Варенцов Сергій Сергійович
Сергі́й Сергі́йович Варенцо́в (; 2 вересня 1901 — 1 березня 1971) — радянський воєначальник, головний маршал артилерії (1961, у 1963 році понижений у званні до генерал-майора артилерії). Герой Радянського Союзу (1945, позбавлений звання у 1963).

Обирався депутатом Верховної Ради СРСР 6-го скликання (1962—1963, достроково припинено повноваження), депутатом Верховної Ради РРФСР 4-го та 5-го скликань, кандидатом у члени ЦК КПРС (1961—1963).

Життєпис 
Народився в місті Дмитров, нині Московської області Росії, в родині робітника. Росіянин. Закінчив Дмитровське міське реальне училище і курси бухгалтерів. Працював рахівником.

У лавах Червоної армії з березня 1919 року. Учасник Громадянської війни в Росії. Служив у перев'язувальному взводі 5-го Курського революційного полку 15-ї стрілецької дивізії на Південному фронті. Після захворювання на тиф і тривалого лікування служив у караульній роті в Дмитрові.

У 1921 році закінчив Дєтськосельські командні курси важкої артилерії, у 1926 році екстерном склав екзамени за повний курс 1-ї артилерійської школи, у 1930 році закінчив Артилерійські КУКС. Під час навчання на курсах у складі зведеного загону курсантів брав участь у придушенні Кронштадського повстання в березні 1921 року.

З 1921 по 1927 роки — командир взводу, помічник командира і командир батареї, начальник зв'язку дивізіону важкої артилерії особливого призначення Вищої артилерійської школи командного складу (м. Луга). З 1927 року — командир батареї, згодом — начальник полкової школи 25-го артилерійського полку 25-ї артилерійської дивізії Київського військового округу (м. Кременчук). з 1934 року — помічник командира, а з 1937 року — командир 41-го артилерійського полку 41-ї стрілецької дивізії, з березня 1939 року — начальник артилерії цієї дивізії Харківського військового округу. З листопада 1940 року — заступник начальника артилерії 6-ї армії, з березня 1941 року — начальник артилерії 6-го стрілецького корпусу Київського ОВО. Член ВКП(б) з 1941 року.

Учасник німецько-радянської війни з червня 1941 року: начальник артилерії 6-го стрілецького корпусу Південно-Західного фронту, з листопада 1941 року — начальник артилерії 40-ї армії того ж фронту, з вересня 1942 року — начальник артилерії 60-ї армії Воронезького фронту. З жовтня 1942 року і до кінця війни — командувач артилерією Воронезького (з жовтня 1943 року — 1-го Українського) фронту.

Після закінчення війни продовжив військову службу. З липня 1945 року — командувач артилерією Центральної групи військ, з січня 1947 року — командувач артилерією Прикарпатського військового округу.

У 1951 році закінчив Вищі академічні курси при Вищій військовій академії імені К. Є. Ворошилова. З жовтня 1951 року — командувач артилерією Закавказького військового округу; з січня 1952 року — начальник Головного артилерійського управління (ГАУ) — заступник командувача артилерією Радянської армії; з березня 1955 року — командувач артилерією Сухопутних військ СРСР; з січня 1961 року — командувач ракетними військами та артилерією Сухопутних військ СРСР.

Після викриття шпигунської діяльності О. Пеньковського головний маршал артилерії С. С. Варенцов був звинувачений у «втраті пильності» і підданий жорсткій позасудовій розправі: Указами Президії Верховної Ради СРСР від 12 березня 1963 року він був усунутий з посади, позбавлений звання Героя Радянського Союзу з вилученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка»; наступного дня понижений у військовому званні до «генерал-майора артилерії» і звільнений у відставку; постановою Пленуму ЦК КПРС від 21 червня 1963 року виведений зі складу кандидатів у члени ЦК КПРС; у серпні того ж року достроково позбавлений повноважень депутата Верховної Ради СРСР.

Нагороди 
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 29 травня 1945 року генерал-полковникові артилерії Варенцову Сергію Сергійовичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка» (№ 6578). Указом Президії ВР СРСР від 12 березня 1963 року позбавлений звання Героя Радянського Союзу, ордена Леніна і медалі «Золота Зірка».

Нагороджений трьома орденами Леніна (06.11.1941, 21.02.1945, 14.09.1961), трьома орденами Червоного Прапора (27.08.1943, 03.11.1944, 20.06.1949), орденами Суворова 1-го ступеня (10.01.1944), двома Кутузова 1-го ступеня (08.02.1943, 25.08.1944), Червоної Зірки (14.02.1943), медалями, нагородами іноземних держав.

