Круглий Георгій Михайлович
Георгій Михайлович Круглий (, місто Вітебськ, тепер Республіка Білорусь — ?) — український радянський діяч, директор Одеського судноремонтного заводу імені 50-річчя Радянської України Одеської області. Депутат Верховної Ради УРСР 7—8-го скликань.

Біографія 
Народився в родині службовця. Закінчив середню школу «зі слюсарним ухилом» у Москві.

Трудову діяльність розпочав у 1930 році креслярем, потім працював слюсарем сталеливарного цеху Московського заводу «Серп і Молот», з 1932 року — вагонником та забійником шахти «Огарьовка» Підмосковського вугільного басейну.

Навчався на експлуатаційному факультеті Горьковського інституту річкового флоту, потім на курсах при Московському інституті морського флоту.

У 1938—1941 роках — слюсар, бригадир слюсарів, плановик, майстер Одеського судноремонтного заводу № 1.

Член ВКП(б) з 1940 року.

Під час німецько-радянської війни у 1941 році брав участь в обороні Одеси, потім перебував у евакуації в місті Астрахані, де працював майстром, механіком, начальником кисневої станції судноремонтного заводу, був директором школи морського навчання.

З 1944 року — начальник відділу кадрів, заступник директора, начальник монтажного і корпусного цехів, головний диспетчер, начальник виробничого відділу Одеського судноремонтного заводу № 1. Без відриву від виробництва закінчив морський інститут в Одесі.

У 1953—1956 роках — парторг ЦК КПРС (секретар партійного комітету) Одеського судноремонтного заводу № 1.

З 1956 року — директор Одеського судноремонтного заводу № 1 імені 50-річчя Радянської України Одеської області.

Потім — на пенсії у місті Одесі.

Нагороди 
 орден Леніна (1966)
 орден Трудового Червоного Прапора
 орден Вітчизняної війни ІІ ст. (1945)
 ордени
 медалі

Джерела 
 газета «Чорноморська комуна» (Одеса) — лютий 1967 року.

Уродженці Вітебська
Депутати Верховної Ради УРСР 7-го скликання
Депутати Верховної Ради УРСР 8-го скликання
Члени КПРС
Георгій Михайлович Круглий ( , місто Вітебськ , тепер Республіка Білорусь — ? ) — український радянський діяч , директор Одеського судноремонтного заводу іменіріччя Радянської України Одеської області . Депутат Верховної Ради УРСР8-го скликань . Біографія Народився в родині службовця . Закінчив середню школу « зі слюсарним ухилом » у Москві . Трудову діяльність розпочав уроці креслярем , потім працював слюсарем сталеливарного цеху Московського заводу « Серп і Молот » , зроку — вагонником та забійником шахти « Огарьовка » Підмосковського вугільного басейну . Навчався на експлуатаційному факультеті Горьковського інституту річкового флоту , потім на курсах при Московському інституті морського флоту . У1941 роках — слюсар , бригадир слюсарів , плановик , майстер Одеського судноремонтного заводу № 1 . Член ВКП ( б ) зроку . Під час німецько - радянської війни уроці брав участь в обороні Одеси , потім перебував у евакуації в місті Астрахані , де працював майстром , механіком , начальником кисневої станції судноремонтного заводу , був директором школи морського навчання . Зроку — начальник відділу кадрів , заступник директора , начальник монтажного і корпусного цехів , головний диспетчер , начальник виробничого відділу Одеського судноремонтного заводу № 1 . Без відриву від виробництва закінчив морський інститут в Одесі . У1956 роках — парторг ЦК КПРС ( секретар партійного комітету ) Одеського судноремонтного заводу № 1 . Зроку — директор Одеського судноремонтного заводу № 1 іменіріччя Радянської України Одеської області . Потім — на пенсії у місті Одесі . Нагороди орден Леніна орден Трудового Червоного Прапора орден Вітчизняної війни ІІ ст . ордени медалі Джерела газета « Чорноморська комуна » ( Одеса ) — лютийроку . Уродженці Вітебська Депутати Верховної Ради УРСРго скликання Депутати Верховної Ради УРСРго скликання Члени КПРС