Маціяка Анатолій Дмитрович
Анатолій Дмитрович Мація́ка (5 січня 1934 (5 травня 1932) Григорівка - 10 квітня 2019 Київ) — бандурист, композитор, диригент та педагог.

Біографія 

Народився 5 січня 1934 р. (за паспортом, а насправді — 5 травня 1932 р.) на станції Григорівка Дмитрівського (тепер частина Бахмацького) району Чернігівської області. Батько був залізничником, мати — домогосподарка. У сім'ї було четверо дітей: двоє старших — Борис і Олекса, середущий —  Анатолій та молодший — Леонід. Ходив до школи за 1 км у с. Зірка, а з третього класу — у с. Григорівка.

З 1948 р. навчався у Київському державному музичному училищі ім. Р. М. Глієра (тепер Київський інститут музики імені Рейнгольда Глієра) на двох спеціальностях: хорове диригування — клас Г. Й. Ткаченко та бандура — клас В. А. Кабачка (по сольфеджіо та гармонії навчався у П. І. Майбороди).

Після закінчення училища А. Маціяка одразу ж вступив до Київської державної консерваторії ім. П. І. Чайковського (тепер Національна музична академія України ім. П. І. Чайковського) знову на два факультети: диригентсько-хоровий — клас М. А. Прокопенка та оркестровий — клас В. А. Кабачка, а згодом — А. М. Бобиря. Одночасно з навчанням, з 1955 по 1959 роки, навчав гри на бандурі у Київському державному музичному училищі ім. Р. М. Глієра. Серед учнів Анатолія Маціяки — Елеонора Пилипенко-Миронюк, Валентина Пархоменко, Л. Ливаковська.

Після навчання працював у Національній заслуженій капелі бандуристів України імені Г. Майбороди. З 1962 по 1989 роки паралельно викладав у Кобзарській студії при капелі.

Помер композитор 10 квітня 2019 р. у Києві.

Список творів 
Для бандури:
 Цикл з 12 п'єс «Дитячий альбом»  (виданий у 2017 р.);
 Цикл з 12 п'єс «Акварелі» (1960—1965 рр.; виданий у 2008 р.);
 Ряд окремих мініатюр для бандури «Легенда», «Наспів», «Розповідь» (29.05.1999 р.), «Награш»;
 Соната a-moll для бандури solo у 4-ох частинах присвячена дружині (1983 р.; 3 част. - «Скорботне скерцо» - дописана 6.1(2).2000 р.);
 Концерт для бандури з симфонічним оркестром у 2 частинах (1974 р.; оркестрування Романа Стельмащука 2015 р.; прем'єра — 25 березня 2016 р. в концертному залі імені М.І. Глінки Запорізької обласної філармонії, соліст — Олег Созанський)
Для голосу:
Збірник «Романси та пісні» для голосу і фортепіано («Пісня буремних літ», «Ранок» (для мішаного хору), «Батькові» (балада), «Пісня про матір» (є також варіант супроводу для бандури), «Плече вітчизни», «Елегія», «Журба» на слова В. Кота; «Чого являєшся мені у сні» на слова І. Франка; «Уж ночь давно...» на слова М. Горького; «В тебе коси - два потоки весняні...» на слова А. Дрогомирецького);
 Цикл зі 7 романсів на вірші Лесі Українки для голосу і фортепіано (1965 р.) («Нічка темна і тиха була», «Не співайте мені», «Горить моє серце», «Знов весна і знов надії», «Дивлюсь я на яснії зорі», «Стояла я і слухала весну», «Хотіла б я піснею стати»);
 Диптих на вірші Л. Костенко для голосу і фортепіано (1994 р.) («Напитись голосу твого», «І як тепер тебе забути»);
 «Три обрядові пісні» для бандурного жіночого тріо («Засвітилася зорина», «Величальна дідусям і бабусям», «Не впади порошино»);
 Обробки українських народних пісень у супроводі бандури («Летить галка через балку», «Не питай, чого в мене заплакані очі», «Ой піду я до млина», «Ой, по горі, по горі», «Ой ти, дівчино, з горіха зерня», «Ой у полі три криниченьки» та ін.)
Для хору:
 «Поема» на слова Т. Шевченка для мішаного хору;
 «Ранок» на слова В. Кота для мішаного хору;
 «Слався в віках моя Київська Русь» (Гімн України)
Для оркестру:
 Симфонія №1 (незакінчена; 1 част. та нариси 2 част.);
 Велика кількість обробок та оркестровок, що були написані для оркестру та солістів Національної заслуженої капелі бандуристів України ім. Г. Майбороди (серед них - «Ой ти, дівчино зарученая» (оркестровано у 1973 р., відновлено з пам’яті в 1994 р.); латиська народна пісня «Вій вітерець» 1973 р.; переклади класичних творів: Дж. Россіні Хор «Поговір» з опери «Севільський цирульник», З. Фібіх «Поема»)
Для різних інструментів:
 «Adagio» для скрипки й фортепіано;
 «Фуга» для фортепіано;
 «Полонез» для фортепіано

Джерела 

 

 Маціяка А. Особисте інтерв'ю — Київ, 5 квітня 2017 р.
 Созанська, О.-К. (2022). Життєтворчість Анатолія Маціяки як феномен української бандурної традиції. Вісник КНУКіМ. Серія: Мистецтвознавство, 47, 94-101. https://doi.org/10.31866/2410-1176.47.2022.269593

Посилання 

 "Українські кобзарі, бандуристи, лірники. Енциклопедичний довідник" 
 Список українських кобзарів, бандуристів, лірників
 
 

