Тоні Ромінгер
Тоні Ромінгер (;  27 березня 1961) — колишній швейцарський професійний шосейний велогонщик, переможець гранд-турів Вуельта Іспанії і Джиро д'італія.

Біографія 
Ромінгер народився в Данії, але в 13 років разом з родиною перебрався в швейцарський Цуг, і виступав у велоперегонах під прапором Швейцарії. Він почав займатися велоспортом досить пізно, тому перейшов у професіонали лише у 25-річному віці. У 1988 році Ромінгер виграв багатоденку Джіро дель Емілія, в наступні роки він переміг ще на кількох престижних багатоденках. У 1992 році вперше швейцарець зумів включитися в боротьбу за призи на Гранд Турі, а саме Вуельті-1992. І відразу він зумів виграти, вирвавши перемогу у Хесуса Монтойї у заключній роздільній гонці. Наступного року боротьба за перемогу в цій гонці розвернувся між швейцарцями, Ромінгером і Алексом Цуллє. Вони неодноразово перехоплювали золоту майку один у одного, рахунок йшов на секунди. У підсумку Цуллє підвів прокол колеса на останньому гірському етапі, після якого він не зумів наздогнати лідерів на чолі з Ромінгером. У тому ж сезоні Ромінгер бився з Мігелем Індурайном. На Тур де Франс 1993 року швейцарець виграв 3 етапи і майку гірського короля, але занадто велика втрата часу на стартових етапах залишила його тільки 2-м.

В квітні 1994 року Ромінгер втретє поспіль виграв Тур Басконії, а в травні повторив це досягнення на Вуельті-1994. Швейцарець виграв 6 етапів, і став першим триразовим переможцем Вуельти. Пізніше рекорд був повторений Роберто Ерасом, але його перемоги йшли не підряд. 1994 рік приніс Ромінгеру перемоги та на інших престижних перегонах, наприклад на Париж — Ніцца, що в підсумку зробило його кращим гонщиком сезону. Кінець року Ромингер присвятив побиттю рекорду годинної їзди, і йому вдалося це двічі, підсумковим результатом стали 55 291 метр. Швейцарець не виступав на Джиро з 1989 року, після чого виступив на ній тільки у 1995 році. 4 перемоги на етапах допомогли йому здобути першість у загальному і спринтерському заліках. На наступний рік Ромінгер став на Вуельті 3-м і виграв 2 етапи разом з майкою гірського короля. Однак пік його кар'єри минув, і після 38-го місця на Вуельті 1997 Ромінгер вирішив завершити кар'єру. Після цього він залишився в світі велоспорту, працював спортивним директором в Астані.

Виступи на гранд-турах 

Тур де Франс
 2-й у загальному заліку (1993)
  Перемога у гірському заліку (1993)
 Перемоги на 4 етапах (1993)

Джиро д'Італія

  Перемога в загальному заліку (1995)
  Перемога в спринтерському заліку (1995)
  Перемога в інтерджиро (1995)
 Перемоги на 5 етапах (1988, 1995)

Вуельта Іспанії

  Перемоги у загальному заліку (1992, 1993, 1994)
  Перемоги у гірському заліку (1993, 1996)
  Перемога в спринтерському заліку (1993)
 Перемоги на 13 етапах (1992—1994, 1996)

Інші перемоги 

 UCI Road World Cup (1994)
 Тур Басконії (1992, 1993, 1994)
 Джиро ді-Ломбардія (1989, 1992)
 Тур Романдии (1991, 1995)
 Тіррено — Адріатіко (1989, 1990)
 Париж — Ніцца (1991, 1994)
 Гран-прі націй (1991, 1994)
 Субіда Уркіола (1993)
 Гран-прі Едді Меркса (1994)
 Джіро дель Емілія (1988)
 Сетмана Каталана (1993)
 Годинний рекорд: 22 жовтня 1994 (Велодром дю Лак, Бордо), 53 832 км
 Годинний рекорд: 05 листопада 1994 (Велодром дю Лак, Бордо), 55 291 км

Примітки

Посилання 

 Профіль  на cyclingarchives.com

Велогонщики на літніх Олімпійських іграх 1996
Швейцарські велогонщики
Тоні Ромінгер ( ; березня — колишній швейцарський професійний шосейний велогонщик , переможець гранд- турів Вуельта Іспанії і Джиро д'італія . Біографія Ромінгер народився в Данії , але вроків разом з родиною перебрався в швейцарський Цуг , і виступав у велоперегонах під прапором Швейцарії . Він почав займатися велоспортом досить пізно , тому перейшов у професіонали лише урічному віці . Уроці Ромінгер виграв багатоденку Джіро дель Емілія , в наступні роки він переміг ще на кількох престижних багатоденках . Уроці вперше швейцарець зумів включитися в боротьбу за призи на Гранд Турі , а саме Вуельті - 1992 . І відразу він зумів виграти , вирвавши перемогу у Хесуса Монтойї у заключній роздільній гонці . Наступного року боротьба за перемогу в цій гонці розвернувся між швейцарцями , Ромінгером і Алексом Цуллє . Вони неодноразово перехоплювали золоту майку один у одного , рахунок йшов на секунди . У підсумку Цуллє підвів прокол колеса на останньому гірському етапі , після якого він не зумів наздогнати лідерів на чолі з Ромінгером . У тому ж сезоні Ромінгер бився з Мігелем Індурайном . На Тур де Франсроку швейцарець виграветапи і майку гірського короля , але занадто велика втрата часу на стартових етапах залишила його тільким . В квітніроку Ромінгер втретє поспіль виграв Тур Басконії , а в травні повторив це досягнення на Вуельті - 1994 . Швейцарець виграветапів , і став першим триразовим переможцем Вуельти . Пізніше рекорд був повторений Роберто Ерасом , але його перемоги йшли не підряд .рік приніс Ромінгеру перемоги та на інших престижних перегонах , наприклад на Париж — Ніцца , що в підсумку зробило його кращим гонщиком сезону . Кінець року Ромингер присвятив побиттю рекорду годинної їзди , і йому вдалося це двічі , підсумковим результатом стали291 метр . Швейцарець не виступав на Джиро зроку , після чого виступив на ній тільки у 1995 році .перемоги на етапах допомогли йому здобути першість у загальному і спринтерському заліках . На наступний рік Ромінгер став на Вуельтім і виграветапи разом з майкою гірського короля . Однак пік його кар'єри минув , і післяго місця на ВуельтіРомінгер вирішив завершити кар'єру . Після цього він залишився в світі велоспорту , працював спортивним директором в Астані . Виступи на гранд - турах Тур де Франс й у загальному заліку Перемога у гірському заліку Перемоги наетапах Джиро д'Італія Перемога в загальному заліку Перемога в спринтерському заліку Перемога в інтерджиро Перемоги наетапах Вуельта Іспанії Перемоги у загальному заліку Перемоги у гірському заліку Перемога в спринтерському заліку Перемоги наетапах1994 , Інші перемоги UCI Road World Cup Тур Басконії Джиро ді - Ломбардія Тур Романдии Тіррено — Адріатіко Париж — Ніцца Гран - прі націй Субіда Уркіола Гран - прі Едді Меркса Джіро дель Емілія Сетмана Каталана Годинний рекорд : жовтня ( Велодром дю Лак , Бордо),832 км Годинний рекорд : листопада ( Велодром дю Лак , Бордо ),291 км Примітки Посилання Профіль на cyclingarchives.com Велогонщики на літніх Олімпійських іграх Швейцарські велогонщики