Єфремов Леонід Миколайович
Леонід Миколайович Єфремов ( , місто Воронеж, тепер Російська Федерація — , місто Москва) — радянський партійний, державний діяч. Перший секретар Курського (1952—1958), Горьковського (1958—1962) обкомів КПРС, Ставропольського крайкому КПРС (1964—1970). Кандидат у члени Президії ЦК КПРС (23 листопада 1962 — 29 березня 1966 року). Член Бюро ЦК КПРС по РРФСР з 1959 по січень 1965, перший заступника голови Бюро ЦК КПРС по РРФСР з грудня 1962 по січень 1965. Член ЦК КПРС (1952—1971), член Центральної Ревізійної Комісії КПРС (1971—1989). Депутат Верховної Ради Російської РФСР. Депутат Верховної Ради СРСР 3—7-го скликань.

Біографія 
Народився в родині вчителя, рано втратив батька.

У 1933 році закінчив ремонтно-механічний факультет Воронезького інституту механізації сільського господарства.

У 1933—1935 роках — технічний керівник ремонтно-тракторних майстерень в місті Абакані Західно-Сибірського краю.

У 1935—1937 роках — завідувач машинно-технічного відділу, головний інженер виробничого управління Воронезького обласного земельного управління. З 1935 по 1941 рік навчався на механіко-машинобудівному факультеті Всесоюзного заочного індустріального інституту у Москві, але інститут не закінчив.

У 1937—1940 роках — інспектор, старший інспектор з ремонту обладнання, механік цеху, заступник головного механіка Воронезького авіаційного заводу № 18 імені Ворошилова.

У 1940—1941 роках — старший приймальник обладнання Торгового представництва СРСР в Німеччині.

Член ВКП(б) з 1941 року.

У 1941 році повернувся на Воронезький авіаційний завод № 18, де до листопада 1941 року працював головним механіком. У листопаді 1941 разом із заводом був евакуйований до міста Куйбишева, де продовжив працювати головним механіком заводу № 18 до листопада 1944 року. З листопада 1944 по 1945 рік — парторг ЦК ВКП(б) Воронезького авіаційного заводу № 18 у місті Куйбишеві.

У 1945—1946 роках — 1-й секретар Кіровського районного комітету ВКП(б) міста Куйбишева.

У 1946—1949 роках — 2-й секретар Куйбишевського міського комітету ВКП(б) Куйбишевської області.

У 1949 — 31 травня 1951 року — 2-й секретар Куйбишевського обласного комітету ВКП(б).

7 червня 1951 — 26 вересня 1952 року — голова виконавчого комітету Куйбишевської обласної Ради депутатів трудящих.

Встигнувши пробути у серпні 1952 року два дні інспектором ЦК ВКП(б), був направлений на партійну роботу до Курська.

22 серпня 1952 — 26 серпня 1958 року — 1-й секретар Курського обласного комітету КПРС.

23 серпня 1958 — 7 грудня 1962 року — 1-й секретар Горьковського обласного комітету КПРС.

У грудні 1962 — січні 1965 року — 1-й заступник голови Бюро ЦК КПРС по РРФСР і, одночасно, голова Бюро ЦК КПРС з керівництва сільським господарством Російської РФСР.

У грудні 1964 — 10 квітня 1970 року — 1-й секретар Ставропольського крайового комітету КПРС. На цій посаді його змінив Михайло Горбачов.

У березні 1970 — 1988 року — 1-й заступник голови Державного комітету РМ СРСР з науки і техніки.

З 1988 року — персональний пенсіонер союзного значення. Проживав у Москві. Похований на Кунцевському цвинтарі Москви

Нагороди 
 п'ять орденів Леніна (2.07.1945; 7.12.1957; 6.06.1962; 4.06.1982; 5.06.1987) 
 орден Жовтневої Революції (9.09.1971) 
 три ордени Трудового Червоного Прапора (21.06.1943; 19.04.1967; 17.03.1976) 
 орден Червоної Зірки (01.01.1942) 
 медаль «За трудову доблесть»
 медаль  «За заслуги перед Ставропольським краєм» (2002)
 медалі

