Центральне міністерство Японії
Центральне міністерство Японії ( накацукаса-сьо) — одне з Восьми міністерств середньовічної Японії. Утворено 649 року (в період Асука), проте остаточна інституалізація відбулася на початку періоду Хейан. Слугувано зв'язком між Дайдзьоканом (Великою державною радою) і імператором. Реформавано в період Мейдзі.

Завдання 
 завідувало палацовим церемоніалом (дотримання етікету імператором, його ріднею та почтом);
 розв'язувало організаційні питання життя імператорського палацу (ведення відвідувань імператора, веде рахунків імператорської родини, нагляд за ліками, що подаються імператору, збереження порядку в імператорських палацах);
 керувало канцелярією
 надання порад імператорові в особистих справах;
 виготовлення подарунків імператору;
 ведення записів, що стосуються особистого статусу імператорських князів з другого по четвертий покоління;
 ведення записів, що стосуються аристократок та інших жінок імператорського двору;
 нагляд за поданням імператору перепису населення в провінціях;
 нагляд за поданням імператору рахунків податків, що підлягають стягненню;
 нагляд за поданням імператору списків ченців і черниця у провінціях;
 спостереження за імператорськими архівами;
 нагляд за астрономічними розрахунками та розташування календаря;
 нагляд за придворними художниками.

Структура 
На чолі стоям міністр або голова-адміністратор (накацукаса-кьо). З період Хеан (XI ст.) цю посаду обіймали виключно принци. Називався міністр центральних справ. Йому допомагали 4 заступника (перший — накацукаса-тайфу; другий — накацукаса-сьо; третій — накацукаса-дайсьо; четвертий — накацукаса-сьосьо).

Іншими посадами були: 8 імператорських спальничих (дзідзью), 90 міністерських помічників (удоні), головний кресляр і редактор (дайнайкі), помічники креслярів та редакторів (сьонайкі), кресляри (кенмоцу), головний хранитель палацових кімнат (чугу-дайбу), помічник хранителя палацових кімнат (чугугон-но-дайбу), старший сановник палацу (удонері-но-камі), головний куратор палацу (кура-но-камі), помічник куратора палацу (кура-но-гон-но-камі), головний портний імператорського двору (нуі-но-камі), головний астролог (он'йо-но-камі), головний упорядник календаря (рекі-хакасе), головний астроном (тенмон-хакасе), головний суддя-хранитель (рьококу-хакасе), головний архітектор (такумі-но-камі).

Джерела 
 Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society.
 Nussbaum, Louis Frédéric and Käthe Roth. (2005). Japan Encyclopedia. Cambridge: Harvard University Press. ISBN 978-0-674-01753-5; OCLC 48943301

Колишні міністерства Японії
Центральне міністерство Японії ( накацукаса - сьо ) — одне з Восьми міністерств середньовічної Японії . Утворенороку ( в період Асука ) , проте остаточна інституалізація відбулася на початку періоду Хейан . Слугувано зв'язком між Дайдзьоканом ( Великою державною радою ) і імператором . Реформавано в період Мейдзі . Завдання завідувало палацовим церемоніалом ( дотримання етікету імператором , його ріднею та почтом ) ; розв'язувало організаційні питання життя імператорського палацу ( ведення відвідувань імператора , веде рахунків імператорської родини , нагляд за ліками , що подаються імператору , збереження порядку в імператорських палацах ) ; керувало канцелярією надання порад імператорові в особистих справах ; виготовлення подарунків імператору ; ведення записів , що стосуються особистого статусу імператорських князів з другого по четвертий покоління ; ведення записів , що стосуються аристократок та інших жінок імператорського двору ; нагляд за поданням імператору перепису населення в провінціях ; нагляд за поданням імператору рахунків податків , що підлягають стягненню ; нагляд за поданням імператору списків ченців і черниця у провінціях ; спостереження за імператорськими архівами ; нагляд за астрономічними розрахунками та розташування календаря ; нагляд за придворними художниками . Структура На чолі стоям міністр або голова - адміністратор ( накацукаса - кьо ) . З період Хеан ( XI ст . ) цю посаду обіймали виключно принци . Називався міністр центральних справ . Йому допомагализаступника ( перший — накацукаса - тайфу ; другий — накацукаса - сьо ; третій — накацукаса - дайсьо ; четвертий — накацукаса - сьосьо ) . Іншими посадами були : імператорських спальничих ( дзідзью ) , міністерських помічників ( удоні ) , головний кресляр і редактор ( дайнайкі ) , помічники креслярів та редакторів ( сьонайкі ) , кресляри ( кенмоцу ) , головний хранитель палацових кімнат ( чугу - дайбу ) , помічник хранителя палацових кімнат ( чугугон - но - дайбу ) , старший сановник палацу ( удонері - но - камі ) , головний куратор палацу ( кура - но - камі ) , помічник куратора палацу ( кура - но - гон - но -камі ) , головний портний імператорського двору ( нуі - но - камі ) , головний астролог ( он'йо - но -камі ) , головний упорядник календаря ( рекі - хакасе ) , головний астроном ( тенмон - хакасе ) , головний суддя - хранитель ( рьококу - хакасе ) , головний архітектор ( такумі - но - камі ) . Джерела Ponsonby-Fane , Richard Arthur Brabazon . The Imperial House of Japan . Kyoto : Ponsonby Memorial Society . Nussbaum , Louis Frédéric and Käthe Roth . Japan Encyclopedia . Cambridge : Harvard University Press . ISBN674 - 01753 - 5 ; OCLC Колишні міністерства Японії