Москатов Петро Георгійович
Петро Георгійович Москатов (, місто Керч Таврійської губернії, тепер Автономна Республіка Крим — , місто Москва, Російська Федерація) — радянський державний і партійний діяч, секретар ВЦРПС. Член Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) (1934—1939). Член Центральної Ревізійної Комісії КПРС (1939—1961), голова Центральної Ревізійної Комісії КПРС (1952—1959). Депутат Верховної Ради СРСР 1—2-го та 4—5-го скликання.

Біографія 
Народився 3 (15) червня 1894 року в родині робітника, машиніста парових машин. У 1906 році закінчив два класи церковноприходської початкової школи в Керчі.

З травня 1907 по серпень 1909 року — учень стругальника Таганрозького котельного заводу «Альберт Нев, Вільде і Ко». З вересня 1909 по грудень 1910 року — нагрівальник заклепок у портових майстернях Таганрога. У січні 1911 — травні 1912 року — електромонтер Таганрозької міської електростанції.

У червні 1912 — жовтні 1913 року — електромонтер Таганрозького металургійного заводу Альберта Нева. Брав участь у революційному гуртку на Таганрозькому металургійному заводі. За участь в антиурядовій діяльності та страйку був звільнений із заводу і висланий на два роки за межі області Війська Донського.

У листопаді 1913 — квітні 1914 року — електромонтер Юзівського металургійного заводу. Працював також на Єнакіївському металургійному заводі, заводах Макіївки та Ростова-на-Дону. З травня 1914 по січень 1915 року — безробітний в місті Таганрозі.

У січні 1915 року призваний в російську армію, з січня по серпень 1915 року навчався в школі військових шоферів у Петрограді. У серпні 1915 — травні 1917 року — шофер-механік 23-го автозагону російської армії на Австрійсько-Німецькому фронті, учасник Першої світової війни. У лютому 1917 року обраний головою полкового комітету.

Член РСДРП(б) з травня 1917 року.

У травні 1917 — травні 1918 року — електромонтер Таганрозького металургійного заводу. З вересня 1917 року — член Таганрозького міського комітету РСДРП(б), член революційного комітету Таганрозького металургійного заводу.

З травня 1918 року — на політичній роботі в Червоній армії: політичний боєць та політичний керівник автобронечастини Першого Таганрозького полку Таманської армії РСЧА на Північно-Кавказькому фронті. З жовтня 1918 року — на підпільній партійній роботі в Таганрозі.

У грудні 1919 — березні 1921 року — директор, комісар Таганрозької міської електростанції.

У квітні 1921 — червні 1922 року — керуючий електростанції Російсько-Балтійського снарядного заводу в Таганрозі.

У липні 1922 — квітні 1923 року — завідувач Таганрозького міського відділу комунального господарства.

У травні 1923 — вересні 1924 року — завідувач організаційного відділу Таганрозького повітового комітету КП(б)У.

У вересні 1924 — вересні 1926 року — відповідальний секретар Таганрозького окружного комітету РКП(б).

У 1926 році закінчив шестимісячні курси марксизму-ленінізму в селі Красная Поляна Сочинського району Чорноморського округу Північно-Кавказького краю.

У грудні 1926 — серпні 1929 року — голова Північно-Кавказького крайового комітету Спілки металістів.

У вересні 1929 — березні 1931 року — відповідальний секретар ЦК профспілки металістів СРСР.

У квітні 1931 — січні 1934 року — голова ЦК профспілки транспортного машинобудування СРСР. З 30 квітня 1932 до 15 травня 1937 року — кандидат у члени президії ВЦРПС.

У лютому 1934 — березні 1936 року — керівник групи машинобудування Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б).

У березні 1936 — травні 1937 року — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Казахській АРСР (РСР).

У травні 1937 року — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Далекосхідному краю.

15 травня 1937 — 15 березня 1944 року — секретар ВЦРПС, член президії ВЦРПС. З листопада 1937 року — заступник представника ВЦРПС в Економічній Раді при Раді народних комісарів СРСР.

У жовтні 1940 — травні 1946 року — начальник Головного управління державних трудових резервів при РНК СРСР.

У червні 1946 — березні 1953 року — 1-й заступник міністра трудових резервів СРСР із загальних питань, член колегії Міністерства трудових резервів СРСР.

Одночасно, з 24 грудня 1947 по лютий 1949 року — начальник Головного управління ремісничих, залізничних училищ і шкіл фабрично-заводського учнівства Міністерства трудових резервів Української РСР у Києві.

14 жовтня 1952 — 3 лютого 1959 року — голова Центральної ревізійної комісії КПРС.

Одночасно, з лютого 1954 по січень 1960 року — голова Комісії зі встановлення персональних пенсій при Раді міністрів СРСР.

З січня 1960 року — персональний пенсіонер союзного значення в Москві.

Автор книг: «Рабочий класс Дона в борьбе за Советскую власть» (1957), «Плечом к плечу» (1955), «Завоёванное Октябрём» (1957), «Вместе с партией» (1958).

Помер 19 квітня 1969 року, похований на Новодівочому цвинтарі Москви.