Джерела 
 Известия ЦК КПСС, 7 (306) июнь 1990 
 Ефремов Леонид Николаевич 

Депутати Верховної Ради СРСР 3-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 4-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 5-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 6-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 7-го скликання
Персоналії за алфавітом
Поховані на Кунцевському кладовищі
Уродженці Воронежа
Померли в Москві
Члени КПРФ
Члени ЦК КПРС
Делегати XIX з'їзду КПРС
Леонід Миколайович Єфремов ( , місто Воронеж , тепер Російська Федерація — , місто Москва ) — радянський партійний , державний діяч . Перший секретар Курського1958 ) , Горьковського1962 ) обкомів КПРС , Ставропольського крайкому КПРС1970 ) . Кандидат у члени Президії ЦК КПРСлистопада — березняроку ) . Член Бюро ЦК КПРС по РРФСР зпо січень перший заступника голови Бюро ЦК КПРС по РРФСР з грудняпо січень Член ЦК КПРС1971 ) , член Центральної Ревізійної Комісії КПРС1989 ) . Депутат Верховної Ради Російської РФСР . Депутат Верховної Ради СРСР7-го скликань . Біографія Народився в родині вчителя , рано втратив батька . Уроці закінчив ремонтно - механічний факультет Воронезького інституту механізації сільського господарства . У1935 роках — технічний керівник ремонтно - тракторних майстерень в місті Абакані Західно - Сибірського краю . У1937 роках — завідувач машинно - технічного відділу , головний інженер виробничого управління Воронезького обласного земельного управління . Зпорік навчався на механіко - машинобудівному факультеті Всесоюзного заочного індустріального інституту у Москві , але інститут не закінчив . У1940 роках — інспектор , старший інспектор з ремонту обладнання , механік цеху , заступник головного механіка Воронезького авіаційного заводу № 18 імені Ворошилова . У1941 роках — старший приймальник обладнання Торгового представництва СРСР в Німеччині . Член ВКП ( б ) зроку . Уроці повернувся на Воронезький авіаційний завод № 18 , де до листопадароку працював головним механіком . У листопадіразом із заводом був евакуйований до міста Куйбишева , де продовжив працювати головним механіком заводу № 18 до листопадароку . З листопадапорік — парторг ЦК ВКП ( б ) Воронезького авіаційного заводу № 18 у місті Куйбишеві . У1946 роках — й секретар Кіровського районного комітету ВКП ( б ) міста Куйбишева . У1949 роках — й секретар Куйбишевського міського комітету ВКП ( б ) Куйбишевської області . У — травняроку — й секретар Куйбишевського обласного комітету ВКП ( б ) . 7 червня — вересняроку — голова виконавчого комітету Куйбишевської обласної Ради депутатів трудящих . Встигнувши пробути у серпніроку два дні інспектором ЦК ВКП ( б ) , був направлений на партійну роботу до Курська . 22 серпня — серпняроку — й секретар Курського обласного комітету КПРС . 23 серпня — грудняроку — й секретар Горьковського обласного комітету КПРС . У грудні — січніроку — й заступник голови Бюро ЦК КПРС по РРФСР і , одночасно , голова Бюро ЦК КПРС з керівництва сільським господарством Російської РФСР . У грудні — квітняроку — й секретар Ставропольського крайового комітету КПРС . На цій посаді його змінив Михайло Горбачов . У березні — року — й заступник голови Державного комітету РМ СРСР з науки і техніки . Зроку — персональний пенсіонер союзного значення . Проживав у Москві . Похований на Кунцевському цвинтарі Москви Нагороди п'ять орденів Леніна07 . 1945 ; 12 . 1957 ; 06 . 1962 ; 06 . 1982 ; 06 . 1987 ) орден Жовтневої Революції 09 . 1971 ) три ордени Трудового Червоного Прапора06 . 1943 ; 04 . 1967 ; 03 . 1976 ) орден Червоної Зірки01 . 1942 ) медаль « За трудову доблесть » медаль « За заслуги перед Ставропольським краєм » медалі Джерела Известия ЦК КПСС , ( 306 ) июнь Ефремов Леонид Николаевич Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Персоналії за алфавітом Поховані на Кунцевському кладовищі Уродженці Воронежа Померли в Москві Члени КПРФ Члени ЦК КПРС Делегати XIX з'їзду КПРС