Дерлей
Вандерлей Фернандес Сілва (), більш відомий як Дерлей (,  14 липня 1975, Сан-Бернарду-ду-Кампу) — бразильський та португальський футболіст, що грав на позиції нападника.

Виступав, зокрема, за «Порту» в період його найвищого розквіту, вигравши з командою Кубок УЄФА, Лігу чемпіонів та Міжконтинентальний кубок, а також ряд національних трофеїв. Надалі грав за «Динамо» (Москва) та два інші португальські топ-клуби — «Бенфіка» та «Спортінг».

Ігрова кар'єра 

У дорослому футболі дебютував 1994 року виступами за команду клубу «Америка» (Натал), в якій провів три року, взявши участь у 56 матчах чемпіонату. Після цього грав у складі інших місцевих клубів «Гуарані» (Кампінас) та «Мадурейра».

1999 року перейшов у португальський клуб «Уніан Лейрія», де став основним гравцем, а у останньому сезоні 2001/02 під керівництвом тренера Жозе Моурінью забив 21 гол у 33 іграх чемпіонату, ставши другим бомбардиром турніру після легендарного Маріо Жардела, що забив неймовірні 42 м'ячі.

Влітку 2002 року разом із Моурінью перейшов у «Порту», якому в першому ж сезоні допоміг виграти Кубок УЄФА, забивши у фінальному матчі 2003 року 2 голи і з 12 голами за весь турнір став найкращим бомбардиром Кубка. В чемпіонаті бразилець мав не таку високу результативність, забивши 7 голів у 26 іграх, але також виграв і національний титул. Наступного року португальський клуб знову виграв чемпіонат, а також Лігу чемпіонів та Міжконтинентальний кубок, але сам Дерлей через серйозну травму коліна пропустив кілька місяців.

У січні 2005 року перейшов до московського «Динамо» за сім мільйонів євро. У своєму першому сезоні в «Динамо» з 13 голами зайняв друге місце в списку найкращих бомбардирів російської Прем'єр-ліги після Дмитра Кириченка з ЦСКА, а в другому сезоні відзначився 11 разів. Будучи гравцем московського «Динамо» Дерлей одного разу під час матчу кинув пляшку з водою в голову головному тренеру Юрію Сьоміну після того, як був замінений.

У лютому 2007 року на правах оренди перейшов в лісабонську «Бенфіку», за що вболівальники «Порту» назвали його зрадником. У червні 2007 року підписав дворічний контракт з лісабонським «Спортінгом», ставши одним з небагатьох гравців,, що за кар'єру пограли у всіх клубах португальської «Великої трійки», втім через нову травму коліна основним гравцем у першому сезоні не був, хоча і виграв Кубок Португалії. У другому сезоні 2008/09 частіше став виходити на поле, конкуруючи з Елдером Поштігою та Лієдсоном і забив кілька важливих голів, включаючи гол у ворота донецького «Шахтаря» в рамках групового етапу Ліги чемпіонів, який дозволив клубу перемогти 1:0 та достроково вийти в плей-оф.

По закінченні сезону 2008/09 покинув «Спортінг», оскільки не домовився по новому контракту і 27 серпня 2009 року підписав контракт з «Віторією» (Салвадор) на один рік, але вже в кінці жовтня покинув клуб.

З кінця лютого 2010 року виступав за «Мадурейру», де і завершив професійну ігрову кар'єру після закінчення Ліги Каріока 2010.

Титули і досягнення

Командні 
 Чемпіон Португалії (2):
 «Порту»: 2002–03, 2003–04
 Володар Кубка Португалії (2):
 «Порту»: 2002–03
 «Спортінг»: 2007–08
 Володар Суперкубка Португалії (4):
 «Порту»: 2003, 2004
 «Спортінг»: 2007, 2008
 Володар Кубка УЄФА (1):
 «Порту»: 2002–03
  Переможець Ліги чемпіонів УЄФА (1):
 «Порту»: 2003–04
 Володар Міжконтинентального кубка (1):
 «Порту»: 2004

Особисті 
 Найкращий бомбардир Кубка УЄФА: 2002–03 (12 голів)
 У списку 33 найкращих футболістів Росії: 2005 під № 3 (лівий нападник).

