Скрипко Микола Семенович
Мико́ла Семе́нович Скрипко́ (; 5 грудня 1902 — 5 грудня 1987) — радянський воєначальник, маршал авіації (19.08.1944). Депутат Верховної Ради СРСР 6-го скликання (1962—1966). Член Центральної Ревізійної Комісії КПРС (1961—1966).

Життєпис 
Народився в селі Больдераа, нині мікрорайон міста Рига (Латвія). Росіянин.

У лавах РСЧА з 1919 року. В роки Громадянської війни в Росії воював рядовим бійцем, брав участь у боях з білогвардійцями у Східному Сибіру та на Далекому Сході. Після закінчення війни продовжив військову службу в артилерії.

У 1924 році перейшов до авіації. У 1925 році закінчив Ленінградську військово-теоретичну школу, у 1927 році — 1-шу Качинську військову авіаційну школу льотчиків імені М'ясникова. Був льотчиком, льотчиком-інструктором, командиром ланки, загону, ескадрильї.

Член ВКП(б) з 1927 року.

З лютого 1934 року — начальник відділу з підготовки льотчиків, згодом — командир навчальної бригади в Приволзькому військовому окрузі. У 1938 році закінчив Вищу льотно-тактичну школу. Протягом 1938—1940 років командував авіаційним полком, бригадою, дивізією. З листопада 1940 року — командир 3-го далекобомбардувального авіаційного корпусу.

З початком німецько-радянської війни — командувач ВПС 5-ї армії і заступник командувача ВПС Південно-Західного фронту. З березня 1942 року — заступник командувача авіацією далекої дії. З грудня 1944 року — перший заступник командувача 18-ю повітряною армією.

У повоєнний період продовжив військову службу у ВПС СРСР. Протягом 1946—1949 років — перший заступник командувача далекої авіації. У 1950 році закінчив Вищі академічні курси при Військовій академії Генштабу.

З 1950 по 1955 роки — командувач транспортно-десантної авіації, помічник командувача повітряно-десантними військами. З 1955 по 1969 рік був командувачем військово-транспортної авіації ВПС СРСР.

З серпня 1969 року — інспектор-радник Групи генеральних інспекторів МО СРСР.

Нагороди 
Нагороджений трьома орденами Леніна, орденом Жовтневої Революції, п'ятьма орденами Червоного Прапора (27.03.1942, …), орденами Суворова 1-го (18.08.1945) та 2-го ступенів, Кутузова 1-го (29.07.1944) та 2-го ступенів, Вітчизняної війни 1-го ступеня (11.03.1985), «За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР» 3-го ступеня, медалями та іноземними нагородами.

Посилання 
 Біографія на «Хронос» . 

Уродженці Риги
Члени КПРС
Учасники Громадянської війни в Росії
Радянські генерали Другої світової війни
Депутати Верховної Ради СРСР 6-го скликання
Померли в Москві
Мико́ла Семе́нович Скрипко́ ( ; грудня — грудня — радянський воєначальник , маршал авіації 08 . 1944 ) . Депутат Верховної Ради СРСРго скликання1966 ) . Член Центральної Ревізійної Комісії КПРС1966 ) . Життєпис Народився в селі Больдераа , нині мікрорайон міста Рига ( Латвія ) . Росіянин . У лавах РСЧА зроку . В роки Громадянської війни в Росії воював рядовим бійцем , брав участь у боях з білогвардійцями у Східному Сибіру та на Далекому Сході . Після закінчення війни продовжив військову службу в артилерії . Уроці перейшов до авіації . Уроці закінчив Ленінградську військово - теоретичну школу , уроці — шу Качинську військову авіаційну школу льотчиків імені М'ясникова . Був льотчиком , льотчиком - інструктором , командиром ланки , загону , ескадрильї . Член ВКП ( б ) зроку . З лютогороку — начальник відділу з підготовки льотчиків , згодом — командир навчальної бригади в Приволзькому військовому окрузі . Уроці закінчив Вищу льотно - тактичну школу . Протягом1940 років командував авіаційним полком , бригадою , дивізією . З листопадароку — командирго далекобомбардувального авіаційного корпусу . З початком німецько - радянської війни — командувач ВПСї армії і заступник командувача ВПС Південно - Західного фронту . З березняроку — заступник командувача авіацією далекої дії . З грудняроку — перший заступник командувачаю повітряною армією . У повоєнний період продовжив військову службу у ВПС СРСР . Протягом1949 років — перший заступник командувача далекої авіації . Уроці закінчив Вищі академічні курси при Військовій академії Генштабу . Зпороки — командувач транспортно - десантної авіації , помічник командувача повітряно - десантними військами . Зпорік був командувачем військово - транспортної авіації ВПС СРСР . З серпняроку — інспектор - радник Групи генеральних інспекторів МО СРСР . Нагороди Нагороджений трьома орденами Леніна , орденом Жовтневої Революції , п'ятьма орденами Червоного Прапора03 . 1942 , … ) , орденами Сувороваго08 . 1945 ) таго ступенів , Кутузоваго07 . 1944 ) таго ступенів , Вітчизняної війниго ступеня03 . 1985 ) , « За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР» го ступеня , медалями та іноземними нагородами . Посилання Біографія на « Хронос » \ . Уродженці Риги Члени КПРС Учасники Громадянської війни в Росії Радянські генерали Другої світової війни Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Померли в Москві