Генріх Бютефіш
Генріх Август Вільгельм Бютефіш (; 24 лютого 1894, Ганновер — 13 серпня 1969, Ессен) — німецький хімік, член правління компанії IG Farben. Доктор наук (1920). Лідер воєнної економіки (1938). Член кола друзів рейхсфюрера СС, почесний оберштурмбаннфюрер СС (1939). Кавалер Лицарського хреста Хреста Воєнних заслуг.

Біографія 
Син вчителя. В 1911 році почав вивчати хімію у Вищій технічній школі Ганновера, проте не завершив навчання після Першої світової війни, оскільки пішов добровольцем на фронт. В 1920 році почав парцювати на аміачному заводі BASF в Мерзенбурзі з 1925 року — керівник відділу, з 1927 року — довірений представник.

З 1930 року — керівник заводу IG Farben в Лойні. З 1936 року — заступник Карла Крауха, відповідав за виконання чоторьохлітнього плану Германа Герінга з виробництва нафти. В 1937 році вступив у НСДАП (квиток № 5 771 136). З 1938 року — член Технічної ради Німеччини. З 1939 року — член Леопольдини.

З 1941 року — керівник паливного заводу IG Farben, розташованого на території концтабору Аушвіц, несе відповідальність за жорстоке поводження із в'язнями-робітниками заводу.

В 1945 році заарештований американськими військами. На Нюрнберзькому процесі у справі правління IG Farben (США проти Карла Крауха) був засуджений 6 років позбавлення волі за жорстоке поводження із в'язнями. Відбував покарання у в'язниці Ландсберга. В 1951 році звільнений.

Після звільнення Бютефіш став членом консультативної ради деяких фірм, серед них — Ruhrchemie AG, Gasolin AG и Feldmühle. Виступав свідком на Першому процесі Аушвіца (1963—1965), який проходив у Франкфурті.

Нагороди 

Залізний хрест 2-го і 1-го класу
Почесний хрест ветерана війни з мечами
Лідер воєнної економіки (1938)
 Хрест Воєнних заслуг 2-го і 1-го класу
 Лицарський хрест Хреста Воєнних заслуг (10 лютого 1944)

В березні 1964 року за заслуги під час роботи в консультативній раді Ruhrchemie AG президент Генріх Любке нагородив Бютефіша командорським хрестом ордена «За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина», однак через декілька днів нагорода була відкликана через протести громадськості. Це був перший випадок позбавлення нагороди в історії ордена.

Джерела 

 Ernst Klee: Personenlexikon zum Dritten Reich. Fischer Verlag, Frankfurt am Main 2003, ISBN 3-10-039309-0.
 Hermann Weiß (Hrsg.): . S. Fischer, Frankfurt am Main 1998, ISBN 3-10-091052-4.

Німецькі хіміки
Доктори наук Німеччини
Німецькі військовики Першої світової війни
Члени НСДАП
Оберштурмбаннфюрери СС
Злочинці Голокосту
Підсудні подальших Нюрнберзьких процесів
Позбавлені ордена «За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина»
Генріх Август Вільгельм Бютефіш ( ;лютого Ганновер — серпня Ессен ) — німецький хімік , член правління компанії IG Farben . Доктор наук Лідер воєнної економіки Член кола друзів рейхсфюрера СС , почесний оберштурмбаннфюрер СС Кавалер Лицарського хреста Хреста Воєнних заслуг . Біографія Син вчителя . Вроці почав вивчати хімію у Вищій технічній школі Ганновера , проте не завершив навчання після Першої світової війни , оскільки пішов добровольцем на фронт . Вроці почав парцювати на аміачному заводі BASF в Мерзенбурзі зроку — керівник відділу , зроку — довірений представник . Зроку — керівник заводу IG Farben в Лойні . Зроку — заступник Карла Крауха , відповідав за виконання чоторьохлітнього плану Германа Герінга з виробництва нафти . Вроці вступив у НСДАП ( квиток № 5136 ) . Зроку — член Технічної ради Німеччини . Зроку — член Леопольдини . Зроку — керівник паливного заводу IG Farben , розташованого на території концтабору Аушвіц , несе відповідальність за жорстоке поводження із в'язнями - робітниками заводу . Вроці заарештований американськими військами . На Нюрнберзькому процесі у справі правління IG Farben ( США проти Карла Крауха ) був засудженийроків позбавлення волі за жорстоке поводження із в'язнями . Відбував покарання у в'язниці Ландсберга . Вроці звільнений . Після звільнення Бютефіш став членом консультативної ради деяких фірм , серед них — Ruhrchemie AG , Gasolin AG и Feldmühle . Виступав свідком на Першому процесі Аушвіца1965 ) , який проходив у Франкфурті . Нагороди Залізний хрестго іго класу Почесний хрест ветерана війни з мечами Лідер воєнної економіки Хрест Воєнних заслугго іго класу Лицарський хрест Хреста Воєнних заслуглютого В березніроку за заслуги під час роботи в консультативній раді Ruhrchemie AG президент Генріх Любке нагородив Бютефіша командорським хрестом ордена « За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина » , однак через декілька днів нагорода була відкликана через протести громадськості . Це був перший випадок позбавлення нагороди в історії ордена . Джерела Ernst Klee : Personenlexikon zum Dritten Reich . Fischer Verlag , Frankfurt am Main ISBN039309-0 . Hermann Weiß ( Hrsg . ) : \. S . Fischer , Frankfurt am Main ISBN091052 - 4 . Німецькі хіміки Доктори наук Німеччини Німецькі військовики Першої світової війни Члени НСДАП Оберштурмбаннфюрери СС Злочинці Голокосту Підсудні подальших Нюрнберзьких процесів Позбавлені ордена « За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина »