Олена Драгаш
Олена Драгаш (бл. 1372 — 23 березня 1450) — візантійська імператриця. Свята православної церкви. Її день 23 березня.

Життєпис 
Походила зі знатного сербського роду Деяновичів. Донька Костянтина Драгаша Деяновича, володаря Вельбуждського деспотату. Матір невідома.

Народилася близько 1372. Здобула гарну освіту, відзначалася своєю красою, благочестям, мудрістю та справедливістю.

10 лютого 1392 видана заміж за візантійського імператора Мануїла II. Не втручалася в політичні справи, більше уваги приділяла підтримці православної церкви та монастирів, а також нужденних. Після смерті чоловіка у 1425 стає черницею під ім'ям Гипонома у монастирі Св. Марти. Вона допомагала створити будинок для людей похилого віку, розташований у монастирі Св. Іоанна в Петріоні, де зберігалися також мощі Св. Патапія Фіванського.

У 1448 після смерті її старшого сина — імператора Іоанна VIII підтримала другого сина Костянтина у боротьбі з братом Дмитром Палеологом. За час відсутності Костянтина XI виконувала обов'язки регента. Зрештою переконала османського султана Мурада II підтримати Костянтина, завдяки чому той у 1449 офіційно став імператором.

Померла у 23 березня 1450.

Оголошена православною церквою святою.

Родина 
Чоловік — Мануїл II, візантійський імператор.

Діти:
 донька
 Костянтин (д/н — 1400/1405)
 Іоанн (1392—1448), імператор
 донька (1394/1398 — бл. 1404)
 Феодор (1396—1448), 5-й деспот Мореї
 Андронік (1400—1428), деспот Фессалонік у 1408—1423 роках
 Михайло (д/н — 1409/1410)
 Костянтин (1404—1453), останній візантійський імператор
 Дмитро (1407—1470), 7-й деспот Мореї
 Фома (1409—1465), 8-й деспот Мореї

Джерела 
 Анастасијевић, Драгутин (2004). Српкиња византијска царица pp. 82., 83. Београд: Свет књиге.
 Luka Petanović: Elena: l'ultima imperatrice bizantina. Editoriale Jaca Book SpA, Mailand 2006, ISBN 88-16-43518-6
 Giorgio Sfranze, Paleologo Grandezza e caduta di Bisanzio, Sellerio, Palermo 2008, ISBN 88-389-2226-8

Візантійські імператриці
Святі Візантії
Деяновичі
Олена Драгаш ( бл . — березня — візантійська імператриця . Свята православної церкви . Її деньберезня . Життєпис Походила зі знатного сербського роду Деяновичів . Донька Костянтина Драгаша Деяновича , володаря Вельбуждського деспотату . Матір невідома . Народилася близько Здобула гарну освіту , відзначалася своєю красою , благочестям , мудрістю та справедливістю . 10 лютоговидана заміж за візантійського імператора Мануїла II . Не втручалася в політичні справи , більше уваги приділяла підтримці православної церкви та монастирів , а також нужденних . Після смерті чоловіка устає черницею під ім'ям Гипонома у монастирі Св . Марти . Вона допомагала створити будинок для людей похилого віку , розташований у монастирі Св . Іоанна в Петріоні , де зберігалися також мощі Св . Патапія Фіванського . Упісля смерті її старшого сина — імператора Іоанна VIII підтримала другого сина Костянтина у боротьбі з братом Дмитром Палеологом . За час відсутності Костянтина XI виконувала обов'язки регента . Зрештою переконала османського султана Мурада II підтримати Костянтина , завдяки чому той уофіційно став імператором . Померла уберезня Оголошена православною церквою святою . Родина Чоловік — Мануїл II , візантійський імператор . Діти : донька Костянтин ( д/н — 1405 ) Іоанн1448 ) , імператор донька1398 — бл . Феодор1448 ) , й деспот Мореї Андронік1428 ) , деспот Фессалонік у1423 роках Михайло ( д/н — 1410 ) Костянтин1453 ) , останній візантійський імператор Дмитро1470 ) , й деспот Мореї Фома1465 ) , й деспот Мореї Джерела Анастасијевић , Драгутин Српкиња византијска царица pp . , Београд : Свет књиге . Luka Petanović : Elena : l'ultima imperatrice bizantina . Editoriale Jaca Book SpA , Mailand ISBN43518 - 6 Giorgio Sfranze , Paleologo Grandezza e caduta di Bisanzio , Sellerio , Palermo ISBN2226 - 8 Візантійські імператриці Святі Візантії Деяновичі