Фране Матошич
Фране Матошич (, 25 листопада 1918, Спліт — 29 жовтня 2007, Спліт) — югославський футболіст, що грав на позиції нападника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

Виступав на позиції форварда за «Хайдук» (Спліт), БСК і «Болонью», тренував «Хайдук», «Спліт» і збірну Тунісу. Найкращий бомбардир в історії «Хайдука», який забив за цей клуб 729 голів в 739 іграх, а також багато років був капітаном цієї команди. Виступав за збірну Югославії і став в її складі срібним призером Олімпійських ігор 1948.

Клубна кар'єра 
Народився 25 листопада 1918 року в Спліті, який у той час входив до складу невизнаної Держави Словенців, Хорватів і Сербів. Вихованець «Хайдука» з рідного міста. Першу гру на дорослому рівні за цей клуб він провів у 16 років, в травні 1935 року проти «Славії» з Сараєво, в цьому матчі він зробив хет-трик, а його команда перемогла з рахунком 10:1 (за іншими даними, 14:0). Найуспішнішим сезоном для нього і його клубу до Другої світової війни став сезон 1936/37, в якому «Хайдук» зайняв друге місце в чемпіонаті Югославії.

Сезон 1938/39 Фране провів у складі белградського БСК, це був час, коли він проходив службу в армії, після її закінчення він повернувся в «Хайдук».

У 1941 році Спліт був окупований фашистською Італією, в той час як на більшій частині території Хорватії встановився профашистський маріонетковий режим Анте Павелича. У Незалежній державі Хорватія проводилась футбольна першість, але «Хайдук» у ній участі не брав, оскільки Спліт не був підконтрольний цій державі. Пропозицію вступити в італійську лігу команда також відхилила. Таким чином сплітський клуб деякий час взагалі не грав в офіційних змаганнях. Багато в чому з цієї причини Фране вирішив прийняти пропозицію італійської «Болоньї», провівши в її складі сезон 1942/43. В тому сезоні команда зайняла 6-е місце в Серії A. Незабаром після того, як він покинув «Болонью», Спліт був звільнений, футбол в місті відродився, і Матошич возз'єднався з рідним клубом. Відома розповідь про те, як Матошич в середині 40-х двічі відхилив пропозицію маршала Тіто про переведення «Хайдука» в Белград і перейменування в «Партизан», після чого команда з такою назвою була створена з нуля.

Після війни Матошич у складі сплітського клубу тричі вигравав чемпіонат Югославії і ще кілька разів ставав його призером. У 1949 році Фране став найкращим бомбардиром чемпіонату Югославії.

Один з найвідоміших матчів за участю Матошича пройшов 29 жовтня 1950 року, це була вирішальна гра чемпіонату проти «Црвени Звезди» в Спліті. Цей матч вважається культовим серед фанатів «Хайдука», також вони ведуть від нього відлік історії клубного фан-руху. Матч проходив вкрай напружено і ряснів грубістю. На останніх хвилинах, коли рахунок був 1:1 (Райко Митич відкрив рахунок за белградцев, Бернард Вукас зрівняв рахунок), сталася сутичка між Фране і Бранко Станковичем: Матошич сфолив на Станковичі, той ударив його по обличчю, і Фране, провівши рукою по обличчю і побачивши кров, вдарив Бранко так, що той на кілька хвилин втратив свідомість. Це був один з найвідоміших інцидентів в історії югославського футболу. Матч в підсумку завершився перемогою «Хайдука»: незабаром після цієї бійки Божо Брокета забив вирішальний гол, який приніс «Хайдуку» чемпіонський титул вперше за багато років. А Матошич за свій вчинок був виключений з Комуністичної партії Югославії. Завершив кар'єру футболіста виступами за команду «Хайдук» (Спліт) у 1956 році.

Виступи за збірну 
8 травня 1938 року Матошич дебютував у збірній Югославії в матчі проти Румунії (1:0). На 25-й хвилині цього матчу він забив свій перший гол у збірній.

У складі збірної був учасником футбольного турніру на Олімпійських іграх 1948 року у Лондоні, де разом з командою здобув «срібло». Втім на поле він так жодного разу і не вийшов, а югослави на тому турнірі без проблем дійшли до фіналу, в якому не змогли впоратися з форвардами шведів Гуннаром Греном і Гуннаром Нордалем.

29 червня 1953 року Фране провів свій останній матч за югославську збірну, проти Угорщини (на той момент Угорська «золота команда» була однією з найсильніших збірних світу), в тому матчі югослави поступилися 2:3, а Фране відзначився голом, що став для нього шостим в 16-ти матчах за збірну, зіграних ним за кар'єру.

