Алотрансплантація
Алотрансплантація (від грец. allotransplantatio; алло + трансплантація; син. алогенна трансплантація, гетерологічна трансплантація) — пересадка органів і тканин від іншої особини того ж біологічного виду (в медицині — від людини). «Алло» — (грец. Allos інший) — складова частина складних слів, що означає «інший», «відмінний», «змінений». Трансплантація і пересадка означають одне і те ж, хоча термін пересадка частіше використовується для позначення перенесення шкіри. Більшість людських тканин і органів є алотрансплантатами.

Алотрансплантація, або гетерологічна трансплантація — пересадка, при якій донором трансплантата є генетично і імунологічно інший людський організм.

Цей вид трансплантації контрастує з аутотрансплантацією (пересадка з однієї частини тіла до іншої в одній особі), ізотрансплантаціяєю (трансплантація між двома генетично ідентичними особами одного і того ж виду) та ксенотрансплантацією (від інших видів).

Імунна відповідь на алотрансплантат або ксенотрансплантат називається відторгненням. Алогенна трансплантація кісткового мозку може призвести до імунної атаки, яка називається хворобою «трансплантат проти господаря».

Види алотрансплантації 
Виділяють:

 близькоспоріднену алотрансплантацію (донором трансплантата є близький генетичний родич, першої лінії спорідненості);
 алотрансплантацю від далеких родичів (донор є далеким генетичним родичем, другої або третьої лінії споріднення);
 нерідну алотрансплантацію (донором є чужа людина, яка взагалі не знаходиться в генетичній спорідненості з реципієнтом).

На сьогоднішній день алотрансплантація — переважаючий вид виконуваних трансплантацій нирок, печінки, серця і легенів, і більше половини виконуваних трансплантацій кісткового мозку. Пояснюється це тим, що далеко не у всіх пацієнтів, які є кандидатами на трансплантацію, є однояйцеві близнята, які згідні на експлантацію нирки або на донорство кісткового мозку, а техніка терапевтичного клонування органів і тканин знаходиться поки в зародковому стані.

Трансплантати органів і тканин 
Різноманітні органи та тканини можуть бути використані для аллотрансплантації, у тому числі можуть бути проведені:

 Пересадка передньої хрестоподібної зв'язки
 Заміна меніска
 Реконструкція після перенесеної онкології або травми
 Трансплантація шкіри
 Трансплантація рогівки
 Пересадка серця
 Трансплантація легенів
 Трансплантація кишечника (ізольована дрібна, кишкова та печінкова, мультивісцеральна)
 Пересадка печінки
 Трансплантація нирок
 Трансплантація підшлункової залози
 Трансплантація кісткового мозку

Ризики 
Як і при багатьох операціях, алотрансплантація також має деякі побічні ефекти. Обмежуючим фактором в тканинній аллотрансплантації для реконструктивної хірургії є побічні ефекти імуносупресії (порушення обміну речовин, злоякісні новоутворення, опортуністичні інфекції), яка є переважаючою проблемою. Також не можна забувати, що ризик передачі інфекції дуже високий.

Сучасний стан технологій аллотрансплантації органів не дозволяє здійснювати пересадку органів від довільного донора реципієнту. І малоймовірно, що це стане можливим коли-небудь в майбутньому, в зв'язку з тим, що так влаштована імунна система людини. Надії трансплантологів світу сьогодні пов'язані не з удосконаленням технологій аллотрансплантації, а з розвитком техніки терапевтичного клонування органів, що в перспективі має дозволити виробляти стовідсотково гомологічні трансплантації всім пацієнтам.

Для успішної аллотрансплантації органу, необхідно, щоб був збіг реципієнта і донора по так званим антигенам головного комплекса тканинної сумісності (MHC), або, в крайнбому разі, збіг хоча б по п'яти з шести основних антигенів MHC. Розбіжність за двома антигенами MHC не виключає можливість трансплантації в принципі, але сильно підвищує ймовірність відторгнення трансплантата. Розбіжність за трьома і більше антигенами MHC виключає саму можливість трансплантації від даного донора даному реципієнту.

Для аллотрансплантації, навіть при наявності ідеально сумісного (збіглися шість з шести антигенів MHC) і близькоспорідненого донора, також потрібна висока ступінь імуносупресії (пригнічення імунної системи) організму реципієнта, з тим, щоб придушити можливе відторгнення трансплантата і забезпечити його приживлюваність. В разі неповного збігу по МНС або при неспорідненій трансплантації вимоги до рівня імуносупресії стають ще вищими.

Примітки

Посилання 
 Алотрансплантат  // ВУЕ

Трансплантологія
Алотрансплантація ( від грец . allotransplantatio ; алло + трансплантація ; син . алогенна трансплантація , гетерологічна трансплантація ) — пересадка органів і тканин від іншої особини того ж біологічного виду ( в медицині — від людини ) . « Алло » — ( грец . Allos інший ) — складова частина складних слів , що означає « інший » , « відмінний » , « змінений » . Трансплантація і пересадка означають одне і те ж , хоча термін пересадка частіше використовується для позначення перенесення шкіри . Більшість людських тканин і органів є алотрансплантатами . Алотрансплантація , або гетерологічна трансплантація — пересадка , при якій донором трансплантата є генетично і імунологічно інший людський організм . Цей вид трансплантації контрастує з аутотрансплантацією ( пересадка з однієї частини тіла до іншої в одній особі ) , ізотрансплантаціяєю ( трансплантація між двома генетично ідентичними особами одного і того ж виду ) та ксенотрансплантацією ( від інших видів ) . Імунна відповідь на алотрансплантат або ксенотрансплантат називається відторгненням . Алогенна трансплантація кісткового мозку може призвести до імунної атаки , яка називається хворобою « трансплантат проти господаря » . Види алотрансплантації Виділяють : близькоспоріднену алотрансплантацію ( донором трансплантата є близький генетичний родич , першої лінії спорідненості ) ; алотрансплантацю від далеких родичів ( донор є далеким генетичним родичем , другої або третьої лінії споріднення ) ; нерідну алотрансплантацію ( донором є чужа людина , яка взагалі не знаходиться в генетичній спорідненості з реципієнтом ) . На сьогоднішній день алотрансплантація — переважаючий вид виконуваних трансплантацій нирок , печінки , серця і легенів , і більше половини виконуваних трансплантацій кісткового мозку . Пояснюється це тим , що далеко не у всіх пацієнтів , які є кандидатами на трансплантацію , є однояйцеві близнята , які згідні на експлантацію нирки або на донорство кісткового мозку , а техніка терапевтичного клонування органів і тканин знаходиться поки в зародковому стані . Трансплантати органів і тканин Різноманітні органи та тканини можуть бути використані для аллотрансплантації , у тому числі можуть бути проведені : Пересадка передньої хрестоподібної зв'язки Заміна меніска Реконструкція після перенесеної онкології або травми Трансплантація шкіри Трансплантація рогівки Пересадка серця Трансплантація легенів Трансплантація кишечника ( ізольована дрібна , кишкова та печінкова , мультивісцеральна ) Пересадка печінки Трансплантація нирок Трансплантація підшлункової залози Трансплантація кісткового мозку Ризики Як і при багатьох операціях , алотрансплантація також має деякі побічні ефекти . Обмежуючим фактором в тканинній аллотрансплантації для реконструктивної хірургії є побічні ефекти імуносупресії ( порушення обміну речовин , злоякісні новоутворення , опортуністичні інфекції ) , яка є переважаючою проблемою . Також не можна забувати , що ризик передачі інфекції дуже високий . Сучасний стан технологій аллотрансплантації органів не дозволяє здійснювати пересадку органів від довільного донора реципієнту . І малоймовірно , що це стане можливим коли-небудь в майбутньому , в зв'язку з тим , що так влаштована імунна система людини . Надії трансплантологів світу сьогодні пов'язані не з удосконаленням технологій аллотрансплантації , а з розвитком техніки терапевтичного клонування органів , що в перспективі має дозволити виробляти стовідсотково гомологічні трансплантації всім пацієнтам . Для успішної аллотрансплантації органу , необхідно , щоб був збіг реципієнта і донора по так званим антигенам головного комплекса тканинної сумісності ( MHC ) , або , в крайнбому разі , збіг хоча б по п'яти з шести основних антигенів MHC . Розбіжність за двома антигенами MHC не виключає можливість трансплантації в принципі , але сильно підвищує ймовірність відторгнення трансплантата . Розбіжність за трьома і більше антигенами MHC виключає саму можливість трансплантації від даного донора даному реципієнту . Для аллотрансплантації , навіть при наявності ідеально сумісного ( збіглися шість з шести антигенів MHC ) і близькоспорідненого донора , також потрібна висока ступінь імуносупресії ( пригнічення імунної системи ) організму реципієнта , з тим , щоб придушити можливе відторгнення трансплантата і забезпечити його приживлюваність . В разі неповного збігу по МНС або при неспорідненій трансплантації вимоги до рівня імуносупресії стають ще вищими . Примітки Посилання Алотрансплантат / / ВУЕ Трансплантологія