Антоній (Ніколаєвський)
Анто́ній (в миру Веніамін Іванович Ніколаєвський; 1818, село Добриця, Костромська губернія, Російська імперія - 15 квітня 1889 році, Пенза, Російська імперія) — єпископ Російської православної церкви у добу Російської імперії, єпископ Пензенський і Саранський.

Біографія 
Народився в 1820 році в селі Добриця Костромської губернії в родині диякона.

Після закінчення Костромської духовної семінарії в 1837 році вступив до Санкт-Петербурзької духовної академії.

У 1841 році закінчив повний курс  Санкт-Петербурзької духовної академії зі ступенем старшого  кандидата богослов'я.

У серпні 1841 року призначений викладачем в Нижегородську духовну семінарію, в якій в різний час викладав: фізику, математику, природну історію, сільське господарство,  єврейську і німецьку мову і вчення про богослужбові книги. Крім виконання своїх прямих обов'язків він був помічником інспектора та секретарем правління семінарії.

5 вересня 1851 року  пострижений в чернецтво 7 вересня висвячений на ієродиякона, а 7 жовтня - у ієромонаха.

З 1852 року - помічник ректора семінарії, одночасно виконував посаду секретаря і члена семінарського правління.

8 листопада 1855 переведений в  Тамбовську духовну семінарію інспектором і викладачем  Священного Писання. 10 березня 1857 возведений у сан архімандрита. У 1858 році деякий час був на посаді ректора.

16 травня 1859 року призначений ректором  Катеринославської духовної семінарії.

У період ректорсько-викладацької діяльності заслужив славу «ввічливого, ласкавого, однаково хорошого з викладачами та учнями».

19 лютого 1867 хіротонізований на єпископа Старицького, вікарія Тверської єпархії.

З 31 березня 1873 року - єпископ Єнісейський і Красноярський.

Незважаючи на велику протяжність єпархії, єпископ Антоній постійно їздив до найвіддаленіших її кінців, долаючи при цьому великі труднощі. Подорож здійснював і на плотах, і на конях. У кожну поїздку проїжджав до 1500-2000 кілометрів.

Преосвященний Антоній особливо дбав про розвиток серед духовенства місіонерської діяльності для навернення іновірців у православ'я. Одного разу в селі Аскіз, Мінусинського округу Єнісейської губернії він особисто похрестив у річці Аскіз до 3000 іновірців.

Велику увагу преосвященний Антоній приділяв розвитку духовної освіти в єпархії, особисто відвідував семінарії і духовні училища, нагороджував і заохочував найбільш гідних вихованців.

В особистому житті був суворим аскетом, відрізнявся найбільшою поблажливістю, простотою, щирістю, гостинністю, привітністю і їх цілковитою фінансовою і майновою аскезою.

У 1881 році в Красноярську пожежею було знищено до 2000 будинків і різних будівель. Преосвященний Антоній очолив комітет з надання допомоги постраждалим, причому допомога надавалася всім незалежно від віросповідання. Їм було роздано до 60 тис. руб. відповідно до дійсних потреб потерпілих. Один зі співробітників єпископа Антонія по комітету писав: 

15 травня 1881 переведений на Пензенську кафедру.

Помер 15 квітня 1889 року в Пензі.

Посилання 
 
 Глава 12. Антоний 2-й (Вениамин Николаевский), 1881—1889 

Ченці
Православні єпископи
Ректори Катеринославської духовної семінарії
Випускники Санкт-Петербурзької духовної академії
Уродженці Костромської губернії
Померли в Пензі
Ректори Тамбовської духовної семінарії
Анто́ній ( в миру Веніамін Іванович Ніколаєвський ; село Добриця , Костромська губернія , Російська імперія - квітняроці , Пенза , Російська імперія ) — єпископ Російської православної церкви у добу Російської імперії , єпископ Пензенський і Саранський . Біографія Народився вроці в селі Добриця Костромської губернії в родині диякона . Після закінчення Костромської духовної семінарії вроці вступив до Санкт - Петербурзької духовної академії . Уроці закінчив повний курс Санкт - Петербурзької духовної академії зі ступенем старшого кандидата богослов'я . У серпніроку призначений викладачем в Нижегородську духовну семінарію , в якій в різний час викладав : фізику , математику , природну історію , сільське господарство , єврейську і німецьку мову і вчення про богослужбові книги . Крім виконання своїх прямих обов'язків він був помічником інспектора та секретарем правління семінарії . 5 вересняроку пострижений в чернецтвовересня висвячений на ієродиякона , ажовтня - у ієромонаха . Зроку - помічник ректора семінарії , одночасно виконував посаду секретаря і члена семінарського правління . 8 листопадапереведений в Тамбовську духовну семінарію інспектором і викладачем Священного Писання . березнявозведений у сан архімандрита . Уроці деякий час був на посаді ректора . 16 травняроку призначений ректором Катеринославської духовної семінарії . У період ректорсько - викладацької діяльності заслужив славу « ввічливого , ласкавого , однаково хорошого з викладачами та учнями » . 19 лютогохіротонізований на єпископа Старицького , вікарія Тверської єпархії . Зберезняроку - єпископ Єнісейський і Красноярський . Незважаючи на велику протяжність єпархії , єпископ Антоній постійно їздив до найвіддаленіших її кінців , долаючи при цьому великі труднощі . Подорож здійснював і на плотах , і на конях . У кожну поїздку проїжджав докілометрів . Преосвященний Антоній особливо дбав про розвиток серед духовенства місіонерської діяльності для навернення іновірців у православ'я . Одного разу в селі Аскіз , Мінусинського округу Єнісейської губернії він особисто похрестив у річці Аскіз доіновірців . Велику увагу преосвященний Антоній приділяв розвитку духовної освіти в єпархії , особисто відвідував семінарії і духовні училища , нагороджував і заохочував найбільш гідних вихованців . В особистому житті був суворим аскетом , відрізнявся найбільшою поблажливістю , простотою , щирістю , гостинністю , привітністю і їх цілковитою фінансовою і майновою аскезою . Уроці в Красноярську пожежею було знищено добудинків і різних будівель . Преосвященний Антоній очолив комітет з надання допомоги постраждалим , причому допомога надавалася всім незалежно від віросповідання . Їм було роздано дотис . руб . відповідно до дійсних потреб потерпілих . Один зі співробітників єпископа Антонія по комітету писав : 15 травняпереведений на Пензенську кафедру . Померквітняроку в Пензі . Посилання Глава Антонийй ( Вениамин Николаевский ) , 1889 Ченці Православні єпископи Ректори Катеринославської духовної семінарії Випускники Санкт - Петербурзької духовної академії Уродженці Костромської губернії Померли в Пензі Ректори Тамбовської духовної семінарії