Фердинанд Зауербрух
Ернст Фердинанд Зауербрух (, 3 липня 1875, Бармен, Німецька імперія — 2 липня 1951, Східний Берлін, НДР) — німецький хірург, один з основоположників грудної хірургії. Основні праці присвячені хірургічному лікуванню туберкульозу, раку легенів, хвороб стравоходу і серцестіння. Генерал-майор медичної служби (1942).

Біографія 
Народився 1875 року в родині дрібного торгового службовця. Після закінчення гімназії навчався на медичних факультетах Марбурзького і Єнського університетів, і захисту дисертації  в Лейпцигу (1901), Зауербрух два роки працював в лікарні Ерфурта. 1903 року Зауербруха вдалося влаштуватися на роботу на посаду асистента в клініку Йоганна Микуличі, відомого учня Теодора Більрота, в Бреслау. У 1904 р Ф. Зауербрух спільно з І. Микуличем здійснив чресплевральну торакотомію при градієнті (різниці) тисків. У 1910–1918 рр. — директор хірургічної клініки в Цюриху (Швейцарія), з 1918 року — завідувач кафедрою хірургії в Мюнхені, потім — у Берліні в лікарні Шаріте.

Основні праці присвячені грудній хірургії, головним чином проблемам, пов'язаним з радикальними втручаннями на легенях. Намагаючись усунути шкідливі наслідки відкритого пневмотораксу і плевропульмонального шоку, запропонував знижувати внутрішньо грудний тиск, поміщаючи хворого в спеціальну герметичну камеру. За допомогою камери здійснив операції при туберкульозі й раку легенів, хворобах стравоходу і середостіння.

Після капітуляції нацистської Німеччини в 1945 року лікарня Шаріте відновила роботу в колишніх приміщеннях, і Ф. Зауербрух знову очолив хірургічне відділення, працюючи вже в умовах окупованої військами союзників Німеччини, і далі в НДР.

Помер в Східному Берліні 2 липня 1951 року.

Сім'я 
У Зауербруха було 4 дітей: 3 сини і дочка:

 Ганс (1910–1996) — художник.
 Фрідріх (нар. 31 серпня 1911) — хірург, помічник батька.
 Петер (5 червня 1913 — 29 вересня 2010) — професійний офіцер вермахту, кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.
 Марілен (нар. 1917)

Оцінка особистості 
Один із учнів Зауербруха, єврей Рудольф Ніссен, у своїй автобіографії відзначає, що його вчитель не був антисемітом і допоміг багатьом єврейським медикам-емігрантам своїми рекомендаціями. Також Зауербрух навіть після приходу нацистів до влади намагався не розірвати контакти зі своїми друзями-єврейми за кордоном.

Відомий письменник Бертольт Брехт охарактеризував Зауербруха як аполітичного лікаря, який досяг високої майстерності завдяки тому, що не цікавився нічим, окрім медицини.

Зауербрух підтримав деякі «дослідницькі проєкти» СС, в тому числі експерименти над людьми в концтаборах: наприклад, випробування на людях гірчичного газу в КТ Нацвайлер у 1943 році, які проводив Август Гірт. Водночас Зауербрух був одним із небагатьох німецьких медиків, які відкрито виступили проти нацистської програми евтаназії.

Нагороди 

 Орден Червоного орла 4-го класу

Перша світова війна 

 Залізний хрест 2-го і 1-го (1915) класу
Хрест короля Людвіга
 Лицарський хрест 1-го класу ордена Альберта (Саксонія) з мечами і короною (15 грудня 1915)
 Командор 2-го класу Військового ордена Святого Генріха (Королівство Саксонія)
 Лицарський хрест 2-го класу ордена Фрідріха (Вюртемберг)
 Орден «Святий Олександр» 2-го класу (Болгарія)
 Почесний хрест 3-го класу князівського ордена дому Гогенцоллернів (1918)
 Військова медаль (Османська імперія)

Міжвоєнний період 

 Почесний хрест ветерана війни з мечами
 Німецька національна премія за мистецтво і науку (7 вересня 1937)

Друга світова війна 

Хрест Воєнних заслуг 2-го і 1-го класу з мечами
Лицарський хрест Хреста Воєнних заслуг з мечами (11 жовтня 1943)

Цікаві факти 

 Щодо успішності в гімназії його біограф відзначає буквально наступне: «Ф. Зауербрух — найбільший хірург нового часу, мислитель і філософ — в атестаті зрілості мав такі оцінки, що в нинішніх умовах він і думати не смів би про навчання на медичному факультеті університету».
 Істориками зазначалося близьке знайомство Ф. Зауербуха і головного армійського хірурга Миколи Бурденка — до війни вони разом вчилися і стажувалися в провідних клініках Європи.

