Адольф Франк (хімік)
А́дольф Франк (; 20 січня 1834, Клетце, Саксонія-Ангальт — 30 травня 1916, Берлін) — німецький вчений-хімік, винахідник, підприємець, фундатор калійної промисловості Німеччини.

Біографічні дані 
Син єврейського купця. Після отримання середньої освіти, вирішив стати фармацевтом і вступив до Берлінського університету (1855—1857). Після закінчення університету успішно склав іспит на фармацевта 1-го класу. У 1862 році отримав докторський ступінь в галузі хімії в університеті Геттінгена (тема дисертації стосувалась технологій виробництва цукору).

До цього, у 1858 році, працюючи на заводі з переробки цукрового буряка у Штасфурті, він отримав свій перший патент, на спосіб очищення бурякового соку за допомогою глини.

Основні дослідження проводив в області отримання та використання поташу як штучних добрив.

Після 1860 року поблизу Штасфурта й Леопольдшаля (тепер район Штрасфурта) заснував перше у Німеччині калійне підприємство, ставши піонером німецької калійної індустрії.

У 1861 році отримав патент на штучні добрива на базі хлориду калію. Крім цього, винайшов метод отримання брому з соляних шахт Штасфурта.

У співробітництві з професором Нікодемом Каро у 1895 розробив ціанамідний метод фіксації азоту шляхом спікання карбіду кальцію з карбоном в атмосфері азоту () і запропонував конструкцію печей для виробництва ціанаміду кальцію (печі Франка-Каро). Розроблений метод став основою для виробництва азотних добрив.

Разом з Каро заснував компанію «Cyanidgesellschaft mbH» з виробництва ціанаміду та на його основі азотно-калійних добрив. Розробки і продукція підприємства Каро-Франка сприяли виробництву бойових газів, що використовувались німецькими військами під час Першої світової війни. Після закінчення війни їхнє підприємство перетворилось у крупне баварське хімічне підприємство «Bayerische Stickstoffwerke AG».

Нагороди 
У 1893 був Адольф Франк був нагороджений медаллю Джона Скотта. У 1907 нагороджений медаллю Лібіха від Товариства німецьких хіміків.

Примітки

Джерела 
 
 Биографии великих химиков: Пер. с нем./Под ред. К Хайнига; Перевод Крицмана В. А.; Под ред. Г. В. Быкова, С. А. Погодина. — М.: Мир, 1981. — 386 с.

Німецькі хіміки
Доктори хімічних наук
Німецькі винахідники
Німецькі підприємці
А́дольф Франк ( ; січня Клетце , Саксонія - Ангальт — травня Берлін ) — німецький вчений - хімік , винахідник , підприємець , фундатор калійної промисловості Німеччини . Біографічні дані Син єврейського купця . Після отримання середньої освіти , вирішив стати фармацевтом і вступив до Берлінського університету1857 ) . Після закінчення університету успішно склав іспит на фармацевтаго класу . Уроці отримав докторський ступінь в галузі хімії в університеті Геттінгена ( тема дисертації стосувалась технологій виробництва цукору ) . До цього , уроці , працюючи на заводі з переробки цукрового буряка у Штасфурті , він отримав свій перший патент , на спосіб очищення бурякового соку за допомогою глини . Основні дослідження проводив в області отримання та використання поташу як штучних добрив . Післяроку поблизу Штасфурта й Леопольдшаля ( тепер район Штрасфурта ) заснував перше у Німеччині калійне підприємство , ставши піонером німецької калійної індустрії . Уроці отримав патент на штучні добрива на базі хлориду калію . Крім цього , винайшов метод отримання брому з соляних шахт Штасфурта . У співробітництві з професором Нікодемом Каро урозробив ціанамідний метод фіксації азоту шляхом спікання карбіду кальцію з карбоном в атмосфері азоту ( ) і запропонував конструкцію печей для виробництва ціанаміду кальцію ( печі Франка- Каро ) . Розроблений метод став основою для виробництва азотних добрив . Разом з Каро заснував компанію « Cyanidgesellschaft mbH » з виробництва ціанаміду та на його основі азотно - калійних добрив . Розробки і продукція підприємства Каро-Франка сприяли виробництву бойових газів , що використовувались німецькими військами під час Першої світової війни . Після закінчення війни їхнє підприємство перетворилось у крупне баварське хімічне підприємство « Bayerische Stickstoffwerke AG » . Нагороди Убув Адольф Франк був нагороджений медаллю Джона Скотта . Унагороджений медаллю Лібіха від Товариства німецьких хіміків . Примітки Джерела Биографии великих химиков : Пер . с нем ./Под ред . К Хайнига ; Перевод Крицмана В . А . ; Под ред . Г . В . Быкова , С . А . Погодина . — М . : Мир , — с . Німецькі хіміки Доктори хімічних наук Німецькі винахідники Німецькі підприємці