Бабенко Василь Сергійович
Василь Сергійович Бабенко (21.01.1924 — 27.12.1988) — радянський військовослужбовець, учасник Великої Вітчизняної війни, повний кавалер ордена Слави, радист роти зв'язку 102-го гвардійського стрілецького полку гвардії 35-ї гвардійської стрілецької дивізії, сержант.

Біографія 
Народився 21 січня 1924 року в селі Журавльовка, зараз Буландинський район Акмолинської області Казахстану. У дитинстві з батьками переїхав у село Талгар під Алма-Атою. Тут закінчив 7 класів, працював у колгоспі.

У 1942 році був призваний в Червону армію. У навчальному полку здобув фах зв'язківця. У боях Великої Вітчизняної війни з січня 1943 року. Воював у складі 102-го гвардійського стрілецького полку 35-ї гвардійської стрілецької дивізії.

1 серпня 1944 року при форсуванні річки Вісли в районі Маґнушева гвардії молодший сержант Бабенко під вогнем і при неодноразових контратаках противника забезпечив надійний радіозв'язок командира полку з батальйонами. Він ні на крок не відставав від комбата, пересуваючись слідом за ним на найбільш небезпечні ділянки бою. Вже на плацдармі, в бою у районі села Тарновско був поранений напарник Бабенко і він залишившись один з рацією, продовжувала забезпечувати безперебійний зв'язок.

Наказом від 10 вересня 1944 року за забезпечення надійного зв'язку, сміливість і мужність у бою гвардії молодший сержант Бабенко Василь Сергійович нагороджений орденом Слави 3-го ступеня.

19 січня 1945 року в наступальних боях за місто Лодзь гвардії молодший сержант Бабенко, коли телефонна лінія вийшла з ладу, по рації забезпечував безперебійний зв'язок командира полку з підрозділами. Забезпечив успішне відбиття контратак противника, точний вогонь артилерії.

Наказом від 7 лютого 1945 року за забезпечення надійного зв'язку, сміливість і мужність у бою гвардії молодший сержант Бабенко Василь Сергійович нагороджений орденом Слави 2-го ступеня.

Під час битви за Берлін радиста знову проявив мужність та високу майстерність. За весь час наступу з 16 по 26 квітня гвардії сержант Бабенко ні на хвилину не допустив припинення зв'язку командира полку з підрозділами. В боях в передмісті Берліна 21 квітня, перебуваючи на передньому краї, він по радіо успішно коригував вогонь артилерії. Беручи участь у вуличних боях у Берліні, вогнем з особистої зброї знищив 7 супротивників.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 15 травня 1946 року за виняткову мужність, відвагу і хоробрість, виявлені в боях з ворожими загарбниками, гвардії сержант Бабенко Василь Сергійович нагороджений орденом Слави 1-го ступеня. Таким чином він став повним кавалером ордена Слави.

У 1947 старшина Бабенко був демобілізований. Повернувся на батьківщину. Жив у місті Талгар, працював бухгалтером у колгоспі «Алма-Ата». Помер 27 грудня 1988 року.

Нагороди 

 Орден Вітчизняної війни 1-го ступеня (06.04.1985)
 Орден Слави 1-го ступеня № 2614 (15.05.1946).
 Орден Слави 2-го ступеня № 11384 (07.02.1945).
 Орден Слави 3-го ступеня № 237228 (10.09.1944).
 Медаль «За відвагу» (Наказ № 0114/н від 22.04.1945 з 35-ї гвардійської стрілецької дивізії).
 Медалі

Посилання 
 Василий Сергеевич Бабенко

Література 

 Белан П. С. и др. Доблесть солдатская, Алма-Ата, 1974
 Гришко Г. А. Жаворонкин М. Ю. Орденская книжка. Москва, 2005
 Кавалеры ордена Славы трёх степеней: Краткий биографический словарь / Пред. ред. коллегии Д. С. Сухоруков. — М.: Воениздат, 2000. — 703 с. — 10 000 экз. — ISBN 5-203-01883-9.

