Рінус Ісраел
Рінус Ісраел (,  19 березня 1942, Амстердам) — нідерландський футболіст, що грав на позиції захисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

Виступав, зокрема, за «Феєнорд», з яким крім ряду національних титулів став володарем Кубка чемпіонів УЄФА та Кубка УЄФА, а також Міжконтинентального кубка. Крім цього виступав за національну збірну Нідерландів, з якою став віце-чемпіоном світу.

Клубна кар'єра 

У дорослому футболі дебютував 1962 року виступами за команду клубу ДВС, в якій провів чотири сезони, взявши участь у 88 матчах чемпіонату, а у 1964 році став з командою чемпіоном Нідерландів.

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу «Феєнорда», до складу якого приєднався 1966 року. Відіграв за команду з Роттердама наступні вісім сезонів своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Феєнорда», був основним гравцем захисту команди і певний час був капітаном команди. За цей час тричі ставав з командою чемпіоном Нідерландів, виборов титул володаря Кубка Нідерландів, ставав володарем Кубка чемпіонів УЄФА, Міжконтинентального кубка та Кубка УЄФА. У фіналі Кубка чемпіонів 1970 року в грі проти шотландського «Селтіка» (2:1) Ісраел забив один з двох голів своєї команди.

Протягом сезону 1974/75 років захищав кольори клубу «Ексельсіор» (Роттердам), по завершенні якого перейшов в команду другого дивізіону «Зволле». У сезоні 1977/78 допоміг команді зайняти перше місце і вийти до Ередивізі, де провів ще три сезони, після чого 1982 року завершив професійну ігрову кар'єру.

Виступи за збірну 
30 вересня 1964 року дебютував в офіційних іграх у складі національної збірної Нідерландів в товариському матчі проти збірної Бельгії, що завершився з рахунком 0:1.

У складі збірної був учасником чемпіонату світу 1974 року у ФРН, де разом з командою здобув «срібло», зігравши на турнірі у трьох матчах. Свій останній виступ за збірну захисник провів саме на чемпіонаті світу в грі зі збірною Бразилії 3 липня, той матч завершився перемогою голландців з рахунком 2:0.

Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 11 років, провів у формі головної команди країни 47 матчів, забивши 3 голи.

Кар'єра тренера 
Після завершення кар'єри гравця залишився у «Зволле», де працював асистентом, а 1984 року очолив тренерський штаб клубу «Ден Босх».

1986 року став головним тренером команди «Феєнорд», тренував команду з Роттердама два роки і 1987 року став віце-чемпіоном Нідерландів.

Згодом протягом 1988—1989 років очолював тренерський штаб грецького клубу ПАОК, після чого повернувся до роботи з «Ден Босхом».

У сезоні 1991/92 був спортивним директором клубу «Динамо» (Бухарест), ставши з командою чемпіоном Румунії, а 1992 року прийняв пропозицію попрацювати з молодіжною збірною Нідерландів, паралельно будучи асистентом Діка Адвоката, а потім Гуса Гіддінка у національній команді. У 1995 році зі збірною до 20 років працював на молодіжному чемпіонаті світу в Катарі, де «помаранчеві» не вийшли з групи. Залишив молодіжну збірну Нідерландів 1997 року.

1997 року був запрошений керівництвом Федерації футболу Гани очолити національну збірну Гана, з якою поїхав на Кубок африканських націй 1998 року у Буркіна Фасо. Там ганці не зуміли вийти з групи, після чого європейський фахівець покинув посаду. В подальшому з 1998 року працював в ОАЕ з клубами «Аль-Джазіра», «Аль-Шабаб» (Дубай) та «Аль-Вахда» (Абу-Дабі).

З 2001 і по 2003 рік очолював тренерський штаб команди «АДО Ден Гаг», після чого повернувся в «Аль-Вахду», головним тренером якої Рінус Ісраел був до червня 2004 року.

