Кримінальне право у Правах за якими судиться Малоросійський народ
Кримінальне право у" Правах за якими судиться Малоросійський народ"(  1743) —  це сукупність юридичних норм, що встановлюють, які суспільно небезпечні діяння є злочинами, та  покарання що, застосовуються відповідно до осіб, які скоїли злочин . Розміщені у проекті зводу законів Гетьманщини XVIII століття.

У період Української держави ("Війська Запорізького") кримінальне право зазнало значних змін .При створюванні кодексу Права за якими судиться Малоросійський народ 1743 р перед Комісією постало нелегке завдання узгодити та звести до певної системи кримінальні (карні) постанови чужих Кодексів, що відрізнялись між собою як з погляду часу так і з основних принципів карної політики, а також необхідність пристосувати цей створювальний Кодекс до тогочасного життя  й побуту українців . Немаючи певної провідно ідеї комісія не могла створити свою власну систему, на підставі якої можна було б розподілити запозичені матеріали . Власне тому у Кодексі існує різноманіття засад і поглядів, на підставі яких Комісія ввела в Кодекс норми кримінального права. 

Кримінальне право характеризувалося поглибленим розумінням поняття права і справедливості та чіткішим визначенням окремих видів злочинів з покращеною систематизацію. Серед найважливіших рис кримінального права були : 

 приватноправовий характер (переслідування злочину було в основному приватним);
 гуманізація;
 певна демократизація (помягшення системи покарання та покращення стану правового становища нижчих груп населення);

У кримінальному праві з'явилися нові поняття пов'язані з ускладненням суспільних відносин і розвитком правових ідей :
зявилося поняття замаху на злочин , що відрізнялося від поняття завершеного злочину;
розрізнялися головний злочинець і співучасники ,які у певних випадках видбували меншу кару;
був складений перелік обставин , що виключали або помягшували покарання навіть за умов завершеного злочину ; 
було чітко сформульовано поняття рецедиву та ін.;
Поняття злочину було багатогранним , оскільки під злочином розуміли і гріх - порушення Божого права і кривду - завдання майнової шкоди приватній людині. У XVIII ст чітко виходить на перше місце розуміння злочину як свавілля та порушення права гарантованого державою (“самоволіє і презреніє права“) .

1. Види злочинів:
Кодекс встановлює три основні види злочинів :
Злочин - найважчий вид протиправного діяння ,за яке людина карається найважчим покаранням (переважно смертна кара);
Провина - протиправне діяння середнього ступеня , що карається менш жорстокими покараннями; 
Переступ(проступок) - дрібні правопорушення , за які передбачалися легші покарання;
       
Види: 
Проти релігії:
 Богохульство Хула на Божу Матір та на Святих;
 Ганьба Святого Хреста та ікон; 
 Відступництво Єресі та розколи; 
 Чарівництво та чаклунство;
Політичного характеру проти монарха й держави: 
 Братовбивство чи поранення монарха та його родини;
 Державна зрада; 
Проти монарха словом та письмом:
 образа монарха та його родини; 
 Зневага царських указів; 
 Неправдивий доніс;
В присутності монарха або при його дворі: 
 погроза зброєю та перекривлювання когось із осіб;
Проти послів кур'єрів посланців :
  знищення грамот;
Фальшування монети
Під час військової служби:
 неявка на службу;
 напад на приватні маєтки;
Проти суддів та урядовців:
 убивство чи напад;
Проти життя і здоров'я людини: 
 насильство; 
 замах на вбивство при наїзді; 
  вбивство - серед видів і кваліфіковані;
Проти особистої свободи :
 протиправне ув'язнення когось; 
Проти честі:
 образа на словах образа;
 наклеп при письмі;
Проти моралі:
 перелюб/порушення подружньої зради;
 ведення вдовою розпусного життя;
 намовлення дівчат чи заміжніх жінок до ведення розпусного життя;
 намовляння до викрадення (увоз) чужої жінки за її згодою; 
 зґвалтування жінки або дівчини;
 зґвалтування малолітнії дівчат чи хлопців;
 двоє й троємужство та двоє й троєжонство;
 кровозмішання;
 убивство заміжньою жінкою або дівчиною власної нешлюбної дитини; 
 позбавлення життя ще ненародженої дитини;
Проти чужого майна: 
 Розбій. Під розбієм розумівся ґвалтовний збройний напад на проїжджих або прохожих на публічній дорозі за межами міста чи села та пограбування їх майна;
 Грабіж. Під грабіжом розумілося відвере заволодіння чужою річчю з метою привласнення ;
 Крадіжки розподілялися на кваліфіковані(крадіж речі вище ціною 20 руб., крадіж здійснений двома або більше учасниками)  та звичайні(привласнення чужого майно шляхом викрадення серед дня і вартістю не більше 20 руб.,);
Особливо важкі крадіжок Кодекс вважає:
 Розкрадання церкви(святокрадіж); 
 Викопування мертвих з ціллю обікрасти їх;
 Викрадення вільної людини або чужого невільника та продаж у неволю;

