Пензенський археологічний комплекс
Пензенський археологічний комплекс п'ятьох поселень новокам'яної та бронзової доби у правобережній заплаві Сури в околицях Пензи.

Дослідження 
Відкрито І. І. Васильєвим 1890 року. Найповніше досліджено Єрня, Калашний Затон, Целибуха, де проводилися розкопки Ноною Спригіною у 1928—1929 роках та Анатолієм Пряхіним у 1972 році.

Інвентар 
У матеріальній культурі пензенських археологічних поселень відбиваються контакти населення лісостепової зони Надволжя з південними племенами Волзько-Донських степів.

В ході розкопок отримана значна колекція крем'яних знарядь — понад 500 екземплярів: скребки, ножі, наконечники стріл й копій, долота, тесла, проколки, струганки.

На деяких поселеннях присутні стародавні форми знарядь, характерні для епохи середньокам'яної доби: вкладні складових знарядь, наконечники стріл на ножеподібних пластинах, вістря й кінцеві скребки.

Ймовірно зі зруйнованого поховання біля Білого Омута зібрано 27 лощених дармовісок з сибірського лиственіта, що потрапили на поселення в результаті міжплемінного обміну.

До бронзової доби відносяться знахідки ливарних форм сокир й ножів, бронзовий наконечник списа, ножі, браслет і кручені підвіски.

Єрня 
Багатошарове поселення Єрня містить матеріали усіх головних культур кам'яної та бронзової доби, що існували у Пензенській області: середньодонської, камської, балахнинської, волосівської, балановської, абашевської, зрубної, та поздняковської, що сукупно охоплює 4900-800 роки до Р. Х..

Єрня є колишнім озером на околиці Пензи між старим і новим річищами Сури, в лісі, між Соснівкою та Барковкою. Від російського єрик> єрня, річкова протока.

Калашний Затон 
На поселенні зібрана кераміка:
 балахнинської культури 3500-3000 років до Р. Х.;
 розвиненого періоду зрубної культури 1500—1000 років до Р. Х..

Калашний Затон — заводь на річці Сура в районі міста Пензи. Згадується з початку XVIII сторіччя. Калач — затока округлої форми.

Целибуха 
На поселенні виявлена кераміка
 ранньозрубної культури 1600—1400 років до Р. Х.;
 поздняковської культури 1500—1000 років до Р. Х..

Целинбуха, — озеро під Пензою. Разом з озерами Тонке, Довге, Повне, Шкарня, Осне й Сирінське, було старим річищем Сури. Назва, ймовірно, від чуваського щелен («зміїне») та пуха (численність чого-небудь): «Зміївщина».

Джерела 
 Спрыгина Н. И. Стоянка первобытного человека в долине р. Суры близ г. Пензы. П., 1923
Ставицкий В. В. Пензенские поселения эпохи камня и бронзы // Из истории области. Вып. 3; Халиков А. Х. Древняя история Среднего Поволжья. М., 1969
 Ставицкий В. В.. Археологический комплекс поселений эпох неолита–бронзы в окрестностях Пензы / Пензенская энциклопедия. М.: Научное издательство «Большая Российская энциклопедия», 2001, с. 28

Примітки 

Пам'ятки новокам'яної доби Пензенської області
Археологічні поселення Пензенської області
Пам'ятки бронзової доби Пензенської області
Середньодонська культура
Волзько-камська культура
Балахнинська культура
Волосівська культура
Балановська культура
Абашевська культура
Зрубна культура у Росії
Поздняковська культура
Пенза
Археологія Пензенського району
Пензенський археологічний комплекс п'ятьох поселень новокам'яної та бронзової доби у правобережній заплаві Сури в околицях Пензи . Дослідження Відкрито І . І . Васильєвимроку . Найповніше досліджено Єрня , Калашний Затон , Целибуха , де проводилися розкопки Ноною Спригіною у1929 роках та Анатолієм Пряхіним уроці . Інвентар У матеріальній культурі пензенських археологічних поселень відбиваються контакти населення лісостепової зони Надволжя з південними племенами Волзько - Донських степів . В ході розкопок отримана значна колекція крем'яних знарядь — понадекземплярів : скребки , ножі , наконечники стріл й копій , долота , тесла , проколки , струганки . На деяких поселеннях присутні стародавні форми знарядь , характерні для епохи середньокам'яної доби : вкладні складових знарядь , наконечники стріл на ножеподібних пластинах , вістря й кінцеві скребки . Ймовірно зі зруйнованого поховання біля Білого Омута зібранолощених дармовісок з сибірського лиственіта , що потрапили на поселення в результаті міжплемінного обміну . До бронзової доби відносяться знахідки ливарних форм сокир й ножів , бронзовий наконечник списа , ножі , браслет і кручені підвіски . Єрня Багатошарове поселення Єрня містить матеріали усіх головних культур кам'яної та бронзової доби , що існували у Пензенській області : середньодонської , камської , балахнинської , волосівської , балановської , абашевської , зрубної , та поздняковської , що сукупно охоплюєроки до Р . Х .. Єрня є колишнім озером на околиці Пензи між старим і новим річищами Сури , в лісі , між Соснівкою та Барковкою . Від російського єрик > єрня , річкова протока . Калашний Затон На поселенні зібрана кераміка : балахнинської культурироків до Р . Х . ; розвиненого періоду зрубної культури1000 років до Р . Х .. Калашний Затон — заводь на річці Сура в районі міста Пензи . Згадується з початку XVIII сторіччя . Калач — затока округлої форми . Целибуха На поселенні виявлена кераміка ранньозрубної культури1400 років до Р . Х . ; поздняковської культури1000 років до Р . Х .. Целинбуха , — озеро під Пензою . Разом з озерами Тонке , Довге , Повне , Шкарня , Осне й Сирінське , було старим річищем Сури . Назва , ймовірно , від чуваського щелен ( « зміїне » ) та пуха ( численність чого-небудь ) : « Зміївщина » . Джерела Спрыгина Н . И . Стоянка первобытного человека в долине р . Суры близ г . Пензы . П . , Ставицкий В . В . Пензенские поселения эпохи камня и бронзы / / Из истории области . Вып . Халиков А . Х . Древняя история Среднего Поволжья . М . , Ставицкий В . В .. Археологический комплекс поселений эпох неолита – бронзы в окрестностях Пензы / Пензенская энциклопедия . М . : Научное издательство « Большая Российская энциклопедия » , с . Примітки Пам'ятки новокам'яної доби Пензенської області Археологічні поселення Пензенської області Пам'ятки бронзової доби Пензенської області Середньодонська культура Волзько - камська культура Балахнинська культура Волосівська культура Балановська культура Абашевська культура Зрубна культура у Росії Поздняковська культура Пенза Археологія Пензенського району