Корнилій (Попов)
Корни́лій Попо́в (в миру Костянтин Попов; 19 серпня 1874, село Нікольське, Грязовецький повіт, Вологодська губернія - 27 жовтня 1966, Нижній Новгород) — єпископ Сумський і Охтирський, вікарій Харківської єпархії, єпископ РПЦ Московського патріархату.

Біографія 
Народився 7 серпня 1874 року в селі Нікольське-Напєньє Грязовецького повіту Вологодської губернії в сім'ї чиновника поліції.

У 1889 році закінчив Нікольське духовне училище. У 1895 році закінчив Вологодську духовну семінарію та призначений псаломщиком при церкві села Іревкове.

У 1896 році був висвячений на священика і призначений протирозкольницьким місіонером і спостерігачем церковних шкіл Пермського повіту.

У 1897 році овдовів.

У 1902 році вступив, а в 1906 році закінчив Казанську духовну академію зі ступенем кандидата богослов'я. Призначений на посаду Ярославського місіонера.

12 вересня 1909 архієпископом Ярославським Тихоном Беллавіним пострижений у чернецтво з ім'ям Корнилій в честь преподобного Корнилія Комельского, залишений на посаді єпархіального місіонера.

27 вересня 1912 возведений у сан архімандрита, а в 1913 році за сумісництвом призначений настоятелем Троїцько-Варницього Ростовського монастиря Ярославської єпархії.

У 1913-1914 роки слухав лекції в Ярославському відділенні Археологічного інституту.

25 травня 1915 року затверджений Святійшим Синодом на посаді єпископа Рибінського, вікарія Ярославської єпархії, залишений настоятелем Афанасіївського монастиря в Ярославлі. Єпископська хіротонія відбулася 5 липня.

31 січня 1920 року одержав титул єпископа Романовського, вікарія Ярославської єпархії.

15 лютого 1921 Патріарх Тихон призначив його єпископом Сумським, вікарієм Харківської єпархії.

Кар'єра в обновленстві 
У вересні 1922 року ухилився в обновленський розкол. При переході в обновленський розкол склав із себе чернецтво 7 вересня 1922 постановою обновленського ВЦУ були зняті монаші обіти. Коли дізнався, що обновленці визнають і єпископів-монахів, офіційно відмовився від своєї заяви.

З 19 вересня 1922 роки (фактично з 1923 року) по 1 серпня 1923 року - обновленський єпископ Вологодський.

24 січня 1923 возведений обновленцями в сан архієпископа.

6 травня 1923 року взяв участь у «єпископській хіротонії» Олександра Введенського.

Був учасником обновленського «Всеросійського Помісного Собору» 1923 року, на якому підписав незаконну постанову Собору про позбавлення сану і чернецтва Святійшого Патріарха Тихона.

З 23 січня 1924 року - обновленський архієпископ Ярославський.

З 10 квітня 1925 року - обновленський архієпископ Саратовський.

З 1 вересня 1925 року - обновленський митрополит Свердловський і Уральської області з місцеперебуванням у Свердловську. Учасник обновленського «III Всеросійського Помісного Собору» (жовтень 1925 року); обраний членом обновленського Священного Синоду.

З 22 вересня 1926 року - обновленський  митрополит Воронезький і всієї Центральної Чорноземної області.

У 1927 році, будучи в обновленстві, робив заклики до пастви про відмову від обновленства, але сам залишився в розколі.
 
2 жовтня 1928 року був присутній на засіданні пленуму обновленського Синоду.

У 1935 році заарештований, засуджений до п'яти років виправно-трудових таборів. 21 червня 1935 року указом обновленського першоієрарха митрополита Віталія Введенського звільнений на спокій. Звільнений у 1940 році.

У березні 1942 року указом першоієрарха митрополита Олександра Введенського призначений митрополитом Воронезьким і Задонським.

У тому ж році указом Олександра Введенського призначений митрополитом Ярославським і Костромським.

Єпископ, архієпископ, митрополит Московської Патріархії  
4 грудня 1943 року, після принесення покаяння, прийнятий в спілкування з Московською Патріархією в сані єпископа і 8 грудня того ж року призначений єпископом Сумським і Охтирським. Після нової московсько-большевицької окупації міста Суми негайно призначений туди єпископом Сумським за клопотанням органів МДБ СРСР.

У лютому 1945 року возведений у сан архієпископа за архіпастирські праці та патріотичну діяльність.

24 квітня 1945 року призначений архієпископом Віленський і Литовським.

У 1945-1947 роках керував Ризькою єпархією.

Насамперед владика взявся за відновлення Свято-Духівського Собору Віленського монастиря. Домігся повернення мощей Віленських мучеників.

У 1946 році до дня 50-річного ювілею служіння в священному сані нагороджений правом носіння хреста на клобуці.

З 18 листопада 1948 року - архієпископ Нижегородський і Арзамаський.

25 лютого 1955 нагороджений саном митрополита.

14 серпня 1961 року пішов на спокій через хворобу. Проживав у Нижньому Новгороді.

Помер 27 жовтня 1966 року в Нижньому Новгороді. Був похований згідно із заповітом в кам'яній капличці на цвинтарі Троїце-Високівської церкви, яка служила з кінця 1941 року кафедральним собором.

Твори 
 «Творения блаж. Иеронима в борьбе с расколом». (Кандидатское сочинение). «Православный собеседник» 1907, январь, с. 19 (отчет).
 Обращение Корнилия, митрополита Воронежского и Задонского, к Воронежской пастве. «Вестник Свящ. Синода Пр. Р. Ц.» 1927, № 3 с. 20-24.

