Майя Лідія Коссаковська
Мая Лідія Коссаковська (), повне ім'я та прізвище Мая Лідія Корвін-Коссаковська-Ґжендович (, , Варшава — ) — польська письменниця-фантастка та журналістка, яка за освітою є археологом. Чоловіком письменниці є польський письменник-фантаст Ярослав Ґжендович. Її називають першою дамою польської фантастики.

Письменниця користується виключно дівочим прізвищем, щоб, як вона сама висловилась, «не змішувати і комбінувати». Вона розпочала літературну діяльність ще до шлюбу, а її чоловік є також діючим письменником, який пише фантастичні твори.

Біографія 
Мая Лідія Коссаковська народилась у Варшаві. Вона є випускницею Варшавського університету та Ліцею пластичного мистецтва (за спеціальністю пластик—спеціаліст із виставкового мистецтва), вивчала середземноморську археологію. Ще вибираючи спеціальність, вона мріяла стати письменницею, тому вибрала таку спеціальність, що на її думку могла допомогти в написанні фантастичних творів. Також вона працює журналісткою, є автором кількох телепередач, та малює картини. Її вірші, поряд із творами Твардовського, Тувіма і Шимборської, стали частиною поетичного коментаря до виставки польських митців-пластиків «Ангели» () в Копенгагені в 2006 році. Також вірші письменниці увійшли до складу кількатомного роману її чоловіка, Ярослава Ґжендовича, «Господар льодового саду».

Мая Лідія Коссаковська є однією із титулярних власників Палацу Коссаковських у Варшаві. Вона є дружиною письменника-фантаста Ярослава Ґжендовича, проте не пише разом із ним, хоча за її словами, чоловік є першим читачем її творів.

Загинула при пожежі у своєму домі в ніч з 22 на 23 травня 2022 року.

Літературна творчість 
Мая Лідія Коссаковська розпочала свою літературну діяльність у 1997 році, коли в журналі «Fenix» було опубліковано її перше оповідання «Муха». Пізніше на основі оповідання створена одноактна п'єса. У 2001 році письменниця отримала премію «Срібний глобус» у категорії «Оповідання року» за оповідання «Безногий танцівник» (). Протягом наступних двох років письменниця чотири рази номінувалась на премію імені Януша Зайделя за свої оповідання, а повість «Дзеркало» () зайняла третє місце в рейтингу премії «Сфінкс». У своїй творчості письменниця часто переосмислює релігійні мотиви з позицій соціальної фантастики. Зокрема, центральне місце у творчості Коссаковської займає цикл книг, де головними героями виступають ангели: «Оборонці Королівства» (, збірка оповідань, пов'язана сюжетно з «Сівачем вітру», дія відбувається безпосередньо перед подіями цього роману, вийшла друком у 2003 році), «Сівач вітру» (, роман виданий у 2004 році, до нього авторка додала великий тлумачний словник понять, назв, військових формувань та імен, створений спеціально для творів, пов'язаних із описом ангелів), та «Небесні жорна» (, збірка оповідань, яка є перевиданням «Оборонців Королівства», до якої включені два нових оповідання — «Ґрінґо» та «Небесні жорна», вийшла друком у 2008 році). Пізніше письменниця продовжила своє захоплення міфологією написанням твору на основі міфології якутів «Руда зграя» (). Пізніше продовженням ангельського циклу в творчості письменниці став двотомний роман «Збирач бур» (), опублікований у 2010—2011 роках. Останнім написаним твором із цього циклу є роман «Брами Світлості» (), два томи якого вийшли друком у 2017—2018 роках.

У 2009 році письменниця опублікувала цикл повістей «Південний вампір» (), який вона назвала найважливішими та найповнішими своїми творами зі всіх написаних.

У 2006 році Мая Лідія Коссаковська отримала премію «Золотий Кіт» за цикл творів про ангелів. У 2007 році вона отримала премію «Шльонкфа» як Творець Року. Вісім разів письменниця номінувалась на премію імені Януша Зайделя, проте отримала її лише двічі: у 2007 році за оповідання «Дракон танцює для Чунґ Фонґа» (), причому в цьому ж році премію Зайделя за роман отримав її чоловік Ярослав Ґжендович, а в 2012 році вона отримала премію Зайделя за гумористичний роман "Ґрильбар «Галактика» ().

