Губертус-Марія Ріттер фон Гайґль
Губертус-Марія Ріттер фон Гайґль (; 10 листопада 1897, Зігенбург — 21 січня 1985, Мюнхен) — німецький воєначальник, генерал-майор вермахту. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.

Ім'я при народженні — Губертус-Марія Гайґль.

Біографія 

Син головного інспектора уріплень Адальберта Гайґля та Вільгельміни Ланґ.

Гайґль вступив 12 липня 1915 року в якості фанен-юнкера в 4-й піхотний полк «Король Вільгельм Вюртемберзький» Баварської армії і завершив з 1 вересня по 6 листопада 1915 року підготовку офіцера в школі військ в Деберіці. Після цього командування направило його для подальшої підготовки у військову школу в Графенв'ю. Після повернення в свій полк 1 березня 1916 року брав участь у боях на Західному фронті. 17 січня 1917 року призначений заступником командира роти. В результаті Гайґль завершив навчальний курс командира роти, потім навчальний курс мінометника і курс в штурмовому батальйоні 12-го армійського корпусу. Потім зі своїм полком потрапив на Східний фронт. Під час битв в Якобштадті йому вдалося з 4-й ротою захопити 400 полонених і 4 кулемети. За це 21 вересня 1917 року Гайґль був нагороджений королем Людвігом III Лицарським Хрестом Військового ордена Максиміліана Йозефа. Разом із орденом він отримав лицарський титул і право називатись Ріттер фон Гайґль. 15 жовтня 1917 року став квартирмейстером полку. Полк перевели на Західний фронт в кінці грудня 1917 року. Гайґль був призначений заступником полкового ад'ютанта 8 червня і ад'ютантом 1-го батальйону 19 серпня 1918 року.

Після війни Гайґль був прийнятий в Рейхсвер і в той же час закінчив юридичний факультет Вюрцбурзького університету. У Рейхсвері він був вперше став командиром взводу в 8-й роті 21-го піхотного полку. 1 жовтня 1924 року був призначений ад'ютантом навчального батальйону. З 7 квітня по 20 серпня 1926 року разом із своєю ротою проходив навчання у військовій школі в Дрездені. Він зайняв 15 січня 1928 року в якості глави 4-й компанії. З 1 січня 1929 року по 30 квітня Гайґль був учителем і наглядачем у Школі піонерів в Мюнхені. 1 травня 1933 він був переведений в штаб 5-го інженерного батальйону в Ульм. Гайґль був командиром роти в різних інженерних батальйонах у Мюнхені та Інгольштадті до призначення 1 липня 1937 року викладачем військової школи в Дрездені. 12 жовтня 1937 року призначений викладачем військової академії в Берліні.

26 серпня 1939 року Гайґля вперше відправили у резерв, перш ніж 1 жовтня 1939 року він був призначений командиром 70-го інженерного батальйону. З цим підрозділом він брав участь в Польській, Французькій і Східній кампанії. 15 квітня 1942 року призначений в штаб командира інженерних частин 11-ї армії. З 1 квітня 1943 до 19 січня 1944 року перебував у резерві.

20 січня 1944 Гайґль був призначений командиром інженерних частин групи армій «Центр», з 25 січня 1945 року в групі армій «Північ». 14 квітня востаннє відправлений у резерв, 17 квітня 1945 року переведений в групу армій «H». Після капітуляції Німеччини 8 травня 1945 року Гайґль потрапив у британський полон, з якого був звільнений 25 липня 1947 року.

Гайґль помер 24 січня 1985 року. Він був останнім лицарем Військового ордена Максиміліана Йозефа.

Звання 

 Фанен-юнкер-єфрейтор (9 жовтня 1915)
 Фанен-юнкер-унтер-офіцер (16 жовтня 1915)
 Фенріх (11 березня 1916)
 Лейтенант (2 червня 1916)
 Обер-лейтенант (31 липня 1916)
 Гауптман (капітан) (1 грудня 1932)
 Майор (1 серпня 1936)
 Оберст-лейтенант (підполковник) (1 січня 1940)
 Оберст (полковник) (1 березня 1942)
 Генерал інженерних військ (7 листопада 1944)
 Генерал-майор (20 квітня 1945)

Нагороди 

 Залізний хрест 2-го і 1-го класу
 Орден «За заслуги» (Баварія) 4-го класу з мечами і короною
 Лицарський хрест Військового ордена Максиміліана Йозефа (21 вересня 1917)
 Нагрудний знак «За поранення» в чорному

 Почесний хрест ветерана війни
 Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го, 3-го і 2-го класу (18 років)

 Застібка до Залізного хреста 2-го і 1-го класу
 Лицарський хрест Залізного хреста (13 січня 1942)
 Нагрудний знак «За участь у загальних штурмових атаках» (15 червня 1942)
 Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42»
 Кримський щит

Примітки

Література 

 Rudolf von Kramer, Otto Freiherr von Waldenfels: VIRTUTI PRO PATRIA. Der königlich bayerische Militär-Max-Joseph-Orden. Kriegstaten und Ehrenbuch 1914—1918. Selbstverlag des königlich bayerischen Militär-Max-Joseph-Ordens. München 1966.
 Dermot Bradley (Hrsg.), Karl-Friedrich Hildebrand, Markus Rövekamp: Die Generale des Heeres 1921—1945. Die militärischen Werdegänge der Generale, sowie der Ärzte, Veterinäre, Intendanten, Richter und Ministerialbeamten im Generalsrang. Band 5: v. Haack-Hitzfeld. Biblio Verlag. Osnabrück 1999. ISBN 3-7648-2538-3.
 Veit Scherzer: Die Ritterkreuzträger 1939—1945. Die Inhaber des Eisernen Kreuzes von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündete Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchivs. Scherzers Militaer-Verlag. Ranis/Jena 2007. ISBN 978-3-938845-17-2. S. 374.
 Rangliste des Deutschen Reichsheeres. Mittler & Sohn Verlag. Berlin 1930. S. 159.