Нагороди 
 три ордени Леніна (1.07.1944, 14.06.1954,)
 орден Трудового Червоного Прапора
 орден Червоного Прапора
 орден Вітчизняної війни І ст.
 медалі

Джерела 
 Москатов Пётр Георгиевич  // Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза (1898—1991). 

Персоналії за алфавітом
Члени КПРС
Уродженці Керчі
Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 2-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 4-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 5-го скликання
Петро Георгійович Москатов ( , місто Керч Таврійської губернії , тепер Автономна Республіка Крим — , місто Москва , Російська Федерація ) — радянський державний і партійний діяч , секретар ВЦРПС . Член Комісії партійного контролю при ЦК ВКП ( б ) 1939 ) . Член Центральної Ревізійної Комісії КПРС1961 ) , голова Центральної Ревізійної Комісії КПРС1959 ) . Депутат Верховної Ради СРСР2-го та5-го скликання . Біографія Народився ( 15 ) червняроку в родині робітника , машиніста парових машин . Уроці закінчив два класи церковноприходської початкової школи в Керчі . З травняпо серпеньроку — учень стругальника Таганрозького котельного заводу « Альберт Нев , Вільде і Ко » . З вересняпо груденьроку — нагрівальник заклепок у портових майстернях Таганрога . У січні — травніроку — електромонтер Таганрозької міської електростанції . У червні — жовтніроку — електромонтер Таганрозького металургійного заводу Альберта Нева . Брав участь у революційному гуртку на Таганрозькому металургійному заводі . За участь в антиурядовій діяльності та страйку був звільнений із заводу і висланий на два роки за межі області Війська Донського . У листопаді — квітніроку — електромонтер Юзівського металургійного заводу . Працював також на Єнакіївському металургійному заводі , заводах Макіївки та Ростова - на - Дону . З травняпо січеньроку — безробітний в місті Таганрозі . У січніроку призваний в російську армію , з січня по серпеньроку навчався в школі військових шоферів у Петрограді . У серпні — травніроку — шофер - механікго автозагону російської армії на Австрійсько - Німецькому фронті , учасник Першої світової війни . У лютомуроку обраний головою полкового комітету . Член РСДРП ( б ) з травняроку . У травні — травніроку — електромонтер Таганрозького металургійного заводу . З вересняроку — член Таганрозького міського комітету РСДРП ( б ) , член революційного комітету Таганрозького металургійного заводу . З травняроку — на політичній роботі в Червоній армії : політичний боєць та політичний керівник автобронечастини Першого Таганрозького полку Таманської армії РСЧА на Північно - Кавказькому фронті . З жовтняроку — на підпільній партійній роботі в Таганрозі . У грудні — березніроку — директор , комісар Таганрозької міської електростанції . У квітні — червніроку — керуючий електростанції Російсько - Балтійського снарядного заводу в Таганрозі . У липні — квітніроку — завідувач Таганрозького міського відділу комунального господарства . У травні — вересніроку — завідувач організаційного відділу Таганрозького повітового комітету КП ( б ) У . У вересні — вересніроку — відповідальний секретар Таганрозького окружного комітету РКП ( б ) . Уроці закінчив шестимісячні курси марксизму - ленінізму в селі Красная Поляна Сочинського району Чорноморського округу Північно - Кавказького краю . У грудні — серпніроку — голова Північно - Кавказького крайового комітету Спілки металістів . У вересні — березніроку — відповідальний секретар ЦК профспілки металістів СРСР . У квітні — січніроку — голова ЦК профспілки транспортного машинобудування СРСР . Зквітнядотравняроку — кандидат у члени президії ВЦРПС . У лютому — березніроку — керівник групи машинобудування Комісії партійного контролю при ЦК ВКП ( б ) . У березні — травніроку — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП ( б ) по Казахській АРСР ( РСР ) . У травніроку — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП ( б ) по Далекосхідному краю . 15 травня — березняроку — секретар ВЦРПС , член президії ВЦРПС . З листопадароку — заступник представника ВЦРПС в Економічній Раді при Раді народних комісарів СРСР . У жовтні — травніроку — начальник Головного управління державних трудових резервів при РНК СРСР . У червні — березніроку — й заступник міністра трудових резервів СРСР із загальних питань , член колегії Міністерства трудових резервів СРСР . Одночасно , згрудняпо лютийроку — начальник Головного управління ремісничих , залізничних училищ і шкіл фабрично - заводського учнівства Міністерства трудових резервів Української РСР у Києві . 14 жовтня — лютогороку — голова Центральної ревізійної комісії КПРС . Одночасно , з лютогопо січеньроку — голова Комісії зі встановлення персональних пенсій при Раді міністрів СРСР . З січняроку — персональний пенсіонер союзного значення в Москві . Автор книг : « Рабочий класс Дона в борьбе за Советскую власть » « Плечом к плечу » « Завоёванное Октябрём » « Вместе с партией » Померквітняроку , похований на Новодівочому цвинтарі Москви . Нагороди три ордени Леніна07 . 1944 , 06 . 1954 , ) орден Трудового Червоного Прапора орден Червоного Прапора орден Вітчизняної війни І ст . медалі Джерела Москатов Пётр Георгиевич / / Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза1991 ) . Персоналії за алфавітом Члени КПРС Уродженці Керчі Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання