Тетуми
Тету́ми (тетум, тетун, белу, ) — народ в Індонезії та Східному Тиморі.

Термін «тетум» (варіанти: «тетун», «тету») стосується, в першу чергу, мови народу. Антропологи та інші дослідники переносять його також на носіїв мови. Як власна назва він використовується не всіма тетумами. В окремих районах Східного Тимору ці люди називають себе феган, що означає «мешканці низин» та «цивілізовані люди», хоча багато тетумів живе в гірських районах. У західній (індонезійській) частині Тимору зазвичай застосовується етнонім белу, так називають тетумів їхні сусіди атоні, чиєю мовою це слово означає «друг».

Розселення і чисельність 
Живуть у центральних районах острова Тимор. У межах Індонезії це округи Белу () та Малака () провінції Східна Південно-Східна Нуса. У Східному Тиморі є два відокремлені ареали поширення мови тетум: західний — біля кордону з індонезійською частиною острова (райони Бобонару, Кова-Ліма, Айнару) та східний — далі на схід, на південному узбережжі острова (райони Мануфагі, Манатуту, Вікеке). Крім того, мовою тетум говорить значна частина населення в центральних районах країни, особливо біля її столиці Ділі.

За переписом населення Східного Тимору 2015 року, у цій країні проживало 432 766 тетумів (найбільший народ країни, 36,7 % її населення), у тому числі 361 027 носіїв мови тетум-праса, 71 418 носіїв мови тетум-терик та 321 носій діалекту нанаек. Тетум-праса — мова переважно міського населення, найбільше її носіїв проживає в районі Ділі — 227 297 осіб (82,5 % населення), значні групи проживають також в районах Ермера — 23 701 особа (18,9 %), Бобонару — 22 508 осіб (23,2 %), Айнару — 18 261 особа (29,0 %), Баукау — 15 937 осіб (13,0 %), Айлеу — 14 262 особи (29,2 %), Мануфагі — 14 216 осіб (26,5 %) та Ликіса — 11 679 осіб (16,3 %). Носії мови тетум-терик живуть у районах Кова-Ліма — 25 925 осіб (39,7 %), Вікеке — 19 328 осіб (25,4 %), Мануфагі — 13 294 особи (24,8 %) та ін.

В Індонезії офіційна статистика зараховує тетумів до числа народів Східної Південно-Східної Нуси. Разом 2010 року їх чисельність в межах провінції становила 3 793 242 особи, а по всій Індонезії — 4 184 923 особи. В їхньому складі на території провінції Східна Південно-Східна Нуса проживало 246 567 осіб східно-тиморського походження, більшість із яких є етнічними тетумами.

Мова 
Говорять тетумською мовою, що належить до тиморської групи центрально-східної гілки малайсько-полінезійських мов. Вона розпадається не декілька діалектів: північний, південний, східний, тетум-ділі (тетум-праса). Тетум-праса, креолізована форма тетумської мови, що зазнала значного впливу з боку португальської та мамбайської мов, є другою, поряд із португальською, офіційною мовою Східного Тимору. Писемність на основі латинської абетки.

Поширені також португальська та індонезійська мови.

Історія 
Предки тетумів з'явилися на острові Тимор у XIV—XV ст. Усна традиція виводить їх з континентальної Південно-Східної Азії, але лінгвістичні дані вказують на їх походження з острова Сулавесі. Спочатку вони заснували князівство Вегалі на південному узбережжі центрального Тимору (зараз ці землі перебувають у складі Індонезії). Тоді річкою Куга () і далі тетуми поширилися у внутрішні райони острова, відтісняючи місцеве населення.

У період індонезійської окупації Східного Тимору (1975—1999) індонезійський уряд проводив акції насильницького переселення місцевих народів, в результаті значна частина східнотиморських тетумів стала біженцями на території західного Тимору.

Житло, побут 

Поселення тетумів купчасті, їх планування залежить від характеру місцевості. Зазвичай хати групуються навколо відкритого майданчика. Житло прямокутне в плані, його ставлять на палях.

Їжа переважно рослинна.

Одяг є типовим для індонезійських народів.

Господарство 
Основне заняття — ручне перелогове землеробство. Вирощують кукурудзу, рис (суходільний у горах і вологий на рівнинах), сорго, пшеницю, ямс, картоплю, бобові, різноманітні овочі. Набір сільськогосподарських культур залежить від рельєфу та клімату конкретної місцевості.

Тримають свиней, а також буйволів, кіз, курей. Кожне домогосподарство має фруктовий сад. Збиральництво, лісові промисли, мисливство, рибальство мають допоміжне значення.