Примітки

Посилання 
 
 
 

бразильські футболісти
португальські футболісти
Футболісти «Америки» (Натал)
Футболісти «Гуарані» (Кампінас)
Футболісти «Мадурейри»
Футболісти «Уніан Лейрія»
Футболісти «Порту»
Футболісти «Динамо» (Москва)
Футболісти «Бенфіки» (Лісабон)
Футболісти «Спортінга» (Лісабон)
Футболісти «Віторії» (Салвадор)
португальські футбольні легіонери
Футбольні легіонери в Португалії
Футбольні легіонери в Росії
Уродженці Сан-Бернарду-ду-Кампу
Вандерлей Фернандес Сілва ( ) , більш відомий як Дерлей ( , липня Сан-Бернарду-ду - Кампу ) — бразильський та португальський футболіст , що грав на позиції нападника . Виступав , зокрема , за « Порту » в період його найвищого розквіту , вигравши з командою Кубок УЄФА , Лігу чемпіонів та Міжконтинентальний кубок , а також ряд національних трофеїв . Надалі грав за « Динамо » ( Москва ) та два інші португальські топ -клуби — « Бенфіка » та « Спортінг » . Ігрова кар'єра У дорослому футболі дебютував року виступами за команду клубу « Америка » ( Натал ) , в якій провів три року , взявши участь уматчах чемпіонату . Після цього грав у складі інших місцевих клубів « Гуарані » ( Кампінас ) та « Мадурейра » . 1999 року перейшов у португальський клуб « Уніан Лейрія » , де став основним гравцем , а у останньому сезоні02 під керівництвом тренера Жозе Моурінью забивгол уіграх чемпіонату , ставши другим бомбардиром турніру після легендарного Маріо Жардела , що забив неймовірнім'ячі . Вліткуроку разом із Моурінью перейшов у « Порту » , якому в першому ж сезоні допоміг виграти Кубок УЄФА , забивши у фінальному матчірокуголи і зголами за весь турнір став найкращим бомбардиром Кубка . В чемпіонаті бразилець мав не таку високу результативність , забившиголів уіграх , але також виграв і національний титул . Наступного року португальський клуб знову виграв чемпіонат , а також Лігу чемпіонів та Міжконтинентальний кубок , але сам Дерлей через серйозну травму коліна пропустив кілька місяців . У січніроку перейшов до московського « Динамо » за сім мільйонів євро . У своєму першому сезоні в « Динамо » зголами зайняв друге місце в списку найкращих бомбардирів російської Прем'єр - ліги після Дмитра Кириченка з ЦСКА , а в другому сезоні відзначивсяразів . Будучи гравцем московського « Динамо » Дерлей одного разу під час матчу кинув пляшку з водою в голову головному тренеру Юрію Сьоміну після того , як був замінений . У лютомуроку на правах оренди перейшов в лісабонську « Бенфіку » , за що вболівальники « Порту » назвали його зрадником . У червніроку підписав дворічний контракт з лісабонським « Спортінгом » , ставши одним з небагатьох гравців , , що за кар'єру пограли у всіх клубах португальської « Великої трійки » , втім через нову травму коліна основним гравцем у першому сезоні не був , хоча і виграв Кубок Португалії . У другому сезоні09 частіше став виходити на поле , конкуруючи з Елдером Поштігою та Лієдсоном і забив кілька важливих голів , включаючи гол у ворота донецького « Шахтаря » в рамках групового етапу Ліги чемпіонів , який дозволив клубу перемогти0 та достроково вийти в плей-оф . По закінченні сезону09 покинув « Спортінг » , оскільки не домовився по новому контракту ісерпняроку підписав контракт з « Віторією » ( Салвадор ) на один рік , але вже в кінці жовтня покинув клуб . З кінця лютогороку виступав за « Мадурейру » , де і завершив професійну ігрову кар'єру після закінчення Ліги Каріока Титули і досягнення Командні Чемпіон Португалії « Порту » : 03 , 04 Володар Кубка Португалії « Порту » : 03 « Спортінг » : 08 Володар Суперкубка Португалії « Порту » : « Спортінг » : Володар Кубка УЄФА « Порту » : 03 Переможець Ліги чемпіонів УЄФА « Порту » : 04 Володар Міжконтинентального кубка « Порту » : Особисті Найкращий бомбардир Кубка УЄФА :03голів ) У спискунайкращих футболістів Росії :під № 3 ( лівий нападник ) . Примітки Посилання бразильські футболісти португальські футболісти Футболісти « Америки » ( Натал ) Футболісти « Гуарані » ( Кампінас ) Футболісти « Мадурейри » Футболісти « Уніан Лейрія » Футболісти « Порту » Футболісти « Динамо » ( Москва ) Футболісти « Бенфіки » ( Лісабон ) Футболісти « Спортінга » ( Лісабон ) Футболісти « Віторії » ( Салвадор ) португальські футбольні легіонери Футбольні легіонери в Португалії Футбольні легіонери в Росії Уродженці Сан-Бернарду-ду-Кампу