Артем'єв Євген Іванович
Євген Іванович Артем'єв ( , місто Харків — , місто Москва, Російська Федерація) — радянський державний діяч, інженер-конструктор, вчений. Кандидат технічних наук (1964). Депутат Верховної Ради СРСР 3—4-го скликань.

Біографія 
Навчався в Харківському механіко-машинобудівному інституті (1932—1934 роки) та Харківському автодорожньому інституті (1934—1937 роки).

До початку німецько-радянської війни — конструктор на Харківському заводі № 75.

З 1941 року перебував у евакуації, у 1941—1942 роках працював на Сталінградському тракторному заводі, засвоїв виробництво дизелів В-2. Член ВКП(б).

У 1942—1944 роках — начальник серійного конструкторського бюро (КБ) на заводі № 77 («Трансмаш») у місті Барнаулі Алтайського краю.

У 1944—1956 роках — головний конструктор Відділу головного конструктора, у 1956—1958 роках — головний інженер, у 1958 році — директор Барнаульського заводу транспортного машинобудування Алтайського краю.

У 1958 році переведений в Москву 1-м заступником голови Комітету у справах винаходів і відкриттів (працював на цій посаді до 1970-х рр.).

Делегат XIX з'їзду ВКП (б) (1952).

Нагороди та премії 
 орден Леніна (1945) 
 два ордени «Знак Пошани» 
 Сталінська премія третього ступеня (1949) — за створення сімейства дизельмоторів 
 Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» (1945)

Джерела 
 Артемьев Евгений Иванович 

Депутати Верховної Ради СРСР 3-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 4-го скликання
Нагороджені медаллю «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
Члени КПРС
Уродженці Харкова
Делегати XIX з'їзду КПРС
Євген Іванович Артем'єв ( , місто Харків — , місто Москва , Російська Федерація ) — радянський державний діяч , інженер - конструктор , вчений . Кандидат технічних наук Депутат Верховної Ради СРСР4-го скликань . Біографія Навчався в Харківському механіко - машинобудівному інституті1934 роки ) та Харківському автодорожньому інституті1937 роки ) . До початку німецько - радянської війни — конструктор на Харківському заводі № 75 . Зроку перебував у евакуації , у1942 роках працював на Сталінградському тракторному заводі , засвоїв виробництво дизелів В-2 . Член ВКП ( б ) . У1944 роках — начальник серійного конструкторського бюро ( КБ ) на заводі № 77 ( « Трансмаш » ) у місті Барнаулі Алтайського краю . У1956 роках — головний конструктор Відділу головного конструктора , у1958 роках — головний інженер , уроці — директор Барнаульського заводу транспортного машинобудування Алтайського краю . Уроці переведений в Москвум заступником голови Комітету у справах винаходів і відкриттів ( працював на цій посаді дох рр . ) . Делегат XIX з'їзду ВКП ( б ) Нагороди та премії орден Леніна два ордени « Знак Пошани » Сталінська премія третього ступеня — за створення сімейства дизельмоторів Медаль « За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » Джерела Артемьев Евгений Иванович Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Нагороджені медаллю « За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » Члени КПРС Уродженці Харкова Делегати XIX з'їзду КПРС