Мадатов Валеріан Григорович
Мадатов (Мадатян) Валеріан (Ростом) Григорович  ((, ),  , Карабах, село Аветараноц — , Шумен) ) - князь, генерал-лейтенант російської армії вірменського походження.

Біографія 
Народився у 1792 році в селі Аветараноц в Карабаху. Ім'я при народженні - Ростом Мадатян. Був сином меліка. У 1799 році поступив підпрапорщиком в Преображенський полк лейб-гвардії. У 1802 році переведений в Павлівський гренадерський  полк, а у 1807 році - штабс-капітаном в Мінгрельський мушкетерський полк. У 1808 році отримав звання капітана.

Російсько-турецька війна (1806-1812)
Під час російсько-турецької війни (1806—1812) Мадатов ніс службу в авангарді Платова та брав участь у битвах під Браїловим (за що був нагороджений Орденом Святої Анни III ступеня), Мачином, Бабадагом, Кюстенджі, Рассеватом (за що отримав золоту шпагу), Калапетро та Каракли. 

За особисту мужнійсть у 1810 році Мадатом був переведений в Олександрівський гусарський полк у званні ротмістра. У складі цього полку відзначився у у битві під Татарицею, за що отримав звання майора. Під час бою біля села Чаушкіой Мадатов з одним ескадроном розсіяв турецьку колону та захопив гармату, за що був нагороджений Орденом святого Георгія IV ступеня.

У Батинській битві Мадатов з 200 кіннотниками розсіяв 4-тисячну турецьку колону, за що отримав звання підполковника.

Французько-російська війна (1812) 
З початком французько-російської війни (1812) Мадатов у складі 3-ї Західної армії брав участь у бою під Кобрином (за що був нагороджений Орденом Святої Анни II ступеня), Городечанській битві, (в якій з 2 ескадронами відкинув ворожу кавалерію, за що отримав звання полковника) .
Брав участь у битві на Березині та битві мід Молодечно. Під час настуну на Вільно розбив ворожий загін, захопив у полон 2 генералів, 25 офіцерів та 400 нижніх чинів, за що був нагороддений Орденом Святого Володимира III ступеня.

Під час Закордонного походу російської армії брав участь у битві під Калішем, де атакою 2 гусарських ескадронів та козачого полку змусив капітулювати 6 саксонських батальйонів, за що був нагороджений Орденом святого Георгія III ступеня.

За участь у битві при Лютцені був нагороджений золотою шаблею з діамантами. Під час битви під Лейпцигом був поранений кулею в руку, але залишився у строю до завершення битви (за що отримав звання генерал-майора). Після завершення битви вирушив на лікування і повернувся в армію після взяття Парижа.

Кавказька війна 
У 1816 році за поданням генерала Єрмолова Мадатов був призначений в Кавказький окремий корпус та взяв під своє командування війська, розташовані у Карабахському ханстві, а у 1817 році призначений військово-окружним начальником Шехінського, Ширванського та Карабахського ханств. 

Знання місцевих мов та звичаїв допомогло Мадатову в організації місцевих загонів на службі в російській армії. У 1819 році Мадатов був відправлений в Дагестан, де із загоном, який складався з «татарських військ», здобув перемогу під Хучні. З мінімальними втратами розбив акущанців поблизу с. Акуша. Після штурму Енгікента Табасаранське майсумство остаточно було приєднане до Росії.
За ці перемоги Мадатов був нагороджений Орденом Святої Анни I ступеня.

У 1820 році знову відправлений в Дагестан для придушення повстання хана Сурхая. За перемогу над ханом був нагороджений Орденом Святого Володимира II ступеня. Після придушення повстання займався розвитком завойованих територій - будував дороги, сприяв розвитку торгівлі та промисловості, організовував адміністративну діяльність.

Російсько-перська війна (1826—1828) 
Під час російсько-перської війни (1826—1828) розбив перські війська в Шамхорській битві, що змусило персів зняти облогу Шуші.
За цю перемогу був нагороджений золотою шаблею з діамантами. Брав участь у битві під Єлисаветполем, де особисто вів військо в штикову атаку. За мужність, проявлену у цій битві, отримав звання генерал-лейтенанта.

Після того, як у 1827 році Єрмолова на посту командувача замінив І. Ф. Паскевич, він задався метою винищити «єрмоловський дух». Під роздачу потрапив і Валеріан Мадатов, якого Паскевич характеризував як «хороброго гусара, який не має інших здібностей». Мадатов був відкликаний у Санкт-Петербург.

Російсько-турецька війна (1828—1829) 
З початком російсько-турецької війни (1828—1829) Мадатов вирушив на фронт у складі III-го піхотного корпусу. Здобув перемогу над турками біля Правода. За захоплення фортеці Шумла у 1829 році був нагороджений Орденом Святого Олександра Невського.

Незабаром після захоплення Шумли Мадатов захворів та помер. Спочатку був похований у Шумлі, згодом тіло було перевезене в Росію на Тихвинське кладовище Олександро-Невської лаври.

Особисте життя 
У 1824 році Мадатов одружився з фрейліною Софією Олександрівною Саблуковою (1787-1875).

Джерела 
 Мадатов, кн. Валериан (Растом) Григорьевич // Военная энциклопедия : [в 18 т.] / под ред. В. Ф. Новицкого [и др.]. — СПб. ; [М.] : Тип. т-ва И. Д. Сытина, 1911—1915.

Учасники Франко-російської війни 1812
Учасники Російсько-перської війни (1826—1828)
Мадатов ( Мадатян ) Валеріан ( Ростом ) Григорович ( ( , ) , , Карабах , село Аветараноц — , Шумен ) ) - князь , генерал - лейтенант російської армії вірменського походження . Біографія Народився уроці в селі Аветараноц в Карабаху . Ім'я при народженні - Ростом Мадатян . Був сином меліка . Уроці поступив підпрапорщиком в Преображенський полк лейб - гвардії . Уроці переведений в Павлівський гренадерський полк , а уроці - штабс - капітаном в Мінгрельський мушкетерський полк . Уроці отримав звання капітана . Російсько - турецька війна Під час російсько - турецької війни1812 ) Мадатов ніс службу в авангарді Платова та брав участь у битвах під Браїловим ( за що був нагороджений Орденом Святої Анни III ступеня ) , Мачином , Бабадагом , Кюстенджі , Рассеватом ( за що отримав золоту шпагу ) , Калапетро та Каракли . За особисту мужнійсть уроці Мадатом був переведений в Олександрівський гусарський полк у званні ротмістра . У складі цього полку відзначився у у битві під Татарицею , за що отримав звання майора . Під час бою біля села Чаушкіой Мадатов з одним ескадроном розсіяв турецьку колону та захопив гармату , за що був нагороджений Орденом святого Георгія IV ступеня . У Батинській битві Мадатов зкіннотниками розсіявтисячну турецьку колону , за що отримав звання підполковника . Французько - російська війна З початком французько - російської війниМадатов у складії Західної армії брав участь у бою під Кобрином ( за що був нагороджений Орденом Святої Анни II ступеня ) , Городечанській битві , ( в якій зескадронами відкинув ворожу кавалерію , за що отримав звання полковника ) \. Брав участь у битві на Березині та битві мід Молодечно . Під час настуну на Вільно розбив ворожий загін , захопив у полонгенералів , офіцерів танижніх чинів , за що був нагороддений Орденом Святого Володимира III ступеня . Під час Закордонного походу російської армії брав участь у битві під Калішем , де атакоюгусарських ескадронів та козачого полку змусив капітулюватисаксонських батальйонів , за що був нагороджений Орденом святого Георгія III ступеня . За участь у битві при Лютцені був нагороджений золотою шаблею з діамантами . Під час битви під Лейпцигом був поранений кулею в руку , але залишився у строю до завершення битви ( за що отримав звання генерал - майора ) . Після завершення битви вирушив на лікування і повернувся в армію після взяття Парижа . Кавказька війна Уроці за поданням генерала Єрмолова Мадатов був призначений в Кавказький окремий корпус та взяв під своє командування війська , розташовані у Карабахському ханстві , а уроці призначений військово - окружним начальником Шехінського , Ширванського та Карабахського ханств . Знання місцевих мов та звичаїв допомогло Мадатову в організації місцевих загонів на службі в російській армії . Уроці Мадатов був відправлений в Дагестан , де із загоном , який складався з « татарських військ » , здобув перемогу під Хучні . З мінімальними втратами розбив акущанців поблизу с . Акуша . Після штурму Енгікента Табасаранське майсумство остаточно було приєднане до Росії . За ці перемоги Мадатов був нагороджений Орденом Святої Анни I ступеня . Уроці знову відправлений в Дагестан для придушення повстання хана Сурхая . За перемогу над ханом був нагороджений Орденом Святого Володимира II ступеня . Після придушення повстання займався розвитком завойованих територій - будував дороги , сприяв розвитку торгівлі та промисловості , організовував адміністративну діяльність . Російсько - перська війна1828 ) Під час російсько - перської війни1828 ) розбив перські війська в Шамхорській битві , що змусило персів зняти облогу Шуші . За цю перемогу був нагороджений золотою шаблею з діамантами . Брав участь у битві під Єлисаветполем , де особисто вів військо в штикову атаку . За мужність , проявлену у цій битві , отримав звання генерал - лейтенанта . Після того , як уроці Єрмолова на посту командувача замінив І . Ф . Паскевич , він задався метою винищити « єрмоловський дух » . Під роздачу потрапив і Валеріан Мадатов , якого Паскевич характеризував як « хороброго гусара , який не має інших здібностей » . Мадатов був відкликаний у Санкт - Петербург . Російсько - турецька війна1829 ) З початком російсько - турецької війни1829 ) Мадатов вирушив на фронт у складі III-го піхотного корпусу . Здобув перемогу над турками біля Правода . За захоплення фортеці Шумла уроці був нагороджений Орденом Святого Олександра Невського . Незабаром після захоплення Шумли Мадатов захворів та помер . Спочатку був похований у Шумлі , згодом тіло було перевезене в Росію на Тихвинське кладовище Олександро - Невської лаври . Особисте життя Уроці Мадатов одружився з фрейліною Софією Олександрівною Саблуковою Джерела Мадатов , кн . Валериан ( Растом ) Григорьевич / / Военная энциклопедия \ : [ вт . ] / под ред . В . Ф . Новицкого [и др . ] . — СПб . ; [ М . ] \ : Тип . т - ва И . Д . Сытина , 1915 . Учасники Франко - російської війни Учасники Російсько - перської війни1828 )