Західноєвропейський Екзархат Російської православної церкви
Західноєвропейський Екзархат Російської православної церкви () — скасований у 1990 році зарубіжний екзархат Московського патріархату; був заснований 7 вересня 1945 року постановою Священного Синоду РПЦ про «возз'єднання керованих» митрополитом Євлогієм (Георгієвським) парафій з Московським Патріархатом і їх збереження як Екзархату РПЦ.

Історія 
До 1921 року російські православні приходи в Західній Європі перебували у керуванні митрополитів Санкт-Петербурзьких (Петроградських), зносини з якими були ускладнені революційними подіями і громадянською війною в Росії, а також загальним розладом церковного управління на початку 1920-х. Згідно з постановою Патріарха Московського і всієї Росії Тихона, Священного Синоду і Вищої Церковної Ради від 8 квітня 1921 року, такі парафії переходили під тимчасове управління архієпископа Євлогія (Георгієвського), колишнього Житомирського і Волинського, — «аж до відновлення правильних і безперешкодних зносин з Петроградом» (ще раніше, 15 жовтня 1920 року він був призначений на цю посаду указом Південно-Російського Вищого Церковного Управління, що знаходився в місті Сімферополі, на території контролировашейся Збройними силами Півдня Росії). Таким чином засновувалась структура, зазвичай іменувалася як «Західно-Європейська єпархія», хоча керуючий архієрей не мав статусу єпархіального, а парафії, в строгому сенсі, були Патріаршими ставропігіями у його тимчасовому управлінні.

В подальшому, митрополит Євлогій примикав до Архієрейського Синоду Руської Православної Церкви закордоном (РПЦЗ) на чолі з митрополитом Антонієм (Храповицьким), але в 1926 році між двома ієрархами виявилися принципові розбіжності. 8 вересня 1927 року рішенням Архієрейського Синоду РПЦЗ була заснована Західноєвропейська єпархія РПЦЗ; 9 вересня її керівником був призначений колишній вікарій митрополита Євлогія архієпископ Серафим (Лук'янов) з місцеперебуванням кафедри в Парижі.

5 квітня 1922 року Вселенський Патріарх Мелетій IV призначив митрополита Селевкійського Германа (Стринопулоса) своїм Екзархом Західної та Центральної Європи з титулом «Фиатирский»; всім православним установам, що знаходяться в Західній Європі поза межами помісних Церков, було запропоновано увійти в його юрисдикцію.

9 травня 1928 року повноваження митрополита Євлогія (Георгієвського) були підтверджені Заступником Патріаршого Місцеблюстителя, митрополитом Сергієм (Страгородским). 10 червня 1930 року митрополит Євлогій, з політичних мотивів, був заборонений у священнослужінні постановою Синоду митрополита Сергія і в лютому 1931 року з майже усім кліром і паствов перейшов до юрисдикції Константинопольської Патріархії (див. статтю Західноєвропейського екзархату російських парафій). Як згадував митрополит Антоній (Блум): «Патріаршої Церкви тоді залишилися вірними людина 40-50 в Парижі і людина 10-15 в Ніцці, маленький прихід в Берліні, малесенький прихід в Бельгії — це все, що було. Всі інші пішли під Константинополь». Тимчасове управління нечисленними патріаршими парафіями в Західній Європі в кінці грудня 1930 року було доручено митрополиту Елевферию (Богоявленського).

У березні 1931 року єпископ Веніамін (Федченков), колишній Севастопольський, організував в Парижі патріарше подвір'я із храмом святителів Василя Великого, Григорія Богослова і Іоанна Златоуста (Трьохсвятительське подвір'я), яке стало центром нечисленних російських парафій під юрисдикцією Московського Патріархату. Єпископ Веніамін, до свого від'їзду в США в 1933 році мав статус вікарія митрополита Елевферия.

7 вересня 1945 року рішенням Священного Синоду РПЦ був заснований Західноєвропейський екзархат Московського Патріархату на чолі з митрополитом Євлогієм, тоді вже тяжко хворим. По смерті останнього 8 серпня 1946 року рішенням Синоду та указом Московського Патріарха Алексія I Екзархом Західної Європи був призначений митрополит Серафим (Лук'янов), колишній «карловчанин». Однак на території Франції практично весь клір і паства митрополита Євлогія побажали залишитися у віданні Константинопольського патріархату.

З 1947 по 1989 гол у Парижі видавався щоквартальний журнал «Вісник Російської Західноєвропейського Патріаршого Екзарха» («Messager de l Exarchat du Patriarche Russe en Europe Occidentale»).

