Альгеніб
Альгеніб (γ Пегаса/γ Pegasi або скорочено γ Peg) — зоря в сузір'ї Пегаса, розташована в південно-східному куті астеризму, відомого як Великий Квадрат. Середня видима візуальна величина зорі +2,84, (четверта за яскравістю зоря в сузір'ї). Відстань до зорі виміряна методом паралаксу, приблизно  з похибкою 5 %.

Назва та позначення 
Позначення Баєра — γ Пегаса. Власна назва — Альгеніб. В англійській мові така ж назва (Algenib) застосовувалася також для α Персея. 2016 року Міжнародний астрономічний союз організував робочу групу щодо назв зір (). Перший бюлетень WGSN від липня 2016 року містив дві таблиці назв, ухвалених WGSN; перша таблиця містила назву Альгеніб () для цієї зорі (для α Персея ухвалили власну назву Мірфак).

В індуїстській астрономії астеризм, який складається з γ Пегаса й α Андромеди, має назву «Уттарбхадрапада» (), це 26-а накшатра. Китайський астеризм «Стіна» ( () також складається з γ Пегаса й α Андромеди, а сама γ Пегаса відома як «Перша зоря Стіни» ( 一 ).

Характеристики 
1911 року американський астроном Кейвін Бернс виявив, що радіальна швидкість γ Пегаса дещо коливається. Це підтвердив 1953 року американський астроном Д. Гарольд Макнамара, який визначив зорю як змінну типу β Цефея. (Власне тоді він ідентифікував її як «змінну типу β Великого Пса», але згодом тип було перевизначено як «змінна типу β Цефея».) Зоря має період радіальної пульсації 0,15175 доби (3,642 години), а також демонструє поведінку повільно пульсуючої зорі спектрального класу B (SPB) із трьома додатковими пульсаційними частотами. Її видима зоряна величина коливається від +2,78 до +2,89 протягом кожного циклу пульсацій.

γ Пегаса має загальну світність у 5840 разів більшу Сонця, зовнішня атмосфера має ефективну температуру більше 21 000 К. При цій температурі зоря світиться блакитно-білим відтінком. Зоря має масу майже  і радіус близький до п'яти радіусів Сонця. Зоряна класифікація В2 IV передбачає, що це субгігант, у ядрі якого водень майже «вигорів» і зоря в процесі еволюції залишає головну послідовність. Швидкість обертання зорі не піддається вимірюванню — вона або обертається дуже повільно, або обернена до Землі майже полюсом. 

Зоря має слабке магнітне поле, верхня межа диполярної напруженості близько  Гаусів.

Примітки

Посилання

Див. також 
 Список зір сузір'я Пегаса

Зорі з власними іменами
Об'єкти з каталогу Генрі Дрепера
Об'єкти з каталогу яскравих зір (HR)
Об'єкти HIP
Об'єкти Флемстида
Об'єкти Байєра
Пегас (сузір'я)
Альгеніб ( γ Пегаса / γ Pegasi або скорочено γ Peg ) — зоря в сузір'ї Пегаса , розташована в південно - східному куті астеризму , відомого як Великий Квадрат . Середня видима візуальна величина зорі + 2 , 84 , ( четверта за яскравістю зоря в сузір'ї ) . Відстань до зорі виміряна методом паралаксу , приблизно з похибкою % . Назва та позначення Позначення Баєра — γ Пегаса . Власна назва — Альгеніб . В англійській мові така ж назва ( Algenib ) застосовувалася також для α Персея . року Міжнародний астрономічний союз організував робочу групу щодо назв зір ( ) . Перший бюлетень WGSN від липняроку містив дві таблиці назв , ухвалених WGSN ; перша таблиця містила назву Альгеніб ( ) для цієї зорі ( для α Персея ухвалили власну назву Мірфак ) . В індуїстській астрономії астеризм , який складається з γ Пегаса й α Андромеди , має назву « Уттарбхадрапада » ( ) , цеа накшатра . Китайський астеризм « Стіна » ( ( ) також складається з γ Пегаса й α Андромеди , а сама γ Пегаса відома як « Перша зоря Стіни » ( 一 ) . Характеристики 1911 року американський астроном Кейвін Бернс виявив , що радіальна швидкість γ Пегаса дещо коливається . Це підтвердив року американський астроном Д . Гарольд Макнамара , який визначив зорю як змінну типу β Цефея . ( Власне тоді він ідентифікував її як « змінну типу β Великого Пса » , але згодом тип було перевизначено як « змінна типу β Цефея » . ) Зоря має період радіальної пульсації15175 доби642 години ) , а також демонструє поведінку повільно пульсуючої зорі спектрального класу B ( SPB ) із трьома додатковими пульсаційними частотами . Її видима зоряна величина коливається від + 2 , 78 до + 2 , 89 протягом кожного циклу пульсацій . γ Пегаса має загальну світність уразів більшу Сонця , зовнішня атмосфера має ефективну температуру більше000 К . При цій температурі зоря світиться блакитно - білим відтінком . Зоря має масу майже і радіус близький до п'яти радіусів Сонця . Зоряна класифікація В2 IV передбачає , що це субгігант , у ядрі якого водень майже « вигорів » і зоря в процесі еволюції залишає головну послідовність . Швидкість обертання зорі не піддається вимірюванню — вона або обертається дуже повільно , або обернена до Землі майже полюсом . Зоря має слабке магнітне поле , верхня межа диполярної напруженості близько Гаусів . Примітки Посилання Див . також Список зір сузір'я Пегаса Зорі з власними іменами Об'єкти з каталогу Генрі Дрепера Об'єкти з каталогу яскравих зір ( HR ) Об'єкти HIP Об'єкти Флемстида Об'єкти Байєра Пегас ( сузір'я )