Хосе Батльє-і-Ордоньєс
Хосе Пабло Торквато Батльє-і-Ордоньєс (, , Монтевідео, Уругвай - , Монтевідео) — державний і політичний діяч Уругваю. Президент Уругваю в 1903—1907 і 1911—1915 роках. Син президента Уругваю в 1868—1872 роках Лоренсо Батльє-і-Грау, дядько президента Уругваю Луїса Батльє Берреса, двоюрідний дід президента Уругваю Хорхе Батльє.

Біографія 
Навчався на юридичному факультеті університету Монтевідео і в паризькій Сорбонні. В кінці XIX століття Батльє-і-Ордоньес знаходився в опозиції до правлячих режимів елітистів і військових, зокрема диктатури Максімо Сантоса ; створена ним в 1886 році газета El Día («День») була рупором Партії Колорадо (ліберального спрямування). Після падіння режиму Сантоса очолив департамент гірничорудної промисловості. У 1893 році він був обраний депутатом, а в 1896 році — сенатором; спирався на «середній клас».

У 1903 році Батльє був обраний президентом Уругваю, в зв'язку з чим лідер опозиційної Національної партії консервативного толку Апарісіо Саравіа розв'язав громадянську війну. Лише після загибелі Саравіа в битві біля Мосольера 1 вересня 1904 року Батльє встановив контроль над всім Уругваєм.

Політичний курс Батльє увійшов в історію країни під назвою «батлізмо». Він виступав за країну середнього класу, в якій «багаті були менш багаті, щоб бідні були менш бідними» і вважав, що цей ідеал може бути досягнутий тільки через втручання інтервенціоністської і перерозподільної держави. Президент провів ряд реформ, спрямованих на підтримку працюючого на експорт сільського господарства, розширив державний сектор в банківській сфері, модернізував систему безкоштовної освіти, і розгорнув будівництво середніх та вищих навчальних закладів. При Батльє була скасована смертна кара і почалася секуляризація: були розділені церква і держава, дозволені розлучення. Він проводив політику протекціонізму, здійснював контроль над діяльністю приватних підприємств і націоналізував кілька монополій.

Після завершення першого президентського терміну в 1907 році Батльє подорожував по Західній Європі, вивчав місцевий досвід в області соціальних програм і демократичного правління (в тому числі в Швейцарії). Він повернувся в Уругвай в лютому 1911 і переміг на чергових президентських виборах. У другій термін Батльє продовжив проводити прогресивні соціальні реформи: ввів восьмигодинний робочий день, створив пенсійні програми в державному і приватному секторах, надав повні цивільні права позашлюбним дітям, а також заборонив жорстоке поводження з тваринами . Він надав жінкам можливість подавати на розлучення і голосувати на виборах (загальне виборче право було закріплено в конституції 1918 року).

Уже після завершення другого президентського терміну в 1915 році Батльє розробив нову конституцію 1918 року, що обмежує президентські повноваження на користь колегіального органу — Національного адміністративної ради з 9 чоловік, які обираються конгресом.

Після відставки, в 1920 році, Батльє вбив на дуелі депутата конгресу Вашингтона Велтрана Барбате. Приводом дуелі стала стаття, яка звинувачувала колишнього президента в шахрайстві, опублікована в газеті, редактором якої був Барбат .

Закладені Батльє економічні ініціативи продовжували втілюватися в життя до 1929 року (коли через кризу різко впав уругвайський експорт), ставши основою смуги тривалого стабільного розвитку Уругваю, раніше послаблений безперервними громадянськими війнами, а в XX столітті завоював репутацію «латиноамериканської Швейцарії». Вважається, що перетворення, проведені Батльє-і-Ордоньєс з наступниками, випередили за часом буржуазний реформізм в інших країнах і перевершили його по мірі радикальності .

У його честь названо містечко Хосе-Батльє-і-Ордоньєс на південному сході центральної частини Уругваю.

