Антіох I (цар Коммагени)
Антіох I Теос Дікайос Епіфан Філопатор Філеллін (бл. 86  до н. е. — 38 до н. е.) — цар Коммагени в 69 до н. е.—40 до н. е.. Сприяв еллінізації свого царства.

Життєпис 
Походив з династії Єрвандідів. Син Мітрідата I, царя Коммагени, й Лаодіки VII (доньки сирійського царя Антіоха VIII Гріпа). Народився близько 86 до н. е.

У 70 до н. е. стає співволодарем зі своїм батьком. У 69 до н. е. після смерті Мітрідата I успадкував трон. На той час Коммагена опинилася у складній ситуації, оскільки вона була союзницею Великої Вірменії — супротивника Римської республіки. Антіох I зрозумів, що Тигран II, цар Великої Вірменії, і його союзник Мітрідат VI, цар Понту, втратили можливість перемогти Рим, тому коммагенський цар перейшов на бік римського проконсула Луція Ліцінія Лукулла. У 69—68 до н. е. Антіох I Теос спрямував свої війська до армії римлян, що брали участь у вірменському поході.

У 66—64 до н. е. допомагав новому римськомому очільникові Гнею Помпею Магну у війні проти Понту та Великої Вірменії. За це у 59 до н. е. Антіоха I визнано союзником Риму, що забезпечило Коммагені захист її кордонів. В подальшому зберігав вірність Риму, допомогаючи тому у протистоянні з гірськими племенами Кілікії, ісаврів та інформуючи про події в Парфії. У 51 до н. е. затоваришував з Марком Туллієм Цицероном.

У 49 до н. е. під громадянської війни між Гнеєм Помпеєм Магном і Гаєм Юлієм Цезарем підтримав першого, але після перемоги Цезаря у 48 до н. е. перейшов на його бік. У 47 до н. е. надавав війська та харчі римлянам під час війни з Фарнаком II, царем Боспору.

Після загибелі Цезаря у 44 до н. е. вимушено визнав владу республіканців Красса та Брута, оскільки розумів неможливість чинити їм спротив.

У 42 до н. е. після перемоги триумвірів Марка Антонія й Октавіана над республіканцями у битві при Філіпах Антіох I Теос перейшов на бік переможців. Втім втратив довіру римлян.

У 40 до н. е. Марк Антоній змусив царя Коммагени зректися влади на користь старшого сина Антіоха II. Втім ймовірно зберігав вплив до самої смерті, що настала в 38 до н. е.

Еллінізація 
Розпочав значну політику з поширення культурного впливу еллінізму в своєму царстві, що було необхідно для входження до числа цивілізованих країн в очах греків і римлян. При цьому відбувається поступовий відхід від азійських коренів. Втім це переважно зачепила вищі шари суспільство, селяни залишалися вірними перським богам та старовинним звичаїв.

Задля підвищення авторитету царя й усієї династії Антіох I Теос провів масштабні будівельні роботи на горі Немрут, де було споруджено велику гробницю, тераси, встановлено величні статуї, деякі витісано зі скель. Крім того зведено ще 7 гробниць-святилищ, зокрема в Арсамей-на-Євфраті, Арсамеї-на Німфеї.

Родина 
Дружина — Ісія, донька Аріобарзана I, царя Каппадокії

Діти:
 Мітрідат II, цар Коммагени
 Лаодіка, дружина Орода II, царя Парфії
 Антіох II (д/н—бл. 29 до н. е.), цар Коммагени
 Афінаїда, дружина Артавазда I, царя Атропатени
 Антіохіда

Джерела 
 Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au xixe siècle: Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990, p. 397—398.
 Michael Alexander Speidel (24 August 2005). «Early Roman Rule in Commagene». Mavors-Institut. Archived from the original on 27 December 2015.
 Jörg Wagner (Hrsg.): Gottkönige am Euphrat. Neue Ausgrabungen und Forschungen aus Kommagene. 2. Auflage, Philipp von Zabern, Mainz 2012, 

