Бусигін Олександр Харитонович
Олександр Харитонович Бусигін ( , село Колеватовське Костромської губернії, тепер Ветлузького району Нижньогородської області, Російська Федерація — , місто Горький, тепер Нижній Новгород, Російська Федерація) — радянський діяч, коваль Горьковського автомобільного заводу, зачинатель стахановського руху в машинобудуванні. Депутат Верховної Ради СРСР 1—2-го скликань. Герой Соціалістичної Праці (22.09.1975).

Біографія 
Народився 28 травня (10 червня) 1907 року в селянській родині. Після закінчення початкової школи працював в колгоспі.

У 1931 році приїхав на будівництво Горьковського автомобільного заводу.  Після закінчення будівництва перейшов на роботу в кузню, в найкоротші терміни опанувавши майстерністю ковальської справи і ставши фахівцем високої кваліфікації, ініціатором принципово нових методів, спрямованих на підвищення продуктивності праці.  Підвищення продуктивності праці досягалося за рахунок попередньої підготовки робочого місця, вдосконалення верстатів та інструменту, оптимізації прийомів нагріву і штампування металу, посилення трудової дисципліни.

У вересні 1935 року бригада, якою керував Бусигін, встановила рекорд, викувавши за зміну 966, потім — 1001 колінчастий вал при нормі 675 (згодом довів вироблення до 1146 валів). За рекордну продуктивність праці Олександр Бусигін був нагороджений орденом Леніна. Всесоюзний рух новаторів деякий час носив назву «стахановсько-бусигінського». У 1935 році Бусигін брав участь у Всесоюзній нараді стахановців, делегувався на XVIII з'їзд ВКП (б).

Член ВКП(б) з 1938 року.

Закінчив Промислову академію імені Сталіна в Москві.

Все життя Бусигіна була нерозривно пов'язане з Горьковским автомобільним заводом імені Молотова: працював начальником каркасного цеху, начальником дільниці ковальського цеху, начальником ковальського цеху (з 1942 року), начальником ремонтно-механічного ділянки. Останні роки життя Бусигін присвятив громадській діяльності та вихованню молодих робітників. Персональний пенсіонер союзного значення.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 вересня 1975 року за великі заслуги в розвитку масового соціалістичного змагання, досягнення високої продуктивності праці, багаторічну діяльність із впровадження передових методів роботи в автомобільній промисловості і у зв'язку з 40-річчям стахановського руху Бусигіну Олександру Харитоновичу було присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і золотої медалі «Серп і Молот».

Похований в Нижньому Новгороді на Бугровському кладовищі.

Нагороди та звання 
 Герой Соціалістичної Праці (22.09.1975) 
 два ордени Леніна (8.12.1935, 22.09.1975) 
 орден Трудового Червоного Прапора (9.01.1952)
 орден Червоної Зірки (9.03.1944)
 медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
 медаль «Ветеран праці»
 медалі 
 знак «Шахтарська слава»
 Почесний громадянин міста Горького (17.06.1976)

Твори 
 «Жизнь моя и моих друзей» (Москва, 1938 год)

Посилання 
 Бусигін, Олександр Харитонович 

Герої Соціалістичної Праці
Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання
Депутати Верховної Ради СРСР 2-го скликання
Нагороджені знаком «Шахтарська слава»
Нагороджені медаллю «Ветеран праці»
Нагороджені медаллю «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
Персоналії за алфавітом
Уродженці Костромської губернії
Померли в Нижньому Новгороді
Члени КПРС
Олександр Харитонович Бусигін ( , село Колеватовське Костромської губернії , тепер Ветлузького району Нижньогородської області , Російська Федерація — , місто Горький , тепер Нижній Новгород , Російська Федерація ) — радянський діяч , коваль Горьковського автомобільного заводу , зачинатель стахановського руху в машинобудуванні . Депутат Верховної Ради СРСР2-го скликань . Герой Соціалістичної Праці09 . 1975 ) . Біографія Народивсятравнячервня ) року в селянській родині . Після закінчення початкової школи працював в колгоспі . Уроці приїхав на будівництво Горьковського автомобільного заводу . Після закінчення будівництва перейшов на роботу в кузню , в найкоротші терміни опанувавши майстерністю ковальської справи і ставши фахівцем високої кваліфікації , ініціатором принципово нових методів , спрямованих на підвищення продуктивності праці . Підвищення продуктивності праці досягалося за рахунок попередньої підготовки робочого місця , вдосконалення верстатів та інструменту , оптимізації прийомів нагріву і штампування металу , посилення трудової дисципліни . У вересніроку бригада , якою керував Бусигін , встановила рекорд , викувавши за зміну потім — колінчастий вал при нормі ( згодом довів вироблення довалів ) . За рекордну продуктивність праці Олександр Бусигін був нагороджений орденом Леніна . Всесоюзний рух новаторів деякий час носив назву « стахановсько - бусигінського » . Уроці Бусигін брав участь у Всесоюзній нараді стахановців , делегувався на XVIII з'їзд ВКП ( б ) . Член ВКП ( б ) зроку . Закінчив Промислову академію імені Сталіна в Москві . Все життя Бусигіна була нерозривно пов'язане з Горьковским автомобільним заводом імені Молотова : працював начальником каркасного цеху , начальником дільниці ковальського цеху , начальником ковальського цеху ( зроку ) , начальником ремонтно - механічного ділянки . Останні роки життя Бусигін присвятив громадській діяльності та вихованню молодих робітників . Персональний пенсіонер союзного значення . Указом Президії Верховної Ради СРСР відвересняроку за великі заслуги в розвитку масового соціалістичного змагання , досягнення високої продуктивності праці , багаторічну діяльність із впровадження передових методів роботи в автомобільній промисловості і у зв'язку зріччям стахановського руху Бусигіну Олександру Харитоновичу було присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і золотої медалі « Серп і Молот » . Похований в Нижньому Новгороді на Бугровському кладовищі . Нагороди та звання Герой Соціалістичної Праці09 . 1975 ) два ордени Леніна12 . 1935 , 09 . 1975 ) орден Трудового Червоного Прапора01 . 1952 ) орден Червоної Зірки03 . 1944 ) медаль « За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » медаль « Ветеран праці » медалі знак « Шахтарська слава » Почесний громадянин міста Горького06 . 1976 ) Твори « Жизнь моя и моих друзей » ( Москва , год ) Посилання Бусигін , Олександр Харитонович Герої Соціалістичної Праці Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Депутати Верховної Ради СРСРго скликання Нагороджені знаком « Шахтарська слава » Нагороджені медаллю « Ветеран праці » Нагороджені медаллю « За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні1945 рр . » Персоналії за алфавітом Уродженці Костромської губернії Померли в Нижньому Новгороді Члени КПРС