Німецькі військовики Першої світової війни
Учасники Другої світової війни з Німеччини
Губертус- Марія Ріттер фон Гайґль ( ; листопада Зігенбург — січня Мюнхен ) — німецький воєначальник , генерал - майор вермахту . Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста . Ім'я при народженні — Губертус-Марія Гайґль . Біографія Син головного інспектора уріплень Адальберта Гайґля та Вільгельміни Ланґ . Гайґль вступивлипняроку в якості фанен - юнкера вй піхотний полк « Король Вільгельм Вюртемберзький » Баварської армії і завершив звересня полистопадароку підготовку офіцера в школі військ в Деберіці . Після цього командування направило його для подальшої підготовки у військову школу в Графенв'ю . Після повернення в свій полкберезняроку брав участь у боях на Західному фронті . січняроку призначений заступником командира роти . В результаті Гайґль завершив навчальний курс командира роти , потім навчальний курс мінометника і курс в штурмовому батальйоніго армійського корпусу . Потім зі своїм полком потрапив на Східний фронт . Під час битв в Якобштадті йому вдалося зй ротою захопитиполонених ікулемети . За цевересняроку Гайґль був нагороджений королем Людвігом III Лицарським Хрестом Військового ордена Максиміліана Йозефа . Разом із орденом він отримав лицарський титул і право називатись Ріттер фон Гайґль . жовтняроку став квартирмейстером полку . Полк перевели на Західний фронт в кінці грудняроку . Гайґль був призначений заступником полкового ад'ютантачервня і ад'ютантомго батальйонусерпняроку . Після війни Гайґль був прийнятий в Рейхсвер і в той же час закінчив юридичний факультет Вюрцбурзького університету . У Рейхсвері він був вперше став командиром взводу вй ротіго піхотного полку . жовтняроку був призначений ад'ютантом навчального батальйону . Зквітня посерпняроку разом із своєю ротою проходив навчання у військовій школі в Дрездені . Він зайнявсічняроку в якості главий компанії . Зсічняроку поквітня Гайґль був учителем і наглядачем у Школі піонерів в Мюнхені . травнявін був переведений в штабго інженерного батальйону в Ульм . Гайґль був командиром роти в різних інженерних батальйонах у Мюнхені та Інгольштадті до призначеннялипняроку викладачем військової школи в Дрездені . жовтняроку призначений викладачем військової академії в Берліні . 26 серпняроку Гайґля вперше відправили у резерв , перш ніжжовтняроку він був призначений командиромго інженерного батальйону . З цим підрозділом він брав участь в Польській , Французькій і Східній кампанії . квітняроку призначений в штаб командира інженерних частинї армії . Зквітнядосічняроку перебував у резерві . 20 січняГайґль був призначений командиром інженерних частин групи армій « Центр » , зсічняроку в групі армій « Північ » . квітня востаннє відправлений у резерв , квітняроку переведений в групу армій « H » . Після капітуляції Німеччинитравняроку Гайґль потрапив у британський полон , з якого був звільненийлипняроку . Гайґль померсічняроку . Він був останнім лицарем Військового ордена Максиміліана Йозефа . Звання Фанен - юнкер - єфрейторжовтня Фанен - юнкер - унтер - офіцержовтня Фенріхберезня Лейтенантчервня Обер - лейтенантлипня Гауптман ( капітан ) грудня Майорсерпня Оберст - лейтенант ( підполковник ) січня Оберст ( полковник ) березня Генерал інженерних військлистопада Генерал - майорквітня Нагороди Залізний хрестго іго класу Орден « За заслуги » ( Баварія)го класу з мечами і короною Лицарський хрест Військового ордена Максиміліана Йозефавересня Нагрудний знак « За поранення » в чорному Почесний хрест ветерана війни Медаль « За вислугу років у Вермахті » го , го іго класуроків ) Застібка до Залізного хрестаго іго класу Лицарський хрест Залізного хрестасічня Нагрудний знак « За участь у загальних штурмових атаках » червня Медаль « За зимову кампанію на Сході42 » Кримський щит Примітки Література Rudolf von Kramer , Otto Freiherr von Waldenfels : VIRTUTI PRO PATRIA . Der königlich bayerische Militär- Max-Joseph - Orden . Kriegstaten und Ehrenbuch1918 . Selbstverlag des königlich bayerischen Militär - Max-Joseph - Ordens . München Dermot Bradley ( Hrsg . ) , Karl - Friedrich Hildebrand , Markus Rövekamp : Die Generale des Heeres1945 . Die militärischen Werdegänge der Generale , sowie der Ärzte , Veterinäre , Intendanten , Richter und Ministerialbeamten im Generalsrang . Band v . Haack - Hitzfeld . Biblio Verlag . Osnabrück ISBN2538 - 3 . Veit Scherzer : Die Ritterkreuzträger1945 . Die Inhaber des Eisernen Kreuzes von Heer , Luftwaffe , Kriegsmarine , Waffen- SS , Volkssturm sowie mit Deutschland verbündete Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchivs . Scherzers Militaer - Verlag . Ranis/Jena ISBN938845 - 17 - 2 . S . Rangliste des Deutschen Reichsheeres . Mittler & Sohn Verlag . Berlin S . Німецькі військовики Першої світової війни Учасники Другої світової війни з Німеччини