Алексіс Аргуельйо
Андрес Алексіс Аргуельйо Бохоркес (; 19 квітня 1952 — 1 липня 2009) — нікарагуанський професійний боксер, згодом — суддя.

Чемпіон світу у напівлегкій вазі за версією WBA (23.11.1974—01.1977), чемпіон світу у другій напівлегкій вазі за версією WBC (28.01.1978—08.1980), чемпіон світу у легкій вазі за версією WBC (20.06.1981—07.1982).

У 1992 році занесений до Міжнародної зали боксерської слави ().

Спортивна кар'єра 
У професійному боксі дебютував 26 жовтня 1968 року, перемігши Ізраеля Медіну.

2 жовтня 1971 року виборов титул чемпіона Нікарагуа у легшій вазі, перемігши Кіда Клея.

16 лютого 1974 року, як претендент, змагався за титул чемпіона світу у напівлегкій вазі за версією WBA, але поступився Ернесто Марселю (Панама).

23 листопада того ж року, як претендент, здійснив другу, цього разу вдалу, спробу завоювання чемпіонського титулу. Перемігши Рубена Олівареса (Мексика), завоював титул чемпіона світу у напівлегкій вазі за версією WBA.

Протягом 1975—1976 років провів чотири вдалих захисти свого титулу у поєдинках проти таких боксерів, як: Леонель Ернандес (Венесуела), Рігоберто Ріаско (Панама), Роял Кобаяші (Японія), Сальвадор Торрес (Мексика).

У 1977 році залишив чемпіонський пояс, перейшовши у другу напівлегку вагу.

28 січня 1978 року переміг Альфредо Ескалера (Пуерто-Рико) і став новим чемпіоном світу у другій напівлегкій вазі за версією WBC.

Протягом 1978—1980 років провів 8 вдалих захистів свого титулу проти таких боксерів, як: Рей Там (Філіппіни), Дієго Алкала (Панама), Артуро Леон (США), Альфредо Ескалера (Пуерто-Рико), Рафаель Лімон (Мексика), Боббі Чекон (США), Рубен Кастільо (США), Роландо Наваррете (Філіппіни).

У 1980 році залишив чемпіонський пояс, перейшовши у легку вагову категорію.

20 червня 1981 року одержав перемогу над Джимом Ваттом (Велика Британія) і став новим чемпіоном світу у легкій вазі за версією WBC.

Протягом 1981—1982 років провів чотири вдалих захисти свого титулу проти таких боксерів, як: Рей Манчіні, Роберто Елізондо, Джеймс Буссем, Енді Ґаніґен (всі — США).

У 1982 році залишив чемпіонський пояс, перейшовши у першу напівсередню вагу. Двічі, у 1982 та 1983 роках, змагався за титул чемпіона світу у першій напівсередній вазі за версією WBA проти Аарона Прайора (США), проте обидва рази невдало.

Примітки

Посилання 
 Профіль спортсмена на «BoxRec.com» . 

Нікарагуанські боксери
Боксери легшої ваги
Боксери напівлегкої ваги
Боксери другої напівлегкої ваги
Боксери легкої ваги
Боксери першої напівсередньої ваги
Чемпіони світу з боксу в напівлегкій вазі
Чемпіони світу з боксу в другій напівлегкій вазі
Чемпіони світу з боксу в легкій вазі
Чемпіони WBA
Чемпіони WBC
Особи, включені до Міжнародної зали боксерської слави
Померли в Манагуа
Андрес Алексіс Аргуельйо Бохоркес ( ; квітня — липня — нікарагуанський професійний боксер , згодом — суддя . Чемпіон світу у напівлегкій вазі за версією WBA11 . 1974 — 01 . 1977 ) , чемпіон світу у другій напівлегкій вазі за версією WBC01 . 1978 — 08 . 1980 ) , чемпіон світу у легкій вазі за версією WBC06 . 1981 — 07 . 1982 ) . Уроці занесений до Міжнародної зали боксерської слави ( ) . Спортивна кар'єра У професійному боксі дебютувавжовтняроку , перемігши Ізраеля Медіну . 2 жовтняроку виборов титул чемпіона Нікарагуа у легшій вазі , перемігши Кіда Клея . 16 лютогороку , як претендент , змагався за титул чемпіона світу у напівлегкій вазі за версією WBA , але поступився Ернесто Марселю ( Панама ) . 23 листопада того ж року , як претендент , здійснив другу , цього разу вдалу , спробу завоювання чемпіонського титулу . Перемігши Рубена Олівареса ( Мексика ) , завоював титул чемпіона світу у напівлегкій вазі за версією WBA . Протягом1976 років провів чотири вдалих захисти свого титулу у поєдинках проти таких боксерів , як : Леонель Ернандес ( Венесуела ) , Рігоберто Ріаско ( Панама ) , Роял Кобаяші ( Японія ) , Сальвадор Торрес ( Мексика ) . Уроці залишив чемпіонський пояс , перейшовши у другу напівлегку вагу . 28 січняроку переміг Альфредо Ескалера ( Пуерто - Рико ) і став новим чемпіоном світу у другій напівлегкій вазі за версією WBC . Протягом1980 років провіввдалих захистів свого титулу проти таких боксерів , як : Рей Там ( Філіппіни ) , Дієго Алкала ( Панама ) , Артуро Леон ( США ) , Альфредо Ескалера ( Пуерто - Рико ) , Рафаель Лімон ( Мексика ) , Боббі Чекон ( США ) , Рубен Кастільо ( США ) , Роландо Наваррете ( Філіппіни ) . Уроці залишив чемпіонський пояс , перейшовши у легку вагову категорію . 20 червняроку одержав перемогу над Джимом Ваттом ( Велика Британія ) і став новим чемпіоном світу у легкій вазі за версією WBC . Протягом1982 років провів чотири вдалих захисти свого титулу проти таких боксерів , як : Рей Манчіні , Роберто Елізондо , Джеймс Буссем , Енді Ґаніґен ( всі — США ) . Уроці залишив чемпіонський пояс , перейшовши у першу напівсередню вагу . Двічі , утароках , змагався за титул чемпіона світу у першій напівсередній вазі за версією WBA проти Аарона Прайора ( США ) , проте обидва рази невдало . Примітки Посилання Профіль спортсмена на « BoxRec.com » \. Нікарагуанські боксери Боксери легшої ваги Боксери напівлегкої ваги Боксери другої напівлегкої ваги Боксери легкої ваги Боксери першої напівсередньої ваги Чемпіони світу з боксу в напівлегкій вазі Чемпіони світу з боксу в другій напівлегкій вазі Чемпіони світу з боксу в легкій вазі Чемпіони WBA Чемпіони WBC Особи , включені до Міжнародної зали боксерської слави Померли в Манагуа