Полегшуючі обставини при вимірі кари судом вважається:

голод, нерозуміння карності вчинку внаслідок неповноліття чи душевного недорозвитку або намовляння іншою особою в стані сп'янілості. 
Також сюди відносяться вчинки спрямовані на навмисне  чи ненавмисне пошкодження чужого майна за які в більшості випадків призначалась цивільна відповідальність.

2. Мета покарання:
Метою відплати для кримінального права Гетьманщини була характерна ідея залякування та запобігання від вчинення злочинів злочинцями . Також кримінальному праві було властиве прагнення виправити злочинця за злочин , за яке полягало церковне покарання і у деяких випадках було передбачено інститут умовного припинення виконання вироку .

3. Система Покарання:
Поняття права і злочину визначало мету покарання , яке було відплатою за порушення Божого та світського права . Разом з кримінальними покараннями передбачались і покарання маеріального таліон (“око за око “, “зуб за зуб“ ) а поряд з публічними покараннями - приватні покарання .

Карна система встановлювала у Кодексі такі види покарань :
 Смертна кара мала кваліфіковані види (четвертування живого або вже мертвого злочинця, закопування осудженої жінки живою в землю, спалення заживо вогнем  ) та прості види (повішення на шибениці, відрубування голови, заливання горла розтопленим оливом, волочіння кіньми мертвої людини );
 Тілесні покарання :
Каліцтво : утинання частин тіла ; Ганьба : випалення на чолі знаку, публічні побої та биття через ката у стовпа;
 Покарання за яке передбачалось позбавлення волі :
в'язниця („сподня“-призначена для утримання злочинців, яким призначалось у покарання страта та ув'язнення у звичайній в'язниці ; максимальний термін утримання у в'язниці - 2 роки) і арешт(тимчасове позбавлення волі через примусове затримання ;максимальний термін арешту - 1 рік і 6 тижнів);  
 Вигнання(в межах та за межі держави) та заслання (замінялося позбавленням права бути членом громади через вигнання без права повернення);
 Позбавлення честі/шельмування: 
(повне позбавлення цивільних і публічних прав  „політична смерть“ або позбавлення почесних прав : оголошення винного „безчесним“, „ошельмованим“ та позбавлення його прав займати посади;
 Майнові покарання :
Грошова покута та Конфіскація : Плата на користь потерпілого  або його спадкоємців:плата за голову/головщизна  плата за каліцтво/обиду плата за безчестя покриття заподіяної шкоди протиправним діянням ; 
 Покарання дисциплінарного характеру:  
Рецедив завжди збільшує кару або загострює її
 Церковне покарання/Епитимія: найпоширенішим було ув'язнення в куну та ув'язнення в монастир;
 Покарання здійснене за замах, каралось як доконаний злочин ;
  Покарання за співучасть .
 Співучасником є той хто :  спільно з іншими доконує карний вчинок
  намовляє іншого на здійснення злочину за матеріальну нагороду
  допомагає злочинцеві уникнути покарання
  допомагає злочинцеві грошима або іншими способами;
  'Причини та обставини що виключають або зменшують покарання :
  неповноліття (хлопці - до 16 років дівчата - до 13 років);
  природні дефекти розумового розвитку;
  вчинок який здійснений без наміру;
  не карається : вбивство мужем адультера (коханця дружини) та господарем пійманого злочинця; 
  у випадку необхідної оборони;

Джерела 
 Корпоративне видавництво "Заграва";Записки Наукового Товариства Імені Тараса Шевченка; Андрій Яковлів ;Том CLIX 1949 Мюнхен;

