Кутафін Семен Васильович
Семен Васильович Кутафін (, станиця Ладозька, Катеринодарський відділ, Кубанська область, тепер Усть-Лабінський район, Краснодарський край, Російська Федерація — , місто Москва) — радянський діяч, залізничник, начальник Південної залізниці (1938–1944). Герой Соціалістичної Праці (5.11.1943).

Життєпис 
Народився в родині залізничника. Після закінчення церковно-парафіяльної школи і реального училища з 1917 року працював учнем телеграфіста, потім телеграфістом станції Піщанокопська. Три роки наймитував у станиці Ладозькій.

У 1920-і роки служив у Червоній армії в місті Тифлісі (Тбілісі).

У 1927 році закінчив Ростовські залізничні курси. З 1927 року працював заступником начальника станції Георгіївськ на Північному Кавказі.

У 1930 закінчив Владикавказькі курси диспетчерів, після чого працював диспетчером на станції Грозний (Чеченська автономна область) Північно-Кавказької залізниці. Розробив і запровадив так званий «кутафінський метод»: першим з радянських диспетчерів використав у практичній діяльності виробничий зв'язок з поїзними бригадами та черговими по станціях, які зустрічали поїзди із заздалегідь підготованими документами, що дозволило майже у два рази скоротити час руху збірних поїздів. У 1933 році цей метод став застосовуватися на всіх залізницях СРСР.

З квітня 1933 року — інспектор-інструктор з диспетчерської роботи Центрального експлуатаційного управління Наркомату шляхів сполучення СРСР у Москві. У 1935—1937 роках — старший ревізор-диспетчер при Народному комісаріаті шляхів сполучення СРСР.

Член ВКП(б).

У травні 1937 — серпні 1938 року — заступник начальника Орджонікідзевської залізниці (у містах Орджонікідзе та Ростові).

У серпні 1938 — березні 1944 року — начальник Південної залізниці.

З початком німецько-радянської війни керівництво Південної залізниці продовжувало роботу в місті  Куп'янську Харківської області. У 1942 році Кутафін був направлений в Сибір уповноваженим Народного комісаріату шляхів сполучення СРСР по стику на станцію Чулимську. Пізніше, влітку 1943 року очолював оперативну групу залізничників Московсько-Курської, Південної та Московсько-Київської залізниць, забезпечуючи їх безперебійну роботу в період битви на Курській дузі.

Коли радянські війська у 1943 році зайняли Харків, Кутафін разом з інженерами залізничних військ організував відновлення зруйнованих комунікацій, вже через тиждень відкривши наскрізний рух через Харківський залізничний вузол, що вважався одним із найскладніших в СРСР унаслідок великої кількості мостів, шляхопроводів та переходів. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 5 листопада 1943 року за «особливі заслуги в забезпеченні перевезень для фронту і народного господарства, за видатні досягнення у відновленні залізничного транспорту у важких умовах воєнного часу» Семен Васильович Кутафін був удостоєний звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і медалі «Серп і Молот».

У березні 1944—1946 роках — начальник Московсько-Курської залізниці.

У 1946—1949 роках — в апараті Міністерства шляхів сполучення СРСР, був куратором служби руху по залізницях Середньої Азії.

У 1949—1951 роках — головний ревізор-диспетчер Донецького округу залізниць.

З 1951 року — начальник відділу залізничних доріг Південного Заходу.

З 1962 року — на пенсії у Москві.

Помер у лютому 1987 року, похований на Ніколо-Архангельському цвинтарі Москви.

Звання 
 генерал-директор руху ІІ рангу (1.03.1944)

Нагороди 
 Герой Соціалістичної Праці (5.11.1943)
 два ордени Леніна (17.07.1934, 5.11.1943)
 орден Трудового Червоного Прапора (23.11.1939)
 орден Вітчизняної війни І ст. (11.03.1985)
 орден Вітчизняної війни ІІ ст. (24.02.1945)
 медаль «За оборону Москви»
 медаль «За оборону Сталінграда»
 медалі
 знак «Почесний залізничник» № 1 (1933)