Примітки

Посилання 
 Корнилий (Попов) на сайте «Русское православие»
 Архиепископ Корнилий (Попов)
 КОРНИЛИЙ (ПОПОВ) митрополит Горьковский и Арзамасский (1948—1961) 
 Корнилий (Попов Константин Константинович) 

Священники
Духовенство
Єпископи
Митрополити
Уродженці Вологодської губернії
Померли в Нижньому Новгороді
Корни́лій Попо́в ( в миру Костянтин Попов ; серпня село Нікольське , Грязовецький повіт , Вологодська губернія - жовтня Нижній Новгород ) — єпископ Сумський і Охтирський , вікарій Харківської єпархії , єпископ РПЦ Московського патріархату . Біографія Народивсясерпняроку в селі Нікольське - Напєньє Грязовецького повіту Вологодської губернії в сім'ї чиновника поліції . Уроці закінчив Нікольське духовне училище . Уроці закінчив Вологодську духовну семінарію та призначений псаломщиком при церкві села Іревкове . Уроці був висвячений на священика і призначений протирозкольницьким місіонером і спостерігачем церковних шкіл Пермського повіту . Уроці овдовів . Уроці вступив , а вроці закінчив Казанську духовну академію зі ступенем кандидата богослов'я . Призначений на посаду Ярославського місіонера . 12 вересняархієпископом Ярославським Тихоном Беллавіним пострижений у чернецтво з ім'ям Корнилій в честь преподобного Корнилія Комельского , залишений на посаді єпархіального місіонера . 27 вереснявозведений у сан архімандрита , а вроці за сумісництвом призначений настоятелем Троїцько - Варницього Ростовського монастиря Ярославської єпархії . Уроки слухав лекції в Ярославському відділенні Археологічного інституту . 25 травняроку затверджений Святійшим Синодом на посаді єпископа Рибінського , вікарія Ярославської єпархії , залишений настоятелем Афанасіївського монастиря в Ярославлі . Єпископська хіротонія відбуласялипня . 31 січняроку одержав титул єпископа Романовського , вікарія Ярославської єпархії . 15 лютогоПатріарх Тихон призначив його єпископом Сумським , вікарієм Харківської єпархії . Кар'єра в обновленстві У вересніроку ухилився в обновленський розкол . При переході в обновленський розкол склав із себе чернецтвовересняпостановою обновленського ВЦУ були зняті монаші обіти . Коли дізнався , що обновленці визнають і єпископів - монахів , офіційно відмовився від своєї заяви . Звересняроки ( фактично зроку ) посерпняроку - обновленський єпископ Вологодський . 24 січнявозведений обновленцями в сан архієпископа . 6 травняроку взяв участь у « єпископській хіротонії » Олександра Введенського . Був учасником обновленського « Всеросійського Помісного Собору » року , на якому підписав незаконну постанову Собору про позбавлення сану і чернецтва Святійшого Патріарха Тихона . Зсічняроку - обновленський архієпископ Ярославський . Зквітняроку - обновленський архієпископ Саратовський . Звересняроку - обновленський митрополит Свердловський і Уральської області з місцеперебуванням у Свердловську . Учасник обновленського « III Всеросійського Помісного Собору » ( жовтеньроку ) ; обраний членом обновленського Священного Синоду . Звересняроку - обновленський митрополит Воронезький і всієї Центральної Чорноземної області . Уроці , будучи в обновленстві , робив заклики до пастви про відмову від обновленства , але сам залишився в розколі . 2 жовтняроку був присутній на засіданні пленуму обновленського Синоду . Уроці заарештований , засуджений до п'яти років виправно - трудових таборів . червняроку указом обновленського першоієрарха митрополита Віталія Введенського звільнений на спокій . Звільнений уроці . У березніроку указом першоієрарха митрополита Олександра Введенського призначений митрополитом Воронезьким і Задонським . У тому ж році указом Олександра Введенського призначений митрополитом Ярославським і Костромським . Єпископ , архієпископ , митрополит Московської Патріархії 4 грудняроку , після принесення покаяння , прийнятий в спілкування з Московською Патріархією в сані єпископа ігрудня того ж року призначений єпископом Сумським і Охтирським . Після нової московсько - большевицької окупації міста Суми негайно призначений туди єпископом Сумським за клопотанням органів МДБ СРСР . У лютомуроку возведений у сан архієпископа за архіпастирські праці та патріотичну діяльність . 24 квітняроку призначений архієпископом Віленський і Литовським . Уроках керував Ризькою єпархією . Насамперед владика взявся за відновлення Свято - Духівського Собору Віленського монастиря . Домігся повернення мощей Віленських мучеників . Уроці до днярічного ювілею служіння в священному сані нагороджений правом носіння хреста на клобуці . Злистопадароку - архієпископ Нижегородський і Арзамаський . 25 лютогонагороджений саном митрополита . 14 серпняроку пішов на спокій через хворобу . Проживав у Нижньому Новгороді . Помержовтняроку в Нижньому Новгороді . Був похований згідно із заповітом в кам'яній капличці на цвинтарі Троїце - Високівської церкви , яка служила з кінцяроку кафедральним собором . Твори « Творения блаж . Иеронима в борьбе с расколом » . ( Кандидатское сочинение ) . « Православный собеседник » январь , с . ( отчет ) . Обращение Корнилия , митрополита Воронежского и Задонского , к Воронежской пастве . « Вестник Свящ . Синода Пр . Р . Ц . » № с . Примітки Посилання Корнилий ( Попов ) на сайте « Русское православие » Архиепископ Корнилий ( Попов ) КОРНИЛИЙ ( ПОПОВ ) митрополит Горьковский и Арзамасский1961 ) Корнилий ( Попов Константин Константинович ) Священники Духовенство Єпископи Митрополити Уродженці Вологодської губернії Померли в Нижньому Новгороді