Омар Боррас
Омар Боррас (, 15 червня 1929, Монтевідео — 19 жовтня 2022) — уругвайський футбольний тренер. Найбільш відомий завдяки роботі зі збірною Уругваю, з якою у 1983 році завоював Кубок Америки, а в 1986 році вивів у плей-оф чемпіонату світу.

Кар'єра тренера 
Омар Боррас народився в Монтевідео в багатій родині. Його батько побудував палац, і спортивний майданчик, оточений стіною, який він назвав в честь своїх дітей — «Парк Альдо і Омара Боррасів» (). Омар ніколи не займався на професійному рівні ніяким видом спорту, проте з молодості разом з батьком почав подорожувати по Європі і Латинській Америці для участі в семінарах, конференціях і спортивних курсах. Боррас працював рятувальником, тренером з волейболу, легкої атлетики, плавання і футболу. На початку 1960-х він зосередився виключно на футболі, і першим серйозним місцем на цьому напрямку стала робота в тренерському штабі Ондіно Вієри у збірній Уругваю в 1965—1966 роках, у тому числі на чемпіонаті світу 1966 року в Англії.

Після відходу зі збірної увійшов до тренерського штабу американського клубу «Нью-Йорк Скайлайнерс». У 1970 році вперше самостійно очолив клуб уругвайської Прімери «Уракан Бусео», після чого Боррас поступив на роботу в Уругвайську футбольну асоціацію. Після приходу до влади військових в 1973 році Боррас став активно співпрацювати з хунтою, за що багато фахівців і вболівальники піддавали його критиці.

У 1975 році тренував «Монтевідео Вондерерс», що дебютував в Кубку Лібертадорес. Це був перший випадок за 15 років існування турніру, коли Уругвай представляв якийсь інший клуб, крім «Пеньяроля» і «Насьйоналя»). Однак «мандрівникам» не вдалося вийти з групи.

8 червня 1977 року виконував обов'язки головного тренера збірної Уругваю в матчі проти збірної НДР. Гра завершилася поразкою «селесте» 0:2.

Однак у 1982 році Боррас все ж став на постійній основі тренувати національну команду. У неї влилися кілька талановитих молодих футболістів — Енцо Франческолі, Хорхе да Сільва, Карлос Агілера і Маріо Саралегі. Незважаючи на постійну критику, команда Борраса зуміла виграти Кубок Америки в 1983 році, завдяки чому тренерський штаб отримав кредит довіри від АУФ. Навіть після повалення військового режиму в 1985 році Боррас продовжив роботу в «селесте», тим більше що він зміг вивести Уругвай у фінальну стадію чемпіонату світу 1986 року, чого не вдавалось зробити його попередникам за попередні два відбіркових цикли.

На турнірі в Мексиці Уругвай виступив неоднозначно. З одного боку, команда зуміла вийти в стадію плей-оф вперше з 1970 року. З іншого — не виграла жодного матчу, зігравши в групі дві гри внічию, а ще в одній зазнала принизливої поразки від Данії з рахунком 1:6, а в плей-оф відразу вилетіла з турніру, поступившись 0:1 майбутнім чемпіонам аргентинцям.

Після завершення «мундіалю» Боррас покинув збірну Уругваю. У 1987 році очолив збірну Саудівської Аравії, де остаточно завершив тренерську кар'єру через два роки. Перша книга Борраса «Entrenamiento moderno» («Сучасне тренування») стала бестселером в Уругваї, весь 15-тисячний тираж був розпроданий. Незважаючи на вік, станом на 2015 рік Боррас продовжував займатися дослідженнями фізичної підготовки спортсменів.

