Блінд
Блінд — пряме вітрило, закріплене на реї під бушпритом. Назва походить від  чи , які пов'язані з германським прикметником blind («сліпий»): оскільки підняте на носі корабля вітрило затуляло передній огляд. Рея, на якій кріпився блінд, називалася блінда-реєю, а прикріплені до її ноків браси — блінда-брасами або трисами.

Найдавніші зображення блінда вирізьблені в храмі Боробудур («боробудурський корабель») в Індонезії. Блінд використовувався на суднах починаючи з доби Античності () і аж до початку XIX ст. До середини XVIII ст. на більшості кораблів було також вітрило бом-блінда-бовен, укріплене на короткій блінда-стеньзі, яка встановлювалася вертикально на передньому кінці бушприта.

Блінд відрізнявся від інших вітрил тим, що його риф-банти йшли не паралельно верхній і нижній шкаторинам, а діагонально. Це було пов'язано з особливостями його брасоплення: при повороті блінда-реї один зі шкотових кутів вітрила нахилявся до самої води (за рахунок похилого положення бушприта), тому рифлення по діагоналі уможливлювало закачати догори один з нижніх кутів. Для забезпечення стоку води, що потрапила в пузо вітрила, на блінді біля нижньої шкаторини були передбачені отвори — ватер-гати.

Коли блінда-стеньга вийшла з ужитку і бушприт стали подовжувати утлегарем, на останньому на бом-блінда-реї піднімали бом-блінд (також може називатися «бом-блінд-бовен», як на блінда-стеньзі). Шкоти бом-блінда йшли до блінда-реї.

Кораблі з повною оснасткою «золотої доби вітрила» вже не мали бліндів, оскільки простір під бушпритом у них був зайнятий мартин-гіками: вони забезпечували натяг мартин-штагів, що тягнули бушприт і утлегар донизу, врівноважуючи силу кліверів. Блінда-рея залишилася у вигляді блінда-гафелів — горизонтальних вусів для рознесення стоячого такелажу утлегаря і бом-утлегаря (утлегар-бакштагів та бом-утлегар-бакштагів).

Примітки 

Морська термінологія
Вітрила
Блінд — пряме вітрило , закріплене на реї під бушпритом . Назва походить від чи , які пов'язані з германським прикметником blind ( « сліпий » ) : оскільки підняте на носі корабля вітрило затуляло передній огляд . Рея , на якій кріпився блінд , називалася блінда - реєю , а прикріплені до її ноків браси — блінда - брасами або трисами . Найдавніші зображення блінда вирізьблені в храмі Боробудур ( « боробудурський корабель » ) в Індонезії . Блінд використовувався на суднах починаючи з доби Античності ( ) і аж до початку XIX ст . До середини XVIII ст . на більшості кораблів було також вітрило бом - блінда - бовен , укріплене на короткій блінда - стеньзі , яка встановлювалася вертикально на передньому кінці бушприта . Блінд відрізнявся від інших вітрил тим , що його риф - банти йшли не паралельно верхній і нижній шкаторинам , а діагонально . Це було пов'язано з особливостями його брасоплення : при повороті блінда - реї один зі шкотових кутів вітрила нахилявся до самої води ( за рахунок похилого положення бушприта ) , тому рифлення по діагоналі уможливлювало закачати догори один з нижніх кутів . Для забезпечення стоку води , що потрапила в пузо вітрила , на блінді біля нижньої шкаторини були передбачені отвори — ватер - гати . Коли блінда - стеньга вийшла з ужитку і бушприт стали подовжувати утлегарем , на останньому на бом - блінда - реї піднімали бом - блінд ( також може називатися « бом - блінд - бовен » , як на блінда - стеньзі ) . Шкоти бом - блінда йшли до блінда- реї . Кораблі з повною оснасткою « золотої доби вітрила » вже не мали бліндів , оскільки простір під бушпритом у них був зайнятий мартин - гіками : вони забезпечували натяг мартин - штагів , що тягнули бушприт і утлегар донизу , врівноважуючи силу кліверів . Блінда - рея залишилася у вигляді блінда - гафелів — горизонтальних вусів для рознесення стоячого такелажу утлегаря і бом - утлегаря ( утлегар - бакштагів та бом - утлегар - бакштагів ) . Примітки Морська термінологія Вітрила