Карташов Костянтин Кирилович
Костянтин Кирилович Карташов ( , місто Олександрівськ-Грушевський, тепер місто Шахти Ростовської області, Російська Федерація — , місто Москва) — радянський діяч, начальник тресту «Артемвугілля», начальник комбінату «Ростоввугілля», організатор вугільної і паливної промисловості СРСР. Кандидат у члени ЦК ВКП(б) у 1939—1952 роках. Депутат Верховної Ради СРСР 1—2-го скликань.

Біографія 
Народився в родині шахтаря.

Працював коногоном, плитовим, слюсарем, шахтарем на шахтах Донбасу.

Член ВКП(б) з 1927 року.

У 1928 році закінчив Сталінський (Донецький) гірничий інститут.

З 1928 року — інженер шахти № 22 Голубівського рудника. У 1929 році запропонував спосіб безперервної виїмки вугілля.

У 1935—1937 роках — директор шахти № 22 «Голубівка», керуючий Голубівського рудоуправління і тресту «Первомайськвугілля» Донецької області.

У 1937—1938 роках — керуючий тресту «Артемвугілля» Донецької області.

11 листопада 1938 — 28 січня 1939 року — заступник народного комісара важкої промисловості СРСР.

28 січня — листопад 1939 року — 1-й заступник народного комісара паливної промисловості СРСР.

У жовтні 1939 — 8 травня 1941 року — 1-й заступник народного комісара вугільної промисловості СРСР.

З 8 травня 1941 року — начальник Управління таборів паливної промисловості НКВС СРСР. 7 липня 1941 — 13 серпня 1942 року — 1-й заступник начальника Головного управління таборів гірничо-металургійних підприємств НКВС СРСР. 13 серпня 1942 — 1944 року — заступник начальника Головного управління таборів залізничного будівництва НКВС СРСР з паливних підприємств.

У 1944—1947 роках — начальник комбінату «Ростоввугілля» Ростовської області.

У 1947—1953 роках — начальник Головного управління Державного гірничого нагляду при Раді Міністрів СРСР.

У 1953—1954 роках — заступник начальника технічного відділу, у 1954—1955 роках — головний інженер, у 1955—1959 роках — інженер технічного відділу Головної державної гірничо-технічної інспекції Міністерства вугільної промисловості СРСР.

Похований в Москві на Новодівочому цвинтарі.

У місті Кадіївці в 1936 році на честь Карташова була названа вулиця, пізніше перейменована у вулицю Дзержинського.

Нагороди 
 капітан держбезпеки (11.09.1941)
 генеральний гірничий директор (9.03.1949)

Нагороди 
 чотири ордени Леніна (8.02.1931, 1.01.1948,)
 два ордени Трудового Червоного Прапора (17.02.1939,)
 медалі

Джерела 
 Сталинские стройки ГУЛага: 1930—1953. Александр Кокурин, Ю. Н Моруков. Международный фонд «Демократия», 2005 — 565 с.
 Карташёв Константин Кириллович 

Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 2-го скликання
Персоналії за алфавітом
Члени КПРС
Костянтин Кирилович Карташов ( , місто Олександрівськ - Грушевський , тепер місто Шахти Ростовської області , Російська Федерація — , місто Москва ) — радянський діяч , начальник тресту « Артемвугілля » , начальник комбінату « Ростоввугілля » , організатор вугільної і паливної промисловості СРСР . Кандидат у члени ЦК ВКП ( б ) у1952 роках . Депутат Верховної Ради СРСР2-го скликань . Біографія Народився в родині шахтаря . Працював коногоном , плитовим , слюсарем , шахтарем на шахтах Донбасу . Член ВКП ( б ) зроку . Уроці закінчив Сталінський ( Донецький ) гірничий інститут . Зроку — інженер шахти № 22 Голубівського рудника . Уроці запропонував спосіб безперервної виїмки вугілля . У1937 роках — директор шахти № 22 « Голубівка » , керуючий Голубівського рудоуправління і тресту « Первомайськвугілля » Донецької області . У1938 роках — керуючий тресту « Артемвугілля » Донецької області . 11 листопада — січняроку — заступник народного комісара важкої промисловості СРСР . 28 січня — листопадроку — й заступник народного комісара паливної промисловості СРСР . У жовтні — травняроку — й заступник народного комісара вугільної промисловості СРСР . Зтравняроку — начальник Управління таборів паливної промисловості НКВС СРСР . липня — серпняроку — й заступник начальника Головного управління таборів гірничо - металургійних підприємств НКВС СРСР . серпня — року — заступник начальника Головного управління таборів залізничного будівництва НКВС СРСР з паливних підприємств . У1947 роках — начальник комбінату « Ростоввугілля » Ростовської області . У1953 роках — начальник Головного управління Державного гірничого нагляду при Раді Міністрів СРСР . У1954 роках — заступник начальника технічного відділу , у1955 роках — головний інженер , у1959 роках — інженер технічного відділу Головної державної гірничо - технічної інспекції Міністерства вугільної промисловості СРСР . Похований в Москві на Новодівочому цвинтарі . У місті Кадіївці вроці на честь Карташова була названа вулиця , пізніше перейменована у вулицю Дзержинського . Нагороди капітан держбезпеки09 . 1941 ) генеральний гірничий директор03 . 1949 ) Нагороди чотири ордени Леніна02 . 1931 , 01 . 1948 , ) два ордени Трудового Червоного Прапора02 . 1939 , ) медалі Джерела Сталинские стройки ГУЛага : 1953 . Александр Кокурин , Ю . Н Моруков . Международный фонд « Демократия » , — с . Карташёв Константин Кириллович Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Персоналії за алфавітом Члени КПРС