Шедар
Шедар або Альфа Кассіопеї (, скорочено — α Cas), — зоря другої величини в сузір'ї Кассіопеї. Хоча вона й  позначена Йоганном Байєром  як «α», візуальна яскравість α Кассіопеї дуже близька до β Кассіопеї — (Каф) і вона може виглядати трохи яскравішою або тьмянішою залежно від обраного діапазону. Однак, недавні розрахунки від телескопу НАСА WISE підтверджують, що а Cas є найяскравішою в сузір'ї Кассіопеї, з видимою величиною +2,240. Її абсолютна зоряна величина в 18 разів перевищує β Cas, однак, вона розташована більш ніж учетверо далі від Сонця (228 світлових років проти 54).

Назви 
α Cassiopeiae (латинізоване до Alpha Cassiopeiae) є позначенням Байєра для зорі.

Абд аль-Рахман аль-Суфі і Улугбек називали зорю Аль-Дхат аль-Курсій (арабська تات الكرسي, Al Dhāt al Kursiyy, що означає «дама в кріслі»), яку Джованні Баттіста Річчолі змінив на Дат Елкарті.

Назва Шедар вперше трапляється в Альфонсових таблицях тринадцятого століття. Вона походить від  (şadr, що означає «груди») і позначає розташування зорі в серці міфологічної цариці Кассіопеї..
 
Ян Гевелій у своїх творах вживав назву  (), втім, існували й інші транслітерації з арабської, такі як Shedar, Shadar, Sheder, Seder, Shedis та Shedir(Шедар, Шадар, Шедер, Седер , Шедіс і Шедір). 2016 року Міжнародний астрономічний союз організував Робочу групу із назв зір (, WGSN) для каталогізації та стандартизації власних назв зір. 21 серпня 2016 року WGSN затвердила для зорі назву Schedar (Шедар), і вона тепер включена до Переліку назв, які затверджено МАС.

Китайська  () стосується китайського астеризму Ван Лян, на честь відомого колісника в період Весни і Осені. Астеризм складається з Альфи, Бети, Каппи, Ети і Лямбди Кассіопеї. А сама Альфа Кассіопеї відома як  ( , «Четверта зоря Ван Лян»).

Видимість 

При схиленні 56 ° 32 'N, Шедар видимий й всій північній півкулі. Зорю можуть бачити й більшість спостерігачів по всьому світу, які перебувають на північ від 33° південної широти, зокрема, її видно в таких містах південної півкулі як Перт чи Сантьяго, хоча й невисоко над горизонтом. Шедар розташований на околиці галактики Чумацький Шлях, тому є й інші помітні небесні об'єкти, які можна побачити поблизу цієї зорі — серед них туманність Пакман , NGC 436 і NGC 457.

Альфа Кассіопеї досягає свого зеніту над такими містами, як Единбург, Копенгаген і Москва. У Європі, Росії та на північноамериканському континенті аж до Лос-Анджелеса (а також в інших місцях, що мають північну широту більше 33°) зоря ніколи не заходить за горизонт. Оскільки Шедар має другу зоряну величину (як і β Cas), її добре видно неозброєним оком, однак Світлове забруднення, характерне для більшості міст, може заважати цьому.

Найкращий час для спостереження в північній півкулі — пізні осінні місяці, коли Кассіопея проходить через меридіан опівночі, але з огляду на те, що в багатьох місцях північної півкулі вона не заходить за горизонт, її можна бачити протягом усього року.

Фотометрична змінність 
Залежно від застосованої фотометричної системи, Шедар трохи яскравіший або тьмяніший, ніж Каф, β в сузір'ї. Система UBV протягом другої половини ХХ століття вказувала на видиму зоряну величину, яка коливалася від +2,20 до +2,23, таким чином вона вважалася трохи яскравішою, ніж Каф з її змінною величиною від +2,25 до +2,31. Проте розрахунки у візуальній смузі видимого світла довжиною від 500 до 600 нанометрів, зроблені Флоор Ван Левен (Floor Van Leeuwen) 2007 року дали нове вимірювання для обох зір, +2,4107 для Шедар і + 2,3579 для Каф, що свідчать про те, що найяскравішою зорею сузір'я є Каф. Плутанина виникає через те, що різні інструменти роблять вимірювання в дещо різних діапазонах хвиль.

Кутовий аналіз 
Із розвитком оптичної інтерферометрії в 1990-х роках, кутовий діаметр Шедара було виміряно 1998 році на різних довжинах хвиль у діапазоні 500—850 нм. Результатом став затемнене по периметру кутове вимірювання у 5,62   ±   0,06 кутових мілісекунд (mas), діаметр, що дорівнює приблизно 0,393 а.о. або 42,3 радіуса Сонця, припускаючи паралакс у 14,29 mas. Порівнюючи з орбітою планети Меркурій (що обертається навколо Сонця на відстані приблизно 0,4   а.о.), фотосфера Шедара простягається приблизно до половини орбіти Меркурія.

Характеристики 

Шедар — червоний гігант, спектральний клас якого в астрономічній базі даних SIMBAD вказаний як K0IIIa — тобто, Шедар значно холодніший за Сонце. Однак, оскільки вона наближається до завершення своєї еволюції, фотосфера зорі істотно розширилася, даючи болометричну світність, що приблизно в 676 разів перевищує світність Сонця

Згідно з переглянутими даними Гіппаркос (van Leeuwen, 2007), розрахункова відстань до зорі становить близько 70 парсек або 228 світлових років. Як і всі гігантські зорі, Шедар обертається повільно, зі швидкістю приблизно 21 км/с  на екваторі — з такою швидкістю зорі потрібно приблизно 102 дні, щоб зробити один повний оберт на своїй осі.

Шедар іноді класифікують як змінну зорю, але з 19 століття змінність не було виявлено. Крім того, у Вашингтонському каталозі подвійних зір зазначено три оптичних супутника Шедара, але всі вони можуть бути лише розташованими на одній лінії зору з Землі.

Вік Шедара оцінюється від 100 до 200 мільйонів років, більшу частину якого він був блакитно-білою зорею головної послідовності спектрального класу В.

Зображення 

У 1551 р. Герард Меркатор, фламандський картограф, виготовив небесний глобус, зобразивши 48 традиційних сузір'їв Птолемея та два інших, Волосся Вероніки і Антиной. На цьому глобусі він представив Кассіопею як царицю Ефіопії, покарану за її вихваляння й прикуту до перевернутого стільця. Шедар позначено біля її лівої груді, що відображає арабське етимологічне походження назви.

Див. також 
 Зорі спектрального класу K
 Кутовий діаметр
 Бетельгейзе для поглибленого обговорення червоних гігантів .

Примітки

Джерела

Посилання 
 Harvard Map Collection The Mercator Globes
 The Internet Encyclopedia of Science: Shedar (Alpha Cassiopeiae) 

Об'єкти HIP
Об'єкти з каталогу яскравих зір (HR)
Зорі з власними іменами
Об'єкти з каталогу Генрі Дрепера
Об'єкти Флемстида
Кассіопея (сузір'я)
Об'єкти Байєра
Шедар або Альфа Кассіопеї ( , скорочено — α Cas ) , — зоря другої величини в сузір'ї Кассіопеї . Хоча вона й позначена Йоганном Байєром як « α » , візуальна яскравість α Кассіопеї дуже близька до β Кассіопеї — ( Каф ) і вона може виглядати трохи яскравішою або тьмянішою залежно від обраного діапазону . Однак , недавні розрахунки від телескопу НАСА WISE підтверджують , що а Cas є найяскравішою в сузір'ї Кассіопеї , з видимою величиною + 2,240 . Її абсолютна зоряна величина вразів перевищує β Cas , однак , вона розташована більш ніж учетверо далі від Сонцясвітлових років проти Назви α Cassiopeiae ( латинізоване до Alpha Cassiopeiae ) є позначенням Байєра для зорі . Абд аль - Рахман аль-Суфі і Улугбек називали зорю Аль - Дхат аль-Курсій ( арабська تات الكرسي , Al Dhāt al Kursiyy , що означає « дама в кріслі » ) , яку Джованні Баттіста Річчолі змінив на Дат Елкарті . Назва Шедар вперше трапляється в Альфонсових таблицях тринадцятого століття . Вона походить від ( şadr , що означає « груди » ) і позначає розташування зорі в серці міфологічної цариці Кассіопеї .. Ян Гевелій у своїх творах вживав назву ( ) , втім , існували й інші транслітерації з арабської , такі як Shedar , Shadar , Sheder , Seder , Shedis та Shedir ( Шедар , Шадар , Шедер , Седер , Шедіс і Шедір ). року Міжнародний астрономічний союз організував Робочу групу із назв зір ( , WGSN ) для каталогізації та стандартизації власних назв зір . серпняроку WGSN затвердила для зорі назву Schedar ( Шедар ) , і вона тепер включена до Переліку назв , які затверджено МАС . Китайська ( ) стосується китайського астеризму Ван Лян , на честь відомого колісника в період Весни і Осені . Астеризм складається з Альфи , Бети , Каппи , Ети і Лямбди Кассіопеї . А сама Альфа Кассіопеї відома як ( , « Четверта зоря Ван Лян » ) . Видимість При схиленні ° 'N , Шедар видимий й всій північній півкулі . Зорю можуть бачити й більшість спостерігачів по всьому світу , які перебувають на північ від південної широти , зокрема , її видно в таких містах південної півкулі як Перт чи Сантьяго , хоча й невисоко над горизонтом . Шедар розташований на околиці галактики Чумацький Шлях , тому є й інші помітні небесні об'єкти , які можна побачити поблизу цієї зорі — серед них туманність Пакман , NGCі NGC Альфа Кассіопеї досягає свого зеніту над такими містами , як Единбург , Копенгаген і Москва . У Європі , Росії та на північноамериканському континенті аж до Лос - Анджелеса ( а також в інших місцях , що мають північну широту більше ) зоря ніколи не заходить за горизонт . Оскільки Шедар має другу зоряну величину ( як і β Cas ) , її добре видно неозброєним оком , однак Світлове забруднення , характерне для більшості міст , може заважати цьому . Найкращий час для спостереження в північній півкулі — пізні осінні місяці , коли Кассіопея проходить через меридіан опівночі , але з огляду на те , що в багатьох місцях північної півкулі вона не заходить за горизонт , її можна бачити протягом усього року . Фотометрична змінність Залежно від застосованої фотометричної системи , Шедар трохи яскравіший або тьмяніший , ніж Каф , β в сузір'ї . Система UBV протягом другої половини ХХ століття вказувала на видиму зоряну величину , яка коливалася від + 2 , 20 до + 2 , 23 , таким чином вона вважалася трохи яскравішою , ніж Каф з її змінною величиною від + 2 , 25 до + 2 , 31 . Проте розрахунки у візуальній смузі видимого світла довжиною віддонанометрів , зроблені Флоор Ван Левен ( Floor Van Leeuwen)року дали нове вимірювання для обох зір , + 2, 4107 для Шедар і + 3579 для Каф , що свідчать про те , що найяскравішою зорею сузір'я є Каф . Плутанина виникає через те , що різні інструменти роблять вимірювання в дещо різних діапазонах хвиль . Кутовий аналіз Із розвитком оптичної інтерферометрії вх роках , кутовий діаметр Шедара було вимірянороці на різних довжинах хвиль у діапазоні850 нм . Результатом став затемнене по периметру кутове вимірювання у62 ± 06 кутових мілісекунд ( mas ) , діаметр , що дорівнює приблизно393 а . о . або3 радіуса Сонця , припускаючи паралакс у29 mas . Порівнюючи з орбітою планети Меркурій ( що обертається навколо Сонця на відстані приблизно4 а . о . ) , фотосфера Шедара простягається приблизно до половини орбіти Меркурія . Характеристики Шедар — червоний гігант , спектральний клас якого в астрономічній базі даних SIMBAD вказаний як K0IIIa — тобто , Шедар значно холодніший за Сонце . Однак , оскільки вона наближається до завершення своєї еволюції , фотосфера зорі істотно розширилася , даючи болометричну світність , що приблизно вразів перевищує світність Сонця Згідно з переглянутими даними Гіппаркос ( van Leeuwen , розрахункова відстань до зорі становить близькопарсек абосвітлових років . Як і всі гігантські зорі , Шедар обертається повільно , зі швидкістю приблизнокм / с на екваторі — з такою швидкістю зорі потрібно приблизнодні , щоб зробити один повний оберт на своїй осі . Шедар іноді класифікують як змінну зорю , але зстоліття змінність не було виявлено . Крім того , у Вашингтонському каталозі подвійних зір зазначено три оптичних супутника Шедара , але всі вони можуть бути лише розташованими на одній лінії зору з Землі . Вік Шедара оцінюється віддомільйонів років , більшу частину якого він був блакитно - білою зорею головної послідовності спектрального класу В . Зображення Ур . Герард Меркатор , фламандський картограф , виготовив небесний глобус , зобразившитрадиційних сузір'їв Птолемея та два інших , Волосся Вероніки і Антиной . На цьому глобусі він представив Кассіопею як царицю Ефіопії , покарану за її вихваляння й прикуту до перевернутого стільця . Шедар позначено біля її лівої груді , що відображає арабське етимологічне походження назви . Див . також Зорі спектрального класу K Кутовий діаметр Бетельгейзе для поглибленого обговорення червоних гігантів \ . Примітки Джерела Посилання Harvard Map Collection The Mercator Globes The Internet Encyclopedia of Science : Shedar ( Alpha Cassiopeiae ) Об'єкти HIP Об'єкти з каталогу яскравих зір ( HR ) Зорі з власними іменами Об'єкти з каталогу Генрі Дрепера Об'єкти Флемстида Кассіопея ( сузір'я ) Об'єкти Байєра