Є одним із семи футболістів, які захищали кольори національної збірної до та після Другої світової війни (також Мирослав Брозович, Звонимир Цимерманчич, Франьо Велфл, Бранко Плеше, Срджан Мркушич та Любомир Ловрич).

Кар'єра тренера 
Розпочав тренерську кар'єру відразу ж по завершенні кар'єри гравця, 1956 року, очоливши тренерський штаб клубу «Хайдук» (Спліт), де працював до 1958 року. Також деякий час він був технічним директором і навіть президентом клубу.

У 1959—1961 і 1963—1964 роках Матошич очолював інший місцевий клуб «Спліт», а між двома термінами працював зі збірною Тунісу, зайнявши 3-тє місце на Кубку африканських націй 1962 року.

Помер 29 жовтня 2007 року в Спліті, в річницю свого легендарного матчу з «Црвеною Звездою». Похований на міському кладовищі Ловринац. Наступний після його смерті матч за участю «Хайдука» на знак поваги до Матошича почався з хвилини мовчання.

Титули і досягнення 
Гравець
  Чемпіон Югославії (3):
«Хайдук» (Спліт): 1950, 1952, 1954-1955
  Срібний олімпійський призер: 1948
Тренер
 Бронзовий призер Кубка африканських націй: 1962

Індивідуальні 
 Найкращий бомбардир чемпіонату Югославії: 1948-49
 Нагороджений Орденом Братерства і єдності — державною нагородою СФРЮ — За заслуги перед югославським футболом.

Особисте життя 
Старший брат, Йозо Матошич (1913—1999), також був футболістом і грав за «Хайдук» та збірну Югославії, а після закінчення кар'єри тренував «Спліт» та «Хайдук».

Примітки

Посилання 
 
 
 Дані про гравця в «Енциклопедії футболу».  
 

