Замх
Замх (або Замех, ) — село в Польщі, у гміні Обша Білгорайського повіту Люблінського воєводства, на плато Тарногродському та рівнині Білгорай. До 1947 року — українське село. Це одне з найбільших сіл у Люблінському воєводстві, найбільше в гміні Обша. Воно розділене на дві частини: Замх I і Замх II. Приблизно в 2 км на південний схід від Замху знаходиться Ландшафтний Парк Сольської Пущі. Населення —   (2011).

Частини села 
Невід'ємні частини села Замх: Навози, Парцела, Пардасовка, Підколонія, Залом дужий, Залом Малий, Замости.

Історія 
Церква вперше згадується у податкових документах 1508 р., було у власності Андрія Оттовича. В люстрації 1564—1565 рр. відзначено, що «піп з церковної ріллі дає грошей 12». У 1588 році Замх став власністю Яна Замойського. 

За податковим реєстром 1589 року село, входило до Замховенського староства Перемишльської землі Руського воєводства, у селі було 10 ланів (коло 250 га) оброблюваної землі, піп (отже, була церква), млин, корчма, 6 загородників, 4 коморники з тягловою худобою і 2 без неї.

У своїй резиденції у Замойських була каплиця римо-католицького обряду. В основному її підтримували релігійні священики. Проте для місцевого греко-католицького обряду було створено ерекцію для уніатської парафії. У 1747 р. згоріла дерев'яна церква, збудована коштом ординації Замойських і її ж коштом була виставлена нова дерев'яна церква, яка згоріла у 1834 р. У 1842—1843 рр. споруджено новий мурований храм, теж коштом ордината Костянтина Замойського. 21 жовтня 1843 року, освячена єпископом Уніатським Фелічаном Шумборським. З 1875 р. — православна. У 1886 р. новий іконостас для церкви розмалював Ґурський з Люблина.

Після Першої світової війни церква перетворена на парафіяльний костел св. Йосафата і св. Параскеви. Ремонтована у 1925 р. Православні українці у 1936 р. збудували будинок молитви, який знищено у 1938 р. під час акції нищення православних церков на Холмщині. У 1939—1944 рр. в селі діяла відновлена православна парафія. Церковна споруда ремонтована останній раз у 1969 р. Розташована на околиці села на рівній ділянці, при сільській дорозі. Мурована з цегли, тинькована ґотизуюча споруда. Складається з витягненої прямокутної нави, до якої з тильної сторони прилягає вужчий прямокутний вівтар з невеликою захристією при південній стіні. Нава вкрита двосхилим причілковим дахом, а вівтар — трисхилим. Гребінь даху нави вінчає невелика восьмибічна сиґнатурка, вкрита ґотизуючим стіжком. Гладко тиньковані стіни завершені профільованим ґзимсом. Віконні прорізи завершені ґотичними стрільчастими арками. На чільному західному фасаді — вхід в церкву, обрамований стрільчастим перспективним порталом. В церкві знаходяться: Два орнаменти з тканин 18-го століття. Капа приблизно з середини дев'ятнадцятого століття. У головному бароковому вівтарі є картина святої Анни з МБ, а з боків, картини святої Параскеви і святого Йосафата Кунцевича. Крім того, у церкві є картини в 2 бічних вівтарях: М. Б. Ченстоховської та Найсвятішого Серця Ісуса.

На захід від церкви розташована мурована потужна брама-дзвіниця, зведена одночасно з церквою. В нижньому її ярусі влаштована арка-прохід, а у верхньому — три вузькі арки для дзвонів. Вкрита дзвіниця чотирисхилим повним дахом. В брамі є 2 дзвіночки, зроблені в компанії Фельчинського після Другої світової війни (в 1953 р. Освячена єпископом Томашем Вільчиньським).

У 1944—1946 роках у селі діяла українська школа.