Розвинені ковальство, ткацтво, виготовлення мотузок, кошиків, контейнерів, циновок, ручної кераміки. Художня майстерність тетумів виявляється у виготовленні та фарбуванні тканин, різьбленні, гравіюванні.

Суспільство 
Західні групи тетумів матрилінійні й матрилокальні, а східні — патрилінійні й патрилокальні.

Зберігаються сільські громади, що складаються з окремих домогосподарств. Домогосподарство утворюють батько, мати, їх неодружені діти, а ще нерідко різні родичі.

Традиційно тетумське суспільство мало ієрархічну структуру, на вершині якої знаходились члени королівської родини, далі йшли аристократи, нижче стояли простолюдини, а на самому дні розташовувались раби.

Вірування 
Релігія тетумів — католицтво, але зберігаються пережитки традиційних вірувань.

Тетуми мали верховного бога-чоловіка, який пов'язується з небом, та верховну богиню-жінку, пов'язану із землею. Ці божества контрастували й взаємно доповнювали один одного як батько-небо та мати-земля. Крім того, тетуми вірять в існування різних духів природи, духів нещодавно померлих людей (кламар-мате), а також привидів предків (мате-біан). Кламар-мате — це злі духи, які можуть завдати шкоди родичам померлого. Мате-біан можуть бути добрими і злими, вони здійснюють постійний вплив на життя людей. Щоб заручитися підтримкою духів, люди приносять їм жертви й дотримуються харчових табу.

Духи природи поділяються на духів родючості (кламар), які контролюють родючість рослин і тварин, та духів місцевості: райнаїн («володарі землі») та венаїн («володарі води»). Діяльність духів місцевості подібні до діяльності привидів предків. Існують у тетумів також буан — наполовину люди, наполовину духи.

Родові групи мають спеціальних осіб, які відповідають за проведення традиційних церемоній. Крім того, у тетумів є шамани матан-доок, які займаються гаданням та лікуванням людей.

Примітки

Джерела 
 Tetum. Encyclopedia of World Cultures Supplement 
 А. А. Бернова. Тетумы. Народы и религии мира: Энциклопедия. Гл. ред. В. А. Тишков — М: Большая Российская энциклопедия, 2000, с. 527. ISBN 5-85270-155-6 
 Tetum. World Culture Encyclopedia

Посилання 
 B. A. G. Vroklage. Ethnographie der belu in Zentral-Timor, Teil 2. Leiden: E. J. Brill, 1953 