Історія
Доробити, потрібно об'єднати
Кримінальне право у " Правах за якими судиться Малоросійський народ " ( — це сукупність юридичних норм , що встановлюють , які суспільно небезпечні діяння є злочинами , та покарання що , застосовуються відповідно до осіб , які скоїли злочин \ . Розміщені у проекті зводу законів Гетьманщини XVIII століття . У період Української держави ( " Війська Запорізького " ) кримінальне право зазнало значних змін \ . При створюванні кодексу Права за якими судиться Малоросійський народр перед Комісією постало нелегке завдання узгодити та звести до певної системи кримінальні ( карні ) постанови чужих Кодексів , що відрізнялись між собою як з погляду часу так і з основних принципів карної політики , а також необхідність пристосувати цей створювальний Кодекс до тогочасного життя й побуту українців \ . Немаючи певної провідно ідеї комісія не могла створити свою власну систему , на підставі якої можна було б розподілити запозичені матеріали \ . Власне тому у Кодексі існує різноманіття засад і поглядів , на підставі яких Комісія ввела в Кодекс норми кримінального права . Кримінальне право характеризувалося поглибленим розумінням поняття права і справедливості та чіткішим визначенням окремих видів злочинів з покращеною систематизацію . Серед найважливіших рис кримінального права були \ : приватноправовий характер ( переслідування злочину було в основному приватним ) ; гуманізація ; певна демократизація ( помягшення системи покарання та покращення стану правового становища нижчих груп населення ) ; У кримінальному праві з'явилися нові поняття пов'язані з ускладненням суспільних відносин і розвитком правових ідей \ : зявилося поняття замаху на злочин , що відрізнялося від поняття завершеного злочину ; розрізнялися головний злочинець і співучасники , які у певних випадках видбували меншу кару ; був складений перелік обставин , що виключали або помягшували покарання навіть за умов завершеного злочину ; було чітко сформульовано поняття рецедиву та ін . ; Поняття злочину було багатогранним , оскільки під злочином розуміли і гріх - порушення Божого права і кривду - завдання майнової шкоди приватній людині . У XVIII ст чітко виходить на перше місце розуміння злочину як свавілля та порушення права гарантованого державою ( “ самоволіє і презреніє права “ ) \. 1 . Види злочинів : Кодекс встановлює три основні види злочинів \ : Злочин - найважчий вид протиправного діяння , за яке людина карається найважчим покаранням ( переважно смертна кара ) ; Провина - протиправне діяння середнього ступеня , що карається менш жорстокими покараннями ; Переступ ( проступок ) - дрібні правопорушення , за які передбачалися легші покарання ; Види : Проти релігії : Богохульство Хула на Божу Матір та на Святих ; Ганьба Святого Хреста та ікон ; Відступництво Єресі та розколи ; Чарівництво та чаклунство ; Політичного характеру проти монарха й держави : Братовбивство чи поранення монарха та його родини ; Державна зрада ; Проти монарха словом та письмом : образа монарха та його родини ; Зневага царських указів ; Неправдивий доніс ; В присутності монарха або при його дворі : погроза зброєю та перекривлювання когось із осіб ; Проти послів кур'єрів посланців \ : знищення грамот ; Фальшування монети Під час військової служби : неявка на службу ; напад на приватні маєтки ; Проти суддів та урядовців : убивство чи напад ; Проти життя і здоров'я людини : насильство ; замах на вбивство при наїзді ; вбивство - серед видів і кваліфіковані ; Проти особистої свободи \ : протиправне ув'язнення когось ; Проти честі : образа на словах образа ; наклеп при письмі ; Проти моралі : перелюб / порушення подружньої зради ; ведення вдовою розпусного життя ; намовлення дівчат чи заміжніх жінок до ведення розпусного життя ; намовляння до викрадення ( увоз ) чужої жінки за її згодою ; зґвалтування жінки або дівчини ; зґвалтування малолітнії дівчат чи хлопців ; двоє й троємужство та двоє й троєжонство ; кровозмішання ; убивство заміжньою жінкою або дівчиною власної нешлюбної дитини ; позбавлення життя ще ненародженої дитини ; Проти чужого майна : Розбій . Під