Оно но Адзумабіто
Оно но Адзумабіто (д/н — 7 грудня 742) — середньовічний японський державний та військовий діяч періоду Нара. Успішно воював проти емісі, тимчасово зміцнив позиції японців на півночі Хонсю.

Життєпис 
Походив з самурайського роду Оно. Син Оно но Вакаясу, голови Палати цензорів. Про дату народження та молоді роки замало відомостей. Відомо, що у 714 року отримав старший сьомий ранг. До 719 року досяг нижчого ступеню молодшого п'ятого рангу. Відзначився у військових походах проти емісі.

724 року брав участь у придушенні чергового повстання емісі, допомогаючи Фудзівара но Умакаі. По прибуттю виявив, що незважаючи на чисельну перевазі, не зможе впоратися в повсталими емісі без надійного опорного пункту. Але для зведення фортеці необхідно було отримувати згоду імператора, що забрало би значний час. Тому Оно но Адзумабіто, побоюючись за деморалізацію свого війська, без узгоджень почав будувати фортецю Тага, сам виступаючи в ролі інженера. Адзумабіто вдалося звести фортецю, після чого завдано поразки емісі. За це 725 року йому надано нижчу ступінь молодшого четвертого рангу.

729 року тіндзюфу-сьоґуном, йому доручено приборкати заворушення впровінції Муцу. Завдав поразки супротивнику, тимчасово приборкавши емісі. За це отримав 730 року вищу ступінь молодшого четвертого рангу. 737 рокупризначено адзеті (імператорським інспектором) провінції Муцу.

739 року призначено асоційованим державним радником, а потім адзеті йзаступником тідзюфу-сьогуна в провінції Ямато. 740 року придушив заколот Фудзівара но Хіроцугу. 741 року отримавнижчуступіньмолодшого третього рангу. Помер 742 року.

Джерела 
 Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Ōdai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon. Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
Papinot, Jacques Edmund Joseph. (1906) Dictionnaire d'histoire et de géographie du japon. Tokyo: Librarie Sansaisha OCLC 68590081

Військовики Японії
Сьоґуни
Рід Оно
Оно но Адзумабіто ( д/ н — грудня — середньовічний японський державний та військовий діяч періоду Нара . Успішно воював проти емісі , тимчасово зміцнив позиції японців на півночі Хонсю . Життєпис Походив з самурайського роду Оно . Син Оно но Вакаясу , голови Палати цензорів . Про дату народження та молоді роки замало відомостей . Відомо , що уроку отримав старший сьомий ранг . Дороку досяг нижчого ступеню молодшого п'ятого рангу . Відзначився у військових походах проти емісі . 724 року брав участь у придушенні чергового повстання емісі , допомогаючи Фудзівара но Умакаі . По прибуттю виявив , що незважаючи на чисельну перевазі , не зможе впоратися в повсталими емісі без надійного опорного пункту . Але для зведення фортеці необхідно було отримувати згоду імператора , що забрало би значний час . Тому Оно но Адзумабіто , побоюючись за деморалізацію свого війська , без узгоджень почав будувати фортецю Тага , сам виступаючи в ролі інженера . Адзумабіто вдалося звести фортецю , після чого завдано поразки емісі . За цероку йому надано нижчу ступінь молодшого четвертого рангу . 729 року тіндзюфу - сьоґуном , йому доручено приборкати заворушення впровінції Муцу . Завдав поразки супротивнику , тимчасово приборкавши емісі . За це отримав року вищу ступінь молодшого четвертого рангу . рокупризначено адзеті ( імператорським інспектором ) провінції Муцу . 739 року призначено асоційованим державним радником , а потім адзеті йзаступником тідзюфу - сьогуна в провінції Ямато . року придушив заколот Фудзівара но Хіроцугу . року отримавнижчуступіньмолодшого третього рангу . Померроку . Джерела Titsingh , Isaac . Nihon Ōdai Ichiran ; ou , Annales des empereurs du Japon . Paris : Royal Asiatic Society , Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland . OCLC Papinot , Jacques Edmund Joseph.Dictionnaire d'histoire et de géographie du japon . Tokyo: Librarie Sansaisha OCLC Військовики Японії Сьоґуни Рід Оно