Річкова флотилія військово-морського флоту (II Річ Посполита)
Річкова флотилія військово-морського флоту (; до 17 жовтня 1931 року: Пінська флотилія) — польська річкова флотилія, що входила до складу військово-морського флоту в міжвоєнний період, в Пінську на річці Піна. Флотилія оперувала на так званому море пінському — в басейні річки Прип'ять з основними річками: Прип'ять, Піна, .

Поява флотилії і перші бої 
Пінська флотилія була створена 19 квітня 1919 року, коли генерал Лісовський Артем погодився, щоб Ян Гедройц створив в Пінську розвідувальний патруль з трьох моторних човнів — «Лех», «Лісовчік» і «Ліздейко». В середині 1919 року цей загін взяв участь у зіткненнях з флотом більшовиків під Мостами Волинськими і під , де 3 липня 1919 року три моторні човни провели рейд по річці Ясельді. Був проведений десант під сильним ворожим вогнем, який захопив Городище, що потім дозволило зайняти, що було важливо у цілях зв'язку, Лунинець. В пам'ять цих подій 3 липня було у другої Речі Посполитої оголошено святом річкової флотилії.

Протягом року до складу флоту були включені близько 20 нових судів, включаючи пароплав «Буг» і корабель «Варта».

Флотилія в польсько-більшовицькій війні 1920 року 
У березні 1920 року флотилія взяла участь у захопленні Мозира, де до її складу включили нові одиниці, зі складу радянської Дніпровської флотилії. Потім флотилія брала участь у наступу на Київ, під час якого 27 квітня провела  бої у районі Чорнобиля, щоб витіснити радянські війська на Дніпро. Потім флотилія брала участь у створенні осередків на лівому березі Дніпра у Києві, а також у параді в цьому місті. Після захоплення нових кораблів, була створена Київська флотилія, що діяла на Дніпрі. У ході радянського контрнаступу в кінці травня, частину Пінської флотилії було відрізано від основних сил, у зв'язку з чим 13 червня 1920 року екіпажі затопили кораблі. Вцілілі підрозділи билися при відступі у водах Прип'яті, але, враховуючи низький рівень води, їх також було затоплено в Пінську і під Kochanowiczami. Флот розформовано 2 серпня 1920, через заняття басейну Прип'яті Червоною армією і самозатоплення більшості суден.

Флотилія після ризького договору 

11 жовтня 1920 року був створений окремий загін Флотилії Коси на Прип'яті, 2 березня 1922 перейменований на Пінську флотилію. Після ліквідації 1 жовтня 1925 Флотилії Коси і поглинання більшості її підрозділів Пінською флотилією, вона стала єдиною річковою флотилією в Польщі. Головною базою флотилії був Пінськ, в якому знаходилося більше 100 бойових і транспортних одиниць. Також в ньому знаходились команда військового порту, казарми, укриття і ангари для гідролітаків, майстерні, офіси, причали і доки, а також на іншій стороні річки паливні бази і склади боєприпасів. У 1939 році з частини сил флотилії був створений  окремий загін річки Вісли. Навесні 1939 в рамках флотилії був створений окремий загін на Прип'яті.

Річкова авіаційна ескадрилья 
У період 1928—1937 флотилія мала власні військово-повітряні сили (що складались з літаючих човнів ). Спочатку формування мало назву річковий повітряний взвод, пізніше, після розширення, отримало назву річкова повітряна ескадрилья.

Вереснева кампанія

Військові дії 

У вересні 1939 року флотилія (без окремого загону річки Вісли) складалася з 6 річкових моніторів, 3 катерів річкових, 4 озброєних кораблів, 17 озброєних катерів (в тому числі 3 човни обслуговування і 1 артилерійської розвідки і зв'язку), 2 зв'язкових катерів, 7 річкових тральщиків, корабля мінно–газового і 48-50 допоміжних суден, у тому числі 32 човнів, корабля-лікарні, 2 буксирів, декілька моторних човнів і 6 глісерів. Всі судна були затоплені за наказом генерала Францішека Клееберга в 1939 році. З 25 вересня по 12 листопада аварійно-рятувальна служба Дніпровської військової флотилії і підприємство рятувальних та підводних робіт ЕПРОН підняли, принаймні, 54 з них, в тому числі 26 бойових кораблів (5 моніторів, 2 канонерки, 15 озброєних катерів, корабель мінно–газовий і 3 тральщика), які потім після ремонту і переозброєння увійшли до складу ДВФ.

