Лайтабаншаґ
Лайтабаншаґ (, ) — угорське державне утворення, яке виникло після розпаду Австро-Угорської монархії на території сучасної австрійської федеральної землі Бурґенланд та угорського міста Шопрон. Існувало у період з 4 жовтня по 5 листопада 1921 року, між підписанням Тріанонської угоди та вступом Бурґенланду до складу Австрії.

Історія 

У 1921 році Бурґенланд, згідно з Тріанонською та Сен-Жерменською мирними угодами, мав бути переданий Австрії.

Восени 1921 року угорський підполковник Пал Пронаї, на чолі ополчення  («Гвардія голодранців»), яке було сформоване з антикомуністів після розпаду Угорської Радянської Республіки, головним чином з селян, студентів та демобілізованих військовиків, пішов у Бурґенланд на допомогу угорським повстацям, які виступили проти передачі Австрії західних угорських територій. До середини вересня 1921 року «Rongyos Gárda» та угорські повстанців, які на той час вже налічували 3500-4000 осіб, взяли під свій контроль територія Західної Угорщини, нині Бурґенланду.

4 жовтня 1921 року було проголошено створення незалежної держави Лайтабаншаґ на чолі з Пронаї. Керівниками Лайтабаншаґ також були  та колишній прем'єр-міністр Угорщини Іштван Фрідріх.

Територія новоствореної держави охоплювала майже всі спірні території, на які претендувала Австрія та Угорщина. У Лайтабаншазі переважно військові призначалися на керівні посади. Було випущено в обіг поштові марки новоствореної держави, зроблені перші кроки щодо демаркації кордонів.

Ситуація зі створенням нової держави була невигідна як Австрійській республіці, та і Королівству Угорщина, що підштовхнуло їх до перемовин щодо вирішення цієї проблеми на дипломатичному рівні. 11 жовтня 1921 року розпочались перемовини між Австрійською республікою та Королівством Угорщина, за участю міністра закордонних справ Італії . У перемовинах брали участь канцлер Австрії Йоганн Шобер, угорські прем'єр-міністр Іштван Бетлен та міністр закордонних справ . На перемовинах було досягено домовленостей про референдум населення спірних територій, на якому має бути вирішено територіальну приналежність, та: «незаконні збройні формування повинні невідкладно скласти зброю», та «населення Західної Угорщини, що не проживає там на постійній основі, повинно негайно покинути територію». Референдум було погоджено провести спочатку в Шопроні, а вже потім на прилеглих територіях, проте ці два голосування мали бути визнані як одне та вважатися єдиним референдумом. Збройні сили Антанти мали забезпечувати мирний перебіг голосування. Протягом 8 днів після завершення референдуму територія мала відійти до країни, за приєднання до якої висловилась більшість учасників плебісциту. Протокол зустрічі та зміст угоди були затверджені одноголосно. Рада Послів у Парижі ратифікувала протокол перемовин 27 жовтня 1921 року.

Після перемовин, 5 листопада 1921 року, Лайтабаншаґ припинив своє існування.

Референдум відбувся 14 грудня в Шопроні, а на прилеглих територіях — 16 грудня 1921 року. У Шопроні 65 % населення (15334 особи) проголосувало за повернення міста та прилеглих територій до складу Угорщини, а 34,9 % (8227 осіб) висловилось за збереження статусу австрійської території. Таким чином Шопрон відійшов до Королівства Угорщина, інша ж територія Бурґенланду залишилась у складі Австрійської республіки.

Література 
 Béla Bodó. Pál Prónay: Paramilitary Violence and Anti-Semitism in Hungary, 1919—1921. Center for Russian & East European Studies, University of Pittsburgh, März 2011, , S. 31 ff.
 Béla Bodó. Iván Héjjas. In: East Central Europe. Band 37, Nr. 2–3, 2010, S. 247 ff.
 Józef Botlik: The Fate of Western Hungary 1918—1921. Buffalo o. J., S. 160 ff. The Fate of Western Hungary 1918—1921. Buffalo o. J., S. 160 ff. 
 Lászlo Fogarassy. Paul Prónays Erinnerungen an das «Lajta-Banat». In: Burgenländische Heimatblätter. 52. Jahrgang, Heft 1, Eisenstadt 1990, S. 1–10 
 Andreas Moritsch. Vom Ethnos zur Nationalität: der nationale Differenzierungsprozess am Beispiel ausgewählter Orte in Kärnten und im Burgenland. Oldenbourg, München 1991, ISBN 3-486-55878-1, S. 110 f.

