Список найінтенсивніших тропічних циклонів
Визначення інтенсивності тропічних циклонів є складним завданням. Часто для визначення інтенсивності звертаються до характеристик вітрів, оскільки вітри створюють помітний вплив на значних територіях, а найпопулярніші шкали тропічних циклонів опираються на значення швидкостей постійних вітрів. Втім, відмінності між періодами усередненої швидкості вітру різних шкал ускладнюють взаємне порівняння циклонів з різних регіонів. Крім того, інші чинники, як-от опади, штормові припливи, зони, що зазнають ураження від згубної дії вітру чи торнадо, можуть істотно відрізнятися у циклонів, які мають однакові швидкості вітру. Часто для порівняння тропічних циклонів використовують значення атмосферного тиску, оскільки такі вимірювання легше проводити і вони не залежать від шкали. Тропічні циклони можуть досягати найнижчих значень тиску над великими площами Землі. Втім, хоча й існує сильний зв'язок між пониженим тиском і вищими швидкостями вітру, шторми з найнижчим тиском можуть не мати найбільші значення швидкості вітру, оскільки залежності між тиском і характеристиками вітру у кожного циклону дещо різняться.

У найновіших і найнадійніших записах більшість тропічних циклонів, які досягли тиску 900 гПа (мбар) (26,56 дюйма рт. ст.) та менше, трапилися у північно-західній частині Тихого океану. Найсильнішим у світі зареєстрованим тропічним циклоном за найнижчим зафіксованим центральним тиском вважається тайфун Тіп, який досяг тиску 870 гПа (25,69 дюйма рт. ст.) 12 жовтня 1979 року. Наведений нижче список поділений за басейнами тропічних циклонів. Дані у списку приведені відповідно до даних офіційних регіональних спеціалізованих метеорологічних центрів, якщо не зазначено інше. Іншим рекордсменом станом на 23 жовтня 2015 року є ураган Патрісія, швидкість постійних вітрів якого за 1-хвилинний період зафіксована на позначці 345 км/год (215 миль/год).

Північ Атлантичного океану 

Найінтенсивнішим штормом у Північній Атлантиці за показником найнижчого тиску був ураган Вільма. Найсильнішим штормом за швидкістю постійних вітрів за 1-хвилинний період був ураган Аллен.

У списку нижче наведені шторми, мінімальний центральний тиск яких досяг позначки  та менше. Записи про шторми робилися ще в 1851 році, хоча до початку здійснення авіаційної розвідки у 1940-х роках вимірювання їхніх показників проводилися рідко. До 1970-х років, коли почали використовувати дропзонди, переважно робили неточні оцінки показників циклонів.

Схід Тихого океану 

Найінтенсивнішим штормом у східній частині Тихого океану як за швидкістю постійних вітрів, так і за центральним тиском, вважається ураган Патрісія. Швидкість постійних вітрів урагану становить 345 км/год (215 миль/год), що є світовим рекордом.

У списку наведені шторми з мінімальним центральним тиском 925 гПа (27,32 дюйма рт. ст.) та менше. Інформація про шторми, які були задокументовані до 1949 року, має нижчу достовірність, а характеристики більшості штормів з того часу є оцінними, оскільки шторми у цьому басейні рідше досягають берегу (і, як наслідок, рідше проводиться їх дослідження).

Північний захід Тихого океану 

Найінтенсивнішим за тиском та швидкістю постійних вітрів за 10-хвилинний період вважається тайфун Тіп, який також є найінтенсивнішим зареєстрованим тропічним циклоном за всю історію спостережень.

У списку перелічені шторми з мінімальним тиском 900 гПа (26,58 дюйма рт. ст.) та менше. Інформація про шторми, які були задокументовані до 1950 року, має нижчу достовірність.

Північ Індійського океану 

Найсильнішим задокументованим тропічним циклоном у північній частині Індійського океану вважається , який мав швидкість постійних вітрів за 3-хвилинний період 260 км/год (160 миль/год) і мінімальний тиск .

У списку перелічені шторми з тиском  та нижче. Інформація про шторми, які були задокументовані до 1971 року, має нижчу достовірність.

Південний захід Індійського океану 

Найінтенсивнішим тропічним циклоном у південно-західній частині Індійського океану є Циклон Гафіло. Найсильнішим тропічним циклоном за швидкістю постійних вітрів за 10-хвилинний період у цьому регіоні вважається циклон Фантала.

У списку перелічені шторми з тиском 920 гПа (27,17 дюйма рт. ст.) та менше. Інформація про шторми, які були задокументовані до 1985 року, має нижчу достовірність.

Австралійський регіон 

Найінтенсивнішими тропічними циклонами в Австралійському регіоні є циклони  та . Найсильнішими циклонами за швидкістю постійних вітрів за 10-хвилинний період вважаються циклони  та Моніка.

