Сумароков-Ельстон Микола Феліксович
Граф Микола Феліксович Сумароков-Ельстон ( 1861 —  1908) — поручик запасу Кавалерградського полку — виходець зі старовинного новгородського дворянського роду Сумарокових, відомого ще з 14 — 15 ст. За переказом, рід Сумарокових пішов від шведа Левіса, який, прийняв православ'я та вступив на службу до московського князя Василя I Дмитровича. Існує також версія, що коріння сім'ї зовсім не зі Швеції, а з Литви, а точніше з Великого князівства Литовського, де існував дворянській рід Сумарок (на мові того часу означав «смурний»).

Походження прізвища 
Походження прізвища Ельстон до сих пір не відоме. Існує декілька версій.

Однак найпоширеніша версія говорить: прізвище дане по назві замку чи маєтку в Угорщині.
8 вересня 1859 року імператор Олександр ІІ дозволив графу Павлу Сумарокову передати своє прізвище і титул Феліксу Ельстону, чоловіку його другої доньки Олени. Фелікс та його потомки отримали право називати себе графами Сумароковими — Ельстонами.

Одруження та родина 
Одружився Микола Феліксович на Софії Михайлівні Коскуль (1860—1916) — дочці графа Михайла Францевича Коскуля. Весілля Миколи та Софії відбулося в портовому місті Висбаден, що на Рейні, в Німеччині, де вони тоді жили. Їх шлюб зафіксований у метричній книзі 1889 року від № 1.

За чотири роки у молодій сім'ї народилось троє дітей: донька Олена, син Микола — помер у 16 років та
син Михайло — володар 39 титулів у різних розрядах та змаганнях з тенісу.

Сумарокови та село Добровілля 
У 1858 році графській родині вже належав маєток у селі Добровілля (нині Лозівський район Харківської області). За період господарської діяльності село значно змінилося. Сумарокови-Ельстони побудували цегельний завод, козацьку церкву, посадили прекрасний сад, викопали став, через який спорудили керамічний місток та ряд інших оригінальних будов.

Останні роки життя та подальша доля роду 
Граф помер на 48-му році життя від сухоти. Похований у Петербурзі в Олександро-Невській лаврі. Своїй родині він залишив: 9 тисяч 338 десятин землі близько станції Близнеці (Павлоградського повіту Екатеринославської губернії), наразі Близнюківський район Харківської області, пару тисяч марок у Дрезденському банку та фамільне срібло.
Графиня пережила свого чоловіка на 8 років і померла 3 квітня 1916 року, похована поряд з чоловіком.

Після смерті графа повстало питання про дворянство роду Сумарокових. У вересні 1912 року графиня Софія Михайлівна Сумарокова — Ельстон звернулася з проханням до Катеринославських дворянських зборів про причислення до дворян Катеринославської губернії сина Михайла, в той час вже відомого тенісиста, навіть закордоном.

У грудні цього ж року Катеринославські депутатські збори затвердили постанову про внесення графа Михайла Миколайовича Сумарокова — Ельстона до п'ятої частини дворянської родословної книги, а Урядовий Сенат видав за представленим проханням відповідний Указ. У Сумарокових, як і в кожній старовинній дворянській родині був і свій герб. Його девіз: «Одним шляхом, без згибів».

Близькими родичами сім'ї Сумарокових були Юсупови — титуловані князі. Племінник Миколи Феліксовича — князь Фелікс Юсупов, організатор вбивства Григорія Распутіна.

Примітки

Джерела 
 Волков М. Нариси з історії Близнюківщини. Монографія. — : «Зебра», 2015. — 148 с.іл
 Фоменко Б. И. Рыцарь герба и ракетки — : NDM-MEDIA, 2004. — 176 с. ил.
 Шаповал А. Одним шляхом, без згибів. Нове Життя. — 2005

Російське дворянство
Графи Росії
Граф Микола Феліксович Сумароков - Ельстон ( 1861 — 1908 ) — поручик запасу Кавалерградського полку — виходець зі старовинного новгородського дворянського роду Сумарокових , відомого ще з — ст . За переказом , рід Сумарокових пішов від шведа Левіса , який , прийняв православ'я та вступив на службу до московського князя Василя I Дмитровича . Існує також версія , що коріння сім'ї зовсім не зі Швеції , а з Литви , а точніше з Великого князівства Литовського , де існував дворянській рід Сумарок ( на мові того часу означав « смурний » ) . Походження прізвища Походження прізвища Ельстон до сих пір не відоме . Існує декілька версій . Однак найпоширеніша версія говорить : прізвище дане по назві замку чи маєтку в Угорщині . 8 вересняроку імператор Олександр ІІ дозволив графу Павлу Сумарокову передати своє прізвище і титул Феліксу Ельстону , чоловіку його другої доньки Олени . Фелікс та його потомки отримали право називати себе графами Сумароковими — Ельстонами . Одруження та родина Одружився Микола Феліксович на Софії Михайлівні Коскуль1916 ) — дочці графа Михайла Францевича Коскуля . Весілля Миколи та Софії відбулося в портовому місті Висбаден , що на Рейні , в Німеччині , де вони тоді жили . Їх шлюб зафіксований у метричній книзіроку від № 1 . За чотири роки у молодій сім'ї народилось троє дітей : донька Олена , син Микола — помер уроків та син Михайло — володартитулів у різних розрядах та змаганнях з тенісу . Сумарокови та село Добровілля Уроці графській родині вже належав маєток у селі Добровілля ( нині Лозівський район Харківської області ) . За період господарської діяльності село значно змінилося . Сумарокови - Ельстони побудували цегельний завод , козацьку церкву , посадили прекрасний сад , викопали став , через який спорудили керамічний місток та ряд інших оригінальних будов . Останні роки життя та подальша доля роду Граф помер наму році життя від сухоти . Похований у Петербурзі в Олександро - Невській лаврі . Своїй родині він залишив : тисячдесятин землі близько станції Близнеці ( Павлоградського повіту Екатеринославської губернії ) , наразі Близнюківський район Харківської області , пару тисяч марок у Дрезденському банку та фамільне срібло . Графиня пережила свого чоловіка нароків і померлаквітняроку , похована поряд з чоловіком . Після смерті графа повстало питання про дворянство роду Сумарокових . У вересніроку графиня Софія Михайлівна Сумарокова — Ельстон звернулася з проханням до Катеринославських дворянських зборів про причислення до дворян Катеринославської губернії сина Михайла , в той час вже відомого тенісиста , навіть закордоном . У грудні цього ж року Катеринославські депутатські збори затвердили постанову про внесення графа Михайла Миколайовича Сумарокова — Ельстона до п'ятої частини дворянської родословної книги , а Урядовий Сенат видав за представленим проханням відповідний Указ . У Сумарокових , як і в кожній старовинній дворянській родині був і свій герб . Його девіз : « Одним шляхом , без згибів » . Близькими родичами сім'ї Сумарокових були Юсупови — титуловані князі . Племінник Миколи Феліксовича — князь Фелікс Юсупов , організатор вбивства Григорія Распутіна . Примітки Джерела Волков М . Нариси з історії Близнюківщини . Монографія . — \ : « Зебра » , — с . іл Фоменко Б . И . Рыцарь герба и ракетки — \ : NDM - MEDIA , — с . ил . Шаповал А . Одним шляхом , без згибів . Нове Життя . — Російське дворянство Графи Росії