісовий → лісовик → лісовичка;
ліс → лісок → лісочок;
ліс → лісний → лісник → лісничиха;

Радіальний зв'язок 
При радіальному зв'язку похідних слів твірна основа мотивує
кілька похідних: ліс → лісний, лісовий, лісок, узлісся.

Словотвірне значення 
Словотвірне значення похідного слова — це узагальнене, спільне для певного лексико-семантичного розряду слів значення, що виявляється в одному словотвірному типові на основі взаємодії між значеннями твірної основи і словотворчого форманта. Словотвірне значення ґрунтується на однотипних відношеннях. Ознаками однотипних відношень є належність твірної основи до певної частини мови; характер словотворчого засобу. Наприклад, у суфіксальних похідних косар, кобзар, зброяр, баяніст суфікси -ар (-яр), -іст виражають значення діяча, називають особу за родом її діяльності; у безафіксних іменниках хід, лік, цвіт виражається словотвірне значення узагальненої дії, процесу.

Словотворчі засоби 
Словотвірна структура слова визначається через мотиваційні відношення між твірною основою і словотворчим формантом, який видозмінює вторинне слово порівняно з тим, від якого воно утворене. У сучасній українській мові до найпродуктивніших засобів вираження словотвірних значень належать суфікси, префікси і постфікси.

Примітки 

Морфеміка
Твірн́а осн́ова — це частина слова ( чи частина слів словосполучення ) , від якої твориться похідне . Наприклад : у дієслові заземлити твірною стала основа іменникового слова земля ( земл - ) , модифікована словотворчими афіксами : суфікса -и - , який разом із суфіксом -ти оформляє похідне слово як дієслівне , і префікса за - , який виражає словотвірне значення . Особливості твірної основи Твірна основа може не повністю входити до похідного слова . Це спостерігається при нульовій афіксації , коли дієслівна основа в похідному іменнику скорочується за рахунок суфікса ( переписи - ти — перепис ; засівати — засів ) ; у складних словах , значення яких мотивується словосполученням { трудовий день — трудодень ; чесати хмари — хмарочос ) , та в абревіатурах — від часткового усічення слів до творення ініціальних похідних { універсальний магазин — універмаг ; командний пункт — КП ( ка -пе ) ; наукова організація праці — НОП ) . Поняття « твірна основа » використовується в основному при словотвірному аналізі похідних слів , утворених за допомогою словотворчого форманта . Щодо слів , утворених неморфологічними способами , цей термін може бути використаний умовно , оскільки для словотвірного аналізу важливим є з'ясування мотивації і у випадку переходу слів з однієї частини мови в іншу , і при зрощенні двох слів в одне , і при розщепленні багатозначного слова та виникненні омонімів . Словотворчою базою для всіх частин мови , що активно поповнюються новотворами , виступають наявні в українській мові слова . Однак потенційна здатність служити основою для словотвору в різних частин мови неоднакова . Іменникові основи є словотворчою базою для іменників ( вишня — вишняк ) , прикметників ( учитель — учительський ) , дієслів ( весло — веслувати ) , прислівників ( мить — миттю ) . Від дієслівних основ творяться похідні дієслова ( світити — присвітити ) , іменники ( нагородити — нагорода ; нагороджувати — нагородження ) , прикметники ( тремтіти — тремтливий ) , прислівники ( присідати — навприсядки ) . Прикметникові основи можуть бути базою для утворення прикметників переважно з модифікованим значенням здрібнілості , пестливості , збільшеності тощо ( червоний — червоненький , червонісінъкий ; старий — старенький , старезний або червонуватий , старуватий зі значенням неповноти вияву ознаки ) . До складу похідного слова твірна основа може входити цілою або ж у скороченому вигляді . Відповідно до цього розрізняють повні й усічені ( скорочені ) твірні основи , наприклад : дозріл-ий → дозрал - ість , промінь → промен - евий , нов-ий → нов-изна , крича- ти → крик - ливий , керува - ти → керів - ник , клеї - ти → клей - кий , прив'яза-ти → прив'язь . База твірних основ Твірними основами ( базою ) в українській мові виступають : повнозначні слова : держава — наддержава , основа — основний ; службові слова : ой — ойкати , ну — нукати ; прийменниково - відмінкові форми іменників : між горами — міжгір'я , за кулісами — закулісся ; фразеологізми : бити байдики — байдикувати , збитися з пантелику — спантеличитися ; синтаксичні словосполучення : багато поверхів — багатоповерховий , два рівні — дворівневий ; синтаксичні речення : чинити добро — доброчинний , любити тепло — теплолюбний ; цілісні висловлювання : не туди хата — Нетудихата ( прізвище ) . Мотиваційні відношення Твірна основа є спільною частиною двох слів — первинного і похідного , адже вона завжди виконує для похідного мотивуючу роль . Мотиваційні відношення похідності зумовлюються тими прирощеннями , модифікацією , яких зазнає основа . Наприклад , у словах річний , річниця , роковини той самий корінь рік - , але твірною основою він є лише для слова річний , два інших мотивуються інакше : річниця — від річний ( річн + иц + я ) , а роковини — від роковий ( роков + ин + и ) . Мотиваційні відношення між словами завжди встановлюються попарно , хоч у процесі словотворення твірна основа може виступати як у ланцюговому , так і в радіальному зв'язках . Ланцюговий зв'язок При поступовому ланцюговому зв'язку слів твірна основа ускладнюється поступово , утворюючи кілька ступенів : ліс → лісовий → лісовик → лісовичка ; ліс → лісок → лісочок ; ліс → лісний → лісник → лісничиха ; Радіальний зв'язок При радіальному зв'язку похідних слів твірна основа мотивує кілька похідних : ліс → лісний , лісовий , лісок , узлісся . Словотвірне значення Словотвірне значення похідного слова — це узагальнене , спільне для певного лексико - семантичного розряду слів значення , що виявляється в одному словотвірному типові на основі взаємодії між значеннями твірної основи і словотворчого форманта . Словотвірне значення ґрунтується на однотипних відношеннях . Ознаками однотипних відношень є належність твірної основи до певної частини мови ; характер словотворчого засобу . Наприклад , у суфіксальних похідних косар , кобзар , зброяр , баяніст суфікси - ар (-яр ) , -іст виражають значення діяча , називають особу за родом її діяльності ; у безафіксних іменниках хід , лік , цвіт виражається словотвірне значення узагальненої дії , процесу . Словотворчі засоби Словотвірна структура слова визначається через мотиваційні відношення між твірною основою і словотворчим формантом , який видозмінює вторинне слово порівняно з тим , від якого воно утворене . У сучасній українській мові до найпродуктивніших засобів вираження словотвірних значень належать суфікси , префікси і постфікси . Примітки Морфеміка