Титули і досягнення 
  Володар Кубка Америки (1): 1983

Примітки

Посилання 
 Профіль на footballdatabase.eu  
 Профіль на zerozero.pt 

уругвайські футбольні тренери
Тренери розіграшу Кубка Америки з футболу 1983
Тренери чемпіонату світу з футболу 1986
Тренери збірної Уругваю з футболу
Тренери ФК «Уракан Бусео»
Тренери ФК «Монтевідео Вондерерс»
Тренери ФК «Сентраль Еспаньйол»
Уродженці Монтевідео
Омар Боррас ( , червня Монтевідео — жовтня — уругвайський футбольний тренер . Найбільш відомий завдяки роботі зі збірною Уругваю , з якою уроці завоював Кубок Америки , а вроці вивів у плей-оф чемпіонату світу . Кар'єра тренера Омар Боррас народився в Монтевідео в багатій родині . Його батько побудував палац , і спортивний майданчик , оточений стіною , який він назвав в честь своїх дітей — « Парк Альдо і Омара Боррасів » ( ) . Омар ніколи не займався на професійному рівні ніяким видом спорту , проте з молодості разом з батьком почав подорожувати по Європі і Латинській Америці для участі в семінарах , конференціях і спортивних курсах . Боррас працював рятувальником , тренером з волейболу , легкої атлетики , плавання і футболу . На початкух він зосередився виключно на футболі , і першим серйозним місцем на цьому напрямку стала робота в тренерському штабі Ондіно Вієри у збірній Уругваю в1966 роках , у тому числі на чемпіонаті світуроку в Англії . Після відходу зі збірної увійшов до тренерського штабу американського клубу « Нью-Йорк Скайлайнерс » . Уроці вперше самостійно очолив клуб уругвайської Прімери « Уракан Бусео » , після чого Боррас поступив на роботу в Уругвайську футбольну асоціацію . Після приходу до влади військових вроці Боррас став активно співпрацювати з хунтою , за що багато фахівців і вболівальники піддавали його критиці . Уроці тренував « Монтевідео Вондерерс » , що дебютував в Кубку Лібертадорес . Це був перший випадок зароків існування турніру , коли Уругвай представляв якийсь інший клуб , крім « Пеньяроля » і « Насьйоналя » ) . Однак « мандрівникам » не вдалося вийти з групи . 8 червняроку виконував обов'язки головного тренера збірної Уругваю в матчі проти збірної НДР . Гра завершилася поразкою « селесте » 2 . Однак уроці Боррас все ж став на постійній основі тренувати національну команду . У неї влилися кілька талановитих молодих футболістів — Енцо Франческолі , Хорхе да Сільва , Карлос Агілера і Маріо Саралегі . Незважаючи на постійну критику , команда Борраса зуміла виграти Кубок Америки вроці , завдяки чому тренерський штаб отримав кредит довіри від АУФ . Навіть після повалення військового режиму вроці Боррас продовжив роботу в « селесте » , тим більше що він зміг вивести Уругвай у фінальну стадію чемпіонату світуроку , чого не вдавалось зробити його попередникам за попередні два відбіркових цикли . На турнірі в Мексиці Уругвай виступив неоднозначно . З одного боку , команда зуміла вийти в стадію плей - оф вперше зроку . З іншого — не виграла жодного матчу , зігравши в групі дві гри внічию , а ще в одній зазнала принизливої поразки від Данії з рахунком6 , а в плей-оф відразу вилетіла з турніру , поступившись1 майбутнім чемпіонам аргентинцям . Після завершення « мундіалю » Боррас покинув збірну Уругваю . Уроці очолив збірну Саудівської Аравії , де остаточно завершив тренерську кар'єру через два роки . Перша книга Борраса « Entrenamiento moderno » ( « Сучасне тренування » ) стала бестселером в Уругваї , весьтисячний тираж був розпроданий . Незважаючи на вік , станом нарік Боррас продовжував займатися дослідженнями фізичної підготовки спортсменів . Титули і досягнення Володар Кубка Америки Примітки Посилання Профіль на footballdatabase.eu Профіль на zerozero.pt уругвайські футбольні тренери Тренери розіграшу Кубка Америки з футболу Тренери чемпіонату світу з футболу Тренери збірної Уругваю з футболу Тренери ФК « Уракан Бусео » Тренери ФК « Монтевідео Вондерерс » Тренери ФК « Сентраль Еспаньйол » Уродженці Монтевідео