10-14 вересня 1939 року на базі запасного батальйону (мобілізований 31 серпня) та десантного відділення (створеного 2 серпня) сформовано два морських батальйону, що складались з курсантів школи підхорунжих військово-морського флоту в Гдині і матросів запасу. Командирами батальйонів були командор Павловський і капітан флоту Маріан Фолтин (спочатку поручник флоту Владислав Галинський). Моряки були обмундировані в польові мундири сухопутних військ, офіцери і підофіцери старшого курсу затримали гарнізону морську шапку, молодші підофіцери та резервісти, в основному з власної ініціативи, встановили кокарди військово-морського флоту на шапках польових.

Більшість особового стану флотилії 20 вересня, після затоплення плавзасобів за наказом генерала Клееберга направилась в напрямку Любешова і Влодави, з наміром прорватися в напрямку Румунії. 22 вересня, позбавлений зв'язку з командуванням генерал Клееберг вирішив зробити марш щоб полегшити ситуацію у Варшаві. 28 вересня він змінив назву своїх військ на ООП «Полісся».

Після звільнення, у відповідності з наказом Клееберга, небагатьох тих, хто сумнівався у доцільності подальшої боротьби і частини моряків української та білоруської національностей, відбулася реорганізація морських батальйонів, які 28 вересня увійшли разом з іншими моряками до складу 182-го полку піхоти з 60-ї дивізії піхоти, як 3 «морських» батальйону. Командиром батальйону був командор підпоручник Стефан Камінський, командирами рот капітан флоту Олександр Рабенда, капітан артилерії Єжи Войцеховський і капітан піхоти Ян Ліпецький. Каптенармусом був командор підпоручник Алоізій Павловський. Крім того, з моряків було створено 4 роти окремого батальйону 179-го піхотного полку цієї же дивізії (командир — генерал-майор флоту Богдан Корсак).

Частина моряків флотилії не приєдналася до ООП «Полісся», але увійшла в групу  генерала бригади Вільгельма Орліка-Рюкемана, створивши в ній збірний морський батальйон, під командуванням почергово: комодора-поручника Генріха Ейбла, капітана флоту Едмунда Йодковського і капітана артилерії Олександра Рутинського. Більшість з них в ніч 25/26 вересня потрапила у радянський полон, причому кілька десятків були на наступний день вбиті в Мокранах.

Корабельний склад флотилії

Штабні кораблі 

 штабний корабель «Адмірал Серпінек» — поручник флоту Януш Марціневський
 штабний моторний човен S 1
 штабний моторний човен S 2
 глісер № 5

1 бойовий дивізіон  
Командир загону канонерок — капітан артилерії Владислав Ясік

 монітор «Краків» — капітан артилерії Єжи Войцеховський
монітор «Вільнюс» — капітан Едмунд Йодковський
канонерський човен «Зухвала» — капітан артилерії Владислав Ясік
 канонерський човен «Зарадна»
 канонерський човен «Завжента» — старший боцман Свічка
 І група озброєних катерів — боцманмат Леопольд Хон
 озброєний катер KU 16
 озброєний катер KU 17
 озброєний катер KU 18
 озброєний катер KU 19
 озброєний катер KU 21, катер обслуговування
 баржа житлова K 20
 корабель ППО «Генерал Сікорський» — поручник резерву флоту Фідош
 глісер № 1

2 бойовий дивізіон 

 монітор «Варшава» — поручник флоту Ян Май
 монітор «Городище» — капітан флоту Андрій Мажецький
 II група озброєних катерів — старший боцман Фелікс Краузе
 озброєний катер KU 22, катер обслуговування
 озброєний катер KU 24, катер обслуговування
 озброєний катер KU 25
 озброєний катер KU 26
 баржа житлова K 8
 корабель ППО «Гетьман Ходкевіч» — поручник резерву флоту Едвард Кулеша
 глісер № 2

