Шемишейський район
Шемишейський район — муніціпальний район у Пензенській області Росії.

Адміністративний центр — робітниче селище Шемишейка.

Географія 
Район розташований на південному сході центральної частини Пензенської області. Площа території району - 1586,75 км². 

Місцевість являє собою горбисту рівнину, порізану ярами й долинами річок. Межує на північному сході з Городищенським районом, на сході - з Камешкірським районом, на півдні з Лопатинським й Малосердобинським районами, на заході - з Пензенським районом Пензенської області.

Історія

Середньовіччя 
В районі розташована середньовічна археологічна пам'ятка мордви - Армійовський курганно-ґрунтовой могильник X—XI сторіч.

Новий час 
Після приєднання до Московського царства Надволжя внаслідок підкорення Казанського й Астраханського ханств починається інтенсивне заселення району:

 ерзянці переселяються з 1680-их роківз районів Алатиря, Арзамасу, частково з пензенського лісового Засур'я на Нижнє Поуз'я;
 сільські кріпаків-московитів переселяє у нові маєтки шляхта, яка отримала нові землі за службу;
 полкові татари переселяються у гирло річки Уза у 1685 році;
 нечисленна служила «мурзинська» мордва (Усть-Уза-Мурза).

Ерзя перебиралася у 1670-1683 роках з найближчих повітів для будівництва оборонної лінії Мокшан-Пенза й Пенза-Сизрань.

Інтенсивне заселення району у 1696-1717 роках після взяття турецького Азова, до "кубанського погрома" 1717 року, коли у полон було уведено декілька тисяч осіб.

Перші поселення району відносилися до Узинського стану Пензенського повіту. З 1780 року лівобережжя Узи ввійшло до складу Петровського повіту, а правобережжя - до складу Кузнецького повіту Саратовської губернії.

Радянська доба 
16 липня 1928 року було утворено Наскафтимський район з центром в селі Наскафтим в складі Кузнецького округу Середньо-Волзької області.

10 лютого 1932 року центр Наскафтимського району перенесеой у село Шемишейка, а район перейменовано на Шемишейський вже в складі Середньоволзького краю, з приєднанням до нього частини Кондольского району.

Стрімке падіння чисельності населення району внаслідок колективізації й голодомору: з 61800 осіб у 1933 році до 39377 осіб у 1938 році.

З 1936 року Шемишейський район у складі Куйбишевської області.

4 лютого 1939 року район передано до складу новоствореної Пензенської області.

У 1963-1965 роках до складу району входила територія скасованого Лопатинського району.

Сучасний час 
2 листопада 2004 року у районі утворено 1 міське й 15 сільських поселень (сільрад) та встановлені межі муніципальних утворень.

З 2006 року у район починают переселятися китайці.

22 грудня 2010 року були скасовані Мачкаська, Новомачімська й Піщанська сільські поселення.

Адміністративний поділ 
У складі району 1 міське поселення (Шемишейське), 12 сільських поселень (Армієвське, Воробьовське, Каргалєйське, Каржимантське, Колдаїське, Наскафтимське, Руськоноркинське, Сінодське, Стародемкинське, Старозахаркинське, Старояксарське, Усть-Узинське) та 39 населених пунктів.

Національний склад 
Більшість населення району складає мордва — 51,6 %. Інші національни групи: росіяни — 38,6 %, татари (мішарі) — 8,4 %, інші — 1,4%.

Джерела 

 Полубояров М.С. Шемышейский район. Пензенская энциклопедия. 2007 год

Примітки 

Шемишейський район
Райони Пензенської області
Шемишейський район — муніціпальний район у Пензенській області Росії . Адміністративний центр — робітниче селище Шемишейка . Географія Район розташований на південному сході центральної частини Пензенської області . Площа території району - 75 км² . Місцевість являє собою горбисту рівнину , порізану ярами й долинами річок . Межує на північному сході з Городищенським районом , на сході - з Камешкірським районом , на півдні з Лопатинським й Малосердобинським районами , на заході - з Пензенським районом Пензенської області . Історія Середньовіччя В районі розташована середньовічна археологічна пам'ятка мордви - Армійовський курганно - ґрунтовой могильник X — XI сторіч . Новий час Після приєднання до Московського царства Надволжя внаслідок підкорення Казанського й Астраханського ханств починається інтенсивне заселення району : ерзянці переселяються зих роківз районів Алатиря , Арзамасу , частково з пензенського лісового Засур'я на Нижнє Поуз'я ; сільські кріпаків - московитів переселяє у нові маєтки шляхта , яка отримала нові землі за службу ; полкові татари переселяються у гирло річки Уза уроці ; нечисленна служила « мурзинська » мордва ( Усть-Уза-Мурза ) . Ерзя перебиралася уроках з найближчих повітів для будівництва оборонної лінії Мокшан-Пенза й Пенза - Сизрань . Інтенсивне заселення району уроках після взяття турецького Азова , до " кубанського погрома " року , коли у полон було уведено декілька тисяч осіб . Перші поселення району відносилися до Узинського стану Пензенського повіту . Зроку лівобережжя Узи ввійшло до складу Петровського повіту , а правобережжя - до складу Кузнецького повіту Саратовської губернії . Радянська доба 16 липняроку було утворено Наскафтимський район з центром в селі Наскафтим в складі Кузнецького округу Середньо - Волзької області . 10 лютогороку центр Наскафтимського району перенесеой у село Шемишейка , а район перейменовано на Шемишейський вже в складі Середньоволзького краю , з приєднанням до нього частини Кондольского району . Стрімке падіння чисельності населення району внаслідок колективізації й голодомору : зосіб уроці доосіб уроці . Зроку Шемишейський район у складі Куйбишевської області . 4 лютогороку район передано до складу новоствореної Пензенської області . Уроках до складу району входила територія скасованого Лопатинського району . Сучасний час 2 листопадароку у районі утвореноміське йсільських поселень ( сільрад ) та встановлені межі муніципальних утворень . Зроку у район починают переселятися китайці . 22 грудняроку були скасовані Мачкаська , Новомачімська й Піщанська сільські поселення . Адміністративний поділ У складі районуміське поселення ( Шемишейське ) , сільських поселень ( Армієвське , Воробьовське , Каргалєйське , Каржимантське , Колдаїське , Наскафтимське , Руськоноркинське , Сінодське , Стародемкинське , Старозахаркинське , Старояксарське , Усть - Узинське ) танаселених пунктів . Національний склад Більшість населення району складає мордва — 6 % . Інші національни групи : росіяни — 6 % , татари ( мішарі ) — 4 % , інші — 4 % . Джерела Полубояров М . С . Шемышейский район . Пензенская энциклопедия . год Примітки Шемишейський район Райони Пензенської області