Енергетика в Бутані
Енергетика в Бутані — сукупність галузей господарства Бутану, які вивчають і використовують енергетичні ресурси з метою вироблення, перетворення, передачі і розподілу енергії.

Характеристика 
Бутан не має природних запасів нафти або природного газу. Загальні запаси вугілля становлять має близько 1,3 млн тонн, з яких щорічно видобувається близько 1 тис. тонн., втім його не експортують, застосовують для внутрішнього вжитку. Бутан також імпортує нафту приблизно в 1 000 барелів на день.

Основні принципи стійкої енергетики прописані в Конституції Бутану. За законодавством, мінімум 60 % всієї території країни має бути покрито лісами. На 2017 рік 60 % домогосподарств забезпечувалися електрикою (в 2003 році — 20 %), інші використовують деревину, зріджений нафтовий газ і гас. Втім кількість транспорту, який їздить на нафтопродуктах, було зведено до мінімуму. 

До 2002 року енергетичний сектор Бутану перебував під наглядом Департаменту енергетики Міністерства торгівлі та промисловості. У 2002 році в рамках реформи у виконавчій компанії «Lhengye Zhungtshog» було створено три нові структури при Міністерстві економіки: Департамент енергетики, дочірнє підприємство «Bhutan Electricity Authority» та «Bhutan Power Corporation». Департамент енергетики формулює політику, планування та координацію, є основним регуляторним органом енергетичного сектору. З 2006 року Департамент енергетики отримав повноваження застосовувати різні тарифи для споживачів низької, середньої та високої напруги. На грудень 2009 року «Bhutan Power Corporation» налічувала 91 770 клієнтів по всій країні, з яких 47 846 були сільськими споживачами. Вона планувала та будувала гідроелектростанції за схемою ліцензування. 2008 року утворено холдингову компанію «Druk Green Power Corporation», якій підпорядковано основі ГЕС країни. Напруга в електромережі Бутану складає 230В, частота - 50 Гц.

Гідроенергетика 
Основу енергетичної промисловості становить гідроенергетика. Для виробництва електроенергії Бутан активно використовує річки. В першу чергу, освоюється потенціал річок Ванг і Пуна-Цанг, приток Брахмапутри. Спочатку будувалися невеличкі гідроелектростанції. Перша така електростанція зведена 1967 року в Тімпху, що працювала до 1988 року. До 1970-х років Бутан побудував багато інших невеликих гідроелектростанцій. До 2008 року в Бутані було зведено 24 мініелектростанції, що загалом виробляли близько 4 МВт енергії. Найбільші з них були в Трашігангу і в Бумтангу. Розвиток малих гідроелектростанцій триває. На 2016 рік їх загальна потужність склала 32,1 Мвт при потенціалі у 93 Мвт.

В співпраці з Індією відбулося будівництво великих гідроелектростанцій. Початок експортної гідроенергетики Бутану було покладено ГЕС Чукха потужністю 336 МВт. ГЕС почали будувати в 1974 році і закінчили в 1998 році. Це будівництво повністю фінансувалося Індією — на 60 % за рахунок гранту і на 40 % за рахунок кредиту (ця схема застосовувалася і при будівництві наступних ГЕС). Натомість Індія купує електроенергію ГЕС за досить низькими цінами. За конструкцією, це дериваційна станція з 40-метровою греблею і тунелем довжиною 6,5 км, що створюють більш ніж 300-метровий напір. Експорт електроенергії ГЕС відразу став одним з основних джерел доходу Бутану.

Наступною сходинкою в каскаді на річці Ванг стала ГЕС Тала потужністю 1020 МВт і середньорічним виробленням 4,865 млрд кВт.ч. Угоду про її будівництво було підписано в 1996 році, будівельні роботи почалися в 1998 році, а в експлуатацію ГЕС була здана в 2007 році. Конструктивно, це досить вражаюча за своїми параметрами гребле-дериваційна ГЕС, що включає в себе гравітаційну бетонну греблю висотою 92 м, відстійник, дериваційний тунель завдовжки 22,2 км і діаметром 6,8 м, підземну будівлю ГЕС, в якій встановлено 6 гідроагрегатів по 170 МВт, що працюють на напорі 860 м. Енергія в Індію видається за трьома лініями напругою 440 кВ. Із завершенням будівництва цієї станції доходи від експорту електроенергії стали головною статей в доходах Бутану від зовнішньої торгівлі, а потреби самого Бутану забезпечується електроенергією від ГЕС на 97 %.

