Володимир Катрюк
Володимир Катрюк (, , с. Лужани, жудець Кіцмань, Буковина, Королівство Румунія — , м. Ормстаун, регіон Монтережі, провінція Квебек, Канада) — канадський військовик і бджоляр українського походження, відомий як один із підозрюваних у спаленні села Хатинь (Білорусь) 1943 року. Під час цих подій служив у 118-му батальйоні шуцманшафту. Після Другої світової війни виїхав до Канади. Станом на рік смерті був другим у списку досі живих найрозшукуваніших нацистських воєнних злочинців за даними Центру Симона Візенталя.

Життєпис 
1942 року вступив до допоміжних сил німецької поліції — 115-го батальйону шуцманшафту. Пізніше з його частини сформовано 118-й батальйон шуцманшафту. У статті в журналі Holocaust and Genocide Studies, історик Лундського університету Пер Андерс Рудлінг, опираючись на протоколи допитів КДБ, написав, що за даними свідків, Володимир Катрюк був особливо активним учасником злочину в Хатині. Коли батальйон підпалив село, за свідченнями свідків процесу, Катрюк розстрілював із кулемета тих, хто зумів вибратися з вогню

Після вирішального наступу радянських військ 1944 року рештки 115-го та 188-го батальйону зі Східної Пруссії евакуйовано потягом до міста Безансон (Франція). Брав участь у тамтешньому Русі Опору, служив у Французькому іноземному легіоні (це була умова французької влади, щоб не видати Радянському Союзу колишніх бійців батальйону). Жив у Парижі під франко-українським іменем «Ніколя Шпірка». 1948 року одружився з француженкою Марією Стефані Кавум.

1951 року виїхав до провінції Квебек (Канада). Серед причин виїхати туди були: запрошення від осіб, які вже там жили, значна кількість українців у Канаді та франкомовність Квебеку (іммігрант не знав англійської).

1957 року подружжя Шпірок подали заяву на отримання канадського громадянства, а чоловік признався, що це його несправжнє прізвище. 1958 року пан і пані Катрюк отримали канадські паспорти.

Мешкав у містечку Ормстаун (регіон Монтережі), де тримав пасіку. 1999 року Федеральний суд Канади вирішив, що Катрюк надав неправдиві дані і приховував факти зі свого минулого під час отримання громадянства Канади, що є достатньою підставою для депортації, але не знайшов підтверджень того, що він вчиняв воєнні злочини, тому уряд Канади вирішив не позбавляти Катрюка громадянства. 

Помер 2015 року від інсульту.

Примітки

Джерела 
 Canada (Minister of Citizenship and Immigration) v. Katriuk

Українці Канади
Українські колаборанти з нацистською Німеччиною
Солдати Французького іноземного легіону
Володимир Катрюк ( , , с . Лужани , жудець Кіцмань , Буковина , Королівство Румунія — , м . Ормстаун , регіон Монтережі , провінція Квебек , Канада ) — канадський військовик і бджоляр українського походження , відомий як один із підозрюваних у спаленні села Хатинь ( Білорусь ) року . Під час цих подій служив уму батальйоні шуцманшафту . Після Другої світової війни виїхав до Канади . Станом на рік смерті був другим у списку досі живих найрозшукуваніших нацистських воєнних злочинців за даними Центру Симона Візенталя . Життєпис 1942 року вступив до допоміжних сил німецької поліції —го батальйону шуцманшафту . Пізніше з його частини сформованой батальйон шуцманшафту . У статті в журналі Holocaust and Genocide Studies , історик Лундського університету Пер Андерс Рудлінг , опираючись на протоколи допитів КДБ , написав , що за даними свідків , Володимир Катрюк був особливо активним учасником злочину в Хатині . Коли батальйон підпалив село , за свідченнями свідків процесу , Катрюк розстрілював із кулемета тих , хто зумів вибратися з вогню Після вирішального наступу радянських військроку решткиго таго батальйону зі Східної Пруссії евакуйовано потягом до міста Безансон ( Франція ) . Брав участь у тамтешньому Русі Опору , служив у Французькому іноземному легіоні ( це була умова французької влади , щоб не видати Радянському Союзу колишніх бійців батальйону ) . Жив у Парижі під франко - українським іменем « Ніколя Шпірка » . року одружився з француженкою Марією Стефані Кавум . 1951 року виїхав до провінції Квебек ( Канада ) . Серед причин виїхати туди були : запрошення від осіб , які вже там жили , значна кількість українців у Канаді та франкомовність Квебеку ( іммігрант не знав англійської ) . 1957 року подружжя Шпірок подали заяву на отримання канадського громадянства , а чоловік признався , що це його несправжнє прізвище . року пан і пані Катрюк отримали канадські паспорти . Мешкав у містечку Ормстаун ( регіон Монтережі ) , де тримав пасіку . року Федеральний суд Канади вирішив , що Катрюк надав неправдиві дані і приховував факти зі свого минулого під час отримання громадянства Канади , що є достатньою підставою для депортації , але не знайшов підтверджень того , що він вчиняв воєнні злочини , тому уряд Канади вирішив не позбавляти Катрюка громадянства . Померроку від інсульту . Примітки Джерела Canada ( Minister of Citizenship and Immigration ) v . Katriuk Українці Канади Українські колаборанти з нацистською Німеччиною Солдати Французького іноземного легіону