Дроб'язко Лев Євгенович
Лев Євгенович Дроб'язко (24 травня 1937, Москва — 11 грудня 2017, Київ) — інженер-будівельник, громадський діяч, історик українсько-єврейського походження, фахівець з історичної топографії Бабиного Яру. Кандидат технічних наук. Фактично перший дослідник мистецтва художника Йосипа Вайсблата.

Життєпис 

Народився в Москві в родині киян Євгена Дроб'язка та Лії Вайсблат. Батько був великим прихильником літературно-художнього об'єднання Лівий фронт (), тому назвав сина на його честь — Леф. Але в метриці записали ім'я хлопчика як Лев. В Москві не жили, того ж року родина повернулася до Києва.

Під час німецько-радянської війни Дроб'язки евакуювалися спочатку до Харкова, а потім до Воткінська, Удмуртія. У 1945 році родина повернулась до Києва.

Після закінчення 10 класу в 1954 році намагався поступити на архітектурний факультет Київського інженерно-будівельного інституту, але пройшов за конкурсом. Працював в «Укргеолстростромпроекті», наступного року знову здавав іспити на архітектурний факультет і знову не поступив, після чого поступив у технікум на промислово-цивільне будівництво. Після закінчення технікуму все ж таки поступив на вечірнє відділення Київського інженерно-будівельного інституту на факультет міського будівництва. На той час женився на Неллі Канторович, молода родина знімала кімнату в квартирі поетеси Риви Балясної.

У 1966 році закінчив інститут, а в 1980 році — аспірантуру. Пройшов шлях від старшого робітника відділу досліджень (1954) до директора державного проектно-дослідного інституту (2000).

Дружив з Віктором Некрасовим.

Помер 12 грудня 2017 року в Києві.

Професійна діяльність 
Автор теорії розрахунку і конструювання принципово нових легких сталевих конструкцій каркасів виробничих будівель.

Автор понад 100 наукових публікацій, в тому числі двох монографій. Автор низки винаходів. Розробки Лева Дроб'язка були відзначені Бронзовою, Срібною і Золотою медалями ВДНГ СРСР.

Громадська діяльність 
Після виходу на пенсію працював в Інституті юдаїки. З 2001 року займався дослідженням історичної топографії Бабиного Яру. Цій темі і спростуванню фальсифікацій історії Бабиного Яру присвятив низку виступів, публікацій у періодичній пресі (Україна, США, Ізраїль, Німеччина та ін.) і в інтернеті, а також збірник статей «Бабин Яр. Що? Де? Коли?» (Київ, 2009). Понад 10 років боровся за встановлення пам'ятних каменів на місці масового розстрілу євреїв в Бабиному Яру, захищав його територію від забудови.

У 2012 році передав у дарунок Художньо-меморіальному музею О. О. Осмьоркіна в Кропивницькому пейзажі: «Ботанічний сад», «Срібний бор» та ліногравюри «Гідра комунізма», «Зорі назустріч», «Весілля», виконані Йосипом Вайсблатом в 1960-х роках.

Родина 
Батько — Дроб'язко Євген Антонович, український перекладач. Дід по батьківській лінії — Дроб'язко Антон Лаврентійович, правознавець, літературознавець. Дядько (брат батька) — Дроб'язко Віталій Антонович, військовий і громадський діяч, сотник Армії УНР, нагороджений Хрестом Симона Петлюри.

Мати — Вайсблат Лія Нухимівна. Дід по материнській лінії — Вайсблат Нухим Янкелевич, один з найвидатніших єврейських богословів (а-рав а-Гаон). Головний рабин Києва (з 1902 р.). Дядьки (брати матері): Вайсблат Володимир Наумович — видавець, перекладач, драматург, літератор, мистецтвозавець; Вайсблат Соломон Наумович — лікар-стоматолог, доктор медичних наук, професор, Заслужений діяч науки УРСР; Вайсблат Йосип Наумович — живописець, графік і скульптор.

