Миколай (Налімов)
Миколай Налімов (19 червня 1852, Нова Ладога — 13 липня 1914, Санкт-Петербург) — єпископ Відомства православного віросповідання Російської імперії, архієпископ Володимирський і Суздальський. Духовний письменник.

Біографія 
Народився 19 червня 1852 в родині священика.

У 1873 році закінчив Санкт-Петербурзьку духовну семінарію і був першим у списку. Після цього вступив до Санкт-Петербурзької духовної академії, яку закінчив в 1877 році зі ступенем кандидата богослів'я і призначений викладачем Олександро-Невського училища в Санкт-Петербурзі.

З 28 серпня 1878 року — помічник інспектора і викладач Санкт-Петербурзької духовної семінарії.

Тут він скромно трудився, користуючись винятковою довірою, любов'ю і повагою з боку учнів. У всіх тяжких випадках учні зазвичай зверталися насамперед до нього, тоді ще світського чоловіка — і він завжди знаходив добру пораду, розраду, матеріальну допомогу.

Будучи ще світським викладачем, вів уже чернечий спосіб життя, відрізнявся глибокою релігійністю, ніколи не пропускав богослужінь в семінарській церкві, подаючи добрий приклад учням. Все це ще більше підносило його авторитет серед учнів, оскільки вони знали щирість і прямоту його натури.

8 червня 1885 пострижений в чернецтво, 12 червня висвячений у ієромонахи.

З 17 січня 1886 року призначений ректором Смоленської семінарії, а 26 січня зведений в сан архімандрита. При ньому було вирішено питання будівництва нової семінарії та навесні 1888 року почалися будівельні роботи.

З 21 березня 1889 року — ректор Санкт-Петербурзької духовної семінарії.

5 серпня 1890 хіротонізований на єпископа Ладозького, вікарія Санкт-Петербурзької єпархії.

З 24 жовтня 1892 року — єпископ Гдовський, вікарій тієї ж єпархії.

З 13 листопада 1893 року — єпископ Саратовський і Царицинський.

З 16 січня 1899 року — архієпископ Фінляндський і Виборзький.

У 1904 році нагороджений панагією з коштовним камінням.

8 квітня 1905 році призначений архієпископом Тверським і Кашинським.

1 липня 1905 року — архієпископ Карталинський і Кахетинський, Екзарх Грузії. У 1905 році нагороджений правом носіння хреста на клобуці. 9 червня 1906 звільнений з посади Екзарха.

З 23 червня 1906 року — архієпископ Володимирський і Суздальський.

У червні 1908 року ховав у кафедральному Успенському соборі Володимира свого наступника по управлінню Грузинським Екзархатом, архієпископа Нікона Софійського, убитого в Тифлісі.

Помер 13 липня 1914 року в покоях Олександро-Невської лаври.

Похований на Нікольському цвинтарі Олександро-Невської Лаври.

Політичні погляди 
Миколай відрізнявся крайнім консерватизмом. Наприклад, він заборонив розміщувати в храмах Володимирської і Суздальської єпархії монархічну атрибутику Союзу російського народу, оскільки за статутом цієї організації її членами могли бути старообрядці.

Праці 
Крім слів і промов, поміщених в «Додатках до Церковних Відомостей», в окремих відбитках є:
 «Слово, вимовлене в день загальних зборів членів братства викладача Авраамія»
 «Повчання в день сходження на престол Олександра Олександровича»
 «Мова при нареченні його в єпископа Ладозького». Приб. до «ЦВ» 1890, № 33, с. 1 085
 «Мова при похованні професора М. О. Кояловича». «Церк. Укр.» 1891, № 35, с. 558.

Посилання 
 Миколай Налімов на сайті «Російське православ'я»

Випускники Санкт-Петербурзької духовної академії
Архієпископи
Єпископи
Кавалери ордена Святого Олександра Невського
Миколай Налімовчервня Нова Ладога — липня Санкт - Петербург ) — єпископ Відомства православного віросповідання Російської імперії , архієпископ Володимирський і Суздальський . Духовний письменник . Біографія Народивсячервняв родині священика . Уроці закінчив Санкт - Петербурзьку духовну семінарію і був першим у списку . Після цього вступив до Санкт - Петербурзької духовної академії , яку закінчив вроці зі ступенем кандидата богослів'я і призначений викладачем Олександро - Невського училища в Санкт - Петербурзі . Зсерпняроку — помічник інспектора і викладач Санкт - Петербурзької духовної семінарії . Тут він скромно трудився , користуючись винятковою довірою , любов'ю і повагою з боку учнів . У всіх тяжких випадках учні зазвичай зверталися насамперед до нього , тоді ще світського чоловіка — і він завжди знаходив добру пораду , розраду , матеріальну допомогу . Будучи ще світським викладачем , вів уже чернечий спосіб життя , відрізнявся глибокою релігійністю , ніколи не пропускав богослужінь в семінарській церкві , подаючи добрий приклад учням . Все це ще більше підносило його авторитет серед учнів , оскільки вони знали щирість і прямоту його натури . 8 червняпострижений в чернецтво , червня висвячений у ієромонахи . Зсічняроку призначений ректором Смоленської семінарії , асічня зведений в сан архімандрита . При ньому було вирішено питання будівництва нової семінарії та навесніроку почалися будівельні роботи . Зберезняроку — ректор Санкт - Петербурзької духовної семінарії . 5 серпняхіротонізований на єпископа Ладозького , вікарія Санкт - Петербурзької єпархії . Зжовтняроку — єпископ Гдовський , вікарій тієї ж єпархії . Злистопадароку — єпископ Саратовський і Царицинський . Зсічняроку — архієпископ Фінляндський і Виборзький . Уроці нагороджений панагією з коштовним камінням . 8 квітняроці призначений архієпископом Тверським і Кашинським . 1 липняроку — архієпископ Карталинський і Кахетинський , Екзарх Грузії . Уроці нагороджений правом носіння хреста на клобуці . червнязвільнений з посади Екзарха . Зчервняроку — архієпископ Володимирський і Суздальський . У червніроку ховав у кафедральному Успенському соборі Володимира свого наступника по управлінню Грузинським Екзархатом , архієпископа Нікона Софійського , убитого в Тифлісі . Померлипняроку в покоях Олександро - Невської лаври . Похований на Нікольському цвинтарі Олександро - Невської Лаври . Політичні погляди Миколай відрізнявся крайнім консерватизмом . Наприклад , він заборонив розміщувати в храмах Володимирської і Суздальської єпархії монархічну атрибутику Союзу російського народу , оскільки за статутом цієї організації її членами могли бути старообрядці . Праці Крім слів і промов , поміщених в « Додатках до Церковних Відомостей » , в окремих відбитках є : « Слово , вимовлене в день загальних зборів членів братства викладача Авраамія » « Повчання в день сходження на престол Олександра Олександровича » « Мова при нареченні його в єпископа Ладозького » . Приб . до « ЦВ » № 33 , с . 085 « Мова при похованні професора М . О . Кояловича » . « Церк . Укр . » № 35 , с . Посилання Миколай Налімов на сайті « Російське православ'я » Випускники Санкт - Петербурзької духовної академії Архієпископи Єпископи Кавалери ордена Святого Олександра Невського