Серго-Поливановський археологічний комплекс
Серго-Поливановський археологічний комплекс мокшанського селища, буртаського городища й селища 11-13 сторіч, та курганного могильника. Розташовано в 1,5 км на схід від села Серго-Поліваново Вадінського райо́ну Пензенської області на схилі правого берегу річки Вад. Місцевість Серго-Поливановки розташована у Надмокшанні на крайньому північному заході Пензенської області.

Серго-Поливановський археологічний комплекс відображає процес соціального розшарування суспільства й змішання у 12 сторіччі мордовського й буртаського населення.

Мордовське селище 
Селище відкрите у 1952 році М. Р. Полєсських.

Мокшанське селище відноситься до 11-12 сторіччя. Селище розташоване у заплаві річки Вад. Виявлена характерна ліпна кераміка бурого кольору горшкодібних й банкоподібних форм.

Буртаські пам'ятки 
Буртаські городище, селище та кургано-ґрунтовий могильник відносяться до 12-13 сторіччя.

Городище 
Буртаське городище має місцеву назву Кладова гора (Скарбова гора). Відкрито в 1882 року Г. П. Петерсоном.

Городище розташоване на вершині мису. Городище захищено валом з ровом й використовувалося лише як притулок мешканців селища.

З городищем Кладова гора пов'язано безліч легенд про золоту качку або човен.

Селище 
Селище відкрито у 1952 році М. Р. Полєсських.

Буртаське селище розташоване поруч з попереднім у часі мордовським селищем. Виявлена велика кількість кругового посуду коричнево-жовтого кольору різних форм: від горщика до глечика.

Могильник 
Могильник відкрито у 1952 році М. Р. Полєсських. У 1986-87 роках його досліджував О. Х. Халіков.

Кургано-ґрунтовий могильник розташовувався поруч з городищем. На ньому одних поховано під курганами, інших — ґрунтових ямах. В курганах зустрічаються трупоспалення й поховання жінок в скорченому положенні, а також воїнів зі зброєю.
 
У ґрунтові поховання, що зроблені за зороастрійським обрядом вторинного поховання, в яму кладалися вже очищені кістки людини.

Інвентар курганів дуже бідний. Серед супроводжуючих речей переважають круговий посуд горшкоподібної форми й залізні предмети побуту — кресала, ножі та рідко бронзові прикраси.

Навколо могил безліч залишків тризни: битого посуду й тваринних кісток.

Джерела 
 Петерсон Г. П. Исторический очерк Керенского края. П., 1882
 Полесских М. Р. Отчет об археологических исследованиях в Пензенской области в 1952 году. П., 1953
 Халиков А. Х. Исследования курганно-грунтовых могильников в Пензенской области //Археологические открытия 1986 года. М., 1988.
 Белорыбкин Г. Н.. Серго-Поливановский археологический комплекс / Пензенская энциклопедия. М.: Научное издательство «Большая Российская энциклопедия», 2001

Давньомокшанські поселення Пензенської області
Буртаські городища Пензенської області
Буртаські поселення Пензенської області
Кургани Пензенської області
Вадінський район
Серго - Поливановський археологічний комплекс мокшанського селища , буртаського городища й селищасторіч , та курганного могильника . Розташовано в5 км на схід від села Серго - Поліваново Вадінського райо́ну Пензенської області на схилі правого берегу річки Вад . Місцевість Серго - Поливановки розташована у Надмокшанні на крайньому північному заході Пензенської області . Серго - Поливановський археологічний комплекс відображає процес соціального розшарування суспільства й змішання усторіччі мордовського й буртаського населення . Мордовське селище Селище відкрите уроці М . Р . Полєсських . Мокшанське селище відноситься досторіччя . Селище розташоване у заплаві річки Вад . Виявлена характерна ліпна кераміка бурого кольору горшкодібних й банкоподібних форм . Буртаські пам'ятки Буртаські городище , селище та кургано - ґрунтовий могильник відносяться досторіччя . Городище Буртаське городище має місцеву назву Кладова гора ( Скарбова гора ) . Відкрито вроку Г . П . Петерсоном . Городище розташоване на вершині мису . Городище захищено валом з ровом й використовувалося лише як притулок мешканців селища . З городищем Кладова гора пов'язано безліч легенд про золоту качку або човен . Селище Селище відкрито уроці М . Р . Полєсських . Буртаське селище розташоване поруч з попереднім у часі мордовським селищем . Виявлена велика кількість кругового посуду коричнево - жовтого кольору різних форм : від горщика до глечика . Могильник Могильник відкрито уроці М . Р . Полєсських . Уроках його досліджував О . Х . Халіков . Кургано - ґрунтовий могильник розташовувався поруч з городищем . На ньому одних поховано під курганами , інших — ґрунтових ямах . В курганах зустрічаються трупоспалення й поховання жінок в скорченому положенні , а також воїнів зі зброєю . У ґрунтові поховання , що зроблені за зороастрійським обрядом вторинного поховання , в яму кладалися вже очищені кістки людини . Інвентар курганів дуже бідний . Серед супроводжуючих речей переважають круговий посуд горшкоподібної форми й залізні предмети побуту — кресала , ножі та рідко бронзові прикраси . Навколо могил безліч залишків тризни : битого посуду й тваринних кісток . Джерела Петерсон Г . П . Исторический очерк Керенского края . П . , Полесских М . Р . Отчет об археологических исследованиях в Пензенской области вгоду . П . , Халиков А . Х . Исследования курганно - грунтовых могильников в Пензенской области / / Археологические открытиягода . М . , Белорыбкин Г . Н .. Серго - Поливановский археологический комплекс / Пензенская энциклопедия . М . : Научное издательство « Большая Российская энциклопедия » , Давньомокшанські поселення Пензенської області Буртаські городища Пензенської області Буртаські поселення Пензенської області Кургани Пензенської області Вадінський район