З березня 2006 року і до кінця сезону 2009/10 року Ісраел працював скаутом у «Феєнорді», а у сезоні 2010/11 став тренером аматорського клубу  з Гарлема, де працював до 23 березня 2012 року, поки цей клуб не збанкрутував.

У рамках свого 75-річного ювілею опублікував свою книгу «IJzeren Rinus».

У квітні 2017 року Ісраел, разом зі своїм зятем Яном де Гезе, був призначений тимчасовим тренером клубу третього дивізіону  з Остзана, де залишався до кінця того сезону.

Титули і досягнення

Як гравця 
 Чемпіон Нідерландів (4):
 ДВС: 1963/64
 «Феєнорд»: 1968/69, 1970/71, 1973/74
 Володар Кубка Нідерландів (1):
 «Феєнорд»: 1968/69
  Володар Кубка чемпіонів УЄФА (1):
 «Феєнорд»: 1969/70
 Володар Міжконтинентального кубка (1):
 «Феєнорд»: 1970
 Володар Кубка УЄФА (1):
 «Феєнорд»: 1973/74
 Співпереможець Кубка Інтертото (3):
 «Феєнорд»: 1967, 1968, 1973
 Віце-чемпіон світу: 1974

Як тренера 
 Чемпіон ОАЕ (1):
 «Аль-Вахда» (Абу-Дабі): 2001

Особисте життя 

Має онучку  (нар. 1991), що стала професійною гандболісткою

Примітки

Посилання 
 
 
 
 