в. о. офіцера-механіка — старший боцман Станіслав Сек

3 бойовий дивізіон 

 командир — капітан флоту Андрій Бончак
 монітор «Пінськ» — капітан флоту Ян Керкус
 монітор «Торунь» — капітан флоту Болеслав Поридзай
 озброєний катер, KU 7, катер розвідки
 III група озброєних катерів — старший боцман Генріх Пельда
 озброєний катер KU 23, катер обслуговування
 озброєний катер KU 27
 озброєний катер KU 28
 озброєний катер KU 29
 баржа житлова K 10
 озброєний корабель «Генерал Шептицький»
 глісер № 3

Офіцер, механік-хорунжий флоту Болеслав Хабаловський

Мінно–газовий загін 

 корабель мінно-газовий «Монтва» — капітан флоту Нарцис Малушинський
 тральщики броньовані T 1, T 2, T 3
 тральщики колісні T 4, T 5, T 6, T 7

Відділення зв'язку 

 зв'язковий катер КМ 14
 зв'язковий катер КМ 15
 плаваюча база зв'язку K 2
 моторний човен P 3
 два наземних взводи зв'язку

Передова база з технічною допомогою 

 озброєний катер KU 1 
 озброєний катер KU 2
 озброєний катер KU 3
 буксир «Нептун»
 санітарний корабель «Генерал Соснковський»
 баржа для боєприпасів K 12
 баржа для боєприпасів K 13
 баржа паливна K 14
 баржа паливна K 15
 баржа паливна K 25
 плаваюча їдальня K 17
 плаваюча майстерня K 19
 баржа водолазів K 7
 баржа житлова K 9
 баржа житлова К 30

командир передової бази — капітан резерву флоту Ян Хордлічка

командир з технічної допомоги — підпоручик інженер резерву Станіслав Гвязда

Військовий порт Пінськ 

 буксир «Кілінський»
 моторний човен P 1
 моторний човен P 2
 15 барж обслуговування
 взвод ППО
 взвод зв'язку
 взвод адміністративний
 Комендант порту Пінськ — командор підпоручник Мечислав Реут
 технічний офіцер порту — командор підпоручник Йосип Трібель
 Лікар порту — поручник лікар Адам Прон
 Квартирмейстер порту — капітан флоту Костянтин Ляшковський
 Командир портової роти — лейтенант адміністратор Петр Гаевський.
 Керівник WPMW-KMDR — підпоручик старший інженер Станіслав Соколовський

Примітки

Література 
 
 
 Mieczysław Kowalski: Relacja Mieczysława Kowalskiego, maszynopis
 Tablica na zbiorowej mogile w Woli Gułowskiej
 
 