Народи Індонезії
Народи Східного Тимору
Центральноавстронезійські народи
Тету́ми ( тетум , тетун , белу , ) — народ в Індонезії та Східному Тиморі . Термін « тетум » ( варіанти : « тетун » , « тету » ) стосується , в першу чергу , мови народу . Антропологи та інші дослідники переносять його також на носіїв мови . Як власна назва він використовується не всіма тетумами . В окремих районах Східного Тимору ці люди називають себе феган , що означає « мешканці низин » та « цивілізовані люди » , хоча багато тетумів живе в гірських районах . У західній ( індонезійській ) частині Тимору зазвичай застосовується етнонім белу , так називають тетумів їхні сусіди атоні , чиєю мовою це слово означає « друг » . Розселення і чисельність Живуть у центральних районах острова Тимор . У межах Індонезії це округи Белу ( ) та Малака ( ) провінції Східна Південно - Східна Нуса . У Східному Тиморі є два відокремлені ареали поширення мови тетум : західний — біля кордону з індонезійською частиною острова ( райони Бобонару , Кова - Ліма , Айнару ) та східний — далі на схід , на південному узбережжі острова ( райони Мануфагі , Манатуту , Вікеке ) . Крім того , мовою тетум говорить значна частина населення в центральних районах країни , особливо біля її столиці Ділі . За переписом населення Східного Тиморуроку , у цій країні проживало766 тетумів ( найбільший народ країни , 7 % її населення ) , у тому числі027 носіїв мови тетум - праса , 418 носіїв мови тетум - терик таносій діалекту нанаек . Тетум - праса — мова переважно міського населення , найбільше її носіїв проживає в районі Ділі — 297 осіб5 % населення ) , значні групи проживають також в районах Ермера — 701 особа9 % ) , Бобонару — 508 осіб2 % ) , Айнару — 261 особа0 % ) , Баукау — 937 осіб0 % ) , Айлеу — 262 особи2 % ) , Мануфагі — 216 осіб5 % ) та Ликіса — 679 осіб3 % ) . Носії мови тетум - терик живуть у районах Кова -Ліма — 925 осіб7 % ) , Вікеке — 328 осіб4 % ) , Мануфагі — 294 особи8 % ) та ін . В Індонезії офіційна статистика зараховує тетумів до числа народів Східної Південно - Східної Нуси . Разомроку їх чисельність в межах провінції становила793 242 особи , а по всій Індонезії — 184 923 особи . В їхньому складі на території провінції Східна Південно - Східна Нуса проживало567 осіб східно - тиморського походження , більшість із яких є етнічними тетумами . Мова Говорять тетумською мовою , що належить до тиморської групи центрально - східної гілки малайсько - полінезійських мов . Вона розпадається не декілька діалектів : північний , південний , східний , тетум - ділі ( тетум - праса ) . Тетум - праса , креолізована форма тетумської мови , що зазнала значного впливу з боку португальської та мамбайської мов , є другою , поряд із португальською , офіційною мовою Східного Тимору . Писемність на основі латинської абетки . Поширені також португальська та індонезійська мови . Історія Предки тетумів з'явилися на острові Тимор у XIV — XV ст . Усна традиція виводить їх з континентальної Південно - Східної Азії , але лінгвістичні дані вказують на їх походження з острова Сулавесі . Спочатку вони заснували князівство Вегалі на південному узбережжі центрального Тимору ( зараз ці землі перебувають у складі Індонезії ) . Тоді річкою Куга ( ) і далі тетуми поширилися у внутрішні райони острова , відтісняючи місцеве населення . У період індонезійської окупації Східного Тимору1999 ) індонезійський уряд проводив акції насильницького переселення місцевих народів , в результаті значна частина східнотиморських тетумів стала біженцями на території західного Тимору . Житло , побут Поселення тетумів купчасті , їх планування залежить від характеру місцевості . Зазвичай хати групуються навколо відкритого майданчика . Житло прямокутне в плані , його ставлять на палях . Їжа переважно рослинна . Одяг є типовим для індонезійських народів . Господарство Основне заняття — ручне перелогове землеробство . Вирощують кукурудзу , рис ( суходільний у горах і вологий на рівнинах ) , сорго , пшеницю , ямс , картоплю , бобові , різноманітні овочі . Набір сільськогосподарських культур залежить від рельєфу та клімату конкретної місцевості . Тримають свиней , а також буйволів , кіз , курей . Кожне домогосподарство має фруктовий сад . Збиральництво , лісові промисли , мисливство , рибальство мають допоміжне значення . Розвинені ковальство , ткацтво , виготовлення мотузок , кошиків , контейнерів , циновок , ручної кераміки . Художня майстерність тетумів виявляється у виготовленні та фарбуванні тканин , різьбленні , гравіюванні . Суспільство Західні групи тетумів матрилінійні й матрилокальні , а східні — патрилінійні й патрилокальні . Зберігаються сільські громади , що складаються з окремих домогосподарств . Домогосподарство утворюють батько , мати , їх неодружені діти , а ще нерідко різні родичі . Традиційно тетумське суспільство мало ієрархічну структуру , на вершині якої знаходились члени королівської родини , далі йшли аристократи , нижче стояли простолюдини , а на самому дні розташовувались раби . Вірування Релігія тетумів — католицтво , але зберігаються пережитки традиційних вірувань . Тетуми мали верховного бога - чоловіка , який пов'язується з небом , та верховну богиню - жінку , пов'язану із землею . Ці божества контрастували й взаємно доповнювали один одного як батько - небо та мати - земля . Крім того , тетуми вірять в існування різних духів природи , духів нещодавно померлих людей ( кламар - мате ) , а також привидів предків ( мате - біан ) . Кламар - мате — це злі духи , які можуть завдати шкоди родичам померлого . Мате - біан можуть бути добрими і злими , вони здійснюють постійний вплив на життя людей . Щоб заручитися підтримкою духів , люди приносять їм жертви й дотримуються харчових табу . Духи природи поділяються на духів родючості ( кламар ) , які контролюють родючість рослин і тварин , та духів місцевості : райнаїн ( « володарі землі » ) та венаїн ( « володарі води » ) . Діяльність духів місцевості подібні до діяльності привидів предків . Існують у тетумів також буан — наполовину люди , наполовину духи . Родові групи мають спеціальних осіб , які відповідають за проведення традиційних церемоній . Крім того , у тетумів є шамани матан - доок , які займаються гаданням та лікуванням людей . Примітки Джерела Tetum . Encyclopedia of World Cultures Supplement А . А . Бернова . Тетумы . Народы и религии мира : Энциклопедия . Гл . ред . В . А . Тишков — М : Большая Российская энциклопедия , с . 527 . ISBN155 - 6 Tetum . World Culture Encyclopedia Посилання B . A . G . Vroklage . Ethnographie der belu in Zentral - Timor , Teil Leiden : E . J . Brill , Народи Індонезії Народи Східного Тимору Центральноавстронезійські народи