Примітки

Джерела

Бібліографія

Посилання 
 
 
 

Уродженці Москви
Померли в Києві
Українські інженери
Українські будівельники
Кандидати технічних наук
Українські громадські діячі
Випускники Київського національного університету будівництва і архітектури
Лев Євгенович Дроб'язкотравня Москва — грудня Київ ) — інженер - будівельник , громадський діяч , історик українсько - єврейського походження , фахівець з історичної топографії Бабиного Яру . Кандидат технічних наук . Фактично перший дослідник мистецтва художника Йосипа Вайсблата . Життєпис Народився в Москві в родині киян Євгена Дроб'язка та Лії Вайсблат . Батько був великим прихильником літературно - художнього об'єднання Лівий фронт ( ) , тому назвав сина на його честь — Леф . Але в метриці записали ім'я хлопчика як Лев . В Москві не жили , того ж року родина повернулася до Києва . Під час німецько - радянської війни Дроб'язки евакуювалися спочатку до Харкова , а потім до Воткінська , Удмуртія . Уроці родина повернулась до Києва . Після закінченнякласу вроці намагався поступити на архітектурний факультет Київського інженерно - будівельного інституту , але пройшов за конкурсом . Працював в « Укргеолстростромпроекті » , наступного року знову здавав іспити на архітектурний факультет і знову не поступив , після чого поступив у технікум на промислово - цивільне будівництво . Після закінчення технікуму все ж таки поступив на вечірнє відділення Київського інженерно - будівельного інституту на факультет міського будівництва . На той час женився на Неллі Канторович , молода родина знімала кімнату в квартирі поетеси Риви Балясної . Уроці закінчив інститут , а вроці — аспірантуру . Пройшов шлях від старшого робітника відділу дослідженьдо директора державного проектно - дослідного інституту Дружив з Віктором Некрасовим . Помергрудняроку в Києві . Професійна діяльність Автор теорії розрахунку і конструювання принципово нових легких сталевих конструкцій каркасів виробничих будівель . Автор понаднаукових публікацій , в тому числі двох монографій . Автор низки винаходів . Розробки Лева Дроб'язка були відзначені Бронзовою , Срібною і Золотою медалями ВДНГ СРСР . Громадська діяльність Після виходу на пенсію працював в Інституті юдаїки . Зроку займався дослідженням історичної топографії Бабиного Яру . Цій темі і спростуванню фальсифікацій історії Бабиного Яру присвятив низку виступів , публікацій у періодичній пресі ( Україна , США , Ізраїль , Німеччина та ін . ) і в інтернеті , а також збірник статей « Бабин Яр . Що ? Де ? Коли ? » ( Київ , Понадроків боровся за встановлення пам'ятних каменів на місці масового розстрілу євреїв в Бабиному Яру , захищав його територію від забудови . Уроці передав у дарунок Художньо - меморіальному музею О . О . Осмьоркіна в Кропивницькому пейзажі : « Ботанічний сад » , « Срібний бор » та ліногравюри « Гідра комунізма » , « Зорі назустріч » , « Весілля » , виконані Йосипом Вайсблатом вх роках . Родина Батько — Дроб'язко Євген Антонович , український перекладач . Дід по батьківській лінії — Дроб'язко Антон Лаврентійович , правознавець , літературознавець . Дядько ( брат батька ) — Дроб'язко Віталій Антонович , військовий і громадський діяч , сотник Армії УНР , нагороджений Хрестом Симона Петлюри . Мати — Вайсблат Лія Нухимівна . Дід по материнській лінії — Вайсблат Нухим Янкелевич , один з найвидатніших єврейських богословів ( а - рав а - Гаон ) . Головний рабин Києва ( зр . ) . Дядьки ( брати матері ) : Вайсблат Володимир Наумович — видавець , перекладач , драматург , літератор , мистецтвозавець ; Вайсблат Соломон Наумович — лікар - стоматолог , доктор медичних наук , професор , Заслужений діяч науки УРСР ; Вайсблат Йосип Наумович — живописець , графік і скульптор . Примітки Джерела Бібліографія Посилання Уродженці Москви Померли в Києві Українські інженери Українські будівельники Кандидати технічних наук Українські громадські діячі Випускники Київського національного університету будівництва і архітектури