Антоневич Михайло Мойсейович
Михайло Мойсейович Антоневич (;  5 листопада 1912, с. Гончарівка, Сєнненський повіт,Могильовська губернія, Російська імперія —  6 липня 2003, Москва, Росія) — радянський футболіст, захисник. Заслужений майстер спорту СРСР (1950). Заслужений тренер РРФСР. Зіграв у фільмі «Спортивна честь».

Кар'єра гравця 
Вихованець команди «Зоря Комуни» з Московської області. У 1934 році перебував у складі команди «Митіщинський завод», а з 1935 року — у складі ГЦОЛІФК з Москви, після чого, в 1936 році, деякий час перебував у московському «Спартаку», де жодного разу так і не зіграв.

Потім виступав за московський «Сталінець» з 1937 по 1939 рік, провів 32 матчі, відзначився 2 голами. У 1940 році поповнив ряди московського «Динамо», але жодного разу за нього в результаті не зіграв.

У 1941 році перейшов у мінське «Динамо», зіграв 3 матчі, проте через війну змушений був призупинити виступу. У 1944 році продовжив кар'єру, і до 1946 року грав за мінчан, провівши за цей час 39 поєдинків.

У період з 1945 до 1946 року брав участь у товариських матчах з болгарськими командами як запрошений гравець у складі московського «Торпедо» і сталінградського «Трактора».

Потім з 1947 по 1951 рік виступав у складі московського «Локомотива», був його капітаном, провів 114 матчів у чемпіонаті, в яких забив 1 м'яч, та 6 поєдинків у Кубку СРСР.

Всього в чемпіонатах СРСР провів 141 матч, в яких забив 2 м'ячі.

Був тактично грамотним гравцем, відмінно діяв при персональній опіці.

Кар'єра тренера 
Після завершення кар'єри гравця, працював у тренерському штабі «Локомотива» з 1952 по 1954 рік.

З 1957 по 1959 очолював грозненський «Нафтовик» (згодом — «Терек»). 1960 року розпочав як головний тренер клубу «Трудові резерви» (Луганськ), проте вже влітку пішов у «Спартак» (Станіслав).

З 1961 по 1963 рік очолював владимирський «Трактор». У 1964 році керував «Кубанню», однак ненадовго, і вже в травні того ж року очолив «Спартак» (Орджонікідзе). У 1965 році знову повернувся в «Трактор».

У 1966 році очолив «Прогрес» (Кам'янськ-Шахтинський), потім з 1967 по 1970 рік був головним тренером у команді «Хімік» (Новомосковськ). З 1971 по 1973 рік керував пензенським клубом «Хіммашивець» (пізніше «Сура»), а з 1975 по 1976 рік очолював тамбовський «Спартак». Помер 6 липня 2003 року в Москві.

Досягнення

Особисті 
  Майстер спорту СРСР
  Заслужений майстер спорту СРСР
  Заслужений тренер РРФСР

Примітки

Посилання 
 
 Профіль  на сайті footbook.ru
 Профіль тренера на сайті «Український футбол»
 Біографія  на сайті «Луганський футбол»
 Біографія  на сайті fc-tv.ru

Радянські футболісти
Футбольні тренери СРСР
Футболісти «Динамо» (Мінськ)
Футболісти «Локомотива» (Москва)
Тренери ФК «Ахмат»
Михайло Мойсейович Антоневич ( ; листопада с . Гончарівка , Сєнненський повіт , Могильовська губернія , Російська імперія — липня Москва , Росія ) — радянський футболіст , захисник . Заслужений майстер спорту СРСР Заслужений тренер РРФСР . Зіграв у фільмі « Спортивна честь » . Кар'єра гравця Вихованець команди « Зоря Комуни » з Московської області . Уроці перебував у складі команди « Митіщинський завод » , а зроку — у складі ГЦОЛІФК з Москви , після чого , вроці , деякий час перебував у московському « Спартаку » , де жодного разу так і не зіграв . Потім виступав за московський « Сталінець » зпорік , провівматчі , відзначивсяголами . Уроці поповнив ряди московського « Динамо » , але жодного разу за нього в результаті не зіграв . Уроці перейшов у мінське « Динамо » , зігравматчі , проте через війну змушений був призупинити виступу . Уроці продовжив кар'єру , і дороку грав за мінчан , провівши за цей часпоєдинків . У період здороку брав участь у товариських матчах з болгарськими командами як запрошений гравець у складі московського « Торпедо » і сталінградського « Трактора » . Потім зпорік виступав у складі московського « Локомотива » , був його капітаном , провівматчів у чемпіонаті , в яких забивм'яч , тапоєдинків у Кубку СРСР . Всього в чемпіонатах СРСР провівматч , в яких забивм'ячі . Був тактично грамотним гравцем , відмінно діяв при персональній опіці . Кар'єра тренера Після завершення кар'єри гравця , працював у тренерському штабі « Локомотива » зпорік . Зпоочолював грозненський « Нафтовик » ( згодом — « Терек » ).року розпочав як головний тренер клубу « Трудові резерви » ( Луганськ ) , проте вже влітку пішов у « Спартак » ( Станіслав ) . Зпорік очолював владимирський « Трактор » . Уроці керував « Кубанню » , однак ненадовго , і вже в травні того ж року очолив « Спартак » ( Орджонікідзе ) . Уроці знову повернувся в « Трактор » . Уроці очолив « Прогрес » ( Кам'янськ - Шахтинський ) , потім зпорік був головним тренером у команді « Хімік » ( Новомосковськ ) . Зпорік керував пензенським клубом « Хіммашивець » ( пізніше « Сура » ) , а зпорік очолював тамбовський « Спартак » . Померлипняроку в Москві . Досягнення Особисті Майстер спорту СРСР Заслужений майстер спорту СРСР Заслужений тренер РРФСР Примітки Посилання Профіль на сайті footbook.ru Профіль тренера на сайті « Український футбол » Біографія на сайті « Луганський футбол » Біографія на сайті fc-tv.ru Радянські футболісти Футбольні тренери СРСР Футболісти « Динамо » ( Мінськ ) Футболісти « Локомотива » ( Москва ) Тренери ФК « Ахмат »