Ŭ
Ŭ, ŭ — 26-а літера абетки Есперанто, яка зображає звук [w] та створена на основі літери U. Діактричний знак над літерою називається бревісом.

Також літера використовувалась у латинізованому варіанті білоруської мови та була раніше частиною румунської абетки. Літера дуже схожа на Ǔ — частину піньїну, що є однією з форм китайської графіки.

Білоруська мова 
Букву ŭ білоруською називають «у нескладовае» (романізованою: u nieskładovaje), оскільки вона нагадує голосну [u], але не утворює складів. Це алофон [v], який утворює дифтонги aŭ, eŭ, oŭ і еквівалентний [u̯]. Його кириличний аналог — ў. Хоча в часи незалежности Білорусі (особливо в атласах National Geographic), кирилична буква ў передається як w.

Есперанто 
Ŭ (ŭo) позначає напівголосний звук [w]. Це такий самий звук як у слові вовк, павза, лавреат. Оскільки есперанто створене як мова міжнародного спілкування й мусить бути максимально простою для вжитку, літера ŭ використовується для підтримки милозвучності й чергування голосних і приголосних. Зазвичай вживається в буквосполученнях aŭ та eŭ, рідше oŭ. Наприклад: Eŭropo, aŭroro, laŭta.

Це єдина літера Есперанто з діактричним знаком, де цим діактричним знаком є не циркумфлекс, а бревіс.

Були думки замінити її латинською літерою w, але ця думка не набула великого поширення й мала масу супротивників.

x- та h- системи
Оскільки за часів Людовика Лазара Заменгофа на друкарських машинках не було цього символу, а в сучасності не всі комп'ютери та пристрої підтримують абетку Есперанто, Людвік дозволив використовувати x- та h- коди. Він дозволив замінювати ексклюзивні для есперанто букви диграфами — комбінацією оригінальної літери латиниці з x, або h: Euxropo, auxroro, lauxta, або Euhropo, auhroro, lauhta.

Румунська мова 
Раніше літера Ŭ була частиною румунського алфавіту. Ŭ з бревісом вживалося лише в кінці слова. По суті, це був латинський еквівалент слов’янської мови, що зустрічається в таких мовах, як російська. Без вимови в більшості випадків вона служила для вказівки на те, що попередня приголосна не була палаталізована, або що попереднє i було голосною [i], а не просто маркером палаталізації. З часом ŭ стояло замість напівголосної u, як у словах eŭ, aŭ та meŭ, що сьогодні пишеться без бревіса. Колись вона часто зустрічається і сьогодні в імені автора Матей Карагіале — Mateiŭ.

Інші використання 

У деяких філологічних транскрипціях латинською мовою "ŭ" позначає коротке U — наприклад, "fŭgō" ([ˈfʊɡoː], щоб прогнати), проти "fūmō" ([ˈfuːmoː], палити).

Літера також часто використовується серед славістів для позначення короткої задньої закритої голосної праслов’янської мови.

Романізація корейською мовою МакКуйна – Рейшауера використовує "ŭ" для позначення близької задньої незакругленої голосної в 으.

Вона також використовується в ISO 15919 для транскрипції самвṛтōкарама на мові малаялам, епентетичної голосної.

Кілька схем вимови англійських слів використовували "ŭ". Наприклад, Американський словник англійської спадщини вживає "ŭ" для /ʌ/, голосну в англійському слові "cut".

У готичному курсиві, застарілому письмі, що використовується в німецькому почерку, мала літера "u" мала символом бревіса для того, щоб відрізнити його від ідентичної інакшої букви "n". Скрипт використовувався для навчання письма в школах; останній варіант, відомий як Шрифт Зюттерлина, ще в 1941 році. Укорінена звичка писати "ŭ" на "u" зберігалася довгий час, навіть коли люди переходили на скорописні шрифти з легко помітними формами для "u" і "n", іноді призводить до плутанини між "ŭ" (що означає "u") і "ü" у наступних поколінь, не виховуваних за допомогою цієї галочки.

