Олівер Гарді
{{Кінематографіст
|ім'я                = Олівер Гарді
|оригінал імені      = Oliver Hardy
|зображення          = Laurel & Hardy in Flying Deuces 1 edited.png
|ширина              = 
|підпис              =  Харді (праворуч) і Лорел у фільмі «Літаюча парочка» 1939 року 
|ім'я при народженні = Норвелл ГардіNorvell Hardy
|дата народження     = 18.01.1892
|місце народження    = Гарлем, Джорджія, США
|дата смерті         = 7.08.1957
|місце смерті        = Голлівуд, Лос-Анджелес, Каліфорнія, США
|поховання           = 
|професія            = кіноактор
|громадянство        = США
|національність      = 
|релігія             = 
|роки активності     = 1914—1951
|напрям              = 
|член у              =
|нагороди            = 
|imdb_id             = 
|сайт                = 
}}

О́лівер Га́рді (англ. Oliver Hardy, , Гарлем, Джорджія, США — , Голлівуд, Лос-Анджелес, Каліфорнія, США) — американський комедійний актор, що став відомим завдяки комічному дуету Лорел і Гарді, в якому він виступав більше 30 років.

 Біографія 

 Юні роки 
Норвел Гарді з'явився на світ 18 січня 1892 року в невеликому місті Гарлем в штаті Джорджія. Його батько, Олівер Харві, був ветераном Громадянської війни в США, учасником битви при Ентітеме, а мати, Емілі Норвел, була представницею найстарішої сім'ї в штаті, а серед її предків був капітан Г'ю Норвел, який брав участь ще в колоніальних війнах в XVIII столітті. Норвел був наймолодшим з п'яти дітей в родині, а менш ніж через рік після його народження, голова сімейства помер.
 
Смерть батька все ж не залишила сім'ю без засобів для існування, так як їх мати була успішною власницею готелю. Будучи ще хлопчиськом, Норвел був відправлений у військову академію в сусіднє місто Мілледжвіль, де пробув до 13 років. У 1905 році він вступив до методистського коледжу в місто Янг-Гарріс на півночі Джорджії, де здобув середню освіту. Інтересу до отримання знань він не відчував, зате з юних років захоплювався музикою і театром. Його мати підтримувала захоплення сина і відправила смна в школу-інтернат в Атланту вивчати спів і музику. Але Норвел часто пропускав заняття і в підсумку втік зі школи та приєднався до мандрівної театральної групи. Десь в 1910 році, на знак поваги до батька, Норвел додав до свого імені ім'я Олівер, і став називатися Олівером Норвелом Гарві, а згодом і зовсім став використовувати ім'я батька як власне.

Після недовгої участі в театральній групі Олівер повернувся в Мілледжвіль, де влаштувався на роботу у кінотеатр, що недавно відкрився, в якому поєднував обов'язки кіномеханіка, білетера, менеджера і двірника. Незабаром він став одержимий кіноіндустрією і вирішив, що може набагато краще зіграти в кіно, ніж це роблять побачені ним актори. За порадою друга 1913 року він переїхав до міста Джексонвілл в штат Флорида, де став в нічний час співати у водевілях, у кабаре і нічних клубах, а вдень проводив час на місцевій кіностудії «Lubin Studios». Там він познайомився з піаністкою Маделін Салошін, яка в 1913 році стала його першою дружиною.

 Початок кар'єри 
Його кінодебют відбувся рік потому на цій же студії в комедійному німому фільмі «Перехитрити тата», де він значився під ім'ям О. Н. Харді. Тільки в 1914 році Гарді з'явився майже в 40 кінокартинах. Через свій високий зріст і велику вагу йому дістававлося лише обмежене коло ролей. Найбільш часто він грав товстунів або лиходіїв в комедійних фільмах, де його великі габарити лише доповнювали його образи. Після не менш плідного 1915 року Гарді переїхав до Нью-Йорка, де став зніматися на кіностудіях «Pathé», «Casino» і «Edison Studios».

Після повернення в Джексонвілл Гарді вже не повернувся на «Lubin», а став співпрацювати зі студіями «Vim» і «King Bee studios». Там він часто знімався разом з Чарлі Чапліном, при цьому багато в чому наслідуючи коміка Еріка Кемпбелла, з яким Чаплін співпрацював роком раніше. Після переїзду в Лос-Анджелес в 1917 році Олівер Гарді став працювати відразу на декількох незалежних голлівудських студіях. У тому ж році він знявся в комедії Брончо Біллі Андерсона «Пес-талісман», де його колегою по екрану вперше став Стен Лорел. Все ж їх знаменитий дует утворився пізніше, а після 1917 вони не знімалися разом декілька років.

З 1918 по 1923 рік Гарді працював на кіностудії «Vitagraph», де також грав комедійні ролі товстунів в компанії з актором Ларрі Симонном. У 1919 році він розійшовся зі своєю дружиною, а в 1920 році було оформлено офіційне розлучення, нібито через невірність Гарді. Вже через рік він знову пов'язав себе узами шлюбу з акторкою Міртл Рівз.

 Лорел і Гарді 
У 1925 році він знову зустрівся зі Стеном Лорелом на кіностудії «Hal Roach Studios», де той був режисером фільму «Так, так, Нанетт!», і де Гарді, в свою чергу, виконав одну з ролей. Їх тісна співпраця почалася в 1927 році зі зйомок у фільмах «Качиний суп» і «Слизькі дружини». Режисер студії «Hal Roach Studios» Лео Маккері зауважив великий інтерес аудиторії до спільних робіт Гарді і Лорела і надалі став навмисне знімати їх разом, що в результаті до кінця того ж року призвело до появи дуету під назвою Лорел і Гарді, який став, можливо, одним з найвідоміших комічних дуетів в історії кіно.

Слідом за цим послідувало безліч нових спільних комедій, серед яких «Рано в ліжко» (1928), «Прибуткова справа» (1929), «Ідеальний день» (1929), «Ще одна хороша плутанина» (1930), «Будь більше!» (1931), «Вкрадені коштовності» (1931) і безліч інших кінокомедій. Їх перша комедія, знята в кольорі, вийшла на екрани в 1930 році і називалася «Пісня шахрая», а рік по тому вони вперше з'явилися в повнометражному фільмі «Пробачте нас», хоча аж до 1935 року продовжували з'являтися і в короткометражках. Їх найвищим досягненням стала комедія «Музична скринька», яка в 1932 році принесла Лорел і Гарді премію «Оскар» в новій номінації «Кращий короткометражний комедійний фільм».

Незважаючи на такий творчий успіх, в особистому житті Олівера Гарді було не все гаразд. Його дружина Міртл Рівз стала жертвою алкоголізму, через що в 1937 році їх пара розпалася. Після переукладання контракту з Голом Роучем Лорел і Гарді опинилися на студії «General Services Studio», де в 1939 році з'явилися разом в успішній комедії «Літаюча парочка». На зйомках цієї картини Олівер Гарді познайомився зі сценаристкою Вірджинією Люсіль Джонс, яка рік потому стала його дружиною, і вони прожили в щасливому шлюбі 17 років.

Зі вступом США в Другу світову війну в грудні 1941 року в країні з'являється організація «USO», яка стала займатися організацією розважальних програм і концертів для військовослужбовців союзних військ. Основними артистами там були знамениті американські зірки, в тому числі і Лорел з Гарді. Вони виступали перед солдатами з різними комічними номерами, в більшості своїй у Великій Британії.

 Спад популярності 
У той же час вони остаточно покинули студію Гола Роуча і стали зніматися в таких великих кінокомпаніях, як «20th Century Fox» і «MGM». Незважаючи на більший комерційний успіх цих фільмів, їхня художня особливість залишала бажати кращого, що в підсумку призвело до спаду їх популярності. До кінця 1940-х років вони майже зовсім перестали з'являтися на великому екрані, а в 1947 у вирушили в гастрольний шеститижневий тур по  Великій Британії. Через великий успіх, який супроводжував їх під час усіх виступів, їх тур розтягнувся на кілька років, включивши в себе країни  Скандинавії,  Бельгію і  Францію, а потім знову Велику Британію.

В 1949 році друг Олівера Гарді, також знаменитий актор Джон Вейн, переконав його повернутися на великий екран, запросивши його у фільм «Боєць з Кентуккі», де він сам грав головну роль. Рік по тому, вже за наполяганням  Френка Капри, Олівер Гарді знявся в невеликій ролі в його фільмі «Прагнучи високо» з  Бінгом Кросбі в головній ролі.

В 1951 році Лорел і Гарді в останній раз з'явилися разом на великому екрані в спільній французько-італійської комедії «Атол К» (в американському прокаті — «Утопія»), яка за багатьма пунктами поступалася їх колишнім спільним проектам і не принесла їм великого успіху. В 1955 році вони уклали контракт з Голом Роучем на зйомки телевізійного комедійного шоу, але через інсульт Лорела, після якого він довго не міг оговтатися, і проблем зі здоров'ям самого Гарді цей проект так і не був реалізований.

