Самоанці
Самоанці — корінне населення островів Самоа. Проживають також в Австралії, Новій Зеландії, на Гавайських островах. Загальна чисельність — близько 500 тис. чол. Самоназва — Самоа. Мова — Самоанська, писемність з XIX ст., латиниця. В обігу також англійська. Віруючі — протестанти та католики.

Першим осередком розвитку полінезійської культури вважається архіпелаг Тонга, з якого були заселені Самоа. Потім протополінезійці заселили о-ви Футуна, Токелау, Тувалу та ін. В етногенезі самоанців брали участь також інші полінезійці та фіджійці. З кінця XIX ст. Самоа знаходилося в колоніальній залежності від США (Східне Самоа) та Німеччині, а з часів Першої світової війни до початку 1960-х — Нової Зеландії (Західне Самоа).

Господарство, матеріальна і духовна культура подібні загальнополінезійській. Заняття — землеробство, тваринництво та рибальство. Славилися виготовленням циновок — вони служили міновим еквівалентом. В наш час існує рибоконсервна промисловість, на експорт йдуть копра, банани та какао.

Будинки самоанців — вуликоподібні (круглі) (фале), з каркасом. Дах з сухих стебел цукрової тростини, листя пандануса або кокосової пальми розташовується на дерев'яних стовпах. Стіни відсутні, але вночі і при поганій погоді отвори між стовпами завішують рогожами, які в зібраному виді зберігаються під дахом (по його периметру). Підлога викладена рівною буйною галькою. В наш час зустрічаються фале і з залізним дахом.

З ремесел поширене плетіння, виготовлення тапи, різьблення по дереву і каменю, будівництво човнів полінезійського і меланезійського типів.

Соціальна організація — великосімейної громади (аїнга), очолювані радою (Фоно). Вид спорідненості — білінійний, шлюб — патрилокальний.  Аїнга складається з трьох-чотирьох поколінь найближчих родичів по чоловічій лінії, жінок, які прийшли в общину по шлюбу, і осіб, включених в неї в результаті усиновлення або удочеріння. Члени аїнги (в середньому 40-50 осіб) спільно володіють землею і спільно виконують усі трудомісткі роботи.

Село населяє кілька аінг. Голова самої знатної аїнги є матаї всього села. Він засідає в сільській раді (Фоно) разом з головами інших громад. Влада вождя (Матаї) — спадкова і виборна. Десять — дванадцять сіл становлять округу (ітумало). У гостьовому будинку найвпливовішою села збирається окружні Фоно, в якому беруть участь глави всіх сіл. Округою (ітумало) управляє верховний окружний вождь, якого обирає рада місцевих вождів, при цьому враховується думка представників клану, які компактно проживають в інших районах Самоа.

Полінезійські народи
Населення Самоа
Самоанці — корінне населення островів Самоа . Проживають також в Австралії , Новій Зеландії , на Гавайських островах . Загальна чисельність — близькотис . чол . Самоназва — Самоа . Мова — Самоанська , писемність з XIX ст . , латиниця . В обігу також англійська . Віруючі — протестанти та католики . Першим осередком розвитку полінезійської культури вважається архіпелаг Тонга , з якого були заселені Самоа . Потім протополінезійці заселили о-ви Футуна , Токелау , Тувалу та ін . В етногенезі самоанців брали участь також інші полінезійці та фіджійці . З кінця XIX ст . Самоа знаходилося в колоніальній залежності від США ( Східне Самоа ) та Німеччині , а з часів Першої світової війни до початкух — Нової Зеландії ( Західне Самоа ) . Господарство , матеріальна і духовна культура подібні загальнополінезійській . Заняття — землеробство , тваринництво та рибальство . Славилися виготовленням циновок — вони служили міновим еквівалентом . В наш час існує рибоконсервна промисловість , на експорт йдуть копра , банани та какао . Будинки самоанців — вуликоподібні ( круглі ) ( фале ) , з каркасом . Дах з сухих стебел цукрової тростини , листя пандануса або кокосової пальми розташовується на дерев'яних стовпах . Стіни відсутні , але вночі і при поганій погоді отвори між стовпами завішують рогожами , які в зібраному виді зберігаються під дахом ( по його периметру ) . Підлога викладена рівною буйною галькою . В наш час зустрічаються фале і з залізним дахом . З ремесел поширене плетіння , виготовлення тапи , різьблення по дереву і каменю , будівництво човнів полінезійського і меланезійського типів . Соціальна організація — великосімейної громади ( аїнга ) , очолювані радою ( Фоно ) . Вид спорідненості — білінійний , шлюб — патрилокальний . Аїнга складається з трьох - чотирьох поколінь найближчих родичів по чоловічій лінії , жінок , які прийшли в общину по шлюбу , і осіб , включених в неї в результаті усиновлення або удочеріння . Члени аїнги ( в середньомуосіб ) спільно володіють землею і спільно виконують усі трудомісткі роботи . Село населяє кілька аінг . Голова самої знатної аїнги є матаї всього села . Він засідає в сільській раді ( Фоно ) разом з головами інших громад . Влада вождя ( Матаї ) — спадкова і виборна . Десять — дванадцять сіл становлять округу ( ітумало ) . У гостьовому будинку найвпливовішою села збирається окружні Фоно , в якому беруть участь глави всіх сіл . Округою ( ітумало ) управляє верховний окружний вождь , якого обирає рада місцевих вождів , при цьому враховується думка представників клану , які компактно проживають в інших районах Самоа . Полінезійські народи Населення Самоа