югославські футболісти
югославські футбольні тренери
Гравці збірної Югославії з футболу
Тренери кубка африканських націй 1962
Футболісти «Хайдука» (Спліт)
Футболісти ОФКа
Футболісти «Болоньї»
Тренери ФК «Хайдук» (Спліт)
Тренери ФК «Спліт»
Тренери збірної Тунісу з футболу
югославські футбольні легіонери
Футбольні легіонери в Хорватії
Футбольні легіонери в Сербії
Футбольні легіонери в Італії
Уродженці Спліта
Фране Матошич ( , листопада Спліт — жовтня Спліт ) — югославський футболіст , що грав на позиції нападника . По завершенні ігрової кар'єри — тренер . Виступав на позиції форварда за « Хайдук » ( Спліт ) , БСК і « Болонью » , тренував « Хайдук » , « Спліт » і збірну Тунісу . Найкращий бомбардир в історії « Хайдука » , який забив за цей клубголів віграх , а також багато років був капітаном цієї команди . Виступав за збірну Югославії і став в її складі срібним призером Олімпійських ігор Клубна кар'єра Народивсялистопадароку в Спліті , який у той час входив до складу невизнаної Держави Словенців , Хорватів і Сербів . Вихованець « Хайдука » з рідного міста . Першу гру на дорослому рівні за цей клуб він провів уроків , в травніроку проти « Славії » з Сараєво , в цьому матчі він зробив хет - трик , а його команда перемогла з рахунком1 ( за іншими даними , 0 ) . Найуспішнішим сезоном для нього і його клубу до Другої світової війни став сезон37 , в якому « Хайдук » зайняв друге місце в чемпіонаті Югославії . Сезон39 Фране провів у складі белградського БСК , це був час , коли він проходив службу в армії , після її закінчення він повернувся в « Хайдук » . Уроці Спліт був окупований фашистською Італією , в той час як на більшій частині території Хорватії встановився профашистський маріонетковий режим Анте Павелича . У Незалежній державі Хорватія проводилась футбольна першість , але « Хайдук » у ній участі не брав , оскільки Спліт не був підконтрольний цій державі . Пропозицію вступити в італійську лігу команда також відхилила . Таким чином сплітський клуб деякий час взагалі не грав в офіційних змаганнях . Багато в чому з цієї причини Фране вирішив прийняти пропозицію італійської « Болоньї » , провівши в її складі сезон43 . В тому сезоні команда зайнялае місце в Серії A . Незабаром після того , як він покинув « Болонью » , Спліт був звільнений , футбол в місті відродився , і Матошич возз'єднався з рідним клубом . Відома розповідь про те , як Матошич в серединіх двічі відхилив пропозицію маршала Тіто про переведення « Хайдука » в Белград і перейменування в « Партизан » , після чого команда з такою назвою була створена з нуля . Після війни Матошич у складі сплітського клубу тричі вигравав чемпіонат Югославії і ще кілька разів ставав його призером . Уроці Фране став найкращим бомбардиром чемпіонату Югославії . Один з найвідоміших матчів за участю Матошича пройшовжовтняроку , це була вирішальна гра чемпіонату проти « Црвени Звезди » в Спліті . Цей матч вважається культовим серед фанатів « Хайдука » , також вони ведуть від нього відлік історії клубного фан - руху . Матч проходив вкрай напружено і ряснів грубістю . На останніх хвилинах , коли рахунок був1 ( Райко Митич відкрив рахунок за белградцев , Бернард Вукас зрівняв рахунок ) , сталася сутичка між Фране і Бранко Станковичем : Матошич сфолив на Станковичі , той ударив його по обличчю , і Фране , провівши рукою по обличчю і побачивши кров , вдарив Бранко так , що той на кілька хвилин втратив свідомість . Це був один з найвідоміших інцидентів в історії югославського футболу . Матч в підсумку завершився перемогою « Хайдука » : незабаром після цієї бійки Божо Брокета забив вирішальний гол , який приніс « Хайдуку » чемпіонський титул вперше за багато років . А Матошич за свій вчинок був виключений з Комуністичної партії Югославії . Завершив кар'єру футболіста виступами за команду « Хайдук » ( Спліт ) уроці . Виступи за збірну 8 травняроку Матошич дебютував у збірній Югославії в матчі проти Румунії0 ) . Най хвилині цього матчу він забив свій перший гол у збірній . У складі збірної був учасником футбольного турніру на Олімпійських іграхроку у Лондоні , де разом з командою здобув « срібло » . Втім на поле він так жодного разу і не вийшов , а югослави на тому турнірі без проблем дійшли до фіналу , в якому не змогли впоратися з форвардами шведів Гуннаром Греном і Гуннаром Нордалем . 29 червняроку Фране провів свій останній матч за югославську збірну , проти Угорщини ( на той момент Угорська « золота команда » була однією з найсильніших збірних світу ) , в тому матчі югослави поступилися3 , а Фране відзначився голом , що став для нього шостим вти матчах за збірну , зіграних ним за кар'єру . Є одним із семи футболістів , які захищали кольори національної збірної до та після Другої світової війни ( також Мирослав Брозович , Звонимир Цимерманчич , Франьо Велфл , Бранко Плеше , Срджан Мркушич та Любомир Ловрич ) . Кар'єра тренера Розпочав тренерську кар'єру відразу ж по завершенні кар'єри гравця , року , очоливши тренерський штаб клубу « Хайдук » ( Спліт ) , де працював дороку . Також деякий час він був технічним директором і навіть президентом клубу . У1961 і1964 роках Матошич очолював інший місцевий клуб « Спліт » , а між двома термінами працював зі збірною Тунісу , зайнявшитє місце на Кубку африканських наційроку . Помержовтняроку в Спліті , в річницю свого легендарного матчу з « Црвеною Звездою » . Похований на міському кладовищі Ловринац . Наступний після його смерті матч за участю « Хайдука » на знак поваги до Матошича почався з хвилини мовчання . Титули і досягнення Гравець Чемпіон Югославії « Хайдук » ( Спліт ) : Срібний олімпійський призер : Тренер Бронзовий призер Кубка африканських націй : Індивідуальні Найкращий бомбардир чемпіонату Югославії : Нагороджений Орденом Братерства і єдності — державною нагородою СФРЮ — За заслуги перед югославським футболом . Особисте життя Старший брат , Йозо Матошич1999 ) , також був футболістом і грав за « Хайдук » та збірну Югославії , а після закінчення кар'єри тренував « Спліт » та « Хайдук » . Примітки Посилання Дані про гравця в « Енциклопедії футболу » . югославські футболісти югославські футбольні тренери Гравці збірної Югославії з футболу Тренери кубка африканських націй Футболісти « Хайдука » ( Спліт ) Футболісти ОФКа Футболісти « Болоньї » Тренери ФК « Хайдук » ( Спліт ) Тренери ФК « Спліт » Тренери збірної Тунісу з футболу югославські футбольні легіонери Футбольні легіонери в Хорватії Футбольні легіонери в Сербії Футбольні легіонери в Італії Уродженці Спліта