Сойфер Яків Григорович
Яків Григорович Сойфер (, місто Київ (за іншими даними — місто Біла Церква), тепер Київська область — розстріляний , місто Москва, Російська Федерація) — радянський діяч, 1-й секретар Тульського обласного комітету ВКП (б). Входив до складу особливої трійки НКВС СРСР. Член Центральної Контрольної Комісії ВКП(б) у 1924—1925 р. і у 1930—1934 р. Член Центральної Ревізійної Комісії ВКП(б) в 1934—1938 р. Депутат Верховної Ради СРСР 1-го скликання.

Біографія 
Народився в родині єврейського кравця. З 1897 по 1899 року — учень, а з 1899 по 1903 рік — робітник-заготівельник кустарних майстерень у місті Біла Церква. У 1903—1904 роках — робітник-заготівельник заготівельної майстерні у місті Києві.

З 1903 по 1905 рік був членом Бунду.

У 1904 році був заарештований за революційну діяльність і з 1904 по 1905 рік перебував у Лук'янівській в'язниці міста Києва.

У 1905—1907 роках — робітник-заготівельник заготівельної майстерні у Києві. У 1906 році належав до партії анархістів-комуністів.

Член РСДРП(б) з травня 1907 року.

У 1907—1909 роках — політичний в'язень у Київській в'язниці.

У 1909—1911 роках — рядовий 72-го Тульського піхотного полку російської армії в Івангородській фортеці.

У 1911—1914 роках — робітник взуттєвої фабрики у Києві. У 1913 році разом із Лазарем Кагановичем був одним із організаторів Київської профспілки шевців і шкіряників.

У 1914 році служив у російській армії, потрапив у полон. З 1914 по 1918 рік був військовополоненим у таборах Австро-Угорщини і Німеччини (табір Фрейштадт та інші).

У жовтні 1918 — червні 1919 року — член колегії Воєнно-продовольчого бюро ВЦРПС у Москві, Харкові і Києві.

У червні 1919 — січні 1920 року — комісар 2-го особливого полку імені Червоної комуни в містах Тамбові, Єльці та Воронежі на Південному фронті. У січні 1920 — листопаді 1921 року — на лікуванні в інтернаціональному госпіталі Москви.

До вересня 1922 року — комісар 1-го територіального полку РСЧА у Москві.

У вересні 1922 — жовтні 1924 року — голова Московського губернского відділу Спілки шкіряників.

У жовтні 1924 — листопаді 1927 року — секретар Партійної колегії Московської губернської контрольної комісії РКП(б).

У листопаді 1927 — серпні 1930 року — голова державного вігоневого треста «Вігоньтрест» Наркомату місцевої промисловості РРФСР у Москві.

У серпні 1930 — лютому 1931 року — заступник голови Московської губернської контрольної комісії РКП(б).

У лютому 1931 — березні 1932 року — відповідальний секретар Дзержинського районного комітету ВКП(б) міста Москви.

У березні 1932 — березні 1935 року — відповідальний секретар Ленінського районного комітету ВКП(б) міста Москви.

У березні — липні 1935 року — голова Московської обласної ради профспілок.

У липні 1935 — вересні 1937 року — 1-й секретар Тульського міського комітету ВКП(б) Московської області.

У вересні 1937 — 10 квітні 1938 року — 1-й секретар Організаційного бюро ЦК ВКП(б) по Тульській області. З 16 жовтня 1937 року входив до складу особливої трійки НКВС СРСР по Тульській області.

7 квітня 1938 року заарештований органами НКВС СРСР. 28 липня 1938 року засуджений до розстрілу ВКВС СРСР і того ж дня страчений. Похований на розстрільному полігоні Комунарки біля Москви.

Реабілітований 5 жовтня 1955 року, а 4 листопада 1955 року посмертно відновлений у членах КПРС.

Джерела 
 Сойфер Яков Григорьевич // Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898—1991
 Филиппов С. Территориальные руководители ВКП(б) в 1934—1939 гг. Справочник. — Москва, РОССПЭН, 2016. 

Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Персоналії за алфавітом
Реабілітовані в СРСР
Репресовані в СРСР
Померли в Москві
Яків Григорович Сойфер ( , місто Київ ( за іншими даними — місто Біла Церква ) , тепер Київська область — розстріляний , місто Москва , Російська Федерація ) — радянський діяч , й секретар Тульського обласного комітету ВКП ( б ) . Входив до складу особливої трійки НКВС СРСР . Член Центральної Контрольної Комісії ВКП ( б ) у1925 р . і у1934 р . Член Центральної Ревізійної Комісії ВКП ( б ) в1938 р . Депутат Верховної Ради СРСРго скликання . Біографія Народився в родині єврейського кравця . Зпороку — учень , а зпорік — робітник - заготівельник кустарних майстерень у місті Біла Церква . У1904 роках — робітник - заготівельник заготівельної майстерні у місті Києві . Зпорік був членом Бунду . Уроці був заарештований за революційну діяльність і зпорік перебував у Лук'янівській в'язниці міста Києва . У1907 роках — робітник - заготівельник заготівельної майстерні у Києві . Уроці належав до партії анархістів - комуністів . Член РСДРП ( б ) з травняроку . У1909 роках — політичний в'язень у Київській в'язниці . У1911 роках — рядовийго Тульського піхотного полку російської армії в Івангородській фортеці . У1914 роках — робітник взуттєвої фабрики у Києві . Уроці разом із Лазарем Кагановичем був одним із організаторів Київської профспілки шевців і шкіряників . Уроці служив у російській армії , потрапив у полон . Зпорік був військовополоненим у таборах Австро - Угорщини і Німеччини ( табір Фрейштадт та інші ) . У жовтні — червніроку — член колегії Воєнно - продовольчого бюро ВЦРПС у Москві , Харкові і Києві . У червні — січніроку — комісарго особливого полку імені Червоної комуни в містах Тамбові , Єльці та Воронежі на Південному фронті . У січні — листопадіроку — на лікуванні в інтернаціональному госпіталі Москви . До вересняроку — комісарго територіального полку РСЧА у Москві . У вересні — жовтніроку — голова Московського губернского відділу Спілки шкіряників . У жовтні — листопадіроку — секретар Партійної колегії Московської губернської контрольної комісії РКП ( б ) . У листопаді — серпніроку — голова державного вігоневого треста « Вігоньтрест » Наркомату місцевої промисловості РРФСР у Москві . У серпні — лютомуроку — заступник голови Московської губернської контрольної комісії РКП ( б ) . У лютому — березніроку — відповідальний секретар Дзержинського районного комітету ВКП ( б ) міста Москви . У березні — березніроку — відповідальний секретар Ленінського районного комітету ВКП ( б ) міста Москви . У березні — липніроку — голова Московської обласної ради профспілок . У липні — вересніроку — й секретар Тульського міського комітету ВКП ( б ) Московської області . У вересні — квітніроку — й секретар Організаційного бюро ЦК ВКП ( б ) по Тульській області . Зжовтняроку входив до складу особливої трійки НКВС СРСР по Тульській області . 7 квітняроку заарештований органами НКВС СРСР . липняроку засуджений до розстрілу ВКВС СРСР і того ж дня страчений . Похований на розстрільному полігоні Комунарки біля Москви . Реабілітованийжовтняроку , алистопадароку посмертно відновлений у членах КПРС . Джерела Сойфер Яков Григорьевич / / Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза1991 Филиппов С . Территориальные руководители ВКП ( б ) в1939 гг . Справочник . — Москва , РОССПЭН , Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Персоналії за алфавітом Реабілітовані в СРСР Репресовані в СРСР Померли в Москві