Весь повоєнний час аж до початку 1990-х років становище громад Російської православної церкви в Західній Європі було важким: Священик Августин Робертс писав Патріарху Алексію I в 1956 році: «У більшості країн Західної Європи приналежність до Московської юрисдикції є справою важкою. Ми здаємося політично підозрілими нашим братам православним і неправославним, а багато осіб, які цікавляться Православ'ям як таким, не хочуть мати нічого спільного з „Радянською“ Церквою, тобто „Більшовицькою“. Наша душпастирська і місіонерська робота страждає від того, що ми належимо до цієї юрисдикції. Відірваність Російської Церкви на Заході є катастрофічною для всього майбутнього Православ'я на Заході».

В 1953 році при Трьохсвятительському подвір'ї єпископом Миколаєм (Єрьоміним) були організовані дворічні богословсько-пастирські курси для підготовки духовенства, які перемістилися в 1958 році у Вильмуасон. У 1963 року після відходу митрополита Миколая (Єрьоміна) на спокій курси були закриті.

У 1960 році була утворена Корсунська єпархія з центром у Парижі, в 1962 році — Сурожськая з центром в Лондоні. У 1972 році утворена Гаазька єпархія.

Рішенням Архієрейського Собору РПЦ 30 — 31 січня 1990 року, в числі інших зарубіжних Екзархатів РПЦ, Західноєвропейський Екзархат був скасований, а входили до нього єпархії підпорядковані Патріарха і Синоду, тобто безпосередньо Відділу зовнішніх церковних зносин.

Правлячі архієреї

Єпархії 
До складу Екзархату входили кафедри:

 Сурожська (Лондон),
 Брюссельська (Бельгія)
 Цюріхське вікаріатство (Швейцарія)
 Гаазька (Нідерланди)
 Корсунська (Париж, Франція).

Примітки

Див. також 

 Західноєвропейська єпархія РПЦЗ

Посилання 

Офіційний вебсайт Західноєвропейського Екзархату Російської православної церкви  

 
 
 
 Кострюков Андрій Олександрович До історії возз'єднання з Московським Патріархатом парафій Західноєвропейського екзархату в повоєнні роки (1945-1946 рр..)  // Вісник православного Свято-Тихонівського гуманітарного університету. № 6 (55) / 2013

