Бредовський похід
Бредовський похід — відступ білогвардійських частин генерал-лейтенанта Миколи Бредова і біженців з району Одеси територією України до Польщі на початку 1920 року.

Історія 

24 січня 1920 року директивою командувача Військами Новоросійської області генерал-лейтенанта Миколи Шиллінга всі білогвардійські війська правобережної України, крім гарнізону Одеси, були підпорядковані командувачеві однієї з груп військ області генерал-лейтенанту Миколі Бредову. Його головні сили зосереджувалися біля Тирасполя, села Маяки та міста Овідіополя, звідки повинні були перейти до Румунії. Там, з'єднавшись у Тулчі, вони мали чекати евакуації до Криму. Однак, внаслідок відмови Румунії пропустити російські війська, частини генерала Бредова у ніч на 30 січня почали рух трьома паралельними колонами на північ уздовж річки Дністер. На правому фланзі, складаючи бічній авангард, йшли кінні частини; в середині — піхотні дивізії, а зліва, безпосередньо вздовж Дністра — обози. Загін Бредова супроводжував обоз із 7 тисяч хворих та біженців.

Через 14 днів важкого походу частини Бредова вийшли 12 лютого 1920 року до містечка Нова Ушиця, де зустрілися з польськими військами. Деякий час вони займали самостійну ділянку фронту проти Червоної армії, а в березні були роззброєні і відправлені до Польщі, де розміщені в колишніх німецьких таборах для військовополонених — Пикуличі (Pikulice) під Перемишлем, Дембія () під Краковом і в Стшалкові (). У серпні 1920 року вони були перекинуті до Криму.

На початку походу чисельність військ загону становила близько 23 тисяч солдат і офіцерів. До Криму повернулося близько 7 тисяч бредовців. Більшість загинула від епідемії тифу, в тому числі і в польських таборах. Дехто з учасників походу вирішили залишитися за кордоном. Крім того, деяку частину етнічних українців поляки перевербували до польської армії.

Для учасників походу був встановлений особливий знак: білий хрест на російській стрічці з опущеним донизу срібним мечем, по обидві сторони якого цифри «19» і «20» і написом на звороті «Вірні обов'язку» слов'янською в'яззю.

З'єднання, які повністю або частково брали участь у Бредовському поході  

 Окрема кавалерійська бригада
 2-й кінний полк (2-й Офіцерський генерала Дроздовського стрілецький полк)
 3-й кінний полк включав зведені у дивізіони:
 Єлизаветградський 3-й гусарський полк
 Сумський 1-й гусарський полк
 Ризький 11-й драгунський полк
 Зведено-Кавказький кавалерійський дивізіон
 Тверський 16-й драгунський полк (два ескадрони)
 Нижньогородський 17-й драгунський полк (два ескадрони)
 Сіверський 18-й драгунський полк (два ескадрони)

Війська Київської області Збройних сил Півдня Росії

 2-й армійський корпус (генерал Михайло Промтов)
 7-ма піхотна дивізія
 Якутський 42-й піхотний полк
 Зведений полк 15-ї піхотної дивізії
 7-ма артбригада
 5-та піхотна дивізія (генерал-майор Петро Оссовський)
 Севастопольський 75-й піхотний полк
 Кабардинський 80-й піхотний полк
 5-та артбригада
 Зведено-гвардійська піхотна дивізія — 1000 чоловік (генерал Михайло Скалон)
 Зведені полки 1-ї, 2-ї та 3-ї гвардійських піхотних дивізій
 Зведений полк Гвардійської стрілецької дивізії

 Зведений Осетинський дивізіон полковника Джагинова
 3-й Осетинський кінний полк Осетинської кінної дивізії
 1-й Осетинський стрілецький батальйон Осетинської кінної дивізії

 2-га Терська пластунська окрема бригада (полковник Володимир Бєлогорцев)

Війська Новоросійської області ЗСПР, що приєдналися до загону генерала Бредова

 4-та піхотна дивізія (колишня Кримська) (т.в.о. полковник Борис Штейфон)
 Білозерський 13-й піхотний полк
 Олонецький 14-й піхотний полк
 Ладозький 16-й піхотний полк
 Сімферопольський офіцерський полк (полковник Гвоздаков)
 дві батареї Зведеного артилерійського дивізіону
 Окрема козацька бригада 3-го армійського корпусу (генерал-майор Микола Скляров)
 42-й Донський козацький полк
 2-й Таманський козачцький полк
 2-й Лабінський козацький полк
 Кримський кінний полк (один ескадрон)
 4-та стрілецька дивізія (генерал–майор Петро Непєнін) зі складу Полтавського загону Військ Новоросійської області
 13-й стрілецький полк
 16-й стрілецький полк

Література 

 Б. А. Штейфон, Бредовский поход 
 Белое дело: Т. 10: Бредовский поход (Избранные произведения в 16-ти кн.)
 Душкин В., Забытые. Париж, 1983.
 Промтов, М. Н. К истории Бредовского похода // Часовой. 1933. № 107.
 Промтов, М. Н. Еще о Бредовском походе // Часовой. 1934. (Май.) № 125—126.
 Награды Белых Армий // Братишка, 2002 № 7.
 Шульгин В. В. 1920 год. Очерки . — Л.: Рабочее издательство Прибой, 1927. — 296 с.
 Алексеев Д. Ю. «Белые» в польских лагерях: интернирование группы генерала Н. Э. Бредова весной и летом 1920 г.  // Военная история России XIX—XX веков. Материалы III Международной военно-исторической конференции. СПб., 2010. С. 315—324.