Посилання 
 

Уродженці Дмитрова
Учасники Громадянської війни в Росії
Члени КПРС
Радянські генерали Другої світової війни
Депутати Верховної Ради СРСР 6-го скликання
Депутати Верховної Ради РРФСР
Позбавлені звання Героя Радянського Союзу
Померли в Москві
Позбавлені ордена Леніна
Сергі́й Сергі́йович Варенцо́в ( ; вересня — березня — радянський воєначальник , головний маршал артилерії уроці понижений у званні до генерал - майора артилерії ) . Герой Радянського Союзу позбавлений звання у Обирався депутатом Верховної Ради СРСРго скликання1963 , достроково припинено повноваження ) , депутатом Верховної Ради РРФСРго таго скликань , кандидатом у члени ЦК КПРС1963 ) . Життєпис Народився в місті Дмитров , нині Московської області Росії , в родині робітника . Росіянин . Закінчив Дмитровське міське реальне училище і курси бухгалтерів . Працював рахівником . У лавах Червоної армії з березняроку . Учасник Громадянської війни в Росії . Служив у перев'язувальному взводіго Курського революційного полкуї стрілецької дивізії на Південному фронті . Після захворювання на тиф і тривалого лікування служив у караульній роті в Дмитрові . Уроці закінчив Дєтськосельські командні курси важкої артилерії , уроці екстерном склав екзамени за повний курсї артилерійської школи , уроці закінчив Артилерійські КУКС . Під час навчання на курсах у складі зведеного загону курсантів брав участь у придушенні Кронштадського повстання в березніроку . Зпороки — командир взводу , помічник командира і командир батареї , начальник зв'язку дивізіону важкої артилерії особливого призначення Вищої артилерійської школи командного складу ( м . Луга ) . Зроку — командир батареї , згодом — начальник полкової школиго артилерійського полкуї артилерійської дивізії Київського військового округу ( м . Кременчук ) . зроку — помічник командира , а зроку — командирго артилерійського полкуї стрілецької дивізії , з березняроку — начальник артилерії цієї дивізії Харківського військового округу . З листопадароку — заступник начальника артилеріїї армії , з березняроку — начальник артилеріїго стрілецького корпусу Київського ОВО . Член ВКП ( б ) зроку . Учасник німецько - радянської війни з червняроку : начальник артилеріїго стрілецького корпусу Південно - Західного фронту , з листопадароку — начальник артилеріїї армії того ж фронту , з вересняроку — начальник артилеріїї армії Воронезького фронту . З жовтняроку і до кінця війни — командувач артилерією Воронезького ( з жовтняроку —го Українського ) фронту . Після закінчення війни продовжив військову службу . З липняроку — командувач артилерією Центральної групи військ , з січняроку — командувач артилерією Прикарпатського військового округу . Уроці закінчив Вищі академічні курси при Вищій військовій академії імені К . Є . Ворошилова . З жовтняроку — командувач артилерією Закавказького військового округу ; з січняроку — начальник Головного артилерійського управління ( ГАУ ) — заступник командувача артилерією Радянської армії ; з березняроку — командувач артилерією Сухопутних військ СРСР ; з січняроку — командувач ракетними військами та артилерією Сухопутних військ СРСР . Після викриття шпигунської діяльності О . Пеньковського головний маршал артилерії С . С . Варенцов був звинувачений у « втраті пильності » і підданий жорсткій позасудовій розправі : Указами Президії Верховної Ради СРСР відберезняроку він був усунутий з посади , позбавлений звання Героя Радянського Союзу з вилученням ордена Леніна і медалі « Золота Зірка » ; наступного дня понижений у військовому званні до « генерал - майора артилерії » і звільнений у відставку ; постановою Пленуму ЦК КПРС відчервняроку виведений зі складу кандидатів у члени ЦК КПРС ; у серпні того ж року достроково позбавлений повноважень депутата Верховної Ради СРСР . Нагороди Указом Президії Верховної Ради СРСР відтравняроку генерал - полковникові артилерії Варенцову Сергію Сергійовичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі « Золота Зірка » ( № 6578 ) . Указом Президії ВР СРСР відберезняроку позбавлений звання Героя Радянського Союзу , ордена Леніна і медалі « Золота Зірка » . Нагороджений трьома орденами Леніна11 . 1941 , 02 . 1945 , 09 . 1961 ) , трьома орденами Червоного Прапора08 . 1943 , 11 . 1944 , 06 . 1949 ) , орденами Сувороваго ступеня01 . 1944 ) , двома Кутузоваго ступеня02 . 1943 , 08 . 1944 ) , Червоної Зірки02 . 1943 ) , медалями , нагородами іноземних держав . Посилання Уродженці Дмитрова Учасники Громадянської війни в Росії Члени КПРС Радянські генерали Другої світової війни Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради РРФСР Позбавлені звання Героя Радянського Союзу Померли в Москві Позбавлені ордена Леніна