нідерландські футболісти
нідерландські футбольні тренери
Гравці збірної Нідерландів з футболу
Тренери кубка африканських націй 1998
Гравці чемпіонату світу з футболу 1974
Футболісти «ДВС»
Футболісти «Феєнорда»
Футболісти «Ексельсіора» (Роттердам)
Футболісти «Зволле»
Тренери ФК «Ден Босх»
Тренери ФК «Феєнорд»
Тренери ФК ПАОК
Тренери ФК «Динамо» (Бухарест)
Тренери молодіжної збірної Нідерландів з футболу
Тренери ФК «Аль-Джазіра»
Тренери ФК «Аль-Шабаб» (Дубай)
Тренери ФК «Аль-Вахда» (Абу-Дабі)
Тренери ФК «АДО Ден Гаг»
Уродженці Амстердама
Спортсмени Амстердама
Рінус Ісраел ( , березня Амстердам ) — нідерландський футболіст , що грав на позиції захисника . По завершенні ігрової кар'єри — тренер . Виступав , зокрема , за « Феєнорд » , з яким крім ряду національних титулів став володарем Кубка чемпіонів УЄФА та Кубка УЄФА , а також Міжконтинентального кубка . Крім цього виступав за національну збірну Нідерландів , з якою став віце - чемпіоном світу . Клубна кар'єра У дорослому футболі дебютував року виступами за команду клубу ДВС , в якій провів чотири сезони , взявши участь уматчах чемпіонату , а уроці став з командою чемпіоном Нідерландів . Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу « Феєнорда » , до складу якого приєднавсяроку . Відіграв за команду з Роттердама наступні вісім сезонів своєї ігрової кар'єри . Більшість часу , проведеного у складі « Феєнорда » , був основним гравцем захисту команди і певний час був капітаном команди . За цей час тричі ставав з командою чемпіоном Нідерландів , виборов титул володаря Кубка Нідерландів , ставав володарем Кубка чемпіонів УЄФА , Міжконтинентального кубка та Кубка УЄФА . У фіналі Кубка чемпіонів року в грі проти шотландського « Селтіка » 1 ) Ісраел забив один з двох голів своєї команди . Протягом сезону75 років захищав кольори клубу « Ексельсіор » ( Роттердам ) , по завершенні якого перейшов в команду другого дивізіону « Зволле » . У сезоні78 допоміг команді зайняти перше місце і вийти до Ередивізі , де провів ще три сезони , після чогороку завершив професійну ігрову кар'єру . Виступи за збірну 30 вересняроку дебютував в офіційних іграх у складі національної збірної Нідерландів в товариському матчі проти збірної Бельгії , що завершився з рахунком1 . У складі збірної був учасником чемпіонату світуроку у ФРН , де разом з командою здобув « срібло » , зігравши на турнірі у трьох матчах . Свій останній виступ за збірну захисник провів саме на чемпіонаті світу в грі зі збірною Бразиліїлипня , той матч завершився перемогою голландців з рахунком0 . Протягом кар'єри у національній команді , яка тривалароків , провів у формі головної команди країниматчів , забившиголи . Кар'єра тренера Після завершення кар'єри гравця залишився у « Зволле » , де працював асистентом , ароку очолив тренерський штаб клубу « Ден Босх » . 1986 року став головним тренером команди « Феєнорд » , тренував команду з Роттердама два роки іроку став віце - чемпіоном Нідерландів . Згодом протягом1989 років очолював тренерський штаб грецького клубу ПАОК , після чого повернувся до роботи з « Ден Босхом » . У сезоні92 був спортивним директором клубу « Динамо » ( Бухарест ) , ставши з командою чемпіоном Румунії , ароку прийняв пропозицію попрацювати з молодіжною збірною Нідерландів , паралельно будучи асистентом Діка Адвоката , а потім Гуса Гіддінка у національній команді . Уроці зі збірною дороків працював на молодіжному чемпіонаті світу в Катарі , де « помаранчеві » не вийшли з групи . Залишив молодіжну збірну Нідерландів року . 1997 року був запрошений керівництвом Федерації футболу Гани очолити національну збірну Гана , з якою поїхав на Кубок африканських наційроку у Буркіна Фасо . Там ганці не зуміли вийти з групи , після чого європейський фахівець покинув посаду . В подальшому зроку працював в ОАЕ з клубами « Аль - Джазіра » , « Аль - Шабаб » ( Дубай ) та « Аль-Вахда » ( Абу - Дабі ) . Зі порік очолював тренерський штаб команди « АДО Ден Гаг » , після чого повернувся в « Аль-Вахду » , головним тренером якої Рінус Ісраел був до червняроку . З березняроку і до кінця сезону10 року Ісраел працював скаутом у « Феєнорді » , а у сезоні11 став тренером аматорського клубу з Гарлема , де працював доберезняроку , поки цей клуб не збанкрутував . У рамках свогорічного ювілею опублікував свою книгу « IJzeren Rinus » . У квітніроку Ісраел , разом зі своїм зятем Яном де Гезе , був призначений тимчасовим тренером клубу третього дивізіону з Остзана , де залишався до кінця того сезону . Титули і досягнення Як гравця Чемпіон Нідерландів ДВС : 64 « Феєнорд » : 69 , 71 , 74 Володар Кубка Нідерландів « Феєнорд » : 69 Володар Кубка чемпіонів УЄФА « Феєнорд » : 70 Володар Міжконтинентального кубка « Феєнорд » : Володар Кубка УЄФА « Феєнорд » : 74 Співпереможець Кубка Інтертото « Феєнорд » : Віце - чемпіон світу : Як тренера Чемпіон ОАЕ « Аль-Вахда » ( Абу-Дабі ) : Особисте життя Має онучку ( нар . що стала професійною гандболісткою Примітки Посилання нідерландські футболісти нідерландські футбольні тренери Гравці збірної Нідерландів з футболу Тренери кубка африканських націй Гравці чемпіонату світу з футболу Футболісти « ДВС » Футболісти « Феєнорда » Футболісти « Ексельсіора » ( Роттердам ) Футболісти « Зволле » Тренери ФК « Ден Босх » Тренери ФК « Феєнорд » Тренери ФК ПАОК Тренери ФК « Динамо » ( Бухарест ) Тренери молодіжної збірної Нідерландів з футболу Тренери ФК « Аль - Джазіра » Тренери ФК « Аль - Шабаб » ( Дубай ) Тренери ФК « Аль-Вахда » ( Абу - Дабі ) Тренери ФК « АДО Ден Гаг » Уродженці Амстердама Спортсмени Амстердама