Бібліографія

Книги 
 Оборонці Королівства (, збірка оповідань, 2003)
 Сівач вітру (, 2004)
 Закон Краю Світу (, 2005—2006)
 Вежі крові (, збірка оповідань, 2007)
 Руда зграя (, 2007)
 Небесні жорна (, збірка оповідань, 2008)
 Південний вампір (, збірка повістей, 2009)
 Збирач бур (, 2009—2010)
 Ґрильбар «Галактика» (, 2011)
 Такесі. Тінь смерті (, 2014—2015)
 Брами Світлості (, 2017—2018)

Оповідання 
 Муха (, 1997)
 Сіль на небесних пасовищах (, 1999)
 Схизма (, 1999)
 Гекатомба (, 2000)
 Вежа з сірників (, 2000)
 Кошик на смерть (, 2000)
 Безногий танцівник (, 2000)
 Діорама (, 2001)
 Дзеркало (, 2002)
 Небесні жорна (, 2001)
 Світло в тунелі (, 2003)
 Побачити червень (, 2003)
 Припустимі втрати (, 2003)
 Смуга крові (, 2003)
 Волове серце (, 2004)
 Вежі крові (, 2004)
 Спокій Сірої Води (, 2004)
 Смуток (, 2004)
 Пурпурова хвиля (, 2005)
 Дракон танцює для Чунґ Фонґа (, 2006)
 Ґрінґо (, 2008)
 Чернь (, 2009)
 Смак куряви (, 2018)
 Шеф, маємо проблеми (, 2011)

Примітки та коментарі

Коментарі

Примітки

Посилання 
 Майя Лідія Коссаковська на сайті LubimyCzytac.pl  
 Майя Лідія Коссаковська на сайті encyklopediafantastyki.pl  

Уродженці Варшави
Наукові фантасти Польщі
Письменниці-фантастки
Польськомовні письменники-фантасти
Польські прозаїки
Автори фентезі Польщі
Польські журналісти
Лауреати Меморіальної премії імені Януша Зайделя
Лауреати премії «Шльонкфа»
Коссаковські
Загинули внаслідок пожежі
Мая Лідія Коссаковська ( ) , повне ім'я та прізвище Мая Лідія Корвін - Коссаковська - Ґжендович ( , , Варшава — ) — польська письменниця - фантастка та журналістка , яка за освітою є археологом . Чоловіком письменниці є польський письменник - фантаст Ярослав Ґжендович . Її називають першою дамою польської фантастики . Письменниця користується виключно дівочим прізвищем , щоб , як вона сама висловилась , « не змішувати і комбінувати » . Вона розпочала літературну діяльність ще до шлюбу , а її чоловік є також діючим письменником , який пише фантастичні твори . Біографія Мая Лідія Коссаковська народилась у Варшаві . Вона є випускницею Варшавського університету та Ліцею пластичного мистецтва ( за спеціальністю пластик — спеціаліст із виставкового мистецтва ) , вивчала середземноморську археологію . Ще вибираючи спеціальність , вона мріяла стати письменницею , тому вибрала таку спеціальність , що на її думку могла допомогти в написанні фантастичних творів . Також вона працює журналісткою , є автором кількох телепередач , та малює картини . Її вірші , поряд із творами Твардовського , Тувіма і Шимборської , стали частиною поетичного коментаря до виставки польських митців - пластиків « Ангели » ( ) в Копенгагені вроці . Також вірші письменниці увійшли до складу кількатомного роману її чоловіка , Ярослава Ґжендовича , « Господар льодового саду » . Мая Лідія Коссаковська є однією із титулярних власників Палацу Коссаковських у Варшаві . Вона є дружиною письменника - фантаста Ярослава Ґжендовича , проте не пише разом із ним , хоча за її словами , чоловік є першим читачем її творів . Загинула при пожежі у своєму домі в ніч знатравняроку . Літературна творчість Мая Лідія Коссаковська розпочала свою літературну діяльність уроці , коли в журналі « Fenix » було опубліковано її перше оповідання « Муха » . Пізніше на основі оповідання створена одноактна п'єса . Уроці письменниця отримала премію « Срібний глобус » у категорії « Оповідання року » за оповідання « Безногий танцівник » ( ) . Протягом наступних двох років письменниця чотири рази номінувалась на премію імені Януша Зайделя за свої оповідання , а повість « Дзеркало » ( ) зайняла третє місце в рейтингу премії « Сфінкс » . У своїй творчості письменниця часто переосмислює релігійні мотиви з позицій соціальної фантастики . Зокрема , центральне місце у творчості Коссаковської займає цикл книг , де головними героями виступають ангели : « Оборонці Королівства » ( , збірка оповідань , пов'язана сюжетно з « Сівачем вітру » , дія відбувається безпосередньо перед подіями цього роману , вийшла друком уроці ) , « Сівач вітру » ( , роман виданий уроці , до нього авторка додала великий тлумачний словник понять , назв , військових формувань та імен , створений спеціально для творів , пов'язаних із описом ангелів ) , та « Небесні жорна » ( , збірка оповідань , яка є перевиданням « Оборонців Королівства » , до якої включені два нових оповідання — « Ґрінґо » та « Небесні жорна » , вийшла друком уроці ) . Пізніше письменниця продовжила своє захоплення міфологією написанням твору на основі міфології якутів « Руда зграя » ( ) . Пізніше продовженням ангельського циклу в творчості письменниці став двотомний роман « Збирач бур » ( ) , опублікований у2011 роках . Останнім написаним твором із цього циклу є роман « Брами Світлості » ( ) , два томи якого вийшли друком у2018 роках . Уроці письменниця опублікувала цикл повістей « Південний вампір » ( ) , який вона назвала найважливішими та найповнішими своїми творами зі всіх написаних . Уроці Мая Лідія Коссаковська отримала премію « Золотий Кіт » за цикл творів про ангелів . Уроці вона отримала премію « Шльонкфа » як Творець Року . Вісім разів письменниця номінувалась на премію імені Януша Зайделя , проте отримала її лише двічі : уроці за оповідання « Дракон танцює для Чунґ Фонґа » ( ) , причому в цьому ж році премію Зайделя за роман отримав її чоловік Ярослав Ґжендович , а вроці вона отримала премію Зайделя за гумористичний роман " Ґрильбар « Галактика » ( ) . Бібліографія Книги Оборонці Королівства ( , збірка оповідань , Сівач вітру ( , Закон Краю Світу ( , 2006 ) Вежі крові ( , збірка оповідань , Руда зграя ( , Небесні жорна ( , збірка оповідань , Південний вампір ( , збірка повістей , Збирач бур ( , 2010 ) Ґрильбар « Галактика » ( , Такесі . Тінь смерті ( , 2015 ) Брами Світлості ( , 2018 ) Оповідання Муха ( , Сіль на небесних пасовищах ( , Схизма ( , Гекатомба ( , Вежа з сірників ( , Кошик на смерть ( , Безногий танцівник ( , Діорама ( , Дзеркало ( , Небесні жорна ( , Світло в тунелі ( , Побачити червень ( , Припустимі втрати ( , Смуга крові ( , Волове серце ( , Вежі крові ( , Спокій Сірої Води ( , Смуток ( , Пурпурова хвиля ( , Дракон танцює для Чунґ Фонґа ( , Ґрінґо ( , Чернь ( , Смак куряви ( , Шеф , маємо проблеми ( , Примітки та коментарі Коментарі Примітки Посилання Майя Лідія Коссаковська на сайті LubimyCzytac.pl Майя Лідія Коссаковська на сайті encyklopediafantastyki.pl Уродженці Варшави Наукові фантасти Польщі Письменниці - фантастки Польськомовні письменники - фантасти Польські прозаїки Автори фентезі Польщі Польські журналісти Лауреати Меморіальної премії імені Януша Зайделя Лауреати премії « Шльонкфа » Коссаковські Загинули внаслідок пожежі