 Останні роки 
Після серцевого нападу, який Олівер Гарді переніс в травні 1954 року, він став гранично чітко стежити за своїм здоров'ям. За наступні декілька місяців він скинув майже 70 кг ваги, ставши при цьому зовсім іншою людиною, в якій важко було впізнати колишнього товстуна Олівера Гарді. У своїх листах до Лорел він повідомляв йому про те, що, можливо, хворий  раком, що, швидше за все, і стало причиною великої втрати ваги.

У вересні того ж року у Гарді трапився інсульт, в результаті якого він протягом кількох місяців не міг розмовляти. Весь цей час поруч з ним була його дружина Вірджинія, яка постійно про нього піклувалася. На початку серпня 1957 року актор переніс ще два інсульта, після чого впав у  кому, з якої так і не вийшов. Олівер Гарді помер 7 серпня 1957 року у віці 65 років.

Він був похований на меморіальному кладовищі в  Північному Голлівуді. Його внесок в кінематограф був відзначений зіркою на  Голлівудській алеї слави.

 Факти 
 Олівер Гарді знявся більш ніж в 400 фільмах.
 Його улюбленим заняттям була гра в гольф, якої він навчився у Ларрі Симона.
 Після його смерті Стен Лорел дав клятву більше ніколи не зніматися, яку, незважаючи на численні пропозиції режисерів, виконав.
 Лорел і Гарді були включені журналом  «Entertainment Weekly» '' в список 45 найбільших кінозірок всіх часів.
 На честь Олівера Гарді названий астероїд (2866) Гарді.
 Персонаж Олівера Гарді у виконанні Джона Фокса з'являється в біографічному фільмі «Герлоу» в 1965 році.
 У 1967 році Харді був зображений на  обкладинці альбому The Beatles «Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band».
 У  Італії Олівера Гарді озвучував відомий комік  Альберто Сордо.
 Бен Кортман, вампір з роману Річарда Матесона «Я — Легенда», на думку головного героя роману Роберта Невіла, був двійником Олівера Гарді.
 Олівер Гарді був масоном, членом  ложі «Соломон» № 20 в Джексонвіллі, у Флориді.