В західному Бутані на річці Пуна-Цанг розпочато будівництво двох великих ГЕС — Пунацангчху-I і Пунацангчху-II, потужністю 1200 МВт і 1020 МВт відповідно. Будівництво першої почалося в листопаді 2008 року і має бути завершено в листопаді 2018 рооку, другий — почалося в 2009 році і закінчилося в 2017 році. Обидві станції дериваційні, з протяжними тунелями. Ще одна ГЕС — Мангдечху — потужністю 720 МВт з 2014 до 2017 року будувалася на річці Мангде в східному Бутані. Фінансує всі ці будівництва за традицією Індія, за допомогою грантів і кредитів.

На сьогодні 75 % виробленої ГЕС електроенергії експортується до Індії. В 2020 році планується мати 10000 МВт-орієнтованих на експорт ГЕС. А це означає, що потужність ГЕС країни, включаючи і діючі, і споруджувані станції повинна збільшитися більш ніж у два рази. Існує низка проєктів нових ГЕС, зокрема, на річці Санкош планується побудувати гідроелектростанцію потужністю 4000 МВт з греблею заввишки 265 м.

Поновлювані джерела енергії в Бутані 

Відповідно до статистичного звіту, випущеного IRENA в 2017 році, загальна встановлена потужність об'єктів відновлюваної енергетики в Бутані склала 1486 МВт в 2007—2010 роках і 1612 МВт в 2016 році.

Енергія отримана з поновлюючих джерел використовується в середині країни. Вигідне розташування сприяє виробленню сонячної енергії. У 2010 році Азіатський банк розвитку надав грант у розмірі понад 21 мільйон доларів США на електрифікацію сільських будинків. Компанія "Bhutan Power Corporation"провело навчання мешканців сільських районів дзонгхагів Бумтангу, Вангді-Пходрангу, Лхунце. Монгару, Пемагацелу, Самдруп-Джонгхару і Сарпангу з обладнання сонячними панелями.

У 2010 році встановлено вітрові турбіни в дзонгхагу Вангді-Пходранг в якості експерименту щодо можливостей й перспектив використання вітрової електроенергії (з забезпечення населення і можливим експортом).

У 2011—2015 роках діяла державна програма з вироблення біогазу з коров'ячого гною. Втім натепер її продовження стикається з проблемами у навчанні кочівників та сільських мешканців.

Джерела 
 Brown, Lindsay; Armington, Stan (2007). Bhutan (3 ed.). Lonely Planet. pp. 24, 151, 167, 198. ISBN 1-74059-529-7. Retrieved 2011-11-29.
 Pelden, Sonam (2010-05-29). «Cheap Domestic Power Not Viable». Bhutan Observer online. Archived from the original on 2011-11-26. Retrieved 2011-11-29.
 ADB Grant for Lighting Homes. Bhutan Observer online. 2010-12-17. Archived from the original on 2012-10-04. Retrieved 2011-11-29

