Сенрю
Сенрю (, річкова верба) — жанр японської середньовічної поезії гумористичного характеру, що виник в період Едо (напочатку XVIII століття). Назва походить від псевдоніму поета Караї Масаміті. Розвинувся з хайку. Розвиток набув у 1750-х роках.

Характеристика 
Сенрю являє собою тривірш, що складається з рядків довжиною в 5, 7 і 5 складів. На відміну від ліричного жанру хайку, сенрю — жанр сатирично-гумористичний, далекий від милування красою природи. Характерно, що сенрю зазвичай не містять кіґо — вказівки на одне з чотирьох пір року, обов'язкового для класичного хайку. Сенрю не переслідувати владою, як це траплялося з іншими сатиричними творами.

Походять з народної гумористичної традиції. Зовні, за своїм змістом, сенрю схожі на європейські анекдоти, але між сенрю і європейською традицією є принципова різниця: в основі сенрю було серйозне ідеологічне обґрунтування, його автори не вважали себе поетами, що поступаються в естетиці поетам минулих діб.

За змістом сенрю в легкій жартівливій формі малюювали побут ремісників і купецтва, одночасно висміюючи найбільш відразливі риси самураїв і даймьо. Перейнята бадьорістю й оптимізмом, сенрю відрізняється стислістю і виразністю, лаконічністю і добродушним гумором.

Джерела 
 R. H. Blyth, translator, Japanese Life and Character in Senryu, The Hokuseido Press, [1960, 630 pp.]
 Howard S. Levy and Junko Ohsawa, One Hundred Senryu Selections, So. Pasadena, CA, Langstaff Publications, 1979 ISBN 0-686-37532-7
 J C Brown, Senryu: Poems of the People, Simon & Schuster Ltd, 1991, ISBN 978-0-8048-1664-9

Японська література
Сенрю ( , річкова верба ) — жанр японської середньовічної поезії гумористичного характеру , що виник в період Едо ( напочатку XVIII століття ) . Назва походить від псевдоніму поета Караї Масаміті . Розвинувся з хайку . Розвиток набув ух роках . Характеристика Сенрю являє собою тривірш , що складається з рядків довжиною віскладів . На відміну від ліричного жанру хайку , сенрю — жанр сатирично - гумористичний , далекий від милування красою природи . Характерно , що сенрю зазвичай не містять кіґо — вказівки на одне з чотирьох пір року , обов'язкового для класичного хайку . Сенрю не переслідувати владою , як це траплялося з іншими сатиричними творами . Походять з народної гумористичної традиції . Зовні , за своїм змістом , сенрю схожі на європейські анекдоти , але між сенрю і європейською традицією є принципова різниця : в основі сенрю було серйозне ідеологічне обґрунтування , його автори не вважали себе поетами , що поступаються в естетиці поетам минулих діб . За змістом сенрю в легкій жартівливій формі малюювали побут ремісників і купецтва , одночасно висміюючи найбільш відразливі риси самураїв і даймьо . Перейнята бадьорістю й оптимізмом , сенрю відрізняється стислістю і виразністю , лаконічністю і добродушним гумором . Джерела R . H . Blyth , translator , Japanese Life and Character in Senryu , The Hokuseido Press , [ 1960 ,pp . ] Howard S . Levy and Junko Ohsawa , One Hundred Senryu Selections , So . Pasadena , CA , Langstaff Publications , ISBN37532 - 7 J C Brown , Senryu : Poems of the People , Simon & Schuster Ltd , ISBN8048 - 1664 - 9 Японська література