Драгоє Лекович
Драгоє Лекович (, ,  21 листопада 1967, Сівац) — югославський футболіст, що грав на позиції воротаря. У складі національної збірної Югославії був учасником двох чемпіонатів світу.

Клубна кар'єра 
Народився в містечку Сівац, СФРЮ (нині — Сербія), але у 1976 році родина Драгоє переїхала у Бар (нині — Чорногорія). Там розпочав грати у футбол в місцевому клубі «Морнар».

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу «Будучност», до складу якого приєднався 1985 року. Відіграв за клуб з Тітограда наступні шість сезонів своєї ігрової кар'єри.

У сезоні 1991/92 виступав за «Црвену Звезду», виборовши титул чемпіона Югославії та Міжконтинентальний кубок, втім основним гравцем не став і в подальшому грав за клуби «Могрен» та «Будучност».

Влітку 1995 року уклав контракт з шотландським «Кілмарноком», у складі якого провів наступні три з половиною роки своєї кар'єри гравця. Більшість часу, проведеного у складі «Кілмарнока», був основним голкіпером команди і допоміг клубу 1997 року виграти Кубок Шотландії.

У січні 1998 року перейшов у іспанський «Спортінг» (Хіхон) як дублер Хуана Карлоса Абланедо, з яким у тому ж році зайняв 20 місце у Прімері і вилетів у другий дивізіон. Після цього перейшов в інших іспанський клуб «Малага», якому у першому сезоні допоміг зайняти перше місце у Сегунді і повернув в еліту, втім наступного сезону 1999/00 не зіграв за клуб у чемпіонаті жодної гри, остаточно програвши конкуренцію Педро Контрерасу.

Після цього протягом 2000—2002 років захищав кольори ірландського «Дандолка», а у сезоні 2002/03 роках грав за кіпрський АЕК (Ларнака).

Завершив професійну ігрову кар'єру у австралійському клубі «Перт Глорі», за який виступав протягом 2003—2004 років.

Виступи за збірні 
1987 року залучався до складу молодіжної збірної Югославії, разом з якою у статусі основного воротаря був переможцем молодіжного чемпіонату світу в Чилі. А наступного року на футбольний турнір Олімпійських ігор 1988 року теж поїхав як основний воротар і вийшов на поле в першому матчі групового етапу з австралійцями, але був замінений на 30-й хвилині через травму на Стевана Стояновича і більше на турнірі не зіграв.

27 квітня 1988 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної СФР Югославії в товариському матчі проти Ірландії (0:2) в Дубліні, втім залишався запасним воротарем і в цьому статусі поїхав на чемпіонат світу 1990 року в Італії, де на поле не вийшов. Всього за цю збірну провів 4 гри.

З розпадом Югославії перестав викликатись до новоствореної збірної Союзної Республіки Югославія, за яку вперше зіграв лише 1997 року, а у наступному році поїхав на чемпіонат світу 1998 року у Франції, де також жодної гри не провів. Всього протягом кар'єри у національній команд провів у формі головної команди країни 10 матчів.

Титули і досягнення 
 Чемпіон світу (U-20): 1987
 Чемпіон Югославії (1):
 «Црвена Звезда»: 1991–92
 Володар Міжконтинентального кубка (1):
 «Црвена Звезда»: 1991
 Володар Кубка Шотландії (1):
 «Кілмарнок»: 1996–97

Примітки

Посилання 
 
 
 
 
 

югославські футболісти
Футбольні воротарі
Гравці молодіжної збірної Югославії з футболу
Гравці збірної Югославії з футболу
Гравці чемпіонату світу з футболу 1990
Гравці чемпіонату світу з футболу 1998
Футболісти «Будучності» (Подгориця)
Футболісти «Црвени Звезди»
Футболісти «Могрена»
Футболісти «Кілмарнока»
Футболісти «Спортінга» (Хіхон)
Футболісти «Малаги»
Футболісти «Дандолка»
Футболісти АЕК (Ларнака)
Футболісти «Перт Глорі»
югославські футбольні легіонери
Футбольні легіонери в Шотландії
Футбольні легіонери в Іспанії
Футбольні легіонери в Ірландії
Футбольні легіонери на Кіпрі
Футбольні легіонери в Австралії
Футболісти «Морнара»
Драгоє Лекович ( , , листопада Сівац ) — югославський футболіст , що грав на позиції воротаря . У складі національної збірної Югославії був учасником двох чемпіонатів світу . Клубна кар'єра Народився в містечку Сівац , СФРЮ ( нині — Сербія ) , але уроці родина Драгоє переїхала у Бар ( нині — Чорногорія ) . Там розпочав грати у футбол в місцевому клубі « Морнар » . Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу « Будучност » , до складу якого приєднавсяроку . Відіграв за клуб з Тітограда наступні шість сезонів своєї ігрової кар'єри . У сезоні92 виступав за « Црвену Звезду » , виборовши титул чемпіона Югославії та Міжконтинентальний кубок , втім основним гравцем не став і в подальшому грав за клуби « Могрен » та « Будучност » . Вліткуроку уклав контракт з шотландським « Кілмарноком » , у складі якого провів наступні три з половиною роки своєї кар'єри гравця . Більшість часу , проведеного у складі « Кілмарнока » , був основним голкіпером команди і допоміг клубуроку виграти Кубок Шотландії . У січніроку перейшов у іспанський « Спортінг » ( Хіхон ) як дублер Хуана Карлоса Абланедо , з яким у тому ж році зайнявмісце у Прімері і вилетів у другий дивізіон . Після цього перейшов в інших іспанський клуб « Малага » , якому у першому сезоні допоміг зайняти перше місце у Сегунді і повернув в еліту , втім наступного сезону00 не зіграв за клуб у чемпіонаті жодної гри , остаточно програвши конкуренцію Педро Контрерасу . Після цього протягом2002 років захищав кольори ірландського « Дандолка » , а у сезоні03 роках грав за кіпрський АЕК ( Ларнака ) . Завершив професійну ігрову кар'єру у австралійському клубі « Перт Глорі » , за який виступав протягом2004 років . Виступи за збірні 1987 року залучався до складу молодіжної збірної Югославії , разом з якою у статусі основного воротаря був переможцем молодіжного чемпіонату світу в Чилі . А наступного року на футбольний турнір Олімпійських ігорроку теж поїхав як основний воротар і вийшов на поле в першому матчі групового етапу з австралійцями , але був замінений най хвилині через травму на Стевана Стояновича і більше на турнірі не зіграв . 27 квітняроку дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної СФР Югославії в товариському матчі проти Ірландії2 ) в Дубліні , втім залишався запасним воротарем і в цьому статусі поїхав на чемпіонат світуроку в Італії , де на поле не вийшов . Всього за цю збірну провівгри . З розпадом Югославії перестав викликатись до новоствореної збірної Союзної Республіки Югославія , за яку вперше зіграв лишероку , а у наступному році поїхав на чемпіонат світуроку у Франції , де також жодної гри не провів . Всього протягом кар'єри у національній команд провів у формі головної команди країниматчів . Титули і досягнення Чемпіон світу ( U - 20 ) : Чемпіон Югославії « Црвена Звезда » : 92 Володар Міжконтинентального кубка « Црвена Звезда » : Володар Кубка Шотландії « Кілмарнок » : 97 Примітки Посилання югославські футболісти Футбольні воротарі Гравці молодіжної збірної Югославії з футболу Гравці збірної Югославії з футболу Гравці чемпіонату світу з футболу Гравці чемпіонату світу з футболу Футболісти « Будучності » ( Подгориця ) Футболісти « Црвени Звезди » Футболісти « Могрена » Футболісти « Кілмарнока » Футболісти « Спортінга » ( Хіхон ) Футболісти « Малаги » Футболісти « Дандолка » Футболісти АЕК ( Ларнака ) Футболісти « Перт Глорі » югославські футбольні легіонери Футбольні легіонери в Шотландії Футбольні легіонери в Іспанії Футбольні легіонери в Ірландії Футбольні легіонери на Кіпрі Футбольні легіонери в Австралії Футболісти « Морнара »