Крекінг-установка Порто-Маргера
Крекінг-установка Порто-Маргера – підприємство нафтохімічної промисловості на північному сході Італії, на околиці Венеції.

Установка парового крекінгу (піролізу) в Порто-Маргері використовує як сировину газовий бензин (naphtha) та продукує 490 тисяч тонн етилену і 245 тисяч тонн пропілену на рік. Ці олефіни споживаються різноманітними виробництвами на кількох майданчиках:

- введеною в експлуатацію у 1976 році лінією полімеризації у поліетилен низької щільності в Феррарі з річним показником 110 тисяч тонн;

- заводом з виробництва стиролу потужністю 600 тисяч тонн у Мантуї;

- виробництвом мономеру вінілхлориду у Равенні потужністю 100 тисяч тонн на рік;

- заводом етилен-пропілен-дієнового каучуку в Феррарі. Спершу тут працювала одна лінія з показником 85 тисяч тонн, до якої у 2018-му додали другу на 50 тисяч тонн;

- лінією полімеризації у поліпропілен у Феррарі (202 тисяч тонн), котра наразі належить американському концерну LyondellBasell.

Доставка олефінів до інших майданчиків здійснюється етиленопроводом Порто-Маргера – Мантуя/Равенна та пропіленопроводом Порто-Маргера – Мантуя.

Бутилен-бутадієнова фракція відправляється морем на установку фракціонування у Равенні.

В першій половині 2010-х крекінг-установку у Порто-Маргера призначили на закриття. Проте падіння цін на нафту, котре суттєво покращило економіку піролізних установок на газовому бензині, дозволило продовжити її діяльність щонайменше на кілька років.

Примітки 

Порто-Маргера
Порто-Маргера
Крекінг - установка Порто - Маргера – підприємство нафтохімічної промисловості на північному сході Італії , на околиці Венеції . Установка парового крекінгу ( піролізу ) в Порто - Маргері використовує як сировину газовий бензин ( naphtha ) та продукуєтисяч тонн етилену ітисяч тонн пропілену на рік . Ці олефіни споживаються різноманітними виробництвами на кількох майданчиках : - введеною в експлуатацію уроці лінією полімеризації у поліетилен низької щільності в Феррарі з річним показникомтисяч тонн ; - заводом з виробництва стиролу потужністютисяч тонн у Мантуї ; - виробництвом мономеру вінілхлориду у Равенні потужністютисяч тонн на рік ; - заводом етилен - пропілен - дієнового каучуку в Феррарі . Спершу тут працювала одна лінія з показникомтисяч тонн , до якої уму додали другу натисяч тонн ; - лінією полімеризації у поліпропілен у Феррарітисяч тонн ) , котра наразі належить американському концерну LyondellBasell . Доставка олефінів до інших майданчиків здійснюється етиленопроводом Порто - Маргера – Мантуя / Равенна та пропіленопроводом Порто - Маргера – Мантуя . Бутилен - бутадієнова фракція відправляється морем на установку фракціонування у Равенні . В першій половиніх крекінг - установку у Порто - Маргера призначили на закриття . Проте падіння цін на нафту , котре суттєво покращило економіку піролізних установок на газовому бензині , дозволило продовжити її діяльність щонайменше на кілька років . Примітки Порто - Маргера Порто - Маргера