Див. також 

 Хрест «За похід загону генерала Бредова»
 Війська Київської області ЗСПР
 Одеська евакуація (1920)
 До населення Малоросії

Битви Півдня Росії
Історія Вінницької області
Українська революція у Одеській області
Історія Придністров'я
Історія Хмельницької області
1920 в Україні
Січень 1920
Лютий 1920
Бредовський похід — відступ білогвардійських частин генерал - лейтенанта Миколи Бредова і біженців з району Одеси територією України до Польщі на початкуроку . Історія 24 січняроку директивою командувача Військами Новоросійської області генерал - лейтенанта Миколи Шиллінга всі білогвардійські війська правобережної України , крім гарнізону Одеси , були підпорядковані командувачеві однієї з груп військ області генерал - лейтенанту Миколі Бредову . Його головні сили зосереджувалися біля Тирасполя , села Маяки та міста Овідіополя , звідки повинні були перейти до Румунії . Там , з'єднавшись у Тулчі , вони мали чекати евакуації до Криму . Однак , внаслідок відмови Румунії пропустити російські війська , частини генерала Бредова у ніч насічня почали рух трьома паралельними колонами на північ уздовж річки Дністер . На правому фланзі , складаючи бічній авангард , йшли кінні частини ; в середині — піхотні дивізії , а зліва , безпосередньо вздовж Дністра — обози . Загін Бредова супроводжував обоз ізтисяч хворих та біженців . Черезднів важкого походу частини Бредова вийшлилютогороку до містечка Нова Ушиця , де зустрілися з польськими військами . Деякий час вони займали самостійну ділянку фронту проти Червоної армії , а в березні були роззброєні і відправлені до Польщі , де розміщені в колишніх німецьких таборах для військовополонених — Пикуличі ( Pikulice ) під Перемишлем , Дембія ( ) під Краковом і в Стшалкові ( ) . У серпніроку вони були перекинуті до Криму . На початку походу чисельність військ загону становила близькотисяч солдат і офіцерів . До Криму повернулося близькотисяч бредовців . Більшість загинула від епідемії тифу , в тому числі і в польських таборах . Дехто з учасників походу вирішили залишитися за кордоном . Крім того , деяку частину етнічних українців поляки перевербували до польської армії . Для учасників походу був встановлений особливий знак : білий хрест на російській стрічці з опущеним донизу срібним мечем , по обидві сторони якого цифри « 19 » і « 20 » і написом на звороті « Вірні обов'язку » слов'янською в'яззю . З'єднання , які повністю або частково брали участь у Бредовському поході Окрема кавалерійська бригада й кінний полкй Офіцерський генерала Дроздовського стрілецький полк ) й кінний полк включав зведені у дивізіони : Єлизаветградськийй гусарський полк Сумськийй гусарський полк Ризькийй драгунський полк Зведено - Кавказький кавалерійський дивізіон Тверськийй драгунський полк ( два ескадрони ) Нижньогородськийй драгунський полк ( два ескадрони ) Сіверськийй драгунський полк ( два ескадрони ) Війська Київської області Збройних сил Півдня Росії й армійський корпус ( генерал Михайло Промтов ) ма піхотна дивізія Якутськийй піхотний полк Зведений полкї піхотної дивізії ма артбригада та піхотна дивізія ( генерал - майор Петро Оссовський ) Севастопольськийй піхотний полк Кабардинськийй піхотний полк та артбригада Зведено - гвардійська піхотна дивізія — чоловік ( генерал Михайло Скалон ) Зведені полкиї , ї таї гвардійських піхотних дивізій Зведений полк Гвардійської стрілецької дивізії Зведений Осетинський дивізіон полковника Джагинова й Осетинський кінний полк Осетинської кінної дивізії й Осетинський стрілецький батальйон Осетинської кінної дивізії га Терська пластунська окрема бригада ( полковник Володимир Бєлогорцев ) Війська Новоросійської області ЗСПР , що приєдналися до загону генерала Бредова та піхотна дивізія ( колишня Кримська ) ( т . в . о . полковник Борис Штейфон ) Білозерськийй піхотний полк Олонецькийй піхотний полк Ладозькийй піхотний полк Сімферопольський офіцерський полк ( полковник Гвоздаков ) дві батареї Зведеного артилерійського дивізіону Окрема козацька бригадаго армійського корпусу ( генерал - майор Микола Скляров ) й Донський козацький полк й Таманський козачцький полк й Лабінський козацький полк Кримський кінний полк ( один ескадрон ) та стрілецька дивізія ( генерал – майор Петро Непєнін ) зі складу Полтавського загону Військ Новоросійської області й стрілецький полк й стрілецький полк Література Б . А . Штейфон , Бредовский поход Белое дело : Т . Бредовский поход ( Избранные произведения вти кн . ) Душкин В . , Забытые . Париж , Промтов , М . Н . К истории Бредовского похода / / Часовой . № 107 . Промтов , М . Н . Еще о Бредовском походе / / Часовой . ( Май . ) № 125 — 126 . Награды Белых Армий / / Братишка , № 7 . Шульгин В . В . год . Очерки \ . — Л . : Рабочее издательство Прибой , — с . Алексеев Д . Ю . « Белые » в польских лагерях : интернирование группы генерала Н . Э . Бредова весной и летомг . / / Военная история России XIX — XX веков . Материалы III Международной военно - исторической конференции . СПб . , С . 324 . Див . також Хрест « За похід загону генерала Бредова » Війська Київської області ЗСПР Одеська евакуація До населення Малоросії Битви Півдня Росії Історія Вінницької області Українська революція у Одеській області Історія Придністров'я Історія Хмельницької області 1920 в Україні Січень Лютий