Матюк Микола Захарович
Микола Захарович Матюк (1909 — 2007) — радянський і російський авіаконструктор, доктор технічних наук. Герой Соціалістичної Праці. Лауреат Ленінської премії і трьох Сталінських премій.

Біографія 
Народився  року в селі Лешно (нині Чистиковське сільське поселення, Руднянський район, Смоленська область). Після закінчення робітфаку в 1929 році вступив в МВТУ імені Баумана, у 1935 році закінчив МАІ, який виділився в самостійний вуз.

З 1933 році, ще в студентські роки, працював в ОКБ М. М. Полікарпова. З 1939 року— в ОКБ Мікояна; в 1957—1997 роках — головний конструктор ОКБ імені Мікояна.

В останні роки — головний конструктор державного унітарного підприємства «Російська літакобудівна корпорація „МіГ“».

Брав участь у розробці літаків І-17, І-153 «Чайка», ВІТ-2, І-180, І-190, І-15, І-16, І-200 (МіГ-1), Міг-3, МіГ-9, МіГ-15, МіГ-17, МіГ-19, МіГ-21, І-7К, І-75, І-75Ф і Е-150.

Керував розробкою МіГ-25, МіГ-110.

Похований у Москві на Троєкуровському кладовищі.

Нагороди та премії 

 Сталінська премія другого ступеня (1949) — за створення нового літакового агрегату
 Сталінська премія першого ступеня (1952) — за створення літака Міг-17
 Сталінська премія (1954)
 Герой Соціалістичної Праці (12 липня 1957)
 орден Леніна (12 липня 1957)
 Ленінська премія (1972)
 орден «За заслуги перед Вітчизною» III ступеня (27 грудня 1999)
 медалі.

Примітки

Посилання 
 Жизнь как миг  // Красная звезда : газета. — 2004. — 12 октября.
 Интервью 1999 года
 Объявлены лауреаты премии «Национальный олимп»

Радянські авіаконструктори
Випускники Московського авіаційного інституту
Герої Соціалістичної Праці
Доктори технічних наук
Заслужені діячі науки РРФСР
Кавалери ордена Червоної Зірки
Нагороджені медаллю «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
Поховані на Троєкурівському цвинтарі
Микола Захарович Матюк — — радянський і російський авіаконструктор , доктор технічних наук . Герой Соціалістичної Праці . Лауреат Ленінської премії і трьох Сталінських премій . Біографія Народився року в селі Лешно ( нині Чистиковське сільське поселення , Руднянський район , Смоленська область ) . Після закінчення робітфаку вроці вступив в МВТУ імені Баумана , уроці закінчив МАІ , який виділився в самостійний вуз . Зроці , ще в студентські роки , працював в ОКБ М . М . Полікарпова . Зроку — в ОКБ Мікояна ; в1997 роках — головний конструктор ОКБ імені Мікояна . В останні роки — головний конструктор державного унітарного підприємства « Російська літакобудівна корпорація „ МіГ “ » . Брав участь у розробці літаків І - 17 , І - 153 « Чайка » , ВІТ - 2 , І - 180 , І - 190 , І - 15 , І - 16 , І - 200 ( МіГ - 1 ) , Міг - 3 , МіГ - 9 , МіГ - 15 , МіГ - 17 , МіГ - 19 , МіГ - 21 , І - 7К , І - 75 , І - 75Ф і Е - 150 . Керував розробкою МіГ - 25 , МіГ - 110 . Похований у Москві на Троєкуровському кладовищі . Нагороди та премії Сталінська премія другого ступеня — за створення нового літакового агрегату Сталінська премія першого ступеня — за створення літака Міг - 17 Сталінська премія Герой Соціалістичної Працілипня орден Леніналипня Ленінська премія орден « За заслуги перед Вітчизною » III ступенягрудня медалі . Примітки Посилання Жизнь как миг / / Красная звезда : газета . — — октября . Интервьюгода Объявлены лауреаты премии « Национальный олимп » Радянські авіаконструктори Випускники Московського авіаційного інституту Герої Соціалістичної Праці Доктори технічних наук Заслужені діячі науки РРФСР Кавалери ордена Червоної Зірки Нагороджені медаллю « За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » Нагороджені медаллю « За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » Поховані на Троєкурівському цвинтарі