Промисловість Бутану
Енергетика в Бутані — сукупність галузей господарства Бутану , які вивчають і використовують енергетичні ресурси з метою вироблення , перетворення , передачі і розподілу енергії . Характеристика Бутан не має природних запасів нафти або природного газу . Загальні запаси вугілля становлять має близько3 млн тонн , з яких щорічно видобувається близькотис . тонн . , втім його не експортують , застосовують для внутрішнього вжитку . Бутан також імпортує нафту приблизно в000 барелів на день . Основні принципи стійкої енергетики прописані в Конституції Бутану . За законодавством , мінімум % всієї території країни має бути покрито лісами . Нарік % домогосподарств забезпечувалися електрикою ( вроці — % ) , інші використовують деревину , зріджений нафтовий газ і гас . Втім кількість транспорту , який їздить на нафтопродуктах , було зведено до мінімуму . Дороку енергетичний сектор Бутану перебував під наглядом Департаменту енергетики Міністерства торгівлі та промисловості . Уроці в рамках реформи у виконавчій компанії « Lhengye Zhungtshog » було створено три нові структури при Міністерстві економіки : Департамент енергетики , дочірнє підприємство « Bhutan Electricity Authority » та « Bhutan Power Corporation » . Департамент енергетики формулює політику , планування та координацію , є основним регуляторним органом енергетичного сектору . Зроку Департамент енергетики отримав повноваження застосовувати різні тарифи для споживачів низької , середньої та високої напруги . На груденьроку « Bhutan Power Corporation » налічувала770 клієнтів по всій країні , з яких846 були сільськими споживачами . Вона планувала та будувала гідроелектростанції за схемою ліцензування . року утворено холдингову компанію « Druk Green Power Corporation » , якій підпорядковано основі ГЕС країни . Напруга в електромережі Бутану складає , частота -Гц . Гідроенергетика Основу енергетичної промисловості становить гідроенергетика . Для виробництва електроенергії Бутан активно використовує річки . В першу чергу , освоюється потенціал річок Ванг і Пуна - Цанг , приток Брахмапутри . Спочатку будувалися невеличкі гідроелектростанції . Перша така електростанція зведенароку в Тімпху , що працювала дороку . Дох років Бутан побудував багато інших невеликих гідроелектростанцій . Дороку в Бутані було зведеномініелектростанції , що загалом виробляли близькоМВт енергії . Найбільші з них були в Трашігангу і в Бумтангу . Розвиток малих гідроелектростанцій триває . Нарік їх загальна потужність склала1 Мвт при потенціалі уМвт . В співпраці з Індією відбулося будівництво великих гідроелектростанцій . Початок експортної гідроенергетики Бутану було покладено ГЕС Чукха потужністюМВт . ГЕС почали будувати вроці і закінчили вроці . Це будівництво повністю фінансувалося Індією — на % за рахунок гранту і на % за рахунок кредиту ( ця схема застосовувалася і при будівництві наступних ГЕС ) . Натомість Індія купує електроенергію ГЕС за досить низькими цінами . За конструкцією , це дериваційна станція зметровою греблею і тунелем довжиною5 км , що створюють більш ніжметровий напір . Експорт електроенергії ГЕС відразу став одним з основних джерел доходу Бутану . Наступною сходинкою в каскаді на річці Ванг стала ГЕС Тала потужністюМВт і середньорічним виробленням865 млрд кВт . ч . Угоду про її будівництво було підписано вроці , будівельні роботи почалися вроці , а в експлуатацію ГЕС була здана вроці . Конструктивно , це досить вражаюча за своїми параметрами гребле - дериваційна ГЕС , що включає в себе гравітаційну бетонну греблю висотоюм , відстійник , дериваційний тунель завдовжки2 км і діаметром8 м , підземну будівлю ГЕС , в якій встановленогідроагрегатів поМВт , що працюють на напорім . Енергія в Індію видається за трьома лініями напругоюкВ . Із завершенням будівництва цієї станції доходи від експорту електроенергії стали головною статей в доходах Бутану від зовнішньої торгівлі , а потреби самого Бутану забезпечується електроенергією від ГЕС на % . В західному Бутані на річці Пуна - Цанг розпочато будівництво двох великих ГЕС — Пунацангчху- I і Пунацангчху - II , потужністюМВт іМВт відповідно . Будівництво першої почалося в листопадіроку і має бути завершено в листопадірооку , другий — почалося вроці і закінчилося вроці . Обидві станції дериваційні , з протяжними тунелями . Ще одна ГЕС — Мангдечху — потужністюМВт здороку будувалася на річці Мангде в східному Бутані . Фінансує всі ці будівництва за традицією Індія , за допомогою грантів і кредитів . На сьогодні % виробленої ГЕС електроенергії експортується до Індії . Вроці планується матиМВт - орієнтованих на експорт ГЕС . А це означає , що потужність ГЕС країни , включаючи і діючі , і споруджувані станції повинна збільшитися більш ніж у два рази . Існує низка проєктів нових ГЕС , зокрема , на річці Санкош планується побудувати гідроелектростанцію потужністюМВт з греблею заввишким . Поновлювані джерела енергії в Бутані Відповідно до статистичного звіту , випущеного IRENA вроці , загальна встановлена потужність об'єктів відновлюваної енергетики в Бутані склалаМВт в2010 роках іМВт вроці . Енергія отримана з поновлюючих джерел використовується в середині країни . Вигідне розташування сприяє виробленню сонячної енергії . Уроці Азіатський банк розвитку надав грант у розмірі понадмільйон доларів США на електрифікацію сільських будинків . Компанія " Bhutan Power Corporation " провело навчання мешканців сільських районів дзонгхагів Бумтангу , Вангді - Пходрангу , Лхунце . Монгару , Пемагацелу , Самдруп - Джонгхару і Сарпангу з обладнання сонячними панелями . Уроці встановлено вітрові турбіни в дзонгхагу Вангді - Пходранг в якості експерименту щодо можливостей й перспектив використання вітрової електроенергії ( з забезпечення населення і можливим експортом ) . У2015 роках діяла державна програма з вироблення біогазу з коров'ячого гною . Втім натепер її продовження стикається з проблемами у навчанні кочівників та сільських мешканців . Джерела Brown , Lindsay ; Armington , Stan Bhutaned . ) . Lonely Planet . pp . ISBN529-7 . Retrieved29 . Pelden , Sonam29 ) . « Cheap Domestic Power Not Viable » . Bhutan Observer online . Archived from the original on26 . Retrieved29 . ADB Grant for Lighting Homes . Bhutan Observer online . 17 . Archived from the original on04 . Retrieved29 Промисловість Бутану