Харченко Андрій Володимирович
Андрі́й Володи́мирович Ха́рченко (, село Федорівка Херсонського повіту Херсонської губернії, тепер Херсонської області — , місто Рівне Рівненської області) — радянський діяч органів державної безпеки, генерал-майор, нарком (міністр) внутрішніх справ Таджицької РСР. Депутат Верховної Ради Таджицької РСР. Депутат Верховної Ради СРСР 1—3-го скликань (з 1941 року).

Біографія 
Народився в бідній селянській родині. У 1919 році закінчив середню школу в селі Федорівці Херсонського повіту Херсонської губернії.

У 1924 році вступив до комсомолу.

У квітні 1921 — вересні 1930 року — їздовий, помічник тракториста, голова колгоспу «Шлях до соціалізму» села Федорівки, голова Федорівської сільської ради на Херсонщині.

Член ВКП(б) з грудня 1929 року.

З вересня 1930 по грудень 1934 року служив у Червоній армії: курсант полкової школи, відповідальний секретар полкового бюро ВЛКСМ, помічник командира роти із політчастини 45-го стрілецького полку 15-ї Сиваської дивізії. У грудні 1934 — лютому 1935 року — секретар партійного комітету військової кооперації 15-ї Сиваської дивізії.

У березні 1935 — травні 1938 року — заступник директора Грейгівської машинно-тракторної станції (МТС) із політчастини Миколаївського району Миколаївської області.

У травні — грудні 1938 року — 1-й секретар Великолепетиського районного комітету КП(б)У Миколаївської (тепер — Херсонської) області.

У грудні 1938 (офіційно 5 березня 1939) — 9 серпня 1939 року — заступник народного комісара внутрішніх справ Таджицької РСР.

9 серпня 1939 — 26 лютого 1941 року — народний комісар внутрішніх справ Таджицької РСР.

26 лютого — 31 липня 1941 року — народний комісар державної безпеки Таджицької РСР.

У серпні 1941 — 7 травня 1943 року — заступник народного комісара внутрішніх справ Таджицької РСР.

7 травня 1943 — 20 грудня 1950 року — народний комісар (міністр) внутрішніх справ Таджицької РСР.

У 1947 році закінчив заочно Вищу партійну школу при ЦК ВКП(б). У 1950 році закінчив заочно два курси Сталінабадського юридичного інституту Таджицької РСР.

20 грудня 1950 — 29 червня 1953 року — начальник управління Чорногорського виправно-трудового табору МВС СРСР Красноярського краю. У червні 1953 року звільнений із органів МВС.

З червня 1953 по 1954 рік — заступник начальника управління будівництва Комбінату № 16 і начальник будівельного району 1-го головного будівельного управління Міністерства середнього машинобудування СРСР; начальник територіального управління Татспецнафтобуду в місті Альметьєвську Татарської АРСР.

Потім — начальник будівельно-монтажного управління Рівненської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки); головний інженер будівельно-монтажного управління Рівненської облспоживспілки.

Перебував на пенсії у місті Рівному, де й помер після тривалої хвороби в березні 1965 року.

Звання 
 капітан державної безпеки (21.02.1939)
 майор державної безпеки (14.03.1940)
 полковник державної безпеки (14.02.1943)
 комісар державної безпеки (12.05.1943)
 генерал-майор (9.07.1945)

Нагороди 
 орден Леніна (17.12.1949)
 два ордени Трудового Червоного Прапора (25.04.1941, 24.02.1948)
 орден Червоної Зірки (20.09.1943)
 орден «Знак Пошани» (26.04.1940)
 медаль «За бойові заслуги»
 медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 років»
 знак «Заслужений працівник НКВС» (4.02.1942)

Джерела 
 ЦентрАзия 
 Центр генеалогических исследований 

Діячі УРСР
Уродженці Херсонської області
Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 2-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 3-го скликання
Андрі́й Володи́мирович Ха́рченко ( , село Федорівка Херсонського повіту Херсонської губернії , тепер Херсонської області — , місто Рівне Рівненської області ) — радянський діяч органів державної безпеки , генерал - майор , нарком ( міністр ) внутрішніх справ Таджицької РСР . Депутат Верховної Ради Таджицької РСР . Депутат Верховної Ради СРСР3-го скликань ( зроку ) . Біографія Народився в бідній селянській родині . Уроці закінчив середню школу в селі Федорівці Херсонського повіту Херсонської губернії . Уроці вступив до комсомолу . У квітні — вересніроку — їздовий , помічник тракториста , голова колгоспу « Шлях до соціалізму » села Федорівки , голова Федорівської сільської ради на Херсонщині . Член ВКП ( б ) з грудняроку . З вересняпо груденьроку служив у Червоній армії : курсант полкової школи , відповідальний секретар полкового бюро ВЛКСМ , помічник командира роти із політчастиниго стрілецького полкуї Сиваської дивізії . У грудні — лютомуроку — секретар партійного комітету військової коопераціїї Сиваської дивізії . У березні — травніроку — заступник директора Грейгівської машинно - тракторної станції ( МТС ) із політчастини Миколаївського району Миколаївської області . У травні — грудніроку — й секретар Великолепетиського районного комітету КП ( б ) У Миколаївської ( тепер — Херсонської ) області . У грудні ( офіційноберезня — серпняроку — заступник народного комісара внутрішніх справ Таджицької РСР . 9 серпня — лютогороку — народний комісар внутрішніх справ Таджицької РСР . 26 лютого — липняроку — народний комісар державної безпеки Таджицької РСР . У серпні — травняроку — заступник народного комісара внутрішніх справ Таджицької РСР . 7 травня — грудняроку — народний комісар ( міністр ) внутрішніх справ Таджицької РСР . Уроці закінчив заочно Вищу партійну школу при ЦК ВКП ( б ) . Уроці закінчив заочно два курси Сталінабадського юридичного інституту Таджицької РСР . 20 грудня — червняроку — начальник управління Чорногорського виправно - трудового табору МВС СРСР Красноярського краю . У червніроку звільнений із органів МВС . З червняпорік — заступник начальника управління будівництва Комбінату № 16 і начальник будівельного районуго головного будівельного управління Міністерства середнього машинобудування СРСР ; начальник територіального управління Татспецнафтобуду в місті Альметьєвську Татарської АРСР . Потім — начальник будівельно - монтажного управління Рівненської обласної спілки споживчих товариств ( облспоживспілки ) ; головний інженер будівельно - монтажного управління Рівненської облспоживспілки . Перебував на пенсії у місті Рівному , де й помер після тривалої хвороби в березніроку . Звання капітан державної безпеки02 . 1939 ) майор державної безпеки03 . 1940 ) полковник державної безпеки02 . 1943 ) комісар державної безпеки05 . 1943 ) генерал - майор07 . 1945 ) Нагороди орден Леніна12 . 1949 ) два ордени Трудового Червоного Прапора04 . 1941 , 02 . 1948 ) орден Червоної Зірки09 . 1943 ) орден « Знак Пошани » 04 . 1940 ) медаль « За бойові заслуги » медаль « За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні1945 років » знак « Заслужений працівник НКВС » 02 . 1942 ) Джерела ЦентрАзия Центр генеалогических исследований Діячі УРСР Уродженці Херсонської області Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання