8-ма окрема армія ППО (СРСР)
8-ма окрема армія протиповітряної оборони  — оперативне об'єднання військ протиповітряної оборони в складі Збройних сил СРСР, що існувало з 1960 по 1992 роки. Армія мала на озброєнні винищувальну авіацію, радіотехнічні війська та зенітні ракетні війська.

Історія 
В ході реорганізації системи протиповітряної оборони (ППО) з 1945 по 1960 рік, на базі Управління 7-го корпусу протиповітряної оборони в 1947 році було створено Управління 41-ї зенітної артилерійської дивізії протиповітряної оборони, яке на наступний рік отримало найменування Управління Київського району протиповітряної оборони. Під час чергової реорганізації в 1954 році було створено Управління Київської армії протиповітряної оборони, в 1960 році на підставі Директиви Головного штабу Військ ППО № ому/1/454690 від 24.03.1960 р. отримала загальновійськове найменування: Управління 8-ї окремої армії протиповітряної оборони (військова частина 25342). 

З початку формування у лютому 1961-го і до липня 1968 року командувачем 8-ї окремої армії ППО був генерал-полковник О. І. Покришкін. У цей же період на базі, як правило, винищувальних авіаційних дивізій відбувається формування дивізій ППО, які увійшли до складу армії. До складу яких включалися зенітно-артилерійські частини.

8 ОА ППО призначалася для захисту від ударів з повітря населення, великих промислово-економічних районів і об'єктів, адміністративно-політичних центрів на території України та Молдови, військ Прикарпатського, Одеського та Київського військових округів, військово-морських баз і портів Чорноморського флоту. Поставлене бойове завдання армія виконувала в тісній взаємодії з силами та засобами ППО військових округів, Чорноморського флоту і ППО сусідніх країн Варшавського договору.

У 1960-х роках з'єднання і частини армії починають отримувати на озброєння ЗРК С-75 і С-125. Винищувальні авіаційні полки оснащуються винищувачами-перехоплювачами 1-го та 2-го покоління МіГ-17ПФ, Як-25П та Су-9 відповідно. Прикордонні частини та підрозділи радіотехнічних військ оснащуються засобами автоматизації «Повітря-1П».

У 1968—1969 роках командувачем 8-ї ОА ППО був генерал-полковник А. Є. Борових. З 1969 р. починається надходження зенітного ракетного комплексу дальньої дії С-200. Того ж 1969 і до 1977 р.  командувачем 8-ї окремої армії ППО був генерал-полковник В. Л. Лавриненко.

В кінці 1960-х на початку 1970-х частини 8-ї армії стали отримувати на озброєння винищувачі 2-го покоління Су-15 та його модифікацію Су-15ТМ. З середини 1970-х на озброєння військ ППО країни, стали надходити нові винищувачі 3-го покоління МіГ-23 та МіГ-25 різних модифікацій. 

У 1978 р. новим командувачем 8-ї армії став генерал-лейтенант Л. М. Гончаров. Через п’ять років у 1983 р. його змінив генерал-полковник В. О. Прудніков.

15 березня 1980 р. 28-й корпус протиповітряної оборони зі складу армії був переданий до Прикарпатського військового округу, а 1-ша і 21-ша дивізії протиповітряної оборони – до Одеського військового округу. У квітні того ж року до складу 8-ї ОА ППО увійшов 12-й корпус ППО з Бакинського району протиповітряної оборони. 

У 1985 р. сформована група зенітних ракетних дивізіонів С-300 і включена до складу 96-ї ЗРБр, одночасно розформовано частину зрдн С-75 і С-125. Сталося переформування деяких радіотехнічних батальйонів в радіотехнічні центри (ртц).

У березні 1986 р. 1-ша та 21-ша дивізії ППО знову приєдналися до армії, а 12-й корпус ППО вийшов зі складу армії й став з'єднанням у новоствореній 19-й окремій армії протиповітряної оборони (19 ОА ППО). 15 березня 1986 р. 9-та дивізія ППО та 11-та дивізія ППО були об'єднані в 49-й корпус ППО. 

У 1989 р. командувачем армії призначений генерал-лейтенант М. О. Лопатін. Наказом Президента України від 27.05.1992 р № 310/92 був призначений командувачем Військами ППО України.

На початку 90-х років, армія отримала на озброєння 62-го ВАП ППО (Бельбек) який почав переозброюватися, 14 винищувачів 4-го покоління Су-27. 

1 липня 1992 року у зв'язку з розпадом СРСР 8-ма окрема армія ППО була передана під юрисдикцію України. На базі частин які дислокувалися на її території, а саме 49-й, 60-й корпуси, 8 ОА ППО та 28-й корпус, 2 ОА ППО. Створюється Командування Військ протиповітряної оборони України.

Склад армії

Станом на 1962

Станом на 1970

Станом на 1980

Станом на 1992 
Склад 8-ї окремої армії, станом на початок 1992 року, три корпуси ППО (28-й, 49-й, 60-й). Разом — 142 зенітно-ракетних дивізіони (зрдн) в т.ч. 47 зрдн С-75М/М2/М3, 25 зрдн С-125М/М1, 35 зрдн С-200А/В/Д та 35 зрдн С-300ПТ/ПС.

28-й корпус ППО 

 1-ша радіотехнічна бригада (в/ч 38427, м. Липники; 00, 00, 10, 99, 00, 00 ртб); 
 17-й батальйон радіоелектронної боротьби;
 38-й комунікаційний центр

49-й корпус ППО 

 138-ма радіотехнічна бригада (в/ч 18708, м. Васильків; 69, 102, 115, 116, 133 ртб);
 164-та радіотехнічна бригада (в/ч 44343, м. Харків; 141, 1725, 2215, 2316, 2315, 2323 ртб);
 223-та окрема транспортна авіаційна ескадрилья (Жуляни; 2 Ан-26, 1 Ан-24, 4 Мі-8); 
 95-й комунікаційний центр

60-й корпус ППО 

 14-та радіотехнічна бригада (в/ч 04743, м. Одеса; 68, 206, 234, 256, 260 ртб);
 16-та радіотехнічна бригада (в/ч 95105, м. Севастопіль; 000, 000, 469, 000 ртб);
 358-й батальйон радіоелектронної боротьби; 
 167-й комунікаційний центр

Оснащення 
 Винищувальна авіація
 МіГ-17Ф/П/ПФ «Fresco» (1965—1970 рр.);
 МіГ-19П/ПМ/ПТ «Farmer» (1955—1978 рр.);
 Як-25М «Flashlight» (1956—1967 рр.);
 Як-28П «Brewer» (1965—1982 рр.);
 МіГ-23М/МЛ/МЛД (1978—1992 рр.);
 МіГ-25П/ПД/ПУ/ПДС «Foxbat» (1974—1992 рр.);
 Су-9 «Fishpot» (1959—1979 рр.);
 Су-15ТМ «Flagon» (1970—1992 рр.);
 Су-27П «Flanker-B» (1991—1992 рр.)

 Зенітно-ракетні комплекси
 С-75 «SA-2 Guideline» (1960—1992 рр.)
 С-125 «SA-3 Goa» (1960—1992 рр.)
 С-200А/В/Д '«SA-5 Gammon» (1969—1992 рр.)
 С-300ПТ/ПС «SA-10 Grumble» (1985—1992 рр.).

 Радіотехнічні війська РТВ були оснащені радіолокаційними станціями та комплексами різних типів і модифікацій:
 метрового діапазону: П-12НП «Єнісей», П-14Ф «Фургон», П-18 «Терек», 5Н84Ф;
 дециметрового діапазону: П-15 «Стежка», П-19 «Дунай», П-35 «Сатурн», П-37 «Меч», П-40Д/ДА «Броня», П-80 «Алтай», СТ-68У, 5Н87 «Кабіна-66»;
 радіовисотомірами: ПРВ-9(Б) «Наклон», ПРВ-11 «Вершина», ПРВ-13, ПРВ-16(А) «Надійність», ПРВ-17 «Лінійка».

Командувачі 
 Покришкін Олександр Іванович, генерал-полковник авіації (1959—1968 рр.);
 Борових Андрій Єгорович, генерал-полковник авіації (1968 р.);
 Лавриненков Володимир Дмитрович, генерал-полковник (1969—1977 рр.); 
 Гончаров Леонід Михайлович, генерал-лейтенант (1978—1983 рр.);
 Прудніков Віктор Олексійович, генерал-лейтенант авіації (1983—1989 рр.); 
 Лопатін Михайло Олексійович, генерал-лейтенант (1989—1992 рр.)

Див. також 
 Війська протиповітряної оборони України 
 Зенітні ракетні війська України
 Повітряні сили України

Примітки

Джерела 
 Сайт ветеранов 8-й отдельной армии ПВО 
 8-я отдельная армия ПВО 

Військові формування, розформовані 1992
Армії ППО (СРСР)
8-ма окрема армія протиповітряної оборони — оперативне об'єднання військ протиповітряної оборони в складі Збройних сил СРСР , що існувало зпороки . Армія мала на озброєнні винищувальну авіацію , радіотехнічні війська та зенітні ракетні війська . Історія В ході реорганізації системи протиповітряної оборони ( ППО ) зпорік , на базі Управлінняго корпусу протиповітряної оборони вроці було створено Управлінняї зенітної артилерійської дивізії протиповітряної оборони , яке на наступний рік отримало найменування Управління Київського району протиповітряної оборони . Під час чергової реорганізації вроці було створено Управління Київської армії протиповітряної оборони , вроці на підставі Директиви Головного штабу Військ ППО № ому / 1/454690 від03 . 1960 р . отримала загальновійськове найменування : Управлінняї окремої армії протиповітряної оборони ( військова частина З початку формування у лютомуго і до липняроку командувачемї окремої армії ППО був генерал - полковник О . І . Покришкін . У цей же період на базі , як правило , винищувальних авіаційних дивізій відбувається формування дивізій ППО , які увійшли до складу армії . До складу яких включалися зенітно - артилерійські частини . 8 ОА ППО призначалася для захисту від ударів з повітря населення , великих промислово - економічних районів і об'єктів , адміністративно - політичних центрів на території України та Молдови , військ Прикарпатського , Одеського та Київського військових округів , військово - морських баз і портів Чорноморського флоту . Поставлене бойове завдання армія виконувала в тісній взаємодії з силами та засобами ППО військових округів , Чорноморського флоту і ППО сусідніх країн Варшавського договору . Ух роках з'єднання і частини армії починають отримувати на озброєння ЗРК С - 75 і С - 125 . Винищувальні авіаційні полки оснащуються винищувачами - перехоплювачамиго таго покоління МіГ - 17ПФ , Як - 25П та Су - 9 відповідно . Прикордонні частини та підрозділи радіотехнічних військ оснащуються засобами автоматизації « Повітря - 1П » . У1969 роках командувачемї ОА ППО був генерал - полковник А . Є . Борових . Зр . починається надходження зенітного ракетного комплексу дальньої дії С - 200 . Того жі дор . командувачемї окремої армії ППО був генерал - полковник В . Л . Лавриненко . В кінціх на початкух частиниї армії стали отримувати на озброєння винищувачіго покоління Су - 15 та його модифікацію Су - 15ТМ . З серединих на озброєння військ ППО країни , стали надходити нові винищувачіго покоління МіГ - 23 та МіГ - 25 різних модифікацій . Ур . новим командувачемї армії став генерал - лейтенант Л . М . Гончаров . Через п’ять років ур . його змінив генерал - полковник В . О . Прудніков . 15 березняр . й корпус протиповітряної оборони зі складу армії був переданий до Прикарпатського військового округу , аша іша дивізії протиповітряної оборони – до Одеського військового округу . У квітні того ж року до складуї ОА ППО увійшовй корпус ППО з Бакинського району протиповітряної оборони . Ур . сформована група зенітних ракетних дивізіонів С - 300 і включена до складуї ЗРБр , одночасно розформовано частину зрдн С - 75 і С - 125 . Сталося переформування деяких радіотехнічних батальйонів в радіотехнічні центри ( ртц ) . У березнір . ша таша дивізії ППО знову приєдналися до армії , ай корпус ППО вийшов зі складу армії й став з'єднанням у новостворенійй окремій армії протиповітряної оборониОА ППО ) . березняр . та дивізія ППО тата дивізія ППО були об'єднані вй корпус ППО . Ур . командувачем армії призначений генерал - лейтенант М . О . Лопатін . Наказом Президента України від05 . 1992 р № 92 був призначений командувачем Військами ППО України . На початкух років , армія отримала на озброєнняго ВАП ППО ( Бельбек ) який почав переозброюватися , винищувачівго покоління Су - 27 . 1 липняроку у зв'язку з розпадом СРСРма окрема армія ППО була передана під юрисдикцію України . На базі частин які дислокувалися на її території , а самей , й корпуси , ОА ППО тай корпус , ОА ППО . Створюється Командування Військ протиповітряної оборони України . Склад армії Станом на Станом на Станом на Станом на Складї окремої армії , станом на початокроку , три корпуси ППОй , й , й ) . Разом — зенітно - ракетних дивізіони ( зрдн ) в т . ч . зрдн С-75М/М2/ М3 , зрдн С - 125М/ М1 , зрдн С - 200А/В / Д тазрдн С - 300ПТ/ ПС . 28-й корпус ППО ша радіотехнічна бригада ( в / ч м . Липники ; ртб ) ; й батальйон радіоелектронної боротьби ; й комунікаційний центр 49-й корпус ППО ма радіотехнічна бригада ( в / ч м . Васильків ; ртб ) ; та радіотехнічна бригада ( в / ч м . Харків ; ртб ) ; та окрема транспортна авіаційна ескадрилья ( Жуляни ; Ан - 26 , Ан - 24 , Мі - 8 ) ; й комунікаційний центр 60-й корпус ППО та радіотехнічна бригада ( в / ч м . Одеса ; ртб ) ; та радіотехнічна бригада ( в / ч м . Севастопіль ; ртб ) ; й батальйон радіоелектронної боротьби ; й комунікаційний центр Оснащення Винищувальна авіація МіГ - 17Ф/ П / ПФ « Fresco » 1970 рр . ) ; МіГ - 19П/ПМ / ПТ « Farmer » 1978 рр . ); Як - 25М « Flashlight » 1967 рр .); Як - 28П « Brewer » 1982 рр . ) ; МіГ- 23М/МЛ / МЛД1992 рр . ) ; МіГ - 25П / ПД / ПУ / ПДС « Foxbat » 1992 рр . ) ; Су - 9 « Fishpot » 1979 рр . ) ; Су - 15ТМ « Flagon » 1992 рр . ) ; Су -27П « Flanker -B » 1992 рр . ) Зенітно - ракетні комплекси С - 75 « SA - 2 Guideline » 1992 рр . ) С - 125 « SA - 3 Goa » 1992 рр . ) С - 200А/В / Д ' « SA - 5 Gammon » 1992 рр . ) С - 300ПТ / ПС « SA - 10 Grumble » 1992 рр . ) . Радіотехнічні війська РТВ були оснащені радіолокаційними станціями та комплексами різних типів і модифікацій : метрового діапазону : П - 12НП « Єнісей » , П - 14Ф « Фургон » , П - 18 « Терек » ,84Ф ; дециметрового діапазону : П - 15 « Стежка » , П - 19 « Дунай » , П - 35 « Сатурн » , П - 37 « Меч » , П - 40Д / ДА « Броня » , П - 80 « Алтай » , СТ - 68У , 87 « Кабіна - 66 » ; радіовисотомірами : ПРВ - 9 ( Б ) « Наклон » , ПРВ - 11 « Вершина » , ПРВ - 13 , ПРВ - 16 ( А ) « Надійність » , ПРВ - 17 « Лінійка » . Командувачі Покришкін Олександр Іванович , генерал - полковник авіації1968 рр . ) ; Борових Андрій Єгорович , генерал - полковник авіаціїр . ) ; Лавриненков Володимир Дмитрович , генерал - полковник1977 рр . ) ; Гончаров Леонід Михайлович , генерал - лейтенант1983 рр . ) ; Прудніков Віктор Олексійович , генерал - лейтенант авіації 1989 рр . ) ; Лопатін Михайло Олексійович , генерал - лейтенант1992 рр . ) Див . також Війська протиповітряної оборони України Зенітні ракетні війська України Повітряні сили України Примітки Джерела Сайт ветерановй отдельной армии ПВО я отдельная армия ПВО Військові формування , розформовані Армії ППО ( СРСР )