Мінус (позбавлення прав)
Мінус — неофіційне найменування прийнятої в СРСР репресивної міри — заборони проживання у великих містах.

Спочатку заборона поширювалася на три міста — Москву, Петроград та Київ, що називалося «мінус три». Але потім кількість «мінусів» стала зростати, а також ця міра стала застосовуватися до тих, хто вже відбув покарання.

28 березня 1924 з прийняттям ЦВК СРСР положення «Про права ОДПУ в частині адміністративних висилок, заслань та ув'язнення до концентраційного табору» ОГПУ отримало повноваження:

 висилати з якої-небудь місцевості з забороною проживання в низці встановлених списком ОГПУ місцевостей;
 засилати в конкретну місцевість під гласний нагляд місцевих відділів ГПУ;
 висилати за межі СРСР.

Пізніше нормативними документами вводилося три ступені обмежень, піддані висилці (система «мінусів»): заборона проживати в шести центральних містах і прикордонній смузі, заборону проживати в 72 губернських центрах, визначення пункту поселення за вибором висланого.

До кінця 20-х років XX століття деякі звільнені з ув'язнення стали «отримувати» до дванадцяти «мінусів».

Після введення в СРСР 27 грудня 1932 року паспортної системи секретний список «мінусів» став далі зростати і на початку 40-х років XX століття налічував 135 і більше найменувань.

Так, актор Іннокентій Смоктуновський свого часу мав 39 мінусів, через те, що побував у полоні.

Див. також 
 Висилка (покарання)
 101-й кілометр

Примітки

Посилання 
 Россі Ж., Довідник по ГУЛАГу, Москва, Просвіт, 1991, т. 1, стор 220
 Положення про права об'єднаного державного політичного управління в частині адміністративних висилок, посилань і висновку в концентраційний табір 
 ПРО ВИСЛАННЯ І ЗАСЛАННЯ, ЗАСТОСОВУВАНИХ ЗА СУДОВИМИ ВИРОКАМИ.Постанова ВЦВК і CHK РРФСР.10 січня 1930 р. 

Покарання
Репресії в СРСР
Права людини
Мінус — неофіційне найменування прийнятої в СРСР репресивної міри — заборони проживання у великих містах . Спочатку заборона поширювалася на три міста — Москву , Петроград та Київ , що називалося « мінус три » . Але потім кількість « мінусів » стала зростати , а також ця міра стала застосовуватися до тих , хто вже відбув покарання . 28 березняз прийняттям ЦВК СРСР положення « Про права ОДПУ в частині адміністративних висилок , заслань та ув'язнення до концентраційного табору » ОГПУ отримало повноваження : висилати з якої -небудь місцевості з забороною проживання в низці встановлених списком ОГПУ місцевостей ; засилати в конкретну місцевість під гласний нагляд місцевих відділів ГПУ ; висилати за межі СРСР . Пізніше нормативними документами вводилося три ступені обмежень , піддані висилці ( система « мінусів » ) : заборона проживати в шести центральних містах і прикордонній смузі , заборону проживати вгубернських центрах , визначення пункту поселення за вибором висланого . До кінцях років XX століття деякі звільнені з ув'язнення стали « отримувати » до дванадцяти « мінусів » . Після введення в СРСРгрудняроку паспортної системи секретний список « мінусів » став далі зростати і на початкух років XX століття налічуваві більше найменувань . Так , актор Іннокентій Смоктуновський свого часу мавмінусів , через те , що побував у полоні . Див . також Висилка ( покарання ) й кілометр Примітки Посилання Россі Ж . , Довідник по ГУЛАГу , Москва , Просвіт , т . стор Положення про права об'єднаного державного політичного управління в частині адміністративних висилок , посилань і висновку в концентраційний табір ПРО ВИСЛАННЯ І ЗАСЛАННЯ , ЗАСТОСОВУВАНИХ ЗА СУДОВИМИ ВИРОКАМИ . Постанова ВЦВК і CHK РРФСР . 10 січняр . Покарання Репресії в СРСР Права людини