Діонісій IV
Діонісій IV Серогланис Муселимис Комнін (;  ?, Константинополь — 23 вересня 1696, Тирговіште) — патріарх Константинопольський, обирався п'ять разів (1671–73, 1676–79, 1682–84, 1686–87 і 1693–94).

У січні 1672 року під головуванням Діонісія в Константинополі відбувся Собор. Його скликали через конфесійні суперечки між католиками і кальвіністами у Франції. Обидві сторони прагнули довести, що їх віровчення відповідає догмам православної церкви. Собор дав відповіді на питання, що обговорювалися в полеміці: питання богослов'я таїнств та інших аспектів церковного вчення (первородний гріх, виправдання благодаттю, необхідність єпископського сану та ін.).

Приєднання Київської митрополії до Московського патріархату 
У період третього і четвертого патріаршества Діонісій був втягнутий у справу про перепідпорядкування Київської митрополії Константинопольського патріархату під церковну юрисдикцію Московському патріарху. За наполегливим проханням майбутнього Київського митрополита Гедеона Святополк-Четвертинського та гетьмана Івана Самойловича з Москви в Константинополь до попередника Діонісія патріарха Якова було відправлено посла-грека Захарія Іванова (Софір) з метою отримати грамоту про передачу Київської митрополії під владу Московського патріарха. Патріарх Яків відмовився дати згоду без дозволу османського візира. Московський уряд не став звертатися до візира і 8 листопада 1685 року архієпископ Луцький Гедеон був зведений Московським патріархом Іоакимом на Київську митрополичу кафедру. Тоді ж в Константинополь вирушили посли гетьмана В. Самойловича Іван Лисиця і дяк Микита Алєксєєв з грамотами від Московського патріарха Іоакима і царів Івана V і Петра I з проханням затвердити перехід Київської митрополії під юрисдикцію Москви і підтвердити поставлення митрополита Гедеона. Посли звернулися до знаходився в Адріанополі великому везиру, який, прагнучи зберегти хороші відносини з Москвою, що дав згоду на перехід Київської митрополії під владу Московського патріарха. Дізнавшись про це, Єрусалимський патріарх Досифей II неохоче погодився з цим рішенням і сприяв отриманню грамот у Діонісія, який приїхав в Адріанополь, щоб підтвердити своє чергове обрання патріархом у великого візира. 5 червня 1686 року Діонісій передав послам грамоти, адресовані царям, Московському патріарху, гетьману і Київському митрополиту, за яким він тимчасово давав право  Московському патріарху висвячувати митрополита на Київську митрополію і підтверджував поставлення митрополита Гедеона. Посли вручили патріархові Діонісію 200 золотих і 120 соболів.

Анафема 
У 1687 році Константинопольський собор засудив патріарха Діонісія за передачу Київської митрополії Москві, оцінивши цей акт як симонію, тобто хабарництво, і позбавив Діонісія патріаршого престолу. Таким чином вчинок патріарха Діонісія Собор визнав незаконною дією.

В 1924 році Вселенський патріарх Григорій VII дав Польській православній церкві томас (документ) про автокефалію, посилаючись на те, що приєднання Київської митрополії до Московського патріархату було проведено не за церковними канонами. А в 1990 році Вселенський патріарх Димитрій в листі до Московського патріарха писав, що Константинопольська церква визнає Російську православну церкву в межах 1589 року. На таких самих підставах був даний томос про автокефалію Православної церкви України в 2019 році. Тобто Акт «передачі» Київської митрополії Діонісія Константинопольський патріархат не визнавав.

Смерть 
Похований у монастирі Ради-Воде.

Примітки 

Константинопольські патріархи
Померли в Тирговіште
Померли 1696
Померли 23 вересня
Сторінки з неперевіреними перекладами
Діонісій IV Серогланис Муселимис Комнін ( ; ? , Константинополь — вересня Тирговіште ) — патріарх Константинопольський , обирався п'ять разів73 , 79 , 84 , 87 і94 ) . У січніроку під головуванням Діонісія в Константинополі відбувся Собор . Його скликали через конфесійні суперечки між католиками і кальвіністами у Франції . Обидві сторони прагнули довести , що їх віровчення відповідає догмам православної церкви . Собор дав відповіді на питання , що обговорювалися в полеміці : питання богослов'я таїнств та інших аспектів церковного вчення ( первородний гріх , виправдання благодаттю , необхідність єпископського сану та ін . ) . Приєднання Київської митрополії до Московського патріархату У період третього і четвертого патріаршества Діонісій був втягнутий у справу про перепідпорядкування Київської митрополії Константинопольського патріархату під церковну юрисдикцію Московському патріарху . За наполегливим проханням майбутнього Київського митрополита Гедеона Святополк - Четвертинського та гетьмана Івана Самойловича з Москви в Константинополь до попередника Діонісія патріарха Якова було відправлено посла-грека Захарія Іванова ( Софір ) з метою отримати грамоту про передачу Київської митрополії під владу Московського патріарха . Патріарх Яків відмовився дати згоду без дозволу османського візира . Московський уряд не став звертатися до візира ілистопадароку архієпископ Луцький Гедеон був зведений Московським патріархом Іоакимом на Київську митрополичу кафедру . Тоді ж в Константинополь вирушили посли гетьмана В . Самойловича Іван Лисиця і дяк Микита Алєксєєв з грамотами від Московського патріарха Іоакима і царів Івана V і Петра I з проханням затвердити перехід Київської митрополії під юрисдикцію Москви і підтвердити поставлення митрополита Гедеона . Посли звернулися до знаходився в Адріанополі великому везиру , який , прагнучи зберегти хороші відносини з Москвою , що дав згоду на перехід Київської митрополії під владу Московського патріарха . Дізнавшись про це , Єрусалимський патріарх Досифей II неохоче погодився з цим рішенням і сприяв отриманню грамот у Діонісія , який приїхав в Адріанополь , щоб підтвердити своє чергове обрання патріархом у великого візира . червняроку Діонісій передав послам грамоти , адресовані царям , Московському патріарху , гетьману і Київському митрополиту , за яким він тимчасово давав право Московському патріарху висвячувати митрополита на Київську митрополію і підтверджував поставлення митрополита Гедеона . Посли вручили патріархові Діонісіюзолотих ісоболів . Анафема Уроці Константинопольський собор засудив патріарха Діонісія за передачу Київської митрополії Москві , оцінивши цей акт як симонію , тобто хабарництво , і позбавив Діонісія патріаршого престолу . Таким чином вчинок патріарха Діонісія Собор визнав незаконною дією . Вроці Вселенський патріарх Григорій VII дав Польській православній церкві томас ( документ ) про автокефалію , посилаючись на те , що приєднання Київської митрополії до Московського патріархату було проведено не за церковними канонами . А вроці Вселенський патріарх Димитрій в листі до Московського патріарха писав , що Константинопольська церква визнає Російську православну церкву в межахроку . На таких самих підставах був даний томос про автокефалію Православної церкви України вроці . Тобто Акт « передачі » Київської митрополії Діонісія Константинопольський патріархат не визнавав . Смерть Похований у монастирі Ради - Воде . Примітки Константинопольські патріархи Померли в Тирговіште Померли Померливересня Сторінки з неперевіреними перекладами