Повні кавалери ордена Слави
Радянські військові зв'язківці Другої світової війни
Радянська гвардія
Василь Сергійович Бабенко01 . 1924 — 12 . 1988 ) — радянський військовослужбовець , учасник Великої Вітчизняної війни , повний кавалер ордена Слави , радист роти зв'язкуго гвардійського стрілецького полку гвардіїї гвардійської стрілецької дивізії , сержант . Біографія Народивсясічняроку в селі Журавльовка , зараз Буландинський район Акмолинської області Казахстану . У дитинстві з батьками переїхав у село Талгар під Алма - Атою . Тут закінчивкласів , працював у колгоспі . Уроці був призваний в Червону армію . У навчальному полку здобув фах зв'язківця . У боях Великої Вітчизняної війни з січняроку . Воював у складіго гвардійського стрілецького полкуї гвардійської стрілецької дивізії . 1 серпняроку при форсуванні річки Вісли в районі Маґнушева гвардії молодший сержант Бабенко під вогнем і при неодноразових контратаках противника забезпечив надійний радіозв'язок командира полку з батальйонами . Він ні на крок не відставав від комбата , пересуваючись слідом за ним на найбільш небезпечні ділянки бою . Вже на плацдармі , в бою у районі села Тарновско був поранений напарник Бабенко і він залишившись один з рацією , продовжувала забезпечувати безперебійний зв'язок . Наказом відвересняроку за забезпечення надійного зв'язку , сміливість і мужність у бою гвардії молодший сержант Бабенко Василь Сергійович нагороджений орденом Славиго ступеня . 19 січняроку в наступальних боях за місто Лодзь гвардії молодший сержант Бабенко , коли телефонна лінія вийшла з ладу , по рації забезпечував безперебійний зв'язок командира полку з підрозділами . Забезпечив успішне відбиття контратак противника , точний вогонь артилерії . Наказом відлютогороку за забезпечення надійного зв'язку , сміливість і мужність у бою гвардії молодший сержант Бабенко Василь Сергійович нагороджений орденом Славиго ступеня . Під час битви за Берлін радиста знову проявив мужність та високу майстерність . За весь час наступу зпоквітня гвардії сержант Бабенко ні на хвилину не допустив припинення зв'язку командира полку з підрозділами . В боях в передмісті Берлінаквітня , перебуваючи на передньому краї , він по радіо успішно коригував вогонь артилерії . Беручи участь у вуличних боях у Берліні , вогнем з особистої зброї знищивсупротивників . Указом Президії Верховної Ради СРСР відтравняроку за виняткову мужність , відвагу і хоробрість , виявлені в боях з ворожими загарбниками , гвардії сержант Бабенко Василь Сергійович нагороджений орденом Славиго ступеня . Таким чином він став повним кавалером ордена Слави . Устаршина Бабенко був демобілізований . Повернувся на батьківщину . Жив у місті Талгар , працював бухгалтером у колгоспі « Алма-Ата » . Помергрудняроку . Нагороди Орден Вітчизняної війниго ступеня04 . 1985 ) Орден Славиго ступеня № 261405 . 1946 ) . Орден Славиго ступеня № 1138402 . 1945 ) . Орден Славиго ступеня № 23722809 . 1944 ) . Медаль « За відвагу » ( Наказ № 0114/н від04 . 1945 зї гвардійської стрілецької дивізії ) . Медалі Посилання Василий Сергеевич Бабенко Література Белан П . С . и др . Доблесть солдатская , Алма-Ата , Гришко Г . А . Жаворонкин М . Ю . Орденская книжка . Москва , Кавалеры ордена Славы трёх степеней : Краткий биографический словарь / Пред . ред . коллегии Д . С . Сухоруков . — М . : Воениздат , — с . — 000 экз . — ISBN01883 - 9 . Повні кавалери ордена Слави Радянські військові зв'язківці Другої світової війни Радянська гвардія