Ян Ленчо
Ян Ленчо (;  23 жовтня 1933, Жиліна, —  1 листопада 2012, Жиліна) — словацький письменник, літературний критик, рецензент, есеїст, перекладач. 1967 року здобув премію видавництва «Slovenský spisovateľ» за найкращу прозу 1966 року — за книжку «Дорога на морське дно» ().

Життєпис 
Народився 23 жовтня 1933 року в Жиліні. Тут провів дитинство і юність, тут 1951 року отримав атестат зрілості. Вищу освіту здобув у Братиславі, де в 1952—1957 роках вивчав словацьку мову, літературу та історію на філософському факультеті Університету Коменського. Там ще під час навчання працював спочатку редактором у Словацькому видавництві дитячої книжки, а потім редактором видавництва «Slovenský spisovateľ». 1956 року одружився з Боженою Сливковою. У 1958 році він з дружиною переїхав у Жиліну. Тут влаштувався на роботу редактором газети «Правди» (1959—1967), а на короткий час — і вчителем середньої школи чи бібліотекарем. З 1976 до 1988, коли вийшов на пенсію, працював у кінотеатрі «Світанок» адміністратором. У 1982 році після розірвання першого шлюбу бере свій другий шлюб із Жофією Войтековою. З 1988 р. перебував на заслуженому відпочинку, але літературну творчість не полишив і видавався майже до самої смерті в 2012 році.

Стосунок до держбезпеки 
Після смерті Ленчо стало відомо, що ім'я письменника значиться в архівах «Державної безпеки». Особа на ім'я Ян Ленчо і з датою народження 23.10.1933 р. двічі записана у Протоколах обліку агентурних і оперативних зв'язків «Державної безпеки» як агент і один раз як інформатор під прізвиськом «Прокоп». Це відповідає дійсності, людина в архіві тотожна з особою Яна Ленчо. Однак, як підтвердив і Юліус Ванович, письменник не був донощиком і ніколи нікого не здав. Ян Ленчо згодився на цю співпрацю за сімейними обставинами — 1980 року його старша дочка виїхала до Західної Німеччини, а він хотів її навідати.

Примітки 

Народились 1945
Автори історичної прози Словаччини
Автори фентезі Словаччини‎
Наукові фантасти Словаччини‎
Перекладачі фантастики
Словацькі письменники
Словацькі літературні критики
Ян Ленчо ( ; жовтня Жиліна , — листопада Жиліна ) — словацький письменник , літературний критик , рецензент , есеїст , перекладач . року здобув премію видавництва « Slovenský spisovateľ » за найкращу прозуроку — за книжку « Дорога на морське дно » ( ) . Життєпис Народивсяжовтняроку в Жиліні . Тут провів дитинство і юність , тутроку отримав атестат зрілості . Вищу освіту здобув у Братиславі , де в1957 роках вивчав словацьку мову , літературу та історію на філософському факультеті Університету Коменського . Там ще під час навчання працював спочатку редактором у Словацькому видавництві дитячої книжки , а потім редактором видавництва « Slovenský spisovateľ » . року одружився з Боженою Сливковою . Уроці він з дружиною переїхав у Жиліну . Тут влаштувався на роботу редактором газети « Правди » 1967 ) , а на короткий час — і вчителем середньої школи чи бібліотекарем . Здо коли вийшов на пенсію , працював у кінотеатрі « Світанок » адміністратором . Уроці після розірвання першого шлюбу бере свій другий шлюб із Жофією Войтековою . Зр . перебував на заслуженому відпочинку , але літературну творчість не полишив і видавався майже до самої смерті вроці . Стосунок до держбезпеки Після смерті Ленчо стало відомо , що ім'я письменника значиться в архівах « Державної безпеки » . Особа на ім'я Ян Ленчо і з датою народження10 . 1933 р . двічі записана у Протоколах обліку агентурних і оперативних зв'язків « Державної безпеки » як агент і один раз як інформатор під прізвиськом « Прокоп » . Це відповідає дійсності , людина в архіві тотожна з особою Яна Ленчо . Однак , як підтвердив і Юліус Ванович , письменник не був донощиком і ніколи нікого не здав . Ян Ленчо згодився на цю співпрацю за сімейними обставинами — року його старша дочка виїхала до Західної Німеччини , а він хотів її навідати . Примітки Народились Автори історичної прози Словаччини Автори фентезі Словаччини‎ Наукові фантасти Словаччини‎ Перекладачі фантастики Словацькі письменники Словацькі літературні критики