Доля резидента
«Доля резидента» () — радянський двосерійний художній фільм, поставлений на Кіностудії ім. М. Горького в 1970 році режисером Веніаміном Дорманом. Другий фільм тетралогії про професійного розвідника Михайла Тульєва. Перша частина фільму називається «З відкритими картами», друга — «Західний шлейф».

Сюжет 
Після арешту Тульєва радянські контррозвідники починають радіогру з противником. У західний розвідцентр знову йдуть шифровки за підписом «Надія». Офіцер служби контррозвідки КДБ СРСР Синіцин, який відчуває до Тульєва щиру симпатію, намагається схилити його на свій бік: возить по країні, влаштовує зустріч з Марією і сином, якого Тульєв бачить вперше. Тульєв дізнається, що його батько, граф А. І. Тульєв, не помер у своєму ліжку, а загинув за нез'ясованих обставин, ймовірно, убитий.

Молодий радянський учений Борков на міжнародній науковій конференції, захопившись, розповідає про свою роботу трохи більше, ніж слід було, і негайно потрапляє в поле зору закордонних спецслужб (Синіцин з'ясував це, поки перебував у розвідцентрі на Заході, див. «Помилка резидента»). Керівники Тульєва проводять проти Боркова вербувальну операцію — шантажують його аморальною поведінкою за кордоном і схиляють до шпигунства. Борков, після деяких коливань, повідомляє про те, що сталося в КДБ. Служба генерала Сергєєва отримує можливість викрити агентурну мережу в Москві, очолювану дипломатичним співробітником Клотцем.

Західні господарі Тульєва підозрюють, що «Надія» провалився, і влаштовують серію перевірок. Завдяки проникливості генерала Сергєєва їх вдається успішно пройти, хоча для цього доводиться замаскувати мирне будівництво під військовий об'єкт стратегічного значення.

Тульєв поступово переглядає свої погляди і приймає свідоме рішення працювати на користь СРСР. Тульєва відкликають, на зміну йому з-за кордону надсилають відомого по першому фільму Леоніда Круга. Тульєв відправляється на Захід уже як радянський резидент, а Круг, ледь зійшовши в Одесі з теплохода, потрапляє під опіку Синіцина-Бекаса.

У ролях 
  Георгій Жжонов —  резидент західної розвідки, псевдонім «Надія», Михайло Олександрович Тульєв 
  Михайло Ножкин —  офіцер КДБ, за легендою злодій-рецидивіст по кличці Бекас, Павло Синіцин 
  Андрій Вертоградов —  Молодий фізик, Володимир Борков 
  Юхим Копелян —  генерал КДБ, Андрій Михайлович Сергєєв 
  Ростислав Плятт —  валютник і агент західної розвідки, Микола Миколайович Казін 
  Микола Прокопович —  полковник КДБ, Володимир Гаврилович Марков 
  Ернст Зорін —  Алік Ступін 
  Жанна Болотова —  подруга Аліка Ступіна, Юлія 
 Еве Ківі —  подруга Володимира Боркова, приятелька Юлі, Римма 
  Елеонора Шашкова —  дружина Михайла Олександровича Тульєва, Марія Миколаївна 
  Едіта П'єха —  агент західної розвідки, Жозефіна Клер 
  Гліб Плаксін —  шеф іноземного розвідцентру 
 Ервін Кнаусмюллер —  безпосередній начальник Тульєва, Себастьян 
 Олев Ескола —  розвідник під дипломатичним прикриттям, Фрідріх Клотц 
  Георгій Шаповалов —  військовий злочинець, банщик Василь (Кондрат) Акулов 
 Бронюс Бабкаускас —  директор-розпорядник наукового симпозіуму, Філіп Кутюр'є 
  Микола Рижов —  професор Васнецов 
  Вадим Захарченко —  Леонід Круг 
 Петер Боргельт —  комісар поліції 
 Еріх Гербердінг —  Макклоу 
 Вальтер Кауфман —  Вендель 
 Вільгельм Кох-Хоге —  Клаус

Знімальна група 
 Автори сценарію —  Олег Шмельов,  Володимир Востоков
 Постановка —  Веніамін Дорман
 Оператор-постановник —  Михайло Гойхберг
 Художник-постановник —  Людмила Безсмертнова
 Композитор —  Мікаел Тарівердієв