Військово-морські сили Польщі
II Річ Посполита
Військові формування Польщі у Другій світовій війні
Історія Пінська
Історія Берестейської області
Флотилії
Засновані в Білорусі 1919
Річкова флотилія військово - морського флоту ( ; дожовтняроку : Пінська флотилія ) — польська річкова флотилія , що входила до складу військово - морського флоту в міжвоєнний період , в Пінську на річці Піна . Флотилія оперувала на так званому море пінському — в басейні річки Прип'ять з основними річками : Прип'ять , Піна , \ . Поява флотилії і перші бої Пінська флотилія була створенаквітняроку , коли генерал Лісовський Артем погодився , щоб Ян Гедройц створив в Пінську розвідувальний патруль з трьох моторних човнів — « Лех » , « Лісовчік » і « Ліздейко » . В серединіроку цей загін взяв участь у зіткненнях з флотом більшовиків під Мостами Волинськими і під , делипняроку три моторні човни провели рейд по річці Ясельді . Був проведений десант під сильним ворожим вогнем , який захопив Городище , що потім дозволило зайняти , що було важливо у цілях зв'язку , Лунинець . В пам'ять цих подійлипня було у другої Речі Посполитої оголошено святом річкової флотилії . Протягом року до складу флоту були включені близьконових судів , включаючи пароплав « Буг » і корабель « Варта » . Флотилія в польсько - більшовицькій війніроку У березніроку флотилія взяла участь у захопленні Мозира , де до її складу включили нові одиниці , зі складу радянської Дніпровської флотилії . Потім флотилія брала участь у наступу на Київ , під час якогоквітня провела бої у районі Чорнобиля , щоб витіснити радянські війська на Дніпро . Потім флотилія брала участь у створенні осередків на лівому березі Дніпра у Києві , а також у параді в цьому місті . Після захоплення нових кораблів , була створена Київська флотилія , що діяла на Дніпрі . У ході радянського контрнаступу в кінці травня , частину Пінської флотилії було відрізано від основних сил , у зв'язку з чимчервняроку екіпажі затопили кораблі . Вцілілі підрозділи билися при відступі у водах Прип'яті , але , враховуючи низький рівень води , їх також було затоплено в Пінську і під Kochanowiczami . Флот розформованосерпня через заняття басейну Прип'яті Червоною армією і самозатоплення більшості суден . Флотилія після ризького договору 11 жовтняроку був створений окремий загін Флотилії Коси на Прип'яті , березняперейменований на Пінську флотилію . Після ліквідаціїжовтняФлотилії Коси і поглинання більшості її підрозділів Пінською флотилією , вона стала єдиною річковою флотилією в Польщі . Головною базою флотилії був Пінськ , в якому знаходилося більшебойових і транспортних одиниць . Також в ньому знаходились команда військового порту , казарми , укриття і ангари для гідролітаків , майстерні , офіси , причали і доки , а також на іншій стороні річки паливні бази і склади боєприпасів . Уроці з частини сил флотилії був створений окремий загін річки Вісли . Навеснів рамках флотилії був створений окремий загін на Прип'яті . Річкова авіаційна ескадрилья У період1937 флотилія мала власні військово - повітряні сили ( що складались з літаючих човнів ) . Спочатку формування мало назву річковий повітряний взвод , пізніше , після розширення , отримало назву річкова повітряна ескадрилья . Вереснева кампанія Військові дії У вересніроку флотилія ( без окремого загону річки Вісли ) складалася зрічкових моніторів , катерів річкових , озброєних кораблів , озброєних катерів ( в тому числічовни обслуговування іартилерійської розвідки і зв'язку ) , зв'язкових катерів , річкових тральщиків , корабля мінно – газового ідопоміжних суден , у тому числічовнів , корабля - лікарні , буксирів , декілька моторних човнів іглісерів . Всі судна були затоплені за наказом генерала Францішека Клееберга вроці . Звересня полистопада аварійно - рятувальна служба Дніпровської військової флотилії і підприємство рятувальних та підводних робіт ЕПРОН підняли , принаймні , з них , в тому числібойових кораблівмоніторів , канонерки , озброєних катерів , корабель мінно – газовий ітральщика ) , які потім після ремонту і переозброєння увійшли до складу ДВФ . 10 - 14 вересняроку на базі запасного батальйону ( мобілізованийсерпня ) та десантного відділення ( створеногосерпня ) сформовано два морських батальйону , що складались з курсантів школи підхорунжих військово - морського флоту в Гдині і матросів запасу . Командирами батальйонів були командор Павловський і капітан флоту Маріан Фолтин ( спочатку поручник флоту Владислав Галинський ) . Моряки були обмундировані в польові мундири сухопутних військ , офіцери і підофіцери старшого курсу затримали гарнізону морську шапку , молодші підофіцери та резервісти , в основному з власної ініціативи , встановили кокарди військово - морського флоту на шапках польових . Більшість особового стану флотиліївересня , після затоплення