Утаґава Кунісада II
Утаґава Кунісада II (1823 — 20 липня 1880) — японський художник кінця періоду Едо і початку доби Мейдзі. Відомий також як Утаґава Кунімаса III, Утаґава Тойокуні III, Утаґава Тойокуні IV. Мав також псевдоніми Байдьо, Байторо, Ітідзусай, Хьорайса.

Життєпис 
Про батьків замало відомостей. Народився у 1823 році. Звався Такеноуті Мунехіса. наприкінці 1830-х років став учнем відомого художника Утаґава Кунісади I. 1844 року оженився на доньці художника Осудзу. У 1846 році всиновлено своїм вчителем, після чого він отримав прізвище Утаґава. У 1850 або 1851 році прийняв ім'я Кунісада. З 1865 року після смерті названого батька Утаґава Кунісада I очолив школу Утагава. Найвідомішим з учнів був Утаґава Кунісада III.

У 1869 або 1870 році прийняв нове ім'я Тойокуні III, проте на тепер у більшості дослідників відомий як Тойокуні IV. На початку 1870-х років відбувається зниження популярності митця. Вважається, що з 1874 року він припинив створювати картини. Помер у 1880 році в Токіо.

Творчість 
Спочатку підписав більшу частину своїх ранніх робіт як «Кунімаса III». Протягом 1850-х років створював гравюри під ім'ям «Кунісада II», а з кінця 1860-х роках як «Тойокуні III». Усі його картини створено у стилі Утаґава Кунісада I. загалом його доробок становить близько 40 серій, переважно акторів (жанр якуса-е), красунь (бідзінга) і борців сумо. Крім того, улюбленою темою його гравюр були дома розваг і чайна церемонія, найчастіше суміщені в одному сюжеті. Також створював ілюстрації до 200 книг від 50 видавців. Крім того Утаґава Кунісада II відомий як майстер жанру сюнґа.

Найвідомішою працею є серія «Повість про вісім героїв собак» (1852 рік), що в якості джерела використовував роман Кьокутей Бакіна — Нансо Сатомі хаккен-ден («Переказ про вісім собак Сатомі з південної Ави»). також створив малюнки для карута (гральних карт) з зображення сцен з твору «Ґендзі моноґатарі».

Його роботи знаходяться в багатьох колекціях, зокрема Музеї Вікторії та Альберта; Музеї мистецтв Метрополітен (Нью-Йорк); Бруклінському музеї (Нью-Йорк); Музеї образотворчих мистецтв (Бостон); Музеї образотворчих мистецтв Сан-Франциско; Національному музеї Токіо; Художньому музеї Фудзіта (Осака); Художньому музеї Хіросіми; Музеї японського мистецтва Тікотіна; Музеї прикладного мистецтва (Відень); Музеї мистецтв Спенсера в Університеті Канзасу; Музеї мистецтв Університету Орегона, Державному музеї образотворчих мистецтв імені О. С. Пушкіна, .

Джерела 
 Amy Reigle Newland (Hrsg.): The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints. 2 Bände. Hotei, Amsterdam 2005, ISBN 90-74822-65-7, S. 503.
 Marks, Andreas (2012). Japanese Woodblock Prints: Artists, Publishers and Masterworks: 1680—1900. Tuttle Publishing. ISBN 978-1-4629-0599-7.

художники Японії
Утаґава Кунісада II — липня — японський художник кінця періоду Едо і початку доби Мейдзі . Відомий також як Утаґава Кунімаса III , Утаґава Тойокуні III , Утаґава Тойокуні IV . Мав також псевдоніми Байдьо , Байторо , Ітідзусай , Хьорайса . Життєпис Про батьків замало відомостей . Народився уроці . Звався Такеноуті Мунехіса . наприкінціх років став учнем відомого художника Утаґава Кунісади I . року оженився на доньці художника Осудзу . Уроці всиновлено своїм вчителем , після чого він отримав прізвище Утаґава . Уабороці прийняв ім'я Кунісада . Зроку після смерті названого батька Утаґава Кунісада I очолив школу Утагава . Найвідомішим з учнів був Утаґава Кунісада III . Уабороці прийняв нове ім'я Тойокуні III , проте на тепер у більшості дослідників відомий як Тойокуні IV . На початкух років відбувається зниження популярності митця . Вважається , що зроку він припинив створювати картини . Помер уроці в Токіо . Творчість Спочатку підписав більшу частину своїх ранніх робіт як « Кунімаса III » . Протягомх років створював гравюри під ім'ям « Кунісада II » , а з кінцях роках як « Тойокуні III » . Усі його картини створено у стилі Утаґава Кунісада I . загалом його доробок становить близькосерій , переважно акторів ( жанр якуса-е ) , красунь ( бідзінга ) і борців сумо . Крім того , улюбленою темою його гравюр були дома розваг і чайна церемонія , найчастіше суміщені в одному сюжеті . Також створював ілюстрації докниг відвидавців . Крім того Утаґава Кунісада II відомий як майстер жанру сюнґа . Найвідомішою працею є серія « Повість про вісім героїв собак » рік ) , що в якості джерела використовував роман Кьокутей Бакіна — Нансо Сатомі хаккен - ден ( « Переказ про вісім собак Сатомі з південної Ави » ) . також створив малюнки для карута ( гральних карт ) з зображення сцен з твору « Ґендзі моноґатарі » . Його роботи знаходяться в багатьох колекціях , зокрема Музеї Вікторії та Альберта ; Музеї мистецтв Метрополітен ( Нью-Йорк ) ; Бруклінському музеї ( Нью-Йорк ) ; Музеї образотворчих мистецтв ( Бостон ) ; Музеї образотворчих мистецтв Сан-Франциско ; Національному музеї Токіо ; Художньому музеї Фудзіта ( Осака ) ; Художньому музеї Хіросіми ; Музеї японського мистецтва Тікотіна ; Музеї прикладного мистецтва ( Відень ) ; Музеї мистецтв Спенсера в Університеті Канзасу ; Музеї мистецтв Університету Орегона , Державному музеї образотворчих мистецтв імені О . С . Пушкіна , \ . Джерела Amy Reigle Newland ( Hrsg . ) : The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints . Bände . Hotei , Amsterdam ISBN65 - 7 , S . Marks , Andreas Japanese Woodblock Prints: Artists , Publishers and Masterworks : 1900 . Tuttle Publishing . ISBN4629 - 0599 - 7 . художники Японії