Посилання 

Фільми СРСР 1970
Фільми про шпигунів
Фільми про КДБ
Детективні фільми СРСР
Фільми-драми СРСР
Фільми Веніаміна Дормана
Фільми кіностудії імені Максима Горького
Фільми російською мовою
Чорно-білі фільми СРСР
« Доля резидента » ( ) — радянський двосерійний художній фільм , поставлений на Кіностудії ім . М . Горького вроці режисером Веніаміном Дорманом . Другий фільм тетралогії про професійного розвідника Михайла Тульєва . Перша частина фільму називається « З відкритими картами » , друга — « Західний шлейф » . Сюжет Після арешту Тульєва радянські контррозвідники починають радіогру з противником . У західний розвідцентр знову йдуть шифровки за підписом « Надія » . Офіцер служби контррозвідки КДБ СРСР Синіцин , який відчуває до Тульєва щиру симпатію , намагається схилити його на свій бік : возить по країні , влаштовує зустріч з Марією і сином , якого Тульєв бачить вперше . Тульєв дізнається , що його батько , граф А . І . Тульєв , не помер у своєму ліжку , а загинув за нез'ясованих обставин , ймовірно , убитий . Молодий радянський учений Борков на міжнародній науковій конференції , захопившись , розповідає про свою роботу трохи більше , ніж слід було , і негайно потрапляє в поле зору закордонних спецслужб ( Синіцин з'ясував це , поки перебував у розвідцентрі на Заході , див . « Помилка резидента » ) . Керівники Тульєва проводять проти Боркова вербувальну операцію — шантажують його аморальною поведінкою за кордоном і схиляють до шпигунства . Борков , після деяких коливань , повідомляє про те , що сталося в КДБ . Служба генерала Сергєєва отримує можливість викрити агентурну мережу в Москві , очолювану дипломатичним співробітником Клотцем . Західні господарі Тульєва підозрюють , що « Надія » провалився , і влаштовують серію перевірок . Завдяки проникливості генерала Сергєєва їх вдається успішно пройти , хоча для цього доводиться замаскувати мирне будівництво під військовий об'єкт стратегічного значення . Тульєв поступово переглядає свої погляди і приймає свідоме рішення працювати на користь СРСР . Тульєва відкликають , на зміну йому з-за кордону надсилають відомого по першому фільму Леоніда Круга . Тульєв відправляється на Захід уже як радянський резидент , а Круг , ледь зійшовши в Одесі з теплохода , потрапляє під опіку Синіцина - Бекаса . У ролях Георгій Жжонов — резидент західної розвідки , псевдонім « Надія » , Михайло Олександрович Тульєв Михайло Ножкин — офіцер КДБ , за легендою злодій - рецидивіст по кличці Бекас , Павло Синіцин Андрій Вертоградов — Молодий фізик , Володимир Борков Юхим Копелян — генерал КДБ , Андрій Михайлович Сергєєв Ростислав Плятт — валютник і агент західної розвідки , Микола Миколайович Казін Микола Прокопович — полковник КДБ , Володимир Гаврилович Марков Ернст Зорін — Алік Ступін Жанна Болотова — подруга Аліка Ступіна , Юлія Еве Ківі — подруга Володимира Боркова , приятелька Юлі , Римма Елеонора Шашкова — дружина Михайла Олександровича Тульєва , Марія Миколаївна Едіта П'єха — агент західної розвідки , Жозефіна Клер Гліб Плаксін — шеф іноземного розвідцентру Ервін Кнаусмюллер — безпосередній начальник Тульєва , Себастьян Олев Ескола — розвідник під дипломатичним прикриттям , Фрідріх Клотц Георгій Шаповалов — військовий злочинець , банщик Василь ( Кондрат ) Акулов Бронюс Бабкаускас — директор - розпорядник наукового симпозіуму , Філіп Кутюр'є Микола Рижов — професор Васнецов Вадим Захарченко — Леонід Круг Петер Боргельт — комісар поліції Еріх Гербердінг — Макклоу Вальтер Кауфман — Вендель Вільгельм Кох-Хоге — Клаус Знімальна група Автори сценарію — Олег Шмельов , Володимир Востоков Постановка — Веніамін Дорман Оператор - постановник — Михайло Гойхберг Художник - постановник — Людмила Безсмертнова Композитор — Мікаел Тарівердієв Посилання Фільми СРСР Фільми про шпигунів Фільми про КДБ Детективні фільми СРСР Фільми - драми СРСР Фільми Веніаміна Дормана Фільми кіностудії імені Максима Горького Фільми російською мовою Чорно - білі фільми СРСР