Александров Аршак Семенович
Аршак Семенович Александров (1881, Батум — 1957, Москва) — революціонер, радянський партійний діяч, ректор. Член Всеукраїнського Центрального Виконавчого Комітету ВУЦВК

Життєпис 
Народився в сім'ї столяра — вірменина. Отримав домашню освіту. Працював слюсарем. Революційну діяльність почав в 1899 році у Ростовській організації РСДРП під кличкою «Яша». З 1900 — член РСДРП.

Піддавався гонінням царської влади. У 1901 році був заарештований і сидів у Ростові протягом трьох місяців, потім висланий за межі Донської області.

У 1902 році під партійною кличкою «Сергій» вів пропагандистську роботу в Батумі. Знову піддався арешту, відсидів 7 місяців, потім висланий за межі Кутаїської губернії.

У 1903 році під кличкою «Віктор» займався революційною діяльністю у Бакинській військові організації і брав участь у її партійному з'їзді РСДРП Закавказзя.

У 1904 році працював серед серед солдатів в Тифлісі, знову заарештований і засланий за вироком Тифліській судової палати в Верхоленський повіт Іркутської губернії, звідки незабаром утік.

У 1905 році займався революційною діяльністю в Батумі і Тбілісі, був заарештований і по 126 ст. Кримінального уложення під ім'ям Валеріана Соколова Тифліською судовою палатою знову засуджений на заслання та поселення. Прибувши на місце призначення, із заслання втік до Катеринослава, і під ім'ям Валентин Цицианов працював при окружному комітеті РСДРП, учасник партійної конференції.

У лютому 1906 року виїхав у Владикавказ для організації більшовицької групи, через 4 місяці був заарештований і Тимчасовим військовим судом у Владикавказі 27 вересня 1908 р за приналежність до дагестанських комітету РСДРП засуджений за 1 рік. 102 ст. Кримінального уложення і 1 ч. 131, 133 ст. ст. Зводу військових постанов на 6 років каторги в Херсонському централі.

Покарання відбував до 1914 року. Потім висланий на поселення до Косостепської волості Іркутської губернії. Втік і займався пропагандою революційних ідей.

У 1915 році працюючи в Черемховській організації РСДРП під кличкою «Валентин», знову заарештований, сидів в Іркутські, пізніше висланий на місце приписки, де і жив до березня 1917 року. Після Лютневої революції — амністований.

У 1917 році був агітатором Пересипської групи РСДРП(б) в Одесі. Пізніше обраний членом Кременчукського комітету РСДРП(б) Полтавська губернії.

Наприкінці 1917 — член Головного комітету РСДРП(б) України, завідувач агітаційно-пропагандистським відділом ЦК КП(б) України.

У 1918—1919 роках очолював Володимирський губернський комітет РКП(б).

У 1919 році — голова Орловського губернського комітету РКП(б), потім — голова Грозненського міського комітету РКП(б).

Переведений в РСЧА на посаду заступника командувача військами Північно-Кавказького військового округу. Учасник Громадянської війни в Росії.

Закінчив Технічне училище.

З жовтня 1928 по лютий 1930 року — ректор Уральського політехнічного інституту (нині Уральський державний технічний університет — УПІ). Потім, керівник Ленінградського електротехнічного інституту ім. Ульянова-Леніна.

З 1931 року був членом Ленінградського, потім в Московського відділень Всесоюзного товариства старих більшовиків (членський квиток № 1254).

З серпня 1932 року — викладач кафедри суспільних дисциплін Ленінградського електротехнічного інституту.

У 1937 — директор Іркутського державного педагогічного інституту (нині Педагогічний інститут Іркутського державного університету).

Член Товариства колишніх політкаторжан і спецпоселенців.

Старий більшовик Лев Новицький в 1959 році розповідав:
 У 1920 році Аршак Семенович Александров, який організував в 1902 році разом зі Сталіним знаменитий страйк в Батумі, запросив мене на Північно-Кавказьку партійну конференцію. Ми приїхали до Владикавказа, і першим, кого ми зустріли, був Сталін. Він підійшов до Александрова, дружньо поплескав його по плечу і сказав:

- Здоров, Аршак! Як ся маєш?

На конференції виступав Молотов. Оратор він був неважливий, до того ж заїкався. Я швидко пішов. Увечері я помітив як Аршак на великій перерві, зажурився, насупився. Я запитав:

- Що з тобою, Аршак? Він відповів:

- Ти бачив, як мене зустрів Сталін?

- Бачив, дуже дружньо.

- По-дружньому? А потім підійшов до мене і каже:

- Аршак, а чому ми тебе не розстріляли?

- А за що, товариш Сталін?

- За що — завжди знайдеться, — сказав Сталін і відійшов. 

Помер у Москві, похований на 5-ій дільниці Новодівочого цвинтаря.

Примітки

Посилання 
 Александров Аршак Семёнович 

Більшовики
Учасники Громадянської війни в Росії
Ректори Санкт-Петербурзького державного електротехнічного університету імені В. І. Ульянова
Українські комуністичні діячі
Члени ВУЦВК
Аршак Семенович Александров Батум — Москва ) — революціонер , радянський партійний діяч , ректор . Член Всеукраїнського Центрального Виконавчого Комітету ВУЦВК Життєпис Народився в сім'ї столяра — вірменина . Отримав домашню освіту . Працював слюсарем . Революційну діяльність почав вроці у Ростовській організації РСДРП під кличкою « Яша » . З — член РСДРП . Піддавався гонінням царської влади . Уроці був заарештований і сидів у Ростові протягом трьох місяців , потім висланий за межі Донської області . Уроці під партійною кличкою « Сергій » вів пропагандистську роботу в Батумі . Знову піддався арешту , відсидівмісяців , потім висланий за межі Кутаїської губернії . Уроці під кличкою « Віктор » займався революційною діяльністю у Бакинській військові організації і брав участь у її партійному з'їзді РСДРП Закавказзя . Уроці працював серед серед солдатів в Тифлісі , знову заарештований і засланий за вироком Тифліській судової палати в Верхоленський повіт Іркутської губернії , звідки незабаром утік . Уроці займався революційною діяльністю в Батумі і Тбілісі , був заарештований і пост . Кримінального уложення під ім'ям Валеріана Соколова Тифліською судовою палатою знову засуджений на заслання та поселення . Прибувши на місце призначення , із заслання втік до Катеринослава , і під ім'ям Валентин Цицианов працював при окружному комітеті РСДРП , учасник партійної конференції . У лютомуроку виїхав у Владикавказ для організації більшовицької групи , черезмісяці був заарештований і Тимчасовим військовим судом у Владикавказівересняр за приналежність до дагестанських комітету РСДРП засуджений зарік . ст . Кримінального уложення іч . ст . ст . Зводу військових постанов нароків каторги в Херсонському централі . Покарання відбував дороку . Потім висланий на поселення до Косостепської волості Іркутської губернії . Втік і займався пропагандою революційних ідей . Уроці працюючи в Черемховській організації РСДРП під кличкою « Валентин » , знову заарештований , сидів в Іркутські , пізніше висланий на місце приписки , де і жив до березняроку . Після Лютневої революції — амністований . Уроці був агітатором Пересипської групи РСДРП ( б ) в Одесі . Пізніше обраний членом Кременчукського комітету РСДРП ( б ) Полтавська губернії . Наприкінці — член Головного комітету РСДРП ( б ) України , завідувач агітаційно - пропагандистським відділом ЦК КП ( б ) України . У1919 роках очолював Володимирський губернський комітет РКП ( б ) . Уроці — голова Орловського губернського комітету РКП ( б ) , потім — голова Грозненського міського комітету РКП ( б ) . Переведений в РСЧА на посаду заступника командувача військами Північно - Кавказького військового округу . Учасник Громадянської війни в Росії . Закінчив Технічне училище . З жовтняпо лютийроку — ректор Уральського політехнічного інституту ( нині Уральський державний технічний університет — УПІ ) . Потім , керівник Ленінградського електротехнічного інституту ім . Ульянова - Леніна . Зроку був членом Ленінградського , потім в Московського відділень Всесоюзного товариства старих більшовиків ( членський квиток № 1254 ) . З серпняроку — викладач кафедри суспільних дисциплін Ленінградського електротехнічного інституту . У — директор Іркутського державного педагогічного інституту ( нині Педагогічний інститут Іркутського державного університету ) . Член Товариства колишніх політкаторжан і спецпоселенців . Старий більшовик Лев Новицький вроці розповідав : Уроці Аршак Семенович Александров , який організував вроці разом зі Сталіним знаменитий страйк в Батумі , запросив мене на Північно - Кавказьку партійну конференцію . Ми приїхали до Владикавказа , і першим , кого ми зустріли , був Сталін . Він підійшов до Александрова , дружньо поплескав його по плечу і сказав : - Здоров , Аршак ! Як ся маєш ? На конференції виступав Молотов . Оратор він був неважливий , до того ж заїкався . Я швидко пішов . Увечері я помітив як Аршак на великій перерві , зажурився , насупився . Я запитав : - Що з тобою , Аршак ? Він відповів : - Ти бачив , як мене зустрів Сталін ? - Бачив , дуже дружньо . - По - дружньому ? А потім підійшов до мене і каже : - Аршак , а чому ми тебе не розстріляли ? - А за що , товариш Сталін ? - За що — завжди знайдеться , — сказав Сталін і відійшов . Помер у Москві , похований наій дільниці Новодівочого цвинтаря . Примітки Посилання Александров Аршак Семёнович Більшовики Учасники Громадянської війни в Росії Ректори Санкт - Петербурзького державного електротехнічного університету імені В . І . Ульянова Українські комуністичні діячі Члени ВУЦВК