Царі Коммагени
Антіох I Теос Дікайос Епіфан Філопатор Філеллін ( бл . до н . е . — до н . е . ) — цар Коммагени вдо н . е . — 40 до н . е .. Сприяв еллінізації свого царства . Життєпис Походив з династії Єрвандідів . Син Мітрідата I , царя Коммагени , й Лаодіки VII ( доньки сирійського царя Антіоха VIII Гріпа ) . Народився близькодо н . е . Удо н . е . стає співволодарем зі своїм батьком . Удо н . е . після смерті Мітрідата I успадкував трон . На той час Коммагена опинилася у складній ситуації , оскільки вона була союзницею Великої Вірменії — супротивника Римської республіки . Антіох I зрозумів , що Тигран II , цар Великої Вірменії , і його союзник Мітрідат VI , цар Понту , втратили можливість перемогти Рим , тому коммагенський цар перейшов на бік римського проконсула Луція Ліцінія Лукулла . У68 до н . е . Антіох I Теос спрямував свої війська до армії римлян , що брали участь у вірменському поході . У64 до н . е . допомагав новому римськомому очільникові Гнею Помпею Магну у війні проти Понту та Великої Вірменії . За це удо н . е . Антіоха I визнано союзником Риму , що забезпечило Коммагені захист її кордонів . В подальшому зберігав вірність Риму , допомогаючи тому у протистоянні з гірськими племенами Кілікії , ісаврів та інформуючи про події в Парфії . Удо н . е . затоваришував з Марком Туллієм Цицероном . Удо н . е . під громадянської війни між Гнеєм Помпеєм Магном і Гаєм Юлієм Цезарем підтримав першого , але після перемоги Цезаря удо н . е . перейшов на його бік . Удо н . е . надавав війська та харчі римлянам під час війни з Фарнаком II , царем Боспору . Після загибелі Цезаря удо н . е . вимушено визнав владу республіканців Красса та Брута , оскільки розумів неможливість чинити їм спротив . Удо н . е . після перемоги триумвірів Марка Антонія й Октавіана над республіканцями у битві при Філіпах Антіох I Теос перейшов на бік переможців . Втім втратив довіру римлян . Удо н . е . Марк Антоній змусив царя Коммагени зректися влади на користь старшого сина Антіоха II . Втім ймовірно зберігав вплив до самої смерті , що настала вдо н . е . Еллінізація Розпочав значну політику з поширення культурного впливу еллінізму в своєму царстві , що було необхідно для входження до числа цивілізованих країн в очах греків і римлян . При цьому відбувається поступовий відхід від азійських коренів . Втім це переважно зачепила вищі шари суспільство , селяни залишалися вірними перським богам та старовинним звичаїв . Задля підвищення авторитету царя й усієї династії Антіох I Теос провів масштабні будівельні роботи на горі Немрут , де було споруджено велику гробницю , тераси , встановлено величні статуї , деякі витісано зі скель . Крім того зведено щегробниць - святилищ , зокрема в Арсамей - на - Євфраті , Арсамеї - на Німфеї . Родина Дружина — Ісія , донька Аріобарзана I , царя Каппадокії Діти : Мітрідат II , цар Коммагени Лаодіка , дружина Орода II , царя Парфії Антіох II ( д/н — бл . до н . е . ) , цар Коммагени Афінаїда , дружина Артавазда I , царя Атропатени Антіохіда Джерела Cyrille Toumanoff , Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au xixe siècle : Tables généalogiques et chronologiques , Rome , p . 398 . Michael Alexander SpeidelAugust « Early Roman Rule in Commagene » . Mavors-Institut . Archived from the original onDecember Jörg Wagner ( Hrsg . ) : Gottkönige am Euphrat . Neue Ausgrabungen und Forschungen aus Kommagene . Auflage , Philipp von Zabern , Mainz Царі Коммагени