Галерея

Примітки

Джерела 
 Werner E. Gerabek: Ferdinand Sauerbruch. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, S. 459 f. (Digitalisat).
 Marc Dewey, U. Schagen, W. U. Eckart, E. Schönenberger: Ernst Ferdinand Sauerbruch and his ambiguous role in the period of National Socialism. In: Annals of Surgery. August 2006, Band 244, Heft 2, S. 315–321, PMID 16858197, PMC 1602148 (freier Volltext)
 Tibor Doby: Development of Angiography and Cardiovascular Catheterization Littleton, Mass., USA, 1976, S. 123–126.
 Wolfgang U. Eckart: Ernst Ferdinand Sauerbruch (1875–1951). In: Michael Fröhlich (Hg.): Die Weimarer Republik. Portrait einer Epoche in Biographien. Darmstadt 2002, S. 175–187.
 Martin Friedrich Karpa: Die Geschichte der Armprothese unter besonderer Berücksichtigung der Leistung von Ferdinand Sauerbruch. Diss. med., RUB2005 Volltext (PDF; 4,7 MB).
 Rudolf Nissen: Helle Blätter, dunkle Blätter. Erinnerungen eines Chirurgen. DVA 1969, öfters Neuaufl., zuletzt: Reprint Ecomed, Landsberg 2001, ISBN 3-609-16029-2 (S. 186–188: Wiedergabe eines Briefes, den Sauerbruch im April 1933 an diesen seinen Schüler jüdischer Herkunft schrieb, um ihn (vergeblich) zum Bleiben in Nazi-Deutschland zu bewegen. Eine interessante Quelle, wie Sauerbruch zu dieser Zeit intern den Nationalsozialismus einschätzte.) Explizite Biographie Sauerbruchs im Kapitel Sauerbruch: S. 143 bis 180 als Gegen-Entwurf zu Das war mein Leben (sowie häufige Erwähnung Sauerbruchs passim). Sein vergeblicher Versuch, durch Verhandlungen das Berndorff-Buch in dieser Form zu verhindern.
 Rudolf Nissen: Sauerbruch. Die Entwicklung der Chirurgie der Brustorgane. In: Hans Schwerte und Wilhelm Spengler (Hgg.): Forscher und Wissenschaftler im heutigen Europa. 2. Erforscher des Lebens. Mediziner, Biologen, Anthropologen. Stalling, Oldenburg 1955 (abweichende Verlagsorte: Bremen, Hamburg) Reihe: Gestalter unserer Zeit, Band 4.
 Leo Norpoth: Ferdinand Sauerbruch (1875–1951). In: Rheinische Lebensbilder, Bd. 1 (1961), hrsg. v. Edmund Strutz, S. 207–223.
 Sabine Schleiermacher und Udo Schargen (Hg.): Die Charité im Dritten Reich. Zur Dienstbarkeit medizinischer Wissenschaft im Nationalsozialismus.Paderborn 2008, ISBN 3-506-76476-4.
 Jürgen Thorwald: Die Entlassung. Das Ende des Chirurgen Ferdinand Sauerbruch. München 1983, ISBN 3-426-00011-3 (Das Buch war wegen seiner Aussagen Gegenstand rechtlicher Auseinandersetzungen).
 DER SPIEGEL 47 / 1960 über Thorwalds Buch
 DER SPIEGEL 6 / 1961 über den Prozeß der Familie gegen das Buch, den sie verlor
 Jörn Henning Wolf: Ferdinand Sauerbruch und seine kineplastische Operation zum Funktionieren der «willkürlich bewegbaren künstlichen Hand». In: Zs. Operative Orthopädie und Traumatologie. Urban & Vogel, Vol. 3, Nr. 3, Aug. 1991, S. 221–226 ISSN 0934-6694 Print; ISSN 1439-0981 Online.
 Peter Schneck: Sauerbruch, Ferdinand. In: Wer war wer in der DDR? 5. Ausgabe. Band 2, Ch. Links, Berlin 2010, ISBN 978-3-86153-561-4.
 Wolfgang U. Eckart: Ferdinand Sauerbruch - Meisterchirurg im politischen Sturm. Eine kompakte Biographie für Ärzte und Patienten, Springer Wiesbaden 2016, ISBN 978-3-658-12547-9, Online Ressource Ferdinand Sauerbruch 2016.

Випускники Грайфсвальдського університету
Німецькі хірурги
Німецькі військовики Першої світової війни
Учасники Другої світової війни з Німеччини
Генерал-майори медичної служби (Вермахт)
Люди на марках
Ернст Фердинанд Зауербрух ( , липня Бармен , Німецька імперія — липня Східний Берлін , НДР ) — німецький хірург , один з основоположників грудної хірургії . Основні праці присвячені хірургічному лікуванню туберкульозу , раку легенів , хвороб стравоходу і серцестіння . Генерал - майор медичної служби Біографія Народивсяроку в родині дрібного торгового службовця . Після закінчення гімназії навчався на медичних факультетах Марбурзького і Єнського університетів , і захисту дисертації в Лейпцигу Зауербрух два роки працював в лікарні Ерфурта . року Зауербруха вдалося влаштуватися на роботу на посаду асистента в клініку Йоганна Микуличі , відомого учня Теодора Більрота , в Бреслау . Ур Ф . Зауербрух спільно з І . Микуличем здійснив чресплевральну торакотомію при градієнті ( різниці ) тисків . У1918 рр . — директор хірургічної клініки в Цюриху ( Швейцарія ) , зроку — завідувач кафедрою хірургії в Мюнхені , потім — у Берліні в лікарні Шаріте . Основні праці присвячені грудній хірургії , головним чином проблемам , пов'язаним з радикальними втручаннями на легенях . Намагаючись усунути шкідливі наслідки відкритого пневмотораксу і плевропульмонального шоку , запропонував знижувати внутрішньо грудний тиск , поміщаючи хворого в спеціальну герметичну камеру . За допомогою камери здійснив операції при туберкульозі й раку легенів , хворобах стравоходу і середостіння . Після капітуляції нацистської Німеччини вроку лікарня Шаріте відновила роботу в колишніх приміщеннях , і Ф . Зауербрух знову очолив хірургічне відділення , працюючи вже в умовах окупованої військами союзників Німеччини , і далі в НДР . Помер в Східному Берлінілипняроку . Сім'я У Зауербруха булодітей : сини і дочка : Ганс1996 ) — художник . Фрідріх ( нар . серпