Дженнаро Скарлато
Дженнаро Скарлато (,  3 травня 1977, Неаполь) — італійський футболіст, що грав на позиції захисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

Клубна кар'єра 
Народився 3 травня 1977 року в місті Неаполь. Вихованець футбольної школи клубу «Наполі», з якою виграв . Скарлато вважався одним з найбільш перспективних молодих гравців команди Вуядина Бошкова. Втім Дженнаро отримав подвійний перелом гомілкової кістки, через який дебютував за першу команду 4 травня 1997 року в грі Серії А проти «Верони».

Він залишався в Неаполі до січня 1999 року, після чого був відданий в оренду в «Віченцу», де зіграв до кінця сезону 11 матчів, але не врятував команду від вильоту. У наступному сезоні він повернувся в «Наполі», але не став основним, зігравши лише у 9 матчах чемпіонату і на початку 2000 року в обмін на Антоніно Асту перейшов у «Торіно».

Влітку 2000 року був відданий в оренду в «Равенну» з Серії Б, де його вперше стали використовувати на позиції центрального захисника, а 2001 року на правах співволодіння перейшов у «Удінезе», де провів наступний сезон, але не став основним у команді Джамп'єро Вентури.

Влітку 2002 року Скарлато повернувся у «Торіно», за яке зіграв лише один матч у Кубку Інтертото з «Вільяреалом» і ще до закінчення трансферного вікна вирушив у «Тернану», провівши там наступні два сезони у Серії Б.

У 2004 році він повернувся в «Наполі», яке через фінансові проблеми опустилось до Серії С1. Скарлато став капітаном команди, але клуб не виграв плей-оф та не зумів підвищитись до Серії Б у першому сезоні, по завершенні якого Дженнаро покинув команду через конфлікт з головним тренером Едоардо Реєю. В підсумку надалі Скарлато по сезону зіграв у Серії Б за «Кротоне» та «Спецію».

Влітку 2007 року Скарлато підписав трирічний контракт з «Фрозіноне», що також виступав у другому за рівнем дивізіоні країни. Протягом трьох років він був основним гравцем, але в четвертому втратив місце і у січні 2010 року перейшов у «Козенцу» з Серії С1, де дограв сезон, але також не грав  через травму меніску, отриману в першому ж матчі.

Завершував ігрову кар'єру у аматорських клубах «Іскія Ісолаверде», «Сітта ді Маріно» та «Віко Екуенсе», де грав до 2013 року.

Виступи за збірні 
1994 року дебютував у складі юнацької збірної Італії, взяв участь у 7 іграх на юнацькому рівні, відзначившись одним забитим голом.

Протягом 1998—2000 років залучався до складу молодіжної збірної Італії і був учасником футбольного турніру на Олімпійських іграх 2000 року в Сіднеї. Всього на молодіжному рівні зіграв у 6 офіційних матчах, забив 1 гол.

Примітки

Посилання 
 Статистика на сайті www.tuttocalciatori.net  
 Статистика виступів за збірну на сайті Федерації футболу Італії. 
 Статистика гравця на сайті www.archiviotoro.it 
 

Італійські футболісти
Італійські футбольні тренери
Гравці молодіжної збірної Італії з футболу
Футболісти «Наполі»
Футболісти «Віченци»
Футболісти «Торіно»
Футболісти «Равенни»
Футболісти «Удінезе»
Футболісти «Тернани»
Футболісти «Кротоне»
Футболісти «Спеції»
Футболісти «Фрозіноне»
Футболісти «Козенци»
Тренери ФК «Паганезе»
Уродженці Неаполя
Дженнаро Скарлато ( , травня Неаполь ) — італійський футболіст , що грав на позиції захисника . По завершенні ігрової кар'єри — тренер . Клубна кар'єра Народивсятравняроку в місті Неаполь . Вихованець футбольної школи клубу « Наполі » , з якою виграв \ . Скарлато вважався одним з найбільш перспективних молодих гравців команди Вуядина Бошкова . Втім Дженнаро отримав подвійний перелом гомілкової кістки , через який дебютував за першу командутравняроку в грі Серії А проти « Верони » . Він залишався в Неаполі до січняроку , після чого був відданий в оренду в « Віченцу » , де зіграв до кінця сезонуматчів , але не врятував команду від вильоту . У наступному сезоні він повернувся в « Наполі » , але не став основним , зігравши лише уматчах чемпіонату і на початкуроку в обмін на Антоніно Асту перейшов у « Торіно » . Вліткуроку був відданий в оренду в « Равенну » з Серії Б , де його вперше стали використовувати на позиції центрального захисника , ароку на правах співволодіння перейшов у « Удінезе » , де провів наступний сезон , але не став основним у команді Джамп'єро Вентури . Вліткуроку Скарлато повернувся у « Торіно » , за яке зіграв лише один матч у Кубку Інтертото з « Вільяреалом » і ще до закінчення трансферного вікна вирушив у « Тернану » , провівши там наступні два сезони у Серії Б . Уроці він повернувся в « Наполі » , яке через фінансові проблеми опустилось до Серії С1 . Скарлато став капітаном команди , але клуб не виграв плей-оф та не зумів підвищитись до Серії Б у першому сезоні , по завершенні якого Дженнаро покинув команду через конфлікт з головним тренером Едоардо Реєю . В підсумку надалі Скарлато по сезону зіграв у Серії Б за « Кротоне » та « Спецію » . Вліткуроку Скарлато підписав трирічний контракт з « Фрозіноне » , що також виступав у другому за рівнем дивізіоні країни . Протягом трьох років він був основним гравцем , але в четвертому втратив місце і у січніроку перейшов у « Козенцу » з Серії С1 , де дограв сезон , але також не грав через травму меніску , отриману в першому ж матчі . Завершував ігрову кар'єру у аматорських клубах « Іскія Ісолаверде » , « Сітта ді Маріно » та « Віко Екуенсе » , де грав дороку . Виступи за збірні 1994 року дебютував у складі юнацької збірної Італії , взяв участь уіграх на юнацькому рівні , відзначившись одним забитим голом . Протягом2000 років залучався до складу молодіжної збірної Італії і був учасником футбольного турніру на Олімпійських іграхроку в Сіднеї . Всього на молодіжному рівні зіграв уофіційних матчах , забивгол . Примітки Посилання Статистика на сайті www.tuttocalciatori.net Статистика виступів за збірну на сайті Федерації футболу Італії . Статистика гравця на сайті www.archiviotoro.it Італійські футболісти Італійські футбольні тренери Гравці молодіжної збірної Італії з футболу Футболісти « Наполі » Футболісти « Віченци » Футболісти « Торіно » Футболісти « Равенни » Футболісти « Удінезе » Футболісти « Тернани » Футболісти « Кротоне » Футболісти « Спеції » Футболісти « Фрозіноне » Футболісти « Козенци » Тренери ФК « Паганезе » Уродженці Неаполя