Ое но Масафуса
Ое но Масафуса (1041 — 7 грудня 1111) — середньовічний японський вчений, поет, письменник, викладач періоду Хейан.

Життєпис 
Походив зі знатного роду Ое, що вів родовід від імператора Хейдзея. Його предки переважно були відомими вченими й літераторами (Ое но Масахіра, Ое но Отондо тощо). Син Ое но Наріхіра. голови Дайгаку-рьо (управління освіти — на кшталт університету). Народився Масафуса 1041 року. З дитинства виявив усілякі таланти, навчившись у 4 роки читати, у 8 років почав вивчати історичні праці, в 11 років — складати вірші. 1055 року здобув науковий ступінь з історії, 1156 року успішно захистив тайсаку (на кшталт дисертації) з літератури.

1160 року обіймав посади четвертого помічника (дзібу-сьо-сьо) міністра цивільного управління, потім молодшого секретаря міністерства церемоній (сікібу-но содзьо). Крім того, отримав молодший п'ятий ранг. Надалі збирався піти з державної служби, але зрештою його умовили залишитися. 1167 року призначається наставником спадкоємця трону Такахіто, який у 1168 році стає імператором Ґо-Сандзьо. Протягом усього правління останнього залишався його важливим порадником. Того ж року призначається хранителем до імператорського архіву (куродо-докоро). 1169 року отримує молодший четвертий ранг, послідовно стає головним архіваріусом, старшим офіцером лівої зовнішньої палацової гвардії, другим помічником (усьобеном) Правого головного ревізора. Того ж року призначено також наставником спадкоємця трону принца Садахіто.

Після смерті імператора Ґо-Сандзьо 1073 року, новим імператором став учень Масафуси — Садахіто під ім'ям Сіракава. За нього продовжив працювати в куродо-докоро. Водночас стає наставником спадкоємця трону принца Дзендзі. 1083 року призначено Лівим головним ревізором, а 1086 року Ое но Масафуса отримав молодший третій ранг.

Після зречення імператора Сіракаваи й сходження на трон принца Дзедзі під ім'ям Хорікава зберіг своє становище. 1088 року йому надано старший третій ранг йпосаду асоційовано державного радника, 1094 року — молодший другий ранг і посаду середнього державного радника. 1097 року стає тимчасовим головою Дадзайфу, 1098 року — постійним. 1102 року йде у відставку з посади голови Дадзайфу. 1106 року йде з державної служби, отримавши посади почесного середнього державного радника. Помер 1111 року.

Творчість 
Складав твори у віршах та прозі. Однією з важливіших праць стала збірка «Гоке-сідай», що стосувалася придворного церемоніалу. Натепер є важливим історичним джерелом періоду Хейан. Іншими важливими працями є «Хонтьо сінсей ден» («Життєпис святих і безсмертних нашої країни»), «Кобікі» («Нариси проти лисиччиних чар»), «Годансьо» («Нариси та роздуми О»). Іншими відомими творами є «Каірасікі», «Бонен-кі» (автобіографія), «Гьото токуган монсю»,  «Ракуйо денґакукі», «Дзоку хонтьо одзьо-ден», «Роей готю» (коментар до поетичної збірки «Вакан роей-сю»). Також Ое но Масафуса уславився в жанрі коротких дидактичних оповідань (сецува).

Крім того, Масафуса був талановитим поетом і брав участь в укладанні багатьох поетичних збірок, зокрема «Госю і-сю», «Хонтю Мудайсі» (в стилі кансі), «Гонсюй вака-сю», «Сіка вака-сю», «Хякунін іс-сю», «Хорікава-ін-но онтокі хяку-сю вака» (вака). Склав власну збірку віршів-кансі — «Юйдзокі».

Джерела 
 Sato, Hiroaki (1995). Legends of the Samurai. Overlook Duckworth. pp. 105—106. ISBN 9781590207307.
 Peter McMillan, One hundred poets, one poem each: a translation of the Ogura Hyakunin Isshu, Columbia University Press, New York, 2008, (ISBN 9780231143981).