Посилання 
 Кутафин Семен Васильевич 

Персоналії за алфавітом
Поховані на Ніколо-Архангельському цвинтарі
Радянські залізничники
Почесні залізничники СРСР
Померли в Москві
Члени КПРС
Семен Васильович Кутафін ( , станиця Ладозька , Катеринодарський відділ , Кубанська область , тепер Усть - Лабінський район , Краснодарський край , Російська Федерація — , місто Москва ) — радянський діяч , залізничник , начальник Південної залізниці1944 ) . Герой Соціалістичної Праці11 . 1943 ) . Життєпис Народився в родині залізничника . Після закінчення церковно - парафіяльної школи і реального училища зроку працював учнем телеграфіста , потім телеграфістом станції Піщанокопська . Три роки наймитував у станиці Ладозькій . Уі роки служив у Червоній армії в місті Тифлісі ( Тбілісі ) . Уроці закінчив Ростовські залізничні курси . Зроку працював заступником начальника станції Георгіївськ на Північному Кавказі . Узакінчив Владикавказькі курси диспетчерів , після чого працював диспетчером на станції Грозний ( Чеченська автономна область ) Північно - Кавказької залізниці . Розробив і запровадив так званий « кутафінський метод » : першим з радянських диспетчерів використав у практичній діяльності виробничий зв'язок з поїзними бригадами та черговими по станціях , які зустрічали поїзди із заздалегідь підготованими документами , що дозволило майже у два рази скоротити час руху збірних поїздів . Уроці цей метод став застосовуватися на всіх залізницях СРСР . З квітняроку — інспектор - інструктор з диспетчерської роботи Центрального експлуатаційного управління Наркомату шляхів сполучення СРСР у Москві . У1937 роках — старший ревізор - диспетчер при Народному комісаріаті шляхів сполучення СРСР . Член ВКП ( б ) . У травні — серпніроку — заступник начальника Орджонікідзевської залізниці ( у містах Орджонікідзе та Ростові ) . У серпні — березніроку — начальник Південної залізниці . З початком німецько - радянської війни керівництво Південної залізниці продовжувало роботу в місті Куп'янську Харківської області . Уроці Кутафін був направлений в Сибір уповноваженим Народного комісаріату шляхів сполучення СРСР по стику на станцію Чулимську . Пізніше , вліткуроку очолював оперативну групу залізничників Московсько - Курської , Південної та Московсько - Київської залізниць , забезпечуючи їх безперебійну роботу в період битви на Курській дузі . Коли радянські війська уроці зайняли Харків , Кутафін разом з інженерами залізничних військ організував відновлення зруйнованих комунікацій , вже через тиждень відкривши наскрізний рух через Харківський залізничний вузол , що вважався одним із найскладніших в СРСР унаслідок великої кількості мостів , шляхопроводів та переходів . Указом Президії Верховної Ради СРСР відлистопадароку за « особливі заслуги в забезпеченні перевезень для фронту і народного господарства , за видатні досягнення у відновленні залізничного транспорту у важких умовах воєнного часу » Семен Васильович Кутафін був удостоєний звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і медалі « Серп і Молот » . У березні1946 роках — начальник Московсько - Курської залізниці . У1949 роках — в апараті Міністерства шляхів сполучення СРСР , був куратором служби руху по залізницях Середньої Азії . У1951 роках — головний ревізор - диспетчер Донецького округу залізниць . Зроку — начальник відділу залізничних доріг Південного Заходу . Зроку — на пенсії у Москві . Помер у лютомуроку , похований на Ніколо - Архангельському цвинтарі Москви . Звання генерал - директор руху ІІ рангу03 . 1944 ) Нагороди Герой Соціалістичної Праці11 . 1943 ) два ордени Леніна07 . 1934 , 11 . 1943 ) орден Трудового Червоного Прапора11 . 1939 ) орден Вітчизняної війни І ст . 03 . 1985 ) орден Вітчизняної війни ІІ ст . 02 . 1945 ) медаль « За оборону Москви » медаль « За оборону Сталінграда » медалі знак « Почесний залізничник » № 1 Посилання Кутафин Семен Васильевич Персоналії за алфавітом Поховані на Ніколо - Архангельському цвинтарі Радянські залізничники Почесні залізничники СРСР Померли в Москві Члени КПРС