Примітки

Див. також

Література

Посилання 
 Офіційний сайт Лорела і Гарді 
 Сайт популярного комічного дуета 

Коміки США
Масони США
Померли від інсульту
Актори США
Уродженці Джорджії
Померли в Голлівуді
Шотландці США
{ { Кінематографіст | ім'я = Олівер Гарді | оригінал імені = Oliver Hardy | зображення = Laurel & Hardy in Flying Deucesedited.png | ширина = | підпис = Харді ( праворуч ) і Лорел у фільмі « Літаюча парочка » року | ім'я при народженні = Норвелл ГардіNorvell Hardy | дата народження = 01 . 1892 | місце народження = Гарлем , Джорджія , США | дата смерті = 08 . 1957 | місце смерті = Голлівуд , Лос - Анджелес , Каліфорнія , США | поховання = |професія = кіноактор | громадянство = США | національність = | релігія = |роки активності = 1951 | напрям = | член у = | нагороди = | imdb_id = | сайт = }} О́лівер Га́рді ( англ . Oliver Hardy , , Гарлем , Джорджія , США — , Голлівуд , Лос - Анджелес , Каліфорнія , США ) — американський комедійний актор , що став відомим завдяки комічному дуету Лорел і Гарді , в якому він виступав більшероків . Біографія Юні роки Норвел Гарді з'явився на світсічняроку в невеликому місті Гарлем в штаті Джорджія . Його батько , Олівер Харві , був ветераном Громадянської війни в США , учасником битви при Ентітеме , а мати , Емілі Норвел , була представницею найстарішої сім'ї в штаті , а серед її предків був капітан Г'ю Норвел , який брав участь ще в колоніальних війнах в XVIII столітті . Норвел був наймолодшим з п'яти дітей в родині , а менш ніж через рік після його народження , голова сімейства помер . Смерть батька все ж не залишила сім'ю без засобів для існування , так як їх мати була успішною власницею готелю . Будучи ще хлопчиськом , Норвел був відправлений у військову академію в сусіднє місто Мілледжвіль , де пробув дороків . Уроці він вступив до методистського коледжу в місто Янг-Гарріс на півночі Джорджії , де здобув середню освіту . Інтересу до отримання знань він не відчував , зате з юних років захоплювався музикою і театром . Його мати підтримувала захоплення сина і відправила смна в школу - інтернат в Атланту вивчати спів і музику . Але Норвел часто пропускав заняття і в підсумку втік зі школи та приєднався до мандрівної театральної групи . Десь вроці , на знак поваги до батька , Норвел додав до свого імені ім'я Олівер , і став називатися Олівером Норвелом Гарві , а згодом і зовсім став використовувати ім'я батька як власне . Після недовгої участі в театральній групі Олівер повернувся в Мілледжвіль , де влаштувався на роботу у кінотеатр , що недавно відкрився , в якому поєднував обов'язки кіномеханіка , білетера , менеджера і двірника . Незабаром він став одержимий кіноіндустрією і вирішив , що може набагато краще зіграти в кіно , ніж це роблять побачені ним актори . За порадою другароку він переїхав до міста Джексонвілл в штат Флорида , де став в нічний час співати у водевілях , у кабаре і нічних клубах , а вдень проводив час на місцевій кіностудії « Lubin Studios » . Там він познайомився з піаністкою Маделін Салошін , яка вроці стала його першою дружиною . Початок кар'єри Його кінодебют відбувся рік потому на цій же студії в комедійному німому фільмі « Перехитрити тата » , де він значився під ім'ям О . Н . Харді . Тільки вроці Гарді з'явився майже вкінокартинах . Через свій високий зріст і велику вагу йому дістававлося лише обмежене коло ролей . Найбільш часто він грав товстунів або лиходіїв в комедійних фільмах , де його великі габарити лише доповнювали його образи . Після не менш плідногороку Гарді переїхав до Нью-Йорка , де став зніматися на кіностудіях « Pathé » , « Casino » і « Edison Studios » . Після повернення в Джексонвілл Гарді вже не повернувся на « Lubin » , а став співпрацювати зі студіями « Vim » і « King Bee studios » . Там він часто знімався разом з Чарлі Чапліном , при цьому багато в чому наслідуючи коміка Еріка Кемпбелла , з яким Чаплін співпрацював роком раніше . Після переїзду в Лос - Анджелес вроці Олівер Гарді став працювати відразу на декількох незалежних голлівудських студіях . У тому ж році він знявся в комедії Брончо Біллі Андерсона « Пес - талісман » , де його колегою по екрану вперше став Стен Лорел . Все ж їх знаменитий дует утворився пізніше , а післявони не знімалися разом декілька років . Зпорік Гарді працював на кіностудії « Vitagraph » , де також грав комедійні ролі товстунів в компанії з актором Ларрі Симонном . Уроці він розійшовся зі своєю дружиною , а вроці було оформлено офіційне розлучення , нібито через невірність Гарді . Вже через рік він знову пов'язав себе узами шлюбу з акторкою Міртл Рівз . Лорел і Гарді Уроці він знову зустрівся зі Стеном Лорелом на кіностудії « Hal Roach Studios » , де той був режисером фільму « Так , так , Нанетт ! » , і де Гарді , в свою чергу , виконав одну з ролей . Їх тісна співпраця почалася вроці зі зйомок у фільмах « Качиний суп » і « Слизькі дружини » . Режисер студії « Hal Roach Studios » Лео Маккері зауважив великий інтерес аудиторії до спільних робіт Гарді і Лорела і надалі став навмисне знімати їх разом , що в результаті до кінця того ж року призвело до появи дуету під назвою Лорел і Гарді , який став , можливо , одним з найвідоміших