У період з жовтня 1944 року по березень 1945 року відповідно до «Угоди між Урядом Української РСР і Польським Комітетом Національного визволення про евакуацію українського населення з території Польщі і польських громадян з території УРСР» було депортовано в УРСР переважну частину українців. Під час акції «Вісла» в серпні 1947 року депортовано на західну частину Польщі більше 30 сімей. З 1952 року в Замх повернулося лише 6 сімей.

У 1975—1998 роках село належало до Замойського воєводства.

Населення 
За даними етнографічної експедиції 1869—1870 років під керівництвом Павла Чубинського, у селі проживали православні українці.

За даними перепису населення Польщі 1921 року в селі налічувалося 347 будинків (з них 5 незаселених) та 1877 мешканців, з них:
 948 чоловіків та 929 жінок;
 1299 православних, 417 римо-католиків, 150 юдеїв, 11 християн інших конфесій;
 1232 українці, 542 поляки, 100 євреїв, 3 особи іншої національності.

У 1943 році в селі проживали 1884 українці і 582 поляки.

Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:

Продукція сільськогосподарська 
Домінуючою сільськогосподарською продукцією є тютюн, вирощування зернових, крім вирощування свиней і молочної худоби. У зернових переважають озима пшениця і яровий ячмінь. Зростає площа суниці та картоплі. Занадто велика фрагментація сільськогосподарських земель уповільнює впровадження великомасштабного виробництва. Середнє господарство становить 3,5-10 га. з яких 1/4 займають луки

Інфраструктура 
Замх — це повністю механізоване село; 6 продуктових магазинів, 1 промисловий, бар, школа, гімназія, церква і незалежний прихід. Хороша дорожня мережа і зручне транспортне сполучення. Повна телефонна, водопровідна та каналізаційна система (будується). Безкоштовний доступ до Інтернету. Велика і добре розподілена роздрібна мережа.

Кладовища 

Тут є одне похоронне кладовище: частина для католиків і частина для православних. Важким часом в історії парафії була Друга світова війна, коли загинула велика кількість людей.
 Римсько-католицьке кладовище в Замху, відкрите, засноване в 1919 році, у формі чотирикутника з площею 0,64 га, розділені на дві чверті, обгороджені металевою сіткою металевими стовпами.
 Православне кладовище, колишнє греко-католицьке в Замху, закрите, створене на рубежі XVIII і XIX століть, у формі прямокутника з площею 0,56 га.
 Православне кладовище, активне, засноване близько 1923 року, у формі прямокутника з площею 0,6 га.
 Православне кладовище, раніше греко-католицьке, закрите, засноване в першій половині у 19 столітті, у формі трикутника з площею 0,18 га.

Особистості

Народилися 
 Рафаїл Гадзевич (1803—1886) — польський маляр.

Див. також 
 Білгорайський повіт (Російська імперія)

Примітки

Література 
 Budzyński Z. Sieć parafialna prawosławnej diecezji Przemyskiej na przełomie XV i XVI wieku. // Polska — Ukraina 1000 lat sąsiadstwa. — Przemyśl, 1990. T. l — S. 152.
 Жерела до історії України-Руси. — Львів, 1897. — Т. 2. — С. 212.
 Историко-статистическое описание церкви и прихода в селе Замх. // ХВЕВ, 1892. — № 5. — С. 82-83.
 ЦДІА, фонд 693, опис 1, справа 585.
 Историко-статистическое описание церкви и прихода в селе Замх. // ХВЕВ, 1892. — № 5. — С. 82-83.
 KZSzP. Z. 3. Powiat Biłgorajski. — Warszawa, 1960. — S. 32
 Zabytki architektury i budownictwa w Polsce. Województwo Zamojske 48. Ośrodek dokumentacji zabytków. — Warszawa, 1991. — S. 65.
 Інтерпеляція посла д-ра Степана Барана до премієр міністра (1938). // Надбужанщина. — Нюйорк, Париж, Сідней, Торонто. 1986. Т. 1. — С. 700—713.
 Холмський православний народній календар на 1942 р. — Холм, 1941. — С. 61.
 Zabytki architektury i budownictwa w Polsce. Województwo Zamojske 48. Ośrodek dokumentacji zabytków. — Warszawa, 1991. — S. 65.
 Skorowidz miejscowosci rzeczypospolitey Polkiej. Tom IV Wojewodztwo lubelskie.
 Слободян В. Церкви Холмської єпархії. — Львів: Наукове товариство ім. Шевченка, 2005 р., с. 204—205.

