Румунський плацдарм
Румунський плацдарм (, буквально «ділянка перед мостами, що ведуть у Румунію») — територія у Східній Малопольщі у вересні 1939, обмежена з північного заходу річками Стрий та Дністер, оборона якої була польською військовою концепцією, головне тактичне завдання якої полягало в обороні району кордону з Угорщиною та Румунією від німецької армії. Був суттєвим елементом польського оборонного плану «Захід».

Виклад концепції 
У той час, коли Верховному командуванню польської армії стало очевидно, що війна проти гітлерівської Німеччини неминуча, військові планувальники розробили суто оборонну стратегію. Вона полягала у поступовому виведенні сил на південний схід, виснажуючи ворога завдяки розтягненості ліній зв'язку і постачання. Це б дало можливість подальшої мобілізації, доозброєння та переформування польських військових частин.

План передбачав три етапи. Останній із них мав бути заснованим на згрупуванні всіх наявних сил в одному місці, своєрідному бастіоні, в якому б велися бої в очікуванні на втручання Франції та Великої Британії.

Серед концепцій «бастіону» був задум створення оборонної лінії на півночі, поблизу балтійських країн (окрема оперативна група «Нарев»), а також у районі поліських боліт (окрема оперативна група «Полісся»). Одначе вибір припав на концепцію оборонної лінії в районі Угорщини та Румунії, на так званому «румунському передмості».

Доля «бастіону» у вересневій кампанії 

Після початку війни польські підрозділи відходили на все нові позиції. Коли лінії на Віслі, Нареві і Сяні було прорвано, поляки наважилися на втілення в життя третього етапу плану «Захід». Одначе цей намір перекреслив 17 вересня 1939 вступ Червоної Армії. Крім того, розгорнута на півдні радянська 12-та армія була найкраще озброєною і найсильнішою армією серед військ СРСР. Польська влада разом з Верховним головнокомандувачем польських збройних сил маршалом Едвардом Ридз-Сміглим перетнула кордон із Румунією (де вони були інтерновані), уникаючи радянського полону.

Кінець кінцем, концепція оборони «румунського передмостя» обернулася провалом, оскільки всі зібрані там сили виявилися розбитими Червоною Армією, а поглиблення хаосу на західному фронті не дало можливості вчасно встановити яку-небудь успішну оборонну лінію на румунському плацдармі. Останньою організованою згідно з планом оборонною позицією була лінія Вісли, Нарева і Сяну.

Література 
 Wojciech Włodarkiewicz Przedmoście Rumuńskie 1939, Bellona 2001, ISBN/EAN 9788311092556 
 Nawet Aleksander Wielki by nie wygrał, wywiad Pawła Wrońskiego z prof. Marianem Zgórniakiem, Gazeta Wyborcza z 28 sierpnia 1999

Примітки 

Історія Польщі (1918–1939)
Польща в Другій світовій війні
Румунський плацдарм ( , буквально « ділянка перед мостами , що ведуть у Румунію » ) — територія у Східній Малопольщі у вересні обмежена з північного заходу річками Стрий та Дністер , оборона якої була польською військовою концепцією , головне тактичне завдання якої полягало в обороні району кордону з Угорщиною та Румунією від німецької армії . Був суттєвим елементом польського оборонного плану « Захід » . Виклад концепції У той час , коли Верховному командуванню польської армії стало очевидно , що війна проти гітлерівської Німеччини неминуча , військові планувальники розробили суто оборонну стратегію . Вона полягала у поступовому виведенні сил на південний схід , виснажуючи ворога завдяки розтягненості ліній зв'язку і постачання . Це б дало можливість подальшої мобілізації , доозброєння та переформування польських військових частин . План передбачав три етапи . Останній із них мав бути заснованим на згрупуванні всіх наявних сил в одному місці , своєрідному бастіоні , в якому б велися бої в очікуванні на втручання Франції та Великої Британії . Серед концепцій « бастіону » був задум створення оборонної лінії на півночі , поблизу балтійських країн ( окрема оперативна група « Нарев » ) , а також у районі поліських боліт ( окрема оперативна група « Полісся » ) . Одначе вибір припав на концепцію оборонної лінії в районі Угорщини та Румунії , на так званому « румунському передмості » . Доля « бастіону » у вересневій кампанії Після початку війни польські підрозділи відходили на все нові позиції . Коли лінії на Віслі , Нареві і Сяні було прорвано , поляки наважилися на втілення в життя третього етапу плану « Захід » . Одначе цей намір перекресливвереснявступ Червоної Армії . Крім того , розгорнута на півдні радянськата армія була найкраще озброєною і найсильнішою армією серед військ СРСР . Польська влада разом з Верховним головнокомандувачем польських збройних сил маршалом Едвардом Ридз - Сміглим перетнула кордон із Румунією ( де вони були інтерновані ) , уникаючи радянського полону . Кінець кінцем , концепція оборони « румунського передмостя » обернулася провалом , оскільки всі зібрані там сили виявилися розбитими Червоною Армією , а поглиблення хаосу на західному фронті не дало можливості вчасно встановити яку-небудь успішну оборонну лінію на румунському плацдармі . Останньою організованою згідно з планом оборонною позицією була лінія Вісли , Нарева і Сяну . Література Wojciech Włodarkiewicz Przedmoście Rumuńskie Bellona ISBN / EAN Nawet Aleksander Wielki by nie wygrał , wywiad Pawła Wrońskiego z prof . Marianem Zgórniakiem , Gazeta Wyborcza zsierpnia Примітки Історія Польщі1939 ) Польща в Другій світовій війні