Див. також
 Абетка есперанто
 Білоруська латинка
 Діактритичні знаки

C
Есперанто
Літери з бревісом
Ŭ , ŭ — а літера абетки Есперанто , яка зображає звук [w ] та створена на основі літери U . Діактричний знак над літерою називається бревісом . Також літера використовувалась у латинізованому варіанті білоруської мови та була раніше частиною румунської абетки . Літера дуже схожа на Ǔ — частину піньїну , що є однією з форм китайської графіки . Білоруська мова Букву ŭ білоруською називають « у нескладовае » ( романізованою : u nieskładovaje ) , оскільки вона нагадує голосну [u ] , але не утворює складів . Це алофон [ v ] , який утворює дифтонги aŭ , eŭ , oŭ і еквівалентний [u̯ ] . Його кириличний аналог — ў . Хоча в часи незалежности Білорусі ( особливо в атласах National Geographic ) , кирилична буква ў передається як w . Есперанто Ŭ ( ŭo ) позначає напівголосний звук [w ] . Це такий самий звук як у слові вовк , павза , лавреат . Оскільки есперанто створене як мова міжнародного спілкування й мусить бути максимально простою для вжитку , літера ŭ використовується для підтримки милозвучності й чергування голосних і приголосних . Зазвичай вживається в буквосполученнях aŭ та eŭ , рідше oŭ . Наприклад : Eŭropo , aŭroro , laŭta . Це єдина літера Есперанто з діактричним знаком , де цим діактричним знаком є не циркумфлекс , а бревіс . Були думки замінити її латинською літерою w , але ця думка не набула великого поширення й мала масу супротивників . x- та h - системи Оскільки за часів Людовика Лазара Заменгофа на друкарських машинках не було цього символу , а в сучасності не всі комп'ютери та пристрої підтримують абетку Есперанто , Людвік дозволив використовувати x- та h - коди . Він дозволив замінювати ексклюзивні для есперанто букви диграфами — комбінацією оригінальної літери латиниці з x , або h : Euxropo , auxroro , lauxta , або Euhropo , auhroro , lauhta . Румунська мова Раніше літера Ŭ була частиною румунського алфавіту . Ŭ з бревісом вживалося лише в кінці слова . По суті , це був латинський еквівалент слов’янської мови , що зустрічається в таких мовах , як російська . Без вимови в більшості випадків вона служила для вказівки на те , що попередня приголосна не була палаталізована , або що попереднє i було голосною [ i ] , а не просто маркером палаталізації . З часом ŭ стояло замість напівголосної u , як у словах eŭ , aŭ та meŭ , що сьогодні пишеться без бревіса . Колись вона часто зустрічається і сьогодні в імені автора Матей Карагіале — Mateiŭ . Інші використання У деяких філологічних транскрипціях латинською мовою "ŭ " позначає коротке U — наприклад , " fŭgō " ( [ ˈfʊɡoː ] , щоб прогнати ) , проти " fūmō " ( [ ˈfuːmoː ] , палити ) . Літера також часто використовується серед славістів для позначення короткої задньої закритої голосної праслов’янської мови . Романізація корейською мовою МакКуйна – Рейшауера використовує "ŭ " для позначення близької задньої незакругленої голосної в 으 . Вона також використовується в ISOдля транскрипції самвṛтōкарама на мові малаялам , епентетичної голосної . Кілька схем вимови англійських слів використовували " ŭ " . Наприклад , Американський словник англійської спадщини вживає "ŭ " для / ʌ / , голосну в англійському слові " cut " . У готичному курсиві , застарілому письмі , що використовується в німецькому почерку , мала літера "u " мала символом бревіса для того , щоб відрізнити його від ідентичної інакшої букви " n " . Скрипт використовувався для навчання письма в школах ; останній варіант , відомий як Шрифт Зюттерлина , ще вроці . Укорінена звичка писати "ŭ " на "u " зберігалася довгий час , навіть коли люди переходили на скорописні шрифти з легко помітними формами для "u " і " n " , іноді призводить до плутанини між "ŭ " ( що означає " u " ) і "ü " у наступних поколінь , не виховуваних за допомогою цієї галочки . Див . також Абетка есперанто Білоруська латинка Діактритичні знаки C Есперанто Літери з бревісом