Тимощук Олексій Васильович
Олексі́й Васи́льович Тимощу́к (, м. Вінниця, Українська РСР — , м. Дніпро, Україна) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

Біографія 
Народився 1981 року у Вінниці. Навчався у вінницькій загальноосвітній школі № 5. Закінчив Вінницький політехнічний технікум за фахом техніка-механіка. Опанував столярну справу. Тривалий час працював будівельником, їздив на заробітки. Власноруч збудував дачний будинок, був головою садового товариства «Десенка-Хімік».

Під час російської збройної агресії проти України восени 2016 року вступив на військову службу за контрактом. Спочатку служив у взводі матеріального забезпечення в тилу, але неодноразово писав рапорти, щоб його перевели у бойовий підрозділ на передову. 26 травня 2017 року прибув в район Маріуполя у свою першу ротацію.

Солдат, навідник кулеметного відділення мотопіхотного взводу 9-го окремого мотопіхотного батальйону «Вінниця» 59-ї окремої мотопіхотної бригади, в/ч А2896.

29 червня 2017 року поблизу села Гнутове на Маріупольському напрямку, під час перевірки мінних загороджень перед окопами, близько 19:30, потрапив під ворожий обстріл з гранатомета. Від розриву гранати дістав вкрай важкі осколкові поранення голови, очей, грудної клітки, живота. Дві доби життя бійця рятували лікарі 61-го військового мобільного шпиталю в Маріуполі, 1 липня його вертольотом евакуювали у Дніпро, в Обласну клінічну лікарню ім. Мечникова. Переніс кілька операції, прийшов до тями, але 9 липня о 5:30 помер.

Похований 11 липня на Алеї Слави Центрального кладовища Вінниці.

Батько помер, залишились мати, сестра, дружина та троє дітей-школярів, — сини Роман та Андрій і 7-річна Марійка.

Нагороди та вшанування 
 Указом Президента України № 363/2017 від 14 листопада 2017 року, за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, зразкове виконання військового обов'язку, нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (посмертно).

Примітки

Джерела 
 Тимощук Олексій Васильович  // Книга пам'яті полеглих за Україну.
 Віктор Скрипник. «Передайте синам, що воював за них і за Україну» — останні слова Олексія Тимощука  // «20 хвилин. Вінниця», 11 липня 2017.
 Вікторія Трудько. «У мене є два сини. Передайте їм, що я воював за Україну» // «33-й канал», 12 липня 2017.
 Олеся Шуткевич. Із першого дня просився на передову  // Газета «День», 14 липня 2017.

Уродженці Вінниці
Померли у Дніпрі
Поховані у Вінниці
Військовики 59-ї окремої мотопіхотної бригади
Олексі́й Васи́льович Тимощу́к ( , м . Вінниця , Українська РСР — , м . Дніпро , Україна ) — солдат Збройних сил України , учасник російсько - української війни . Біографія Народивсяроку у Вінниці . Навчався у вінницькій загальноосвітній школі № 5 . Закінчив Вінницький політехнічний технікум за фахом техніка - механіка . Опанував столярну справу . Тривалий час працював будівельником , їздив на заробітки . Власноруч збудував дачний будинок , був головою садового товариства « Десенка - Хімік » . Під час російської збройної агресії проти України восенироку вступив на військову службу за контрактом . Спочатку служив у взводі матеріального забезпечення в тилу , але неодноразово писав рапорти , щоб його перевели у бойовий підрозділ на передову . травняроку прибув в район Маріуполя у свою першу ротацію . Солдат , навідник кулеметного відділення мотопіхотного взводуго окремого мотопіхотного батальйону « Вінниця» ї окремої мотопіхотної бригади , в / ч А2896 . 29 червняроку поблизу села Гнутове на Маріупольському напрямку , під час перевірки мінних загороджень перед окопами , близько30 , потрапив під ворожий обстріл з гранатомета . Від розриву гранати дістав вкрай важкі осколкові поранення голови , очей , грудної клітки , живота . Дві доби життя бійця рятували лікаріго військового мобільного шпиталю в Маріуполі , липня його вертольотом евакуювали у Дніпро , в Обласну клінічну лікарню ім . Мечникова . Переніс кілька операції , прийшов до тями , алелипня о30 помер . Похованийлипня на Алеї Слави Центрального кладовища Вінниці . Батько помер , залишились мати , сестра , дружина та троє дітей - школярів , — сини Роман та Андрій ірічна Марійка . Нагороди та вшанування Указом Президента України № 363 / 2017 відлистопадароку , за особисту мужність і самовіддані дії , виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України , зразкове виконання військового обов'язку , нагороджений орденом « За мужність » III ступеня ( посмертно ) . Примітки Джерела Тимощук Олексій Васильович / / Книга пам'яті полеглих за Україну . Віктор Скрипник . « Передайте синам , що воював за них і за Україну » — останні слова Олексія Тимощука / / « 20 хвилин . Вінниця » , липня Вікторія Трудько . « У мене є два сини . Передайте їм , що я воював за Україну » / / « 33-й канал » , липня Олеся Шуткевич . Із першого дня просився на передову / / Газета « День » , липня Уродженці Вінниці Померли у Дніпрі Поховані у Вінниці Військовикиї окремої мотопіхотної бригади