Українські композитори
Бандуристи
Народились 1934
Народились 5 січня
Українські музиканти
Уродженці Бахмацького району
Померли в Києві
Випускники Київського інституту музики імені Рейнгольда Глієра
Анатолій Дмитрович Мація́касічня ( 5 травняГригорівка - квітняКиїв ) — бандурист , композитор , диригент та педагог . Біографія Народивсясічняр . ( за паспортом , а насправді — травняр . ) на станції Григорівка Дмитрівського ( тепер частина Бахмацького ) району Чернігівської області . Батько був залізничником , мати — домогосподарка . У сім'ї було четверо дітей : двоє старших — Борис і Олекса , середущий — Анатолій та молодший — Леонід . Ходив до школи закм у с . Зірка , а з третього класу — у с . Григорівка . Зр . навчався у Київському державному музичному училищі ім . Р . М . Глієра ( тепер Київський інститут музики імені Рейнгольда Глієра ) на двох спеціальностях : хорове диригування — клас Г . Й . Ткаченко та бандура — клас В . А . Кабачка ( по сольфеджіо та гармонії навчався у П . І . Майбороди ) . Після закінчення училища А . Маціяка одразу ж вступив до Київської державної консерваторії ім . П . І . Чайковського ( тепер Національна музична академія України ім . П . І . Чайковського ) знову на два факультети : диригентсько - хоровий — клас М . А . Прокопенка та оркестровий — клас В . А . Кабачка , а згодом — А . М . Бобиря . Одночасно з навчанням , зпороки , навчав гри на бандурі у Київському державному музичному училищі ім . Р . М . Глієра . Серед учнів Анатолія Маціяки — Елеонора Пилипенко- Миронюк , Валентина Пархоменко , Л . Ливаковська . Після навчання працював у Національній заслуженій капелі бандуристів України імені Г . Майбороди . Зпороки паралельно викладав у Кобзарській студії при капелі . Помер композиторквітняр . у Києві . Список творів Для бандури : Цикл зп'єс « Дитячий альбом » ( виданий ур . ) ; Цикл зп'єс « Акварелі » 1965 рр . ; виданий ур . ) ; Ряд окремих мініатюр для бандури « Легенда » , « Наспів » , « Розповідь » 05 . 1999 р . ) , « Награш » ; Соната a-moll для бандури solo уох частинах присвячена дружинір . ; част . - « Скорботне скерцо » - дописана1 ( 2 ) . 2000 р . ) ; Концерт для бандури з симфонічним оркестром участинахр . ; оркестрування Романа Стельмащукар . ; прем'єра — березняр . в концертному залі імені М . І . Глінки Запорізької обласної філармонії , соліст — Олег Созанський ) Для голосу : Збірник « Романси та пісні » для голосу і фортепіано ( « Пісня буремних літ » , « Ранок » ( для мішаного хору ) , « Батькові » ( балада ) , « Пісня про матір » ( є також варіант супроводу для бандури ) , « Плече вітчизни » , « Елегія » , « Журба » на слова В . Кота ; « Чого являєшся мені у сні » на слова І . Франка ; « Уж ночь давно ... » на слова М . Горького ; « В тебе коси - два потоки весняні ... » на слова А . Дрогомирецького ) ; Цикл зіромансів на вірші Лесі Українки для голосу і фортепіанор . ) ( « Нічка темна і тиха була » , « Не співайте мені » , « Горить моє серце » , « Знов весна і знов надії » , « Дивлюсь я на яснії зорі » , « Стояла я і слухала весну » , « Хотіла б я піснею стати » ) ; Диптих на вірші Л . Костенко для голосу і фортепіанор . ) ( « Напитись голосу твого » , « І як тепер тебе забути » ) ; « Три обрядові пісні » для бандурного жіночого тріо ( « Засвітилася зорина » , « Величальна дідусям і бабусям » , « Не впади порошино » ) ; Обробки українських народних пісень у супроводі бандури ( « Летить галка через балку » , « Не питай , чого в мене заплакані очі » , « Ой піду я до млина » , « Ой , по горі , по горі » , « Ой ти , дівчино , з горіха зерня » , « Ой у полі три криниченьки » та ін . ) Для хору : « Поема » на слова Т . Шевченка для мішаного хору ; « Ранок » на слова В . Кота для мішаного хору ; « Слався в віках моя Київська Русь » ( Гімн України ) Для оркестру : Симфонія № 1 ( незакінчена ; част . та нарисичаст . ) ; Велика кількість обробок та оркестровок , що були написані для оркестру та солістів Національної заслуженої капелі бандуристів України ім . Г . Майбороди ( серед них - « Ой ти , дівчино зарученая » ( оркестровано ур . , відновлено з пам’яті вр . ) ; латиська народна пісня « Вій вітерець » р . ; переклади класичних творів : Дж . Россіні Хор « Поговір » з опери « Севільський цирульник » , З . Фібіх « Поема » ) Для різних інструментів : « Adagio » для скрипки й фортепіано ; « Фуга » для фортепіано ; « Полонез » для фортепіано Джерела Маціяка А . Особисте інтерв'ю — Київ , квітняр . Созанська , О .-К . Життєтворчість Анатолія Маціяки як феномен української бандурної традиції . Вісник КНУКіМ . Серія : Мистецтвознавство , https://doi.org/10.31866/2410-1176.47.2022.269593 Посилання " Українські кобзарі , бандуристи , лірники . Енциклопедичний довідник " Список українських кобзарів , бандуристів , лірників Українські композитори Бандуристи Народились Народилисьсічня Українські музиканти Уродженці Бахмацького району Померли в Києві Випускники Київського інституту музики імені Рейнгольда Глієра