плавзасобів за наказом генерала Клееберга направилась в напрямку Любешова і Влодави , з наміром прорватися в напрямку Румунії . вересня , позбавлений зв'язку з командуванням генерал Клееберг вирішив зробити марш щоб полегшити ситуацію у Варшаві . вересня він змінив назву своїх військ на ООП « Полісся » . Після звільнення , у відповідності з наказом Клееберга , небагатьох тих , хто сумнівався у доцільності подальшої боротьби і частини моряків української та білоруської національностей , відбулася реорганізація морських батальйонів , яківересня увійшли разом з іншими моряками до складуго полку піхоти зї дивізії піхоти , як « морських » батальйону . Командиром батальйону був командор підпоручник Стефан Камінський , командирами рот капітан флоту Олександр Рабенда , капітан артилерії Єжи Войцеховський і капітан піхоти Ян Ліпецький . Каптенармусом був командор підпоручник Алоізій Павловський . Крім того , з моряків було створенороти окремого батальйонуго піхотного полку цієї же дивізії ( командир — генерал - майор флоту Богдан Корсак ) . Частина моряків флотилії не приєдналася до ООП « Полісся » , але увійшла в групу генерала бригади Вільгельма Орліка - Рюкемана , створивши в ній збірний морський батальйон , під командуванням почергово : комодора - поручника Генріха Ейбла , капітана флоту Едмунда Йодковського і капітана артилерії Олександра Рутинського . Більшість з них в ніч26 вересня потрапила у радянський полон , причому кілька десятків були на наступний день вбиті в Мокранах . Корабельний склад флотилії Штабні кораблі штабний корабель « Адмірал Серпінек » — поручник флоту Януш Марціневський штабний моторний човен S 1 штабний моторний човен S 2 глісер № 5 1 бойовий дивізіон Командир загону канонерок — капітан артилерії Владислав Ясік монітор « Краків » — капітан артилерії Єжи Войцеховський монітор « Вільнюс » — капітан Едмунд Йодковський канонерський човен « Зухвала » — капітан артилерії Владислав Ясік канонерський човен « Зарадна » канонерський човен « Завжента » — старший боцман Свічка І група озброєних катерів — боцманмат Леопольд Хон озброєний катер KU озброєний катер KU озброєний катер KU озброєний катер KU озброєний катер KU катер обслуговування баржа житлова K корабель ППО « Генерал Сікорський » — поручник резерву флоту Фідош глісер № 1 2 бойовий дивізіон монітор « Варшава » — поручник флоту Ян Май монітор « Городище » — капітан флоту Андрій Мажецький II група озброєних катерів — старший боцман Фелікс Краузе озброєний катер KU катер обслуговування озброєний катер KU катер обслуговування озброєний катер KU озброєний катер KU баржа житлова K 8 корабель ППО « Гетьман Ходкевіч » — поручник резерву флоту Едвард Кулеша глісер № 2 в . о . офіцера - механіка — старший боцман Станіслав Сек 3 бойовий дивізіон командир — капітан флоту Андрій Бончак монітор « Пінськ » — капітан флоту Ян Керкус монітор « Торунь » — капітан флоту Болеслав Поридзай озброєний катер , KU катер розвідки III група озброєних катерів — старший боцман Генріх Пельда озброєний катер KU катер обслуговування озброєний катер KU озброєний катер KU озброєний катер KU баржа житлова K озброєний корабель « Генерал Шептицький » глісер № 3 Офіцер , механік - хорунжий флоту Болеслав Хабаловський Мінно – газовий загін корабель мінно - газовий « Монтва » — капітан флоту Нарцис Малушинський тральщики броньовані T T T 3 тральщики колісні T T T T 7 Відділення зв'язку зв'язковий катер КМ зв'язковий катер КМ плаваюча база зв'язку K 2 моторний човен P 3 два наземних взводи зв'язку Передова база з технічною допомогою озброєний катер KU 1 озброєний катер KU 2 озброєний катер KU 3 буксир « Нептун » санітарний корабель « Генерал Соснковський » баржа для боєприпасів K баржа для боєприпасів K баржа паливна K баржа паливна K баржа паливна K плаваюча їдальня K плаваюча майстерня K баржа водолазів K 7 баржа житлова K 9 баржа житлова К командир передової бази — капітан резерву флоту Ян Хордлічка командир з технічної допомоги — підпоручик інженер резерву Станіслав Гвязда Військовий порт Пінськ буксир « Кілінський » моторний човен P 1 моторний човен P 2 барж обслуговування взвод ППО взвод зв'язку взвод адміністративний Комендант порту Пінськ — командор підпоручник Мечислав Реут технічний офіцер порту — командор підпоручник Йосип Трібель Лікар порту — поручник лікар Адам Прон Квартирмейстер порту — капітан флоту Костянтин Ляшковський Командир портової роти — лейтенант адміністратор Петр Гаевський . Керівник WPMW - KMDR — підпоручик старший інженер Станіслав Соколовський Примітки Література Mieczysław Kowalski : Relacja Mieczysława Kowalskiego , maszynopis Tablica na zbiorowej mogile w Woli Gułowskiej Військово - морські сили Польщі II Річ Посполита Військові формування Польщі у Другій світовій війні Історія Пінська Історія Берестейської області Флотилії Засновані в Білорусі