Посилання 

  
 Прадідівська слава. Українські пам'ятки.

Села Білгорайського повіту
Замх ( або Замех , ) — село в Польщі , у гміні Обша Білгорайського повіту Люблінського воєводства , на плато Тарногродському та рівнині Білгорай . Дороку — українське село . Це одне з найбільших сіл у Люблінському воєводстві , найбільше в гміні Обша . Воно розділене на дві частини : Замх I і Замх II . Приблизно вкм на південний схід від Замху знаходиться Ландшафтний Парк Сольської Пущі . Населення — Частини села Невід'ємні частини села Замх : Навози , Парцела , Пардасовка , Підколонія , Залом дужий , Залом Малий , Замости . Історія Церква вперше згадується у податкових документахр . , було у власності Андрія Оттовича . В люстрації 1565 рр . відзначено , що « піп з церковної ріллі дає грошей . Уроці Замх став власністю Яна Замойського . За податковим реєстромроку село , входило до Замховенського староства Перемишльської землі Руського воєводства , у селі булоланів ( колога ) оброблюваної землі , піп ( отже , була церква ) , млин , корчма , загородників , коморники з тягловою худобою ібез неї . У своїй резиденції у Замойських була каплиця римо - католицького обряду . В основному її підтримували релігійні священики . Проте для місцевого греко - католицького обряду було створено ерекцію для уніатської парафії . Ур . згоріла дерев'яна церква , збудована коштом ординації Замойських і її ж коштом була виставлена нова дерев'яна церква , яка згоріла ур . У1843 рр . споруджено новий мурований храм , теж коштом ордината Костянтина Замойського . жовтняроку , освячена єпископом Уніатським Фелічаном Шумборським . Зр . — православна . Ур . новий іконостас для церкви розмалював Ґурський з Люблина . Після Першої світової війни церква перетворена на парафіяльний костел св . Йосафата і св . Параскеви . Ремонтована ур . Православні українці ур . збудували будинок молитви , який знищено ур . під час акції нищення православних церков на Холмщині . У1944 рр . в селі діяла відновлена православна парафія . Церковна споруда ремонтована останній раз ур . Розташована на околиці села на рівній ділянці , при сільській дорозі . Мурована з цегли , тинькована ґотизуюча споруда . Складається з витягненої прямокутної нави , до якої з тильної сторони прилягає вужчий прямокутний вівтар з невеликою захристією при південній стіні . Нава вкрита двосхилим причілковим дахом , а вівтар — трисхилим . Гребінь даху нави вінчає невелика восьмибічна сиґнатурка , вкрита ґотизуючим стіжком . Гладко тиньковані стіни завершені профільованим ґзимсом . Віконні прорізи завершені ґотичними стрільчастими арками . На чільному західному фасаді — вхід в церкву , обрамований стрільчастим перспективним порталом . В церкві знаходяться : Два орнаменти з тканинго століття . Капа приблизно з середини дев'ятнадцятого століття . У головному бароковому вівтарі є картина святої Анни з МБ , а з боків , картини святої Параскеви і святого Йосафата Кунцевича . Крім того , у церкві є картини вбічних вівтарях : М . Б . Ченстоховської та Найсвятішого Серця Ісуса . На захід від церкви розташована мурована потужна брама - дзвіниця , зведена одночасно з церквою . В нижньому її ярусі влаштована арка-прохід , а у верхньому — три вузькі арки для дзвонів . Вкрита дзвіниця чотирисхилим повним дахом . В брамі єдзвіночки , зроблені в компанії Фельчинського після Другої світової війни ( вр . Освячена єпископом Томашем Вільчиньським ) . У1946 роках у селі діяла українська школа . У період з жовтняроку по березеньроку відповідно до « Угоди між Урядом Української РСР і Польським Комітетом Національного визволення про евакуацію українського