У списку перелічені шторми з тиском 920 гПа (27,17 дюйма рт. ст.) та менше. Інформація про шторми, які були задокументовані до 1985 року, має нижчу достовірність.

Південь Тихого океану 

У списку нижче загалом наведено 16 циклонів, більшість з яких відбулася під час сезонів Ель-Ніньйо. До списку включені тропічні циклони, які були зареєстровані починаючи із сезону тропічних циклонів 1969—1970 і які досягли своєї максимальної інтенсивності західніше 160° сх. д. Найінтенсивнішим тропічним циклоном у південній частині Тихого океану вважається циклон Вінстон 2016 року, який також є найінтенсивнішим штормом Південної півкулі.

У списку перелічені шторми з тиском 920 гПа (27,17 дюйма рт. ст.) та менше. Інформація про шторми, які були задокументовані до 1985 року, має нижчу достовірність.

Південь Атлантичного океану 

До недавнього часу не було свідчень про те, що в Південній Атлантиці можуть існувати тропічні циклони. Втім, з появою урагану Катаріна у 2004 році, який станом на 2019 рік є єдиним зафіксованим ураганом у південній частині Атлантичного океану, з'явилися нові свідчення про це природне явище. Подальше дослідження виявило, що у південній частині Атлантичного океану в останні десятиліття було в середньому 1-2 субтропічні чи тропічні циклони на рік.

Нижче наведений неповний список тропічних та субтропічних циклонів інтенсивністю нижче 1000 гПа (29,53 дюйма рт. ст.), проте офіційної бази даних циклонів південної частини Атлантичного океану не існує.

Див. також 
 Сезон атлантичних ураганів

Примітки 
 Коментарі

 Виноски

Посилання 
 Регіональні спеціалізовані метеорологічні центри
 US National Hurricane Center  – північ Атлантичного океану, схід Тихого океану. 
 Central Pacific Hurricane Center  – центральна частина Тихого океану. 
 Метеорологічне управління Японії  – північний захід Тихого океану. 
 India Meteorological Department  – північ Індійського океану. 
 Météo-France – La Reunion – південний захід Індійського океану, від 30° сх. д. до 90° сх. д. 
 Fiji Meteorological Service  – південь Тихого океану, західніше 160° сх. д., північніше 25° пд. ш. 
 Центри попередження про тропічні циклони
 Indonesian Meteorological Department – південь Індійського океану, від 90° сх. д. до 125° сх. д., північніше 10° пд. ш. 
 Australian Bureau of Meteorology (TCWC's Perth, Darwin & Brisbane) . – південь Індійського та Тихого океанів, від 90° сх. д. до 160° сх. д., південніше 10° пд. ш. 
 Meteorological Service of New Zealand Limited  – південь Тихого океану західніше 160° сх. д., південніше 25° пд. ш. 