розбієм розумівся ґвалтовний збройний напад на проїжджих або прохожих на публічній дорозі за межами міста чи села та пограбування їх майна ; Грабіж . Під грабіжом розумілося відвере заволодіння чужою річчю з метою привласнення ; Крадіжки розподілялися на кваліфіковані ( крадіж речі вище ціноюруб . , крадіж здійснений двома або більше учасниками ) та звичайні ( привласнення чужого майно шляхом викрадення серед дня і вартістю не більшеруб . , ) ; Особливо важкі крадіжок Кодекс вважає : Розкрадання церкви ( святокрадіж ) ; Викопування мертвих з ціллю обікрасти їх ; Викрадення вільної людини або чужого невільника та продаж у неволю ; Полегшуючі обставини при вимірі кари судом вважається : голод , нерозуміння карності вчинку внаслідок неповноліття чи душевного недорозвитку або намовляння іншою особою в стані сп'янілості . Також сюди відносяться вчинки спрямовані на навмисне чи ненавмисне пошкодження чужого майна за які в більшості випадків призначалась цивільна відповідальність . 2 . Мета покарання : Метою відплати для кримінального права Гетьманщини була характерна ідея залякування та запобігання від вчинення злочинів злочинцями \ . Також кримінальному праві було властиве прагнення виправити злочинця за злочин , за яке полягало церковне покарання і у деяких випадках було передбачено інститут умовного припинення виконання вироку \ . 3 . Система Покарання : Поняття права і злочину визначало мету покарання , яке було відплатою за порушення Божого та світського права \ . Разом з кримінальними покараннями передбачались і покарання маеріального таліон ( “ око за око “ , “ зуб за зуб “ ) а поряд з публічними покараннями - приватні покарання \ . Карна система встановлювала у Кодексі такі види покарань \ : Смертна кара мала кваліфіковані види ( четвертування живого або вже мертвого злочинця , закопування осудженої жінки живою в землю , спалення заживо вогнем ) та прості види ( повішення на шибениці , відрубування голови , заливання горла розтопленим оливом , волочіння кіньми мертвої людини ) ; Тілесні покарання \ : Каліцтво \ : утинання частин тіла ; Ганьба \ : випалення на чолі знаку , публічні побої та биття через ката у стовпа ; Покарання за яке передбачалось позбавлення волі \ : в'язниця ( „ сподня “ - призначена для утримання злочинців , яким призначалось у покарання страта та ув'язнення у звичайній в'язниці ; максимальний термін утримання у в'язниці -роки ) і арешт ( тимчасове позбавлення волі через примусове затримання ; максимальний термін арешту -рік ітижнів ) ; Вигнання ( в межах та за межі держави ) та заслання ( замінялося позбавленням права бути членом громади через вигнання без права повернення ) ; Позбавлення честі / шельмування : ( повне позбавлення цивільних і публічних прав „ політична смерть “ або позбавлення почесних прав \ : оголошення винного „ безчесним “ , „ ошельмованим “ та позбавлення його прав займати посади ; Майнові покарання \ : Грошова покута та Конфіскація \ : Плата на користь потерпілого або його спадкоємців : плата за голову / головщизна плата за каліцтво / обиду плата за безчестя покриття заподіяної шкоди протиправним діянням ; Покарання дисциплінарного характеру : Рецедив завжди збільшує кару або загострює її Церковне покарання / Епитимія : найпоширенішим було ув'язнення в куну та ув'язнення в монастир ; Покарання здійснене за замах , каралось як доконаний злочин ; Покарання за співучасть \ . Співучасником є той хто \ : спільно з іншими доконує карний вчинок намовляє іншого на здійснення злочину за матеріальну нагороду допомагає злочинцеві уникнути покарання допомагає злочинцеві грошима або іншими способами ; ' Причини та обставини що виключають або зменшують покарання \ : неповноліття ( хлопці - дороків дівчата - дороків ) ; природні дефекти розумового розвитку ; вчинок який здійснений без наміру ; не карається \ : вбивство мужем адультера ( коханця дружини ) та господарем пійманого злочинця ; у випадку необхідної оборони ; Джерела Корпоративне видавництво " Заграва " ; Записки Наукового Товариства Імені Тараса Шевченка ; Андрій Яковлів ; Том CLIXМюнхен ; Історія Доробити , потрібно об'єднати