Стюарт Пірсон
Стюарт Пірсон (,  21 червня 1949, Кінгстон-апон-Галл) — англійський футболіст, що грав на позиції нападника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

Виступав за клуби «Галл Сіті», «Манчестер Юнайтед» та «Вест Гем Юнайтед», а також національну збірну Англії.

Клубна кар'єра 
Пірсон почав кар'єру в «Галл Сіті», перейшовши в клуб в травні 1966 року в статусі любителя, одночасно працюючи в місцевій телефонній компанії. У 1968 році він підписав з «тиграми» професійний контракт, де він повинен був замінити легендарного Кріса Чілтона, найкращого бомбардира в історії «Галла». Починаючи з лави запасних, Пірсон поступово витіснив Чілтона зі складу, ставши основним нападником клубу. Загалом у рідному клубі Пірсон провів шість сезонів, взявши участь у 129 матчах Другого дивізіону і був одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,65 голу за гру першості. Талановитим форвардом зацікавився «Манчестер Юнайтед», який в 1974 році придбав Пірсона за 200 000 фунтів.

«Манчестер Юнайтед» придбав Пірсона після закінчення сезону 1973/74, за результатами якого «червоні дияволи» вилетіли в Другий дивізіон. Клубу був потрібний нападник, який міг приносити результат. У сезоні 1974/75 Пірсон виправдав очікування керівництва клубу і вболівальників, забивши 17 м'ячів у Другому дивізіоні, а «Юнайтед» виграв чемпіонат і повернувся в Перший дивізіон. Пірсон, який отримав на «Олд Траффорд» прізвисько «Панчо», відзначав свої голи, піднімаючи над головою праву руку зі стисненим кулаком. Пірсон продовжував грати за «Юнайтед» класичного центрфорварда, і саме йому адресувалася більша частина передач гравців команди, від воротаря Алекса Степні до Гордона Гілла.

У 1977 році він допоміг «„червоним дияволам“» виграти Кубок Англії, забивши один з голів у фінальному матчі проти «Ліверпуля» (2:1). Пірсон пропустив майже весь сезон 1978/79 через травму коліна, яка вимагала операції. Після його повернення в стрій Томмі Догерті запропонував Пірсону лише однорічний контракт, який не влаштував футболіста. в результаті Пірсон перейшов у «Вест Гем Юнайтед» в серпні 1979 року. Всього за «Манчестер Юнайтед» Пірсон провів 180 матчів і забив 66 голів.

Пірсон допоміг «молоткам» виграти Кубок Англії 1980 року: у фінальному матчі проти «Арсеналу» саме його простріл з правого флангу замкнув Тревор Брукінг, а «Вест Гем» здобув перемогу з рахунком 1:0. Свій останній матч за лондонський клуб Пірсон провів 2 лютого 1982 проти «Манчестер Сіті», після чого покинув клуб через травму коліна. Він більше не виступав на високому рівні, але грав за ряд клубів в ПАР і НАСЛ.

Виступи за збірну 
1976 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Англії. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 3 роки, провів у формі головної команди країни 15 матчів, забивши 5 голів.

Кар'єра тренера 
Після завершення кар'єри гравця, Пірсон зайнявся тренерською роботою. У сезоні 1985/86 він працював у тренерському штабі «Стокпорт Каунті», а першій половині сезону 1986/87 був головним тренером клубу «Нортвіч Вікторія». У 1988 році він став асистентом головного тренера «Вест Бромвіч Альбіон», а в 1991 році був тимчасово виконуючим обов'язки головного тренера клубу після відставки Браяна Телбота, керуючи командою протягом шести матчів. 

У 1992 році Пірсон покинув «Альбіон» і перейшов в «Бредфорд Сіті», де працював асистентом головного тренера з 1992 по 1994 роки. В останні роки він працював коментатором на «MUTV». В середині 2000-х перебрався до Іспанії.

Титули та досягнення 
 Володар Кубка Англії: 1976-77, 1979-80
 Володар Суперкубка Англії: 1977

Примітки

Посилання 
 
 

англійські футболісти
англійські футбольні тренери
Гравці збірної Англії з футболу
Футболісти «Галл Сіті»
Футболісти «Манчестер Юнайтед»
Футболісти «Вест Гем Юнайтед»
Уродженці Кінгстон-апон-Галла
Тренери ФК «Нортвіч Вікторія»
Стюарт Пірсон ( , червня Кінгстон- апон - Галл ) — англійський футболіст , що грав на позиції нападника . По завершенні ігрової кар'єри — тренер . Виступав за клуби « Галл Сіті » , « Манчестер Юнайтед » та « Вест Гем Юнайтед » , а також національну збірну Англії . Клубна кар'єра Пірсон почав кар'єру в « Галл Сіті » , перейшовши в клуб в травніроку в статусі любителя , одночасно працюючи в місцевій телефонній компанії . Уроці він підписав з « тиграми » професійний контракт , де він повинен був замінити легендарного Кріса Чілтона , найкращого бомбардира в історії « Галла » . Починаючи з лави запасних , Пірсон поступово витіснив Чілтона зі складу , ставши основним нападником клубу . Загалом у рідному клубі Пірсон провів шість сезонів , взявши участь уматчах Другого дивізіону і був одним з головних бомбардирів команди , маючи середню результативність на рівні65 голу за гру першості . Талановитим форвардом зацікавився « Манчестер Юнайтед » , який вроці придбав Пірсона за000 фунтів . « Манчестер Юнайтед » придбав Пірсона після закінчення сезону74 , за результатами якого « червоні дияволи » вилетіли в Другий дивізіон . Клубу був потрібний нападник , який міг приносити результат . У сезоні75 Пірсон виправдав очікування керівництва клубу і вболівальників , забившим'ячів у Другому дивізіоні , а « Юнайтед » виграв чемпіонат і повернувся в Перший дивізіон . Пірсон , який отримав на « Олд Траффорд » прізвисько « Панчо » , відзначав свої голи , піднімаючи над головою праву руку зі стисненим кулаком . Пірсон продовжував грати за « Юнайтед » класичного центрфорварда , і саме йому адресувалася більша частина передач гравців команди , від воротаря Алекса Степні до Гордона Гілла . Уроці він допоміг « „ червоним дияволам “ » виграти Кубок Англії , забивши один з голів у фінальному матчі проти « Ліверпуля » 1 ) . Пірсон пропустив майже весь сезон79 через травму коліна , яка вимагала операції . Після його повернення в стрій Томмі Догерті запропонував Пірсону лише однорічний контракт , який не влаштував футболіста . в результаті Пірсон перейшов у « Вест Гем Юнайтед » в серпніроку . Всього за « Манчестер Юнайтед » Пірсон провівматчів і забивголів . Пірсон допоміг « молоткам » виграти Кубок Англіїроку : у фінальному матчі проти « Арсеналу » саме його простріл з правого флангу замкнув Тревор Брукінг , а « Вест Гем » здобув перемогу з рахунком0 . Свій останній матч за лондонський клуб Пірсон провівлютогопроти « Манчестер Сіті » , після чого покинув клуб через травму коліна . Він більше не виступав на високому рівні , але грав за ряд клубів в ПАР і НАСЛ . Виступи за збірну 1976 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Англії . Протягом кар'єри у національній команді , яка тривалароки , провів у формі головної команди країниматчів , забившиголів . Кар'єра тренера Після завершення кар'єри гравця , Пірсон зайнявся тренерською роботою . У сезоні86 він працював у тренерському штабі « Стокпорт Каунті » , а першій половині сезону87 був головним тренером клубу « Нортвіч Вікторія » . Уроці він став асистентом головного тренера « Вест Бромвіч Альбіон » , а вроці був тимчасово виконуючим обов'язки головного тренера клубу після відставки Браяна Телбота , керуючи командою протягом шести матчів . Уроці Пірсон покинув « Альбіон » і перейшов в « Бредфорд Сіті » , де працював асистентом головного тренера зпороки . В останні роки він працював коментатором на « MUTV » . В серединіх перебрався до Іспанії . Титули та досягнення Володар Кубка Англії : Володар Суперкубка Англії : Примітки Посилання англійські футболісти англійські футбольні тренери Гравці збірної Англії з футболу Футболісти « Галл Сіті » Футболісти « Манчестер Юнайтед » Футболісти « Вест Гем Юнайтед » Уродженці Кінгстон- апон - Галла Тренери ФК « Нортвіч Вікторія »