населення з території Польщі і польських громадян з території УРСР » було депортовано в УРСР переважну частину українців . Під час акції « Вісла » в серпніроку депортовано на західну частину Польщі більшесімей . Зроку в Замх повернулося лишесімей . У1998 роках село належало до Замойського воєводства . Населення За даними етнографічної експедиції1870 років під керівництвом Павла Чубинського , у селі проживали православні українці . За даними перепису населення Польщіроку в селі налічувалосябудинків ( з нихнезаселених ) тамешканців , з них : чоловіків тажінок ; православних , римо - католиків , юдеїв , християн інших конфесій ; українці , поляки , євреїв , особи іншої національності . Уроці в селі проживалиукраїнці іполяки . Демографічна структура станом наберезняроку : Продукція сільськогосподарська Домінуючою сільськогосподарською продукцією є тютюн , вирощування зернових , крім вирощування свиней і молочної худоби . У зернових переважають озима пшениця і яровий ячмінь . Зростає площа суниці та картоплі . Занадто велика фрагментація сільськогосподарських земель уповільнює впровадження великомасштабного виробництва . Середнє господарство становить5 - 10 га . з яких4 займають луки Інфраструктура Замх — це повністю механізоване село ; продуктових магазинів , промисловий , бар , школа , гімназія , церква і незалежний прихід . Хороша дорожня мережа і зручне транспортне сполучення . Повна телефонна , водопровідна та каналізаційна система ( будується ) . Безкоштовний доступ до Інтернету . Велика і добре розподілена роздрібна мережа . Кладовища Тут є одне похоронне кладовище : частина для католиків і частина для православних . Важким часом в історії парафії була Друга світова війна , коли загинула велика кількість людей . Римсько - католицьке кладовище в Замху , відкрите , засноване вроці , у формі чотирикутника з площею64 га , розділені на дві чверті , обгороджені металевою сіткою металевими стовпами . Православне кладовище , колишнє греко - католицьке в Замху , закрите , створене на рубежі XVIII і XIX століть , у формі прямокутника з площею56 га . Православне кладовище , активне , засноване близькороку , у формі прямокутника з площею6 га . Православне кладовище , раніше греко - католицьке , закрите , засноване в першій половині устолітті , у формі трикутника з площею18 га . Особистості Народилися Рафаїл Гадзевич1886 ) — польський маляр . Див . також Білгорайський повіт ( Російська імперія ) Примітки Література Budzyński Z . Sieć parafialna prawosławnej diecezji Przemyskiej na przełomie XV i XVI wieku . / / Polska — Ukrainalat sąsiadstwa . — Przemyśl , T . l — S . Жерела до історії України - Руси . — Львів , — Т . — С . Историко - статистическое описание церкви и прихода в селе Замх . / / ХВЕВ , — № 5 . — С . ЦДІА , фонд опис справа Историко - статистическое описание церкви и прихода в селе Замх . / / ХВЕВ , — № 5 . — С . KZSzP . Z . Powiat Biłgorajski . — Warszawa , — S . Zabytki architektury i budownictwa w Polsce . Województwo Zamojske Ośrodek dokumentacji zabytków . — Warszawa , — S . Інтерпеляція посла д-ра Степана Барана до премієр міністра / / Надбужанщина . — Нюйорк , Париж , Сідней , Торонто . Т . — С . 713 . Холмський православний народній календар нар . — Холм , — С . Zabytki architektury i budownictwa w Polsce . Województwo Zamojske Ośrodek dokumentacji zabytków . — Warszawa , — S . Skorowidz miejscowosci rzeczypospolitey Polkiej . Tom IV Wojewodztwo lubelskie . Слободян В . Церкви Холмської єпархії . — Львів : Наукове товариство ім . Шевченка , р . , с . 205 . Посилання Прадідівська слава . Українські пам'ятки . Села Білгорайського повіту