Антоній Мінькевич
Антоній Мінькевич, іноді Мінкевич (, іноді Minkiewicz; 16 вересня 1881, Личівка — після 12 липня 1920) — польський гірничий інженер, громадський діяч, міністр.

Життєпис 
Народився у зем'янській родині. Випускник 1-ї житомирської гімназії. Вступив у Київський університет святого Володимира, з якого був виключений за участь у польських молодіжних організаціях та участь у патріотичній маніфестації. Потім навчався в Гірничій академії в Леобені.

Працював гірничим інженером на шахті «Юзеф» у Старому Олькуші. Бувши головою рятувального комітету в Олькуші, доклав зусиль, зокрема, до створення 1916 року польської гімназії імені короля Казимира Великого, відділення Польського туристичного товариства та двотижневика «Літопис Олькуського повіту».

У проміжку з 23 жовтня 1918 по 4 листопада 1918 року і від 17 листопада 1918 по 30 вересня 1919 року був міністром продовольства в урядах Юзефа Свежинського, Єнджея Морачевського та Ігнація Яна Падеревського. 

Із січня 1920 року був головним комісаром Цивільного управління земель Волині і Подільського фронту. 12 липня 1920 року повертався поїздом із Проскурова у Кременець після перемовин про можливість утворення польсько-української федерації. Потяг атакували червоноармійці, після чого Мінькевич пропав безвісти, ймовірно, потрапивши у полон або загинувши

29 грудня 1921 року нагороджений Командорським хрестом ордена Відродження Польщі.

Із 1989 року обраний покровителем Олькуського краєзнавчого музею Польського туристично-краєзнавчого товариства.

Примітки

Джерела 
 Kto był kim w II Rzeczypospolitej / pod red. prof. Jacka. M. Majchrowskiego. — Warszawa 1994. — wyd. I. — s. 56. 

Міністри Польщі
Учасники польсько-радянської війни
Польські інженери
Антоній Мінькевич , іноді Мінкевич ( , іноді Minkiewicz ; вересня Личівка — післялипня — польський гірничий інженер , громадський діяч , міністр . Життєпис Народився у зем'янській родині . Випускникї житомирської гімназії . Вступив у Київський університет святого Володимира , з якого був виключений за участь у польських молодіжних організаціях та участь у патріотичній маніфестації . Потім навчався в Гірничій академії в Леобені . Працював гірничим інженером на шахті « Юзеф » у Старому Олькуші . Бувши головою рятувального комітету в Олькуші , доклав зусиль , зокрема , до створенняроку польської гімназії імені короля Казимира Великого , відділення Польського туристичного товариства та двотижневика « Літопис Олькуського повіту » . У проміжку зжовтняполистопадароку і відлистопадаповересняроку був міністром продовольства в урядах Юзефа Свежинського , Єнджея Морачевського та Ігнація Яна Падеревського . Із січняроку був головним комісаром Цивільного управління земель Волині і Подільського фронту . липняроку повертався поїздом із Проскурова у Кременець після перемовин про можливість утворення польсько - української федерації . Потяг атакували червоноармійці , після чого Мінькевич пропав безвісти , ймовірно , потрапивши у полон або загинувши 29 грудняроку нагороджений Командорським хрестом ордена Відродження Польщі . Ізроку обраний покровителем Олькуського краєзнавчого музею Польського туристично - краєзнавчого товариства . Примітки Джерела Kto był kim w II Rzeczypospolitej / pod red . prof . Jacka . M . Majchrowskiego . — Warszawa — wyd . I . — s . Міністри Польщі Учасники польсько - радянської війни Польські інженери