Тропічні циклони
Визначення інтенсивності тропічних циклонів є складним завданням . Часто для визначення інтенсивності звертаються до характеристик вітрів , оскільки вітри створюють помітний вплив на значних територіях , а найпопулярніші шкали тропічних циклонів опираються на значення швидкостей постійних вітрів . Втім , відмінності між періодами усередненої швидкості вітру різних шкал ускладнюють взаємне порівняння циклонів з різних регіонів . Крім того , інші чинники , як - от опади , штормові припливи , зони , що зазнають ураження від згубної дії вітру чи торнадо , можуть істотно відрізнятися у циклонів , які мають однакові швидкості вітру . Часто для порівняння тропічних циклонів використовують значення атмосферного тиску , оскільки такі вимірювання легше проводити і вони не залежать від шкали . Тропічні циклони можуть досягати найнижчих значень тиску над великими площами Землі . Втім , хоча й існує сильний зв'язок між пониженим тиском і вищими швидкостями вітру , шторми з найнижчим тиском можуть не мати найбільші значення швидкості вітру , оскільки залежності між тиском і характеристиками вітру у кожного циклону дещо різняться . У найновіших і найнадійніших записах більшість тропічних циклонів , які досягли тискугПа ( мбар ) 56 дюйма рт . ст . ) та менше , трапилися у північно - західній частині Тихого океану . Найсильнішим у світі зареєстрованим тропічним циклоном за найнижчим зафіксованим центральним тиском вважається тайфун Тіп , який досяг тискугПа69 дюйма рт . ст . ) жовтняроку . Наведений нижче список поділений за басейнами тропічних циклонів . Дані у списку приведені відповідно до даних офіційних регіональних спеціалізованих метеорологічних центрів , якщо не зазначено інше . Іншим рекордсменом станом нажовтняроку є ураган Патрісія , швидкість постійних вітрів якого захвилинний період зафіксована на позначцікм / годмиль / год ) . Північ Атлантичного океану Найінтенсивнішим штормом у Північній Атлантиці за показником найнижчого тиску був ураган Вільма . Найсильнішим штормом за швидкістю постійних вітрів захвилинний період був ураган Аллен . У списку нижче наведені шторми , мінімальний центральний тиск яких досяг позначки та менше . Записи про шторми робилися ще вроці , хоча до початку здійснення авіаційної розвідки ух роках вимірювання їхніх показників проводилися рідко . Дох років , коли почали використовувати дропзонди , переважно робили неточні оцінки показників циклонів . Схід Тихого океану Найінтенсивнішим штормом у східній частині Тихого океану як за швидкістю постійних вітрів , так і за центральним тиском , вважається ураган Патрісія . Швидкість постійних вітрів урагану становитькм / годмиль / год ) , що є світовим рекордом . У списку наведені шторми з мінімальним центральним тискомгПа32 дюйма рт . ст . ) та менше . Інформація про шторми , які були задокументовані дороку , має нижчу достовірність , а характеристики більшості штормів з того часу є оцінними , оскільки шторми у цьому басейні рідше досягають берегу ( і , як наслідок , рідше проводиться їх дослідження ) . Північний захід Тихого океану Найінтенсивнішим за тиском та швидкістю постійних вітрів захвилинний період вважається тайфун Тіп , який також є найінтенсивнішим зареєстрованим тропічним циклоном за всю історію спостережень . У списку перелічені шторми з мінімальним тискомгПа58 дюйма рт . ст . ) та менше . Інформація про шторми , які були задокументовані дороку , має нижчу достовірність . Північ Індійського океану Найсильнішим задокументованим тропічним циклоном у північній частині Індійського океану вважається , який мав швидкість постійних вітрів захвилинний періодкм / годмиль / год ) і мінімальний тиск \ . У списку перелічені шторми з тиском та нижче . Інформація про шторми , які були задокументовані дороку , має нижчу достовірність . Південний захід Індійського океану Найінтенсивнішим тропічним циклоном у південно - західній частині Індійського океану є Циклон Гафіло . Найсильнішим тропічним циклоном за швидкістю постійних вітрів захвилинний період у цьому регіоні вважається циклон Фантала . У списку перелічені шторми з тискомгПа17 дюйма рт . ст . ) та менше . Інформація про шторми , які були задокументовані дороку , має нижчу достовірність . Австралійський регіон Найінтенсивнішими тропічними циклонами в Австралійському регіоні є циклони та \ . Найсильнішими циклонами за швидкістю постійних вітрів захвилинний період вважаються циклони та Моніка . У списку перелічені шторми з тискомгПа17 дюйма рт . ст . ) та менше . Інформація про шторми , які були задокументовані дороку , має нижчу достовірність . Південь Тихого океану У списку нижче загалом наведеноциклонів , більшість з яких відбулася під час сезонів Ель-Ніньйо . До списку включені тропічні циклони , які були зареєстровані починаючи із сезону тропічних циклонів1970 і які досягли своєї максимальної інтенсивності західніше сх . д . Найінтенсивнішим тропічним циклоном у південній частині Тихого океану вважається циклон Вінстонроку , який також є найінтенсивнішим штормом Південної півкулі . У списку перелічені шторми з тискомгПа17 дюйма рт . ст . ) та менше . Інформація про шторми , які були задокументовані дороку , має нижчу достовірність . Південь Атлантичного океану До недавнього часу не було свідчень про те , що в Південній Атлантиці можуть існувати тропічні циклони . Втім , з появою урагану Катаріна уроці , який станом нарік є єдиним зафіксованим ураганом у південній частині Атлантичного океану , з'явилися нові свідчення про це природне явище . Подальше дослідження виявило , що у південній частині Атлантичного океану в останні десятиліття було в середньомусубтропічні чи тропічні циклони на рік . Нижче наведений неповний список тропічних та субтропічних циклонів інтенсивністю нижчегПа53 дюйма рт . ст . ) , проте офіційної бази даних циклонів південної частини Атлантичного океану не існує . Див . також Сезон атлантичних ураганів Примітки Коментарі Виноски Посилання Регіональні спеціалізовані метеорологічні центри US National Hurricane Center – північ Атлантичного океану , схід Тихого океану . Central Pacific Hurricane Center – центральна частина Тихого океану . Метеорологічне управління Японії – північний захід Тихого океану . India Meteorological Department – північ Індійського океану . Météo- France – La Reunion – південний захід Індійського океану , від сх . д . до сх . д . Fiji Meteorological Service – південь Тихого океану , західніше сх . д . , північніше пд . ш . Центри попередження про тропічні циклони Indonesian Meteorological Department – південь Індійського океану , від сх . д . до сх . д . , північніше пд . ш . Australian Bureau of Meteorology ( TCWC's Perth , Darwin & Brisbane ) \ . – південь Індійського та Тихого океанів , від сх . д . до сх . д . , південніше пд . ш . Meteorological Service of New Zealand Limited – південь Тихого океану західніше сх . д . , південніше пд . ш . Тропічні циклони