Примітки 

Новітня історія Угорщини
Держави і території, засновані 1921
Лайтабаншаґ ( , ) — угорське державне утворення , яке виникло після розпаду Австро - Угорської монархії на території сучасної австрійської федеральної землі Бурґенланд та угорського міста Шопрон . Існувало у період зжовтня полистопадароку , між підписанням Тріанонської угоди та вступом Бурґенланду до складу Австрії . Історія Уроці Бурґенланд , згідно з Тріанонською та Сен - Жерменською мирними угодами , мав бути переданий Австрії . Восенироку угорський підполковник Пал Пронаї , на чолі ополчення ( « Гвардія голодранців » ) , яке було сформоване з антикомуністів після розпаду Угорської Радянської Республіки , головним чином з селян , студентів та демобілізованих військовиків , пішов у Бурґенланд на допомогу угорським повстацям , які виступили проти передачі Австрії західних угорських територій . До середини вересняроку « Rongyos Gárda » та угорські повстанців , які на той час вже налічувалиосіб , взяли під свій контроль територія Західної Угорщини , нині Бурґенланду . 4 жовтняроку було проголошено створення незалежної держави Лайтабаншаґ на чолі з Пронаї . Керівниками Лайтабаншаґ також були та колишній прем'єр - міністр Угорщини Іштван Фрідріх . Територія новоствореної держави охоплювала майже всі спірні території , на які претендувала Австрія та Угорщина . У Лайтабаншазі переважно військові призначалися на керівні посади . Було випущено в обіг поштові марки новоствореної держави , зроблені перші кроки щодо демаркації кордонів . Ситуація зі створенням нової держави була невигідна як Австрійській республіці , та і Королівству Угорщина , що підштовхнуло їх до перемовин щодо вирішення цієї проблеми на дипломатичному рівні . жовтняроку розпочались перемовини між Австрійською республікою та Королівством Угорщина , за участю міністра закордонних справ Італії \ . У перемовинах брали участь канцлер Австрії Йоганн Шобер , угорські прем'єр - міністр Іштван Бетлен та міністр закордонних справ \ . На перемовинах було досягено домовленостей про референдум населення спірних територій , на якому має бути вирішено територіальну приналежність , та : « незаконні збройні формування повинні невідкладно скласти зброю » , та « населення Західної Угорщини , що не проживає там на постійній основі , повинно негайно покинути територію » . Референдум було погоджено провести спочатку в Шопроні , а вже потім на прилеглих територіях , проте ці два голосування мали бути визнані як одне та вважатися єдиним референдумом . Збройні сили Антанти мали забезпечувати мирний перебіг голосування . Протягомднів після завершення референдуму територія мала відійти до країни , за приєднання до якої висловилась більшість учасників плебісциту . Протокол зустрічі та зміст угоди були затверджені одноголосно . Рада Послів у Парижі ратифікувала протокол перемовинжовтняроку . Після перемовин , листопадароку , Лайтабаншаґ припинив своє існування . Референдум відбувсягрудня в Шопроні , а на прилеглих територіях — грудняроку . У Шопроні % населенняособи ) проголосувало за повернення міста та прилеглих територій до складу Угорщини , а9 % осіб ) висловилось за збереження статусу австрійської території . Таким чином Шопрон відійшов до Королівства Угорщина , інша ж територія Бурґенланду залишилась у складі Австрійської республіки . Література Béla Bodó . Pál Prónay : Paramilitary Violence and Anti-Semitism in Hungary , 1921 . Center for Russian & East European Studies , University of Pittsburgh , März , S.ff . Béla Bodó . Iván Héjjas . In : East Central Europe . Band Nr . 3 , S.ff . Józef Botlik : The Fate of Western Hungary1921 . Buffalo o . J . , S.ff . The Fate of Western Hungary1921 . Buffalo o . J . , S.ff . Lászlo Fogarassy . Paul Prónays Erinnerungen an das « Lajta -Banat » . In : Burgenländische Heimatblätter . Jahrgang , Heft Eisenstadt S . 10 Andreas Moritsch . Vom Ethnos zur Nationalität : der nationale Differenzierungsprozess am Beispiel ausgewählter Orte in Kärnten und im Burgenland . Oldenbourg , München ISBN55878 - 1 , S .f . Примітки Новітня історія Угорщини Держави і території , засновані