Колеховичі
Колеховичі () — село в Польщі, у гміні Острів-Любельський Любартівського повіту Люблінського воєводства. Населення —   (2011). У селі є чинна православна парафіяльна церква святих Косми і Дам'яна.

Історія 
Село згадується в документі 1390 року, у якому йдеться про вбивство двох жінок, що йшли з Колехович до православної церкви Спаса в Люблині. 1531 року вперше згадується православна церква в самих Колеховичах.

За даними етнографічної експедиції 1869—1870 років під керівництвом Павла Чубинського, у селі переважно проживали греко-католики, які розмовляли українською мовою. 1872 року місцева греко-католицька парафія налічувала 307 вірян.

У липні-серпні 1938 року польська влада в рамках великої акції руйнування українських храмів на Холмщині і Підляшші знищила місцеву українську православну церкву 1882 року.

Церква Косьми і Даміана 

Православна парафія Колеховичів, в XVI столітті належала до Люблінської протопопії (деканату) Холмської єпархії  і вперше згадується в податковому реєстрі 1531 р. Припускають, що вона була заснована в XIV столітті і мала ту саму посв'яту безсрібникам Кузьмі та Демаіну, яка зберігалась і потім. Після Берестейської унії 1596 року, незважаючи на територіальну приналежність до Холмської унійної єпархії, православ’я в Колеховичах проіснувало порівняно довго. У 1668 році татари напали на село і зруйнували стару дерев'яну церкву, тому  у 1693 році тут було зведено новий, теж дерев'яний храм, який будувався під опікою парчевського старости Івана Кароля Даниловича. 20 березня 1696 року, оскільки споруда знаходилась в королівському маєтку, вона отримав привілей короля Яна III Собеського, який зберігав церку як православний храм. У наступні десятиліття війни та політичних переворотів храм занепав і разом з похоронною каплицею поступово руйнувався. В другій половині XVIII століття парафія перейшла до Унії. У 1872 році місцева греко-католицька парафія налічувала близько 307 вірних. До побудови мурованої церкви в червні 1869 р. доклалися зусилля о. А. Дудзінського, через десять років він отримав позику на її будівництво. Автором проекту храму був архітектор Томаш Орловський, а підрядником – столяр Василь Кобуз з Гомеля. Храм був добудований і 9 лютого 1883 року згідно з отриманими повноваженнями освячений Влодавським деканом о. Теодор Лаховський. У 1884 році була зведена дзвіниця з матеріалу, отриманого від знесення старої церкви. Церква побудована в хрестоподібному плані. Будівельним матеріалом служила червона цегла, яку тинькували в білий колір.

13 липня 1938 року споруда та залишки давнього цвинтаря, який розташовувався поруч були зруйновані під в рамках акції Ревіндикації.

Населення 
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:

Примітки 

Села Любартівського повіту
Колеховичі ( ) — село в Польщі , у гміні Острів - Любельський Любартівського повіту Люблінського воєводства . Населення — У селі є чинна православна парафіяльна церква святих Косми і Дам'яна . Історія Село згадується в документіроку , у якому йдеться про вбивство двох жінок , що йшли з Колехович до православної церкви Спаса в Люблині . року вперше згадується православна церква в самих Колеховичах . За даними етнографічної експедиції1870 років під керівництвом Павла Чубинського , у селі переважно проживали греко - католики , які розмовляли українською мовою . року місцева греко - католицька парафія налічувалавірян . У липні - серпніроку польська влада в рамках великої акції руйнування українських храмів на Холмщині і Підляшші знищила місцеву українську православну церквуроку . Церква Косьми і Даміана Православна парафія Колеховичів , в XVI столітті належала до Люблінської протопопії ( деканату ) Холмської єпархії і вперше згадується в податковому реєстрір . Припускають , що вона була заснована в XIV столітті і мала ту саму посв'яту безсрібникам Кузьмі та Демаіну , яка зберігалась і потім . Після Берестейської уніїроку , незважаючи на територіальну приналежність до Холмської унійної єпархії , православ’я в Колеховичах проіснувало порівняно довго . Уроці татари напали на село і зруйнували стару дерев'яну церкву , тому уроці тут було зведено новий , теж дерев'яний храм , який будувався під опікою парчевського старости Івана Кароля Даниловича . березняроку , оскільки споруда знаходилась в королівському маєтку , вона отримав привілей короля Яна III Собеського , який зберігав церку як православний храм . У наступні десятиліття війни та політичних переворотів храм занепав і разом з похоронною каплицею поступово руйнувався . В другій половині XVIII століття парафія перейшла до Унії . Уроці місцева греко - католицька парафія налічувала близьковірних . До побудови мурованої церкви в червнір . доклалися зусилля о . А . Дудзінського , через десять років він отримав позику на її будівництво . Автором проекту храму був архітектор Томаш Орловський , а підрядником – столяр Василь Кобуз з Гомеля . Храм був добудований ілютогороку згідно з отриманими повноваженнями освячений Влодавським деканом о . Теодор Лаховський . Уроці була зведена дзвіниця з матеріалу , отриманого від знесення старої церкви . Церква побудована в хрестоподібному плані . Будівельним матеріалом служила червона цегла , яку тинькували в білий колір . 13 липняроку споруда та залишки давнього цвинтаря , який розташовувався поруч були зруйновані під в рамках акції Ревіндикації . Населення Демографічна структура станом наберезняроку : Примітки Села Любартівського повіту