комічних дуетів в історії кіно . Слідом за цим послідувало безліч нових спільних комедій , серед яких « Рано в ліжко » « Прибуткова справа » « Ідеальний день » « Ще одна хороша плутанина » « Будь більше ! » « Вкрадені коштовності » і безліч інших кінокомедій . Їх перша комедія , знята в кольорі , вийшла на екрани вроці і називалася « Пісня шахрая » , а рік по тому вони вперше з'явилися в повнометражному фільмі « Пробачте нас » , хоча аж дороку продовжували з'являтися і в короткометражках . Їх найвищим досягненням стала комедія « Музична скринька » , яка вроці принесла Лорел і Гарді премію « Оскар » в новій номінації « Кращий короткометражний комедійний фільм » . Незважаючи на такий творчий успіх , в особистому житті Олівера Гарді було не все гаразд . Його дружина Міртл Рівз стала жертвою алкоголізму , через що вроці їх пара розпалася . Після переукладання контракту з Голом Роучем Лорел і Гарді опинилися на студії « General Services Studio » , де вроці з'явилися разом в успішній комедії « Літаюча парочка » . На зйомках цієї картини Олівер Гарді познайомився зі сценаристкою Вірджинією Люсіль Джонс , яка рік потому стала його дружиною , і вони прожили в щасливому шлюбіроків . Зі вступом США в Другу світову війну в грудніроку в країні з'являється організація « USO » , яка стала займатися організацією розважальних програм і концертів для військовослужбовців союзних військ . Основними артистами там були знамениті американські зірки , в тому числі і Лорел з Гарді . Вони виступали перед солдатами з різними комічними номерами , в більшості своїй у Великій Британії . Спад популярності У той же час вони остаточно покинули студію Гола Роуча і стали зніматися в таких великих кінокомпаніях , як « 20th Century Fox » і « MGM » . Незважаючи на більший комерційний успіх цих фільмів , їхня художня особливість залишала бажати кращого , що в підсумку призвело до спаду їх популярності . До кінцях років вони майже зовсім перестали з'являтися на великому екрані , а ву вирушили в гастрольний шеститижневий тур по Великій Британії . Через великий успіх , який супроводжував їх під час усіх виступів , їх тур розтягнувся на кілька років , включивши в себе країни Скандинавії , Бельгію і Францію , а потім знову Велику Британію . Вроці друг Олівера Гарді , також знаменитий актор Джон Вейн , переконав його повернутися на великий екран , запросивши його у фільм « Боєць з Кентуккі » , де він сам грав головну роль . Рік по тому , вже за наполяганням Френка Капри , Олівер Гарді знявся в невеликій ролі в його фільмі « Прагнучи високо » з Бінгом Кросбі в головній ролі . Вроці Лорел і Гарді в останній раз з'явилися разом на великому екрані в спільній французько - італійської комедії « Атол К » ( в американському прокаті — « Утопія » ) , яка за багатьма пунктами поступалася їх колишнім спільним проектам і не принесла їм великого успіху . Вроці вони уклали контракт з Голом Роучем на зйомки телевізійного комедійного шоу , але через інсульт Лорела , після якого він довго не міг оговтатися , і проблем зі здоров'ям самого Гарді цей проект так і не був реалізований . Останні роки Після серцевого нападу , який Олівер Гарді переніс в травніроку , він став гранично чітко стежити за своїм здоров'ям . За наступні декілька місяців він скинув майжекг ваги , ставши при цьому зовсім іншою людиною , в якій важко було впізнати колишнього товстуна Олівера Гарді . У своїх листах до Лорел він повідомляв йому про те , що , можливо , хворий раком , що , швидше за все , і стало причиною великої втрати ваги . У вересні того ж року у Гарді трапився інсульт , в результаті якого він протягом кількох місяців не міг розмовляти . Весь цей час поруч з ним була його дружина Вірджинія , яка постійно про нього піклувалася . На початку серпняроку актор переніс ще два інсульта , після чого впав у кому , з якої так і не вийшов . Олівер Гарді померсерпняроку у віціроків . Він був похований на меморіальному кладовищі в Північному Голлівуді . Його внесок в кінематограф був відзначений зіркою на Голлівудській алеї слави . Факти Олівер Гарді знявся більш ніж вфільмах . Його улюбленим заняттям була гра в гольф , якої він навчився у Ларрі Симона . Після його смерті Стен Лорел дав клятву більше ніколи не зніматися , яку , незважаючи на численні пропозиції режисерів , виконав . Лорел і Гарді були включені журналом « Entertainment Weekly » ' ' в списокнайбільших кінозірок всіх часів . На честь Олівера Гарді названий астероїдГарді . Персонаж Олівера Гарді у виконанні Джона Фокса з'являється в біографічному фільмі « Герлоу » вроці . Уроці Харді був зображений на обкладинці альбому The Beatles « Sgt . Pepper's Lonely Hearts Club Band » . У Італії Олівера Гарді озвучував відомий комік Альберто Сордо . Бен Кортман , вампір з роману Річарда Матесона « Я — Легенда » , на думку головного героя роману Роберта Невіла , був двійником Олівера Гарді . Олівер Гарді був масоном , членом ложі « Соломон » № 20 в Джексонвіллі , у Флориді . Примітки Див . також Література Посилання Офіційний сайт Лорела і Гарді Сайт популярного комічного дуета Коміки США Масони США Померли від інсульту Актори США Уродженці Джорджії Померли в Голлівуді Шотландці США