Сунь Хао
Сунь Хао (; 243—284) — останній китайський імператор з династії У періоду Саньґо, повалений воєначальником Сима Янем.

Життєпис 
Був сином Сунь Хе, сина засновника династії У Сунь Цюаня.

Влітку 264 року захворів імператор Сунь Сю. Він викликав до палацу Пуян Сіна та проголосив спадкоємцем престолу свого малолітнього сина Сунь Вана. Після смерті імператора, однак, Пуян Сін вирішив, що народ не бажає бачити на престолі дитину, та, проти волі покійного Сунь Сю проголосив новим імператором 22-річного Сунь Хао.

На початку свого правління Сунь Хао знизив податки та звільнив багатьох жінок з імператорського гарему, надавши їм можливість вийти заміж, чим завоював симпатії підданих. Однак невдовзі молодий імператор захопився вином і жінками, а також виявив жорстокість під час призначення покарань. 264 року Сунь Хао запідозрив Пуян Сіна та Чжан Бу, які сприяли його сходженню на престол, у змові та стратив їх, а також наказав вирізати їхні родини.

265 року Сунь Хао змусив імператрицю-вдову Чжу здійснити самогубство, а чотирьох синів Сунь Сю відправив у вигнання, стративши згодом двох старших. Пізніше імператор вирішив здійснити коштовний проект з перенесення своєї столиці до міста Учан. При цьому він страчував чиновників, які висловлювали незгоду з його діями.

266 року після падіння царства Вей та утворення імперії Цзінь її перший правитель Сима Янь запропонував Сунь Хао укласти мир, утім той відмовився. Того ж року жителі сучасної провінції Чжецзян підняли повстання проти податкового тягаря й вирушили на Цзяньє. Після придушення заворушень Сунь Хао прискорив процес перенесення столиці в Учан. Вважаючи своїх братів Сунь Цяня та Сунь Цзюня причетними до того повстання, стратив їх.

268 року Сунь Хао розпочав регулярні напади на прикордонні регіони держави Цзінь. 271 року він особисто очолив великий наступ на імперію Цзінь, утім невдовзі повернувся до столиці.

Того ж 271 року війська У придушили повстання у провінції Цзяочжоу (сучасний північний В'єтнам), що спалахнуло ще 264 року за правління Сунь Сю, а повстанці присягнули на вірність Цзінь. 272 року на бік імперії Цзінь перейшов генерал Бу Чань, що прискорило підкорення нею царства У.

279 року війська Цзінь почали вирішальний наступ на У, й навесні 280 року Сунь Хао був змушений капітулювати.

Сунь Хао та його родичі були доставлені до столиці Цзінь, міста Лоян. Сима Янь пробачив його та наддав йому титул Гуймін-хоу, а сини Сунь Хао отримали посади молодших чиновників при дворі.

Девізи правління 
 Юаньсін (元興) 264—265
 Ганьлу (甘露) 265—266
 Баодін (寶鼎) 266—269
 Цзяньхен (建衡) 269—271
 Фенхуан (鳳凰) 272—274
 Тяньце (天冊) 275—276
 Тяньсі (天璽) 276
 Тяньцзі (天紀) 277—280

Джерела 
 Чень Шоу. Саньґочжи. III століття
 Сима Гуан. Цзи чжи тун цзянь. 1084
Сунь Хао ( ;284 ) — останній китайський імператор з династії У періоду Саньґо , повалений воєначальником Сима Янем . Життєпис Був сином Сунь Хе , сина засновника династії У Сунь Цюаня . Вліткуроку захворів імператор Сунь Сю . Він викликав до палацу Пуян Сіна та проголосив спадкоємцем престолу свого малолітнього сина Сунь Вана . Після смерті імператора , однак , Пуян Сін вирішив , що народ не бажає бачити на престолі дитину , та , проти волі покійного Сунь Сю проголосив новим імператоромрічного Сунь Хао . На початку свого правління Сунь Хао знизив податки та звільнив багатьох жінок з імператорського гарему , надавши їм можливість вийти заміж , чим завоював симпатії підданих . Однак невдовзі молодий імператор захопився вином і жінками , а також виявив жорстокість під час призначення покарань . року Сунь Хао запідозрив Пуян Сіна та Чжан Бу , які сприяли його сходженню на престол , у змові та стратив їх , а також наказав вирізати їхні родини . 265 року Сунь Хао змусив імператрицю - вдову Чжу здійснити самогубство , а чотирьох синів Сунь Сю відправив у вигнання , стративши згодом двох старших . Пізніше імператор вирішив здійснити коштовний проект з перенесення своєї столиці до міста Учан . При цьому він страчував чиновників , які висловлювали незгоду з його діями . 266 року після падіння царства Вей та утворення імперії Цзінь її перший правитель Сима Янь запропонував Сунь Хао укласти мир , утім той відмовився . Того ж року жителі сучасної провінції Чжецзян підняли повстання проти податкового тягаря й вирушили на Цзяньє . Після придушення заворушень Сунь Хао прискорив процес перенесення столиці в Учан . Вважаючи своїх братів Сунь Цяня та Сунь Цзюня причетними до того повстання , стратив їх . 268 року Сунь Хао розпочав регулярні напади на прикордонні регіони держави Цзінь . року він особисто очолив великий наступ на імперію Цзінь , утім невдовзі повернувся до столиці . Того жроку війська У придушили повстання у провінції Цзяочжоу ( сучасний північний В'єтнам ) , що спалахнуло щероку за правління Сунь Сю , а повстанці присягнули на вірність Цзінь . року на бік імперії Цзінь перейшов генерал Бу Чань , що прискорило підкорення нею царства У . 279 року війська Цзінь почали вирішальний наступ на У , й навесніроку Сунь Хао був змушений капітулювати . Сунь Хао та його родичі були доставлені до столиці Цзінь , міста Лоян . Сима Янь пробачив його та наддав йому титул Гуймін - хоу , а сини Сунь Хао отримали посади молодших чиновників при дворі . Девізи правління Юаньсін ( 元興 ) 265 Ганьлу ( 甘露 ) 266 Баодін ( 寶鼎) 269 Цзяньхен ( 建衡) 271 Фенхуан ( 鳳凰) 274 Тяньце ( 天冊) 276 Тяньсі ( 天璽 ) Тяньцзі ( 天紀) 280 Джерела Чень Шоу . Саньґочжи . III століття Сима Гуан . Цзи чжи тун цзянь .