Примітки

Література 
 Batlle y Ordóñez, José // Encyclopedia of Latin America / Thomas M. Leonard. — New York: Facts On File, Inc.том=4|isbn=978-0-8160-7359-7
 Строганов А. И. Новейшая история стран Латинской Америки. (М.: Высш. шк., 1995.- с. 35)
 Milton I. Vanger: The Model Country: José Batlle y Ordóñez of Uruguay, 1907—1915., Editorial: University Press of New England, o. O. 1981, ISBN 0-87451-184-4

Президенти Уругваю
Дуелянти
Хосе Пабло Торквато Батльє-і - Ордоньєс ( , , Монтевідео , Уругвай - , Монтевідео ) — державний і політичний діяч Уругваю . Президент Уругваю в1907 і1915 роках . Син президента Уругваю в1872 роках Лоренсо Батльє-і - Грау , дядько президента Уругваю Луїса Батльє Берреса , двоюрідний дід президента Уругваю Хорхе Батльє . Біографія Навчався на юридичному факультеті університету Монтевідео і в паризькій Сорбонні . В кінці XIX століття Батльє-і - Ордоньес знаходився в опозиції до правлячих режимів елітистів і військових , зокрема диктатури Максімо Сантоса ; створена ним вроці газета El Día ( « День » ) була рупором Партії Колорадо ( ліберального спрямування ) . Після падіння режиму Сантоса очолив департамент гірничорудної промисловості . Уроці він був обраний депутатом , а вроці — сенатором ; спирався на « середній клас » . Уроці Батльє був обраний президентом Уругваю , в зв'язку з чим лідер опозиційної Національної партії консервативного толку Апарісіо Саравіа розв'язав громадянську війну . Лише після загибелі Саравіа в битві біля Мосольеравересняроку Батльє встановив контроль над всім Уругваєм . Політичний курс Батльє увійшов в історію країни під назвою « батлізмо » . Він виступав за країну середнього класу , в якій « багаті були менш багаті , щоб бідні були менш бідними » і вважав , що цей ідеал може бути досягнутий тільки через втручання інтервенціоністської і перерозподільної держави . Президент провів ряд реформ , спрямованих на підтримку працюючого на експорт сільського господарства , розширив державний сектор в банківській сфері , модернізував систему безкоштовної освіти , і розгорнув будівництво середніх та вищих навчальних закладів . При Батльє була скасована смертна кара і почалася секуляризація : були розділені церква і держава , дозволені розлучення . Він проводив політику протекціонізму , здійснював контроль над діяльністю приватних підприємств і націоналізував кілька монополій . Після завершення першого президентського терміну вроці Батльє подорожував по Західній Європі , вивчав місцевий досвід в області соціальних програм і демократичного правління ( в тому числі в Швейцарії ) . Він повернувся в Уругвай в лютомуі переміг на чергових президентських виборах . У другій термін Батльє продовжив проводити прогресивні соціальні реформи : ввів восьмигодинний робочий день , створив пенсійні програми в державному і приватному секторах , надав повні цивільні права позашлюбним дітям , а також заборонив жорстоке поводження з тваринами \ . Він надав жінкам можливість подавати на розлучення і голосувати на виборах ( загальне виборче право було закріплено в конституціїроку ) . Уже після завершення другого президентського терміну вроці Батльє розробив нову конституціюроку , що обмежує президентські повноваження на користь колегіального органу — Національного адміністративної ради зчоловік , які обираються конгресом . Після відставки , вроці , Батльє вбив на дуелі депутата конгресу Вашингтона Велтрана Барбате . Приводом дуелі стала стаття , яка звинувачувала колишнього президента в шахрайстві , опублікована в газеті , редактором якої був Барбат \ . Закладені Батльє економічні ініціативи продовжували втілюватися в життя дороку ( коли через кризу різко впав уругвайський експорт ) , ставши основою смуги тривалого стабільного розвитку Уругваю , раніше послаблений безперервними громадянськими війнами , а в XX столітті завоював репутацію « латиноамериканської Швейцарії » . Вважається , що перетворення , проведені Батльє-і - Ордоньєс з наступниками , випередили за часом буржуазний реформізм в інших країнах і перевершили його по мірі радикальності \ . У його честь названо містечко Хосе-Батльє-і - Ордоньєс на південному сході центральної частини Уругваю . Примітки Література Batlle y Ordóñez , José / / Encyclopedia of Latin America / Thomas M . Leonard . — New York : Facts On File , Inc . том = 4| isbn = 978 - 0 - 8160 -7359-7 Строганов А . И . Новейшая история стран Латинской Америки . ( М . : Высш . шк . , - с . Milton I . Vanger : The Model Country : José Batlle y Ordóñez of Uruguay , 1915 . , Editorial : University Press of New England , o . O . ISBN184 - 4 Президенти Уругваю Дуелянти