Уесуґі Удзінорі
Уесуґі Удзінорі (д/н — 27 січня 1417) — 17-й канто-канрей (головний радник канто-кубо — намісника регіону Канто) у 1411—1415 роках. Відомий також як Уесуґі Дзенсю.

Життєпис 
Походив з роду Інукаке, гілки впливового самурайського клану Уесуґі. Син Уесуґі Томомуне, сюго провінцій Мусасі і Кодзука, 15-го канто-канрея. Дата народження Удзінорі достеменно невідома. Перша згадка відноситься до 1402 року, коли звитяжив під час придушення повстання Дате Масамуне в провінції Муцу проти канто-кубо Асікаґа Міцукане.В подальшому на службі значно розширив свої володіння.

З 1405 року служив разом з родичем Уесуґі Норісада. У 1409 році після того, як батько пішов до монастиря очолив рід Інукаке-Уесугі. Отримав посади сюґо провінцій Мусасі і Кодзуке. У 1411 року призначено новим канто-канрей при молодому канто-кубо Асікаґа Мотіудзі. У 1415 року внаслідок конфліктів з останнім, що бажав домагатися посади сьогуна, Уесуґі Удзінорі пішов у відставку. Незабаром стає буддистським ченцем під ім'ям Дзенсю.

У 1416 році за закликом Асікаґа Йосіцуґу, брата сьогуна Асікаґа Йосімоті, розстригся, очолив повстання родів Тіба, Ода, Такеда проти канто-кубо Асікаґа Мотіудзі і вигнав останнього з Камакуру. Проте сьоґун закликав усіх даймьо країни підтримати Мотіудзі. Бунтівники виявили, що вони залишилися в меншості, зраджені. У 1417 році Уесуґі зазнав поразки, тому рушив до храму Хосьоїн, де разом з понад 40 своїми прибічниками здійснив сеппуку. Його син Уесуґі Норітомо (пом.1461) і онук Масано (пом. 1481) стали останніми представники роду Інукаке-Уесуґі.

Джерела 
 Sansom, George (1961). A History of Japan: 1334—1615. Stanford: Stanford University Press.

Уесуґі
Уесуґі Удзінорі ( д/н — січня — й канто - канрей ( головний радник канто - кубо — намісника регіону Канто ) у1415 роках . Відомий також як Уесуґі Дзенсю . Життєпис Походив з роду Інукаке , гілки впливового самурайського клану Уесуґі . Син Уесуґі Томомуне , сюго провінцій Мусасі і Кодзука , го канто - канрея . Дата народження Удзінорі достеменно невідома . Перша згадка відноситься дороку , коли звитяжив під час придушення повстання Дате Масамуне в провінції Муцу проти канто - кубо Асікаґа Міцукане . В подальшому на службі значно розширив свої володіння . Зроку служив разом з родичем Уесуґі Норісада . Уроці після того , як батько пішов до монастиря очолив рід Інукаке-Уесугі . Отримав посади сюґо провінцій Мусасі і Кодзуке . Уроку призначено новим канто - канрей при молодому канто - кубо Асікаґа Мотіудзі . Уроку внаслідок конфліктів з останнім , що бажав домагатися посади сьогуна , Уесуґі Удзінорі пішов у відставку . Незабаром стає буддистським ченцем під ім'ям Дзенсю . Уроці за закликом Асікаґа Йосіцуґу , брата сьогуна Асікаґа Йосімоті , розстригся , очолив повстання родів Тіба , Ода , Такеда проти канто - кубо Асікаґа Мотіудзі і вигнав останнього з Камакуру . Проте сьоґун закликав усіх даймьо країни підтримати Мотіудзі . Бунтівники виявили , що вони залишилися в меншості , зраджені . Уроці Уесуґі зазнав поразки , тому рушив до храму Хосьоїн , де разом з понадсвоїми прибічниками здійснив сеппуку . Його син Уесуґі Норітомо ( пом .1461 ) і онук Масано ( пом . стали останніми представники роду Інукаке - Уесуґі . Джерела Sansom , George A History of Japan : 1615 . Stanford : Stanford University Press . Уесуґі