Японські письменники
Поети Японії
Японські історики
Рід Ое
Ое но Масафуса — грудня — середньовічний японський вчений , поет , письменник , викладач періоду Хейан . Життєпис Походив зі знатного роду Ое , що вів родовід від імператора Хейдзея . Його предки переважно були відомими вченими й літераторами ( Ое но Масахіра , Ое но Отондо тощо ) . Син Ое но Наріхіра . голови Дайгаку - рьо ( управління освіти — на кшталт університету ) . Народився Масафусароку . З дитинства виявив усілякі таланти , навчившись уроки читати , уроків почав вивчати історичні праці , вроків — складати вірші . року здобув науковий ступінь з історії , року успішно захистив тайсаку ( на кшталт дисертації ) з літератури . 1160 року обіймав посади четвертого помічника ( дзібу - сьо - сьо ) міністра цивільного управління , потім молодшого секретаря міністерства церемоній ( сікібу - но содзьо ) . Крім того , отримав молодший п'ятий ранг . Надалі збирався піти з державної служби , але зрештою його умовили залишитися . року призначається наставником спадкоємця трону Такахіто , який уроці стає імператором Ґо - Сандзьо . Протягом усього правління останнього залишався його важливим порадником . Того ж року призначається хранителем до імператорського архіву ( куродо - докоро ) . року отримує молодший четвертий ранг , послідовно стає головним архіваріусом , старшим офіцером лівої зовнішньої палацової гвардії , другим помічником ( усьобеном ) Правого головного ревізора . Того ж року призначено також наставником спадкоємця трону принца Садахіто . Після смерті імператора Ґо - Сандзьороку , новим імператором став учень Масафуси — Садахіто під ім'ям Сіракава . За нього продовжив працювати в куродо - докоро . Водночас стає наставником спадкоємця трону принца Дзендзі . року призначено Лівим головним ревізором , ароку Ое но Масафуса отримав молодший третій ранг . Після зречення імператора Сіракаваи й сходження на трон принца Дзедзі під ім'ям Хорікава зберіг своє становище . року йому надано старший третій ранг йпосаду асоційовано державного радника , року — молодший другий ранг і посаду середнього державного радника . року стає тимчасовим головою Дадзайфу , року — постійним . року йде у відставку з посади голови Дадзайфу . року йде з державної служби , отримавши посади почесного середнього державного радника . Померроку . Творчість Складав твори у віршах та прозі . Однією з важливіших праць стала збірка « Гоке - сідай » , що стосувалася придворного церемоніалу . Натепер є важливим історичним джерелом періоду Хейан . Іншими важливими працями є « Хонтьо сінсей ден » ( « Життєпис святих і безсмертних нашої країни » ) , « Кобікі » ( « Нариси проти лисиччиних чар » ) , « Годансьо » ( « Нариси та роздуми О » ) . Іншими відомими творами є « Каірасікі » , « Бонен- кі » ( автобіографія ) , « Гьото токуган монсю » , « Ракуйо денґакукі » , « Дзоку хонтьо одзьо - ден » , « Роей готю » ( коментар до поетичної збірки « Вакан роей - сю » ) . Також Ое но Масафуса уславився в жанрі коротких дидактичних оповідань ( сецува ) . Крім того , Масафуса був талановитим поетом і брав участь в укладанні багатьох поетичних збірок , зокрема « Госю і - сю » , « Хонтю Мудайсі » ( в стилі кансі ) , « Гонсюй вака - сю » , « Сіка вака - сю » , « Хякунін іс -сю » , « Хорікава-ін - но онтокі хяку - сю вака » ( вака ) . Склав власну збірку віршів - кансі — « Юйдзокі » . Джерела Sato , Hiroaki Legends of the Samurai . Overlook Duckworth . pp . 106 . ISBN Peter McMillan , One hundred poets , one poem each : a translation of the Ogura Hyakunin Isshu , Columbia University Press , New York , ( ISBN Японські письменники Поети Японії Японські історики Рід Ое