Зникли в Європі 1990
Засновані в Європі 1945
Православ'я у Франції
Сторінки з неперевіреними перекладами
Західноєвропейський Екзархат Російської православної церкви ( ) — скасований уроці зарубіжний екзархат Московського патріархату ; був заснованийвересняроку постановою Священного Синоду РПЦ про « возз'єднання керованих » митрополитом Євлогієм ( Георгієвським ) парафій з Московським Патріархатом і їх збереження як Екзархату РПЦ . Історія Дороку російські православні приходи в Західній Європі перебували у керуванні митрополитів Санкт - Петербурзьких ( Петроградських ) , зносини з якими були ускладнені революційними подіями і громадянською війною в Росії , а також загальним розладом церковного управління на початкух . Згідно з постановою Патріарха Московського і всієї Росії Тихона , Священного Синоду і Вищої Церковної Ради відквітняроку , такі парафії переходили під тимчасове управління архієпископа Євлогія ( Георгієвського ) , колишнього Житомирського і Волинського , — « аж до відновлення правильних і безперешкодних зносин з Петроградом » ( ще раніше , жовтняроку він був призначений на цю посаду указом Південно - Російського Вищого Церковного Управління , що знаходився в місті Сімферополі , на території контролировашейся Збройними силами Півдня Росії ) . Таким чином засновувалась структура , зазвичай іменувалася як « Західно - Європейська єпархія » , хоча керуючий архієрей не мав статусу єпархіального , а парафії , в строгому сенсі , були Патріаршими ставропігіями у його тимчасовому управлінні . В подальшому , митрополит Євлогій примикав до Архієрейського Синоду Руської Православної Церкви закордоном ( РПЦЗ ) на чолі з митрополитом Антонієм ( Храповицьким ) , але вроці між двома ієрархами виявилися принципові розбіжності . вересняроку рішенням Архієрейського Синоду РПЦЗ була заснована Західноєвропейська єпархія РПЦЗ ; вересня її керівником був призначений колишній вікарій митрополита Євлогія архієпископ Серафим ( Лук'янов ) з місцеперебуванням кафедри в Парижі . 5 квітняроку Вселенський Патріарх Мелетій IV призначив митрополита Селевкійського Германа ( Стринопулоса ) своїм Екзархом Західної та Центральної Європи з титулом « Фиатирский » ; всім православним установам , що знаходяться в Західній Європі поза межами помісних Церков , було запропоновано увійти в його юрисдикцію . 9 травняроку повноваження митрополита Євлогія ( Георгієвського ) були підтверджені Заступником Патріаршого Місцеблюстителя , митрополитом Сергієм ( Страгородским ) . червняроку митрополит Євлогій , з політичних мотивів , був заборонений у священнослужінні постановою Синоду митрополита Сергія і в лютомуроку з майже усім кліром і паствов перейшов до юрисдикції Константинопольської Патріархії ( див . статтю Західноєвропейського екзархату російських парафій ) . Як згадував митрополит Антоній ( Блум ) : « Патріаршої Церкви тоді залишилися вірними людинав Парижі і людинав Ніцці , маленький прихід в Берліні , малесенький прихід в Бельгії — це все , що було . Всі інші пішли під Константинополь » . Тимчасове управління нечисленними патріаршими парафіями в Західній Європі в кінці грудняроку було доручено митрополиту Елевферию ( Богоявленського ) . У березніроку єпископ Веніамін ( Федченков ) , колишній Севастопольський , організував в Парижі патріарше подвір'я із храмом святителів Василя Великого , Григорія Богослова і Іоанна Златоуста ( Трьохсвятительське подвір'я ) , яке стало центром нечисленних російських парафій під юрисдикцією Московського Патріархату . Єпископ Веніамін , до свого від'їзду в США вроці мав статус вікарія митрополита Елевферия . 7 вересняроку рішенням Священного Синоду РПЦ був заснований Західноєвропейський екзархат Московського Патріархату на чолі з митрополитом Євлогієм , тоді вже тяжко хворим . По смерті останньогосерпняроку рішенням Синоду та указом Московського Патріарха Алексія I Екзархом Західної Європи був призначений митрополит Серафим ( Лук'янов ) , колишній « карловчанин » . Однак на території Франції практично весь клір і паства митрополита Євлогія побажали залишитися у віданні Константинопольського патріархату . Зпогол у Парижі видавався щоквартальний журнал « Вісник Російської Західноєвропейського Патріаршого Екзарха » ( « Messager de l Exarchat du Patriarche Russe en Europe Occidentale » ) . Весь повоєнний час аж до початкух років становище громад Російської православної церкви в Західній Європі було важким : Священик Августин Робертс писав Патріарху Алексію I вроці : « У більшості країн Західної Європи приналежність до Московської юрисдикції є справою важкою . Ми здаємося політично підозрілими нашим братам православним і неправославним , а багато осіб , які цікавляться Православ'ям як таким , не хочуть мати нічого спільного з „ Радянською “ Церквою , тобто „ Більшовицькою “ . Наша душпастирська і місіонерська робота страждає від того , що ми належимо до цієї юрисдикції . Відірваність Російської Церкви на Заході є катастрофічною для всього майбутнього Православ'я на Заході » . Вроці при Трьохсвятительському подвір'ї єпископом Миколаєм ( Єрьоміним ) були організовані дворічні богословсько - пастирські курси для підготовки духовенства , які перемістилися вроці у Вильмуасон . Уроку після відходу митрополита Миколая ( Єрьоміна ) на спокій курси були закриті . Уроці була утворена Корсунська єпархія з центром у Парижі , вроці — Сурожськая з центром в Лондоні . Уроці утворена Гаазька єпархія . Рішенням Архієрейського Собору РПЦ — січняроку , в числі інших зарубіжних Екзархатів РПЦ , Західноєвропейський Екзархат був скасований , а входили до нього єпархії підпорядковані Патріарха і Синоду , тобто безпосередньо Відділу зовнішніх церковних зносин . Правлячі архієреї Єпархії До складу Екзархату входили кафедри : Сурожська ( Лондон ) , Брюссельська ( Бельгія ) Цюріхське вікаріатство ( Швейцарія ) Гаазька ( Нідерланди ) Корсунська ( Париж , Франція ) . Примітки Див . також Західноєвропейська єпархія РПЦЗ Посилання Офіційний вебсайт Західноєвропейського Екзархату Російської православної церкви Кострюков Андрій Олександрович До історії возз'єднання з Московським Патріархатом парафій Західноєвропейського екзархату в повоєнні рокирр ..) / / Вісник православного Свято - Тихонівського гуманітарного університету . № ( 55 ) / Зникли в Європі Засновані в Європі Православ'я у Франції Сторінки з неперевіреними перекладами