Міхалкін Володимир Михайлович
Володи́мир Миха́йлович Міха́лкін (; 30 червня 1927 — 1 січня 2017) — радянський воєначальник, маршал артилерії (15.02.1989).

Життєпис 
Народився в місті Бобруйськ, нині — Могильовська область Білорусі, в родині офіцера-артилериста. Росіянин. Батько, Міхалкін Михайло Семенович, у подальшому — генерал-полковник артилерії. Здобув середню освіту.

З початком німецько-радянської війни добровільно вступив до лав РСЧА, завищивши свій справжній вік. У 1942 році в Ленінграді закінчив курси шоферів. Протягом війни обіймав посади шофера 74-ї штабної батареї управління командувача артилерією 42-ї армії, шофера 50-ї окремої штабної батареї управління командувача артилерією 21-ї армії. У грудні 1944 року закінчив короткочасні курси молодших лейтенантів, обіймав посаду ад'ютанта командувача артилерією 21-ї армії. Воював на Ленінградському і 1-му Українському фронтах.

У повоєнний час продовжив військову службу. Командував артилерійським взводом однієї з частин Ленінградського військового округу (ЛВО), з 1950 року — командир курсантського взводу в 1-му Ленінградському артилерійському училищі, яке закінчив екстерном у 1953 році. З 1953 року — командир батареї важких мінометів 2-ї гвардійської артилерійської дивізії прориву в ЛВО, згодом очолював дивізійну школу сержантів.

У 1962 році закінчив Артилерійську академію імені Ф. Е. Дзержинського. З 1962 року — заступник командира, з 1965 року — командир 87-го гвардійського самохідно-артилерійського полку 39-ї гвардійської мотострілецької дивізії в Групі радянських військ у Німеччині.

З 1968 року — командир ракетної бригади в Північно-Кавказькому військовому окрузі.

З червня 1970 по квітень 1974 року — командир 26-ї Сивасько-Штеттінської Червонопрапорної ордена Суворова артилерійської дивізії в Прикарпатському військовому окрузі (м. Тернопіль).

Тричі, у 1970, 1974 та 1983 роках, підвищував свою освіту на Вищих академічних курсах.

З квітня 1974 року — начальник ракетних військ і артилерії 7-ї танкової армії Білоруського військового округу, з 1976 року — командувач ракетними військами і артилерією Білоруського ВО.

З жовтня 1978 року — начальник штабу командувача ракетними військами і артилерією Сухопутних військ СРСР.

З 1983 по 1991 роки — командувач ракетними військами і артилерією Сухопутних військ СРСР.

У вересні 1991 року усунутий з посади, перебував у розпорядженні міністра оборони СРСР. У січні 1992 року відправлений у відставку.

Військові звання 
 1968 рік — генерал-майор артилерії.
 1982 рік — генерал-лейтенант артилерії.
 1989 рік — маршал артилерії.

Нагороди 
 орден «За заслуги перед Вітчизною» 4-го ступеня (РФ, 09.05.2007).
 орден Олександра Невського (РФ, 2012).
 Орден Жукова (РФ).
 Орден Пошани (РФ, 23.09.2002).
 орден Жовтневої революції.
 ордени Вітчизняної війни 1-го (11.03.1985) та 2-го (25.02.1944) ступенів.
 орден Трудового Червоного Прапора.
 два ордени Червоної Зірки (13.07.1944,).
 орден «За службу Батьківщині у Збройних силах СРСР» 3-го ступеня.
 медаль «За відвагу» (29.07.1943).
 медаль «За бойові заслуги».
 інші медалі.
 нагороди іноземних держав.

Твори 
 Михалкин В. М. Маршальский жезл в солдатском ранце: воспоминания о службе военной. — М.: Книга и бизнес, 2003.''

Посилання 
 Біографія В. М. Міхалкіна . 

Уродженці Бобруйська
Радянські військовики Другої світової війни
Випускники Військової академії ракетних військ стратегічного призначення ім. Петра Великого
Померли в Москві
Володи́мир Миха́йлович Міха́лкін ( ; червня — січня — радянський воєначальник , маршал артилерії02 . 1989 ) . Життєпис Народився в місті Бобруйськ , нині — Могильовська область Білорусі , в родині офіцера - артилериста . Росіянин . Батько , Міхалкін Михайло Семенович , у подальшому — генерал - полковник артилерії . Здобув середню освіту . З початком німецько - радянської війни добровільно вступив до лав РСЧА , завищивши свій справжній вік . Уроці в Ленінграді закінчив курси шоферів . Протягом війни обіймав посади шофераї штабної батареї управління командувача артилерієюї армії , шофераї окремої штабної батареї управління командувача артилерієюї армії . У грудніроку закінчив короткочасні курси молодших лейтенантів , обіймав посаду ад'ютанта командувача артилерієюї армії . Воював на Ленінградському іму Українському фронтах . У повоєнний час продовжив військову службу . Командував артилерійським взводом однієї з частин Ленінградського військового округу ( ЛВО ) , зроку — командир курсантського взводу вму Ленінградському артилерійському училищі , яке закінчив екстерном уроці . Зроку — командир батареї важких мінометівї гвардійської артилерійської дивізії прориву в ЛВО , згодом очолював дивізійну школу сержантів . Уроці закінчив Артилерійську академію імені Ф . Е . Дзержинського . Зроку — заступник командира , зроку — командирго гвардійського самохідно - артилерійського полкуї гвардійської мотострілецької дивізії в Групі радянських військ у Німеччині . Зроку — командир ракетної бригади в Північно - Кавказькому військовому окрузі . З червняпо квітеньроку — командирї Сивасько - Штеттінської Червонопрапорної ордена Суворова артилерійської дивізії в Прикарпатському військовому окрузі ( м . Тернопіль ) . Тричі , утароках , підвищував свою освіту на Вищих академічних курсах . З квітняроку — начальник ракетних військ і артилеріїї танкової армії Білоруського військового округу , зроку — командувач ракетними військами і артилерією Білоруського ВО . З жовтняроку — начальник штабу командувача ракетними військами і артилерією Сухопутних військ СРСР . Зпороки — командувач ракетними військами і артилерією Сухопутних військ СРСР . У вересніроку усунутий з посади , перебував у розпорядженні міністра оборони СРСР . У січніроку відправлений у відставку . Військові звання рік — генерал - майор артилерії . рік — генерал - лейтенант артилерії . рік — маршал артилерії . Нагороди орден « За заслуги перед Вітчизною » го ступеня ( РФ , 05 . 2007 ) . орден Олександра Невського ( РФ , Орден Жукова ( РФ ) . Орден Пошани ( РФ , 09 . 2002 ) . орден Жовтневої революції . ордени Вітчизняної війниго03 . 1985 ) таго02 . 1944 ) ступенів . орден Трудового Червоного Прапора . два ордени Червоної Зірки07 . 1944 , ) . орден « За службу Батьківщині у Збройних силах СРСР» го ступеня . медаль « За відвагу » 07 . 1943 ) . медаль « За бойові заслуги » . інші медалі . нагороди іноземних держав . Твори Михалкин В . М . Маршальский жезл в солдатском ранце : воспоминания о службе военной . — М . : Книга и бизнес , ' ' Посилання Біографія В . М . Міхалкіна \ . Уродженці Бобруйська Радянські військовики Другої світової війни Випускники Військової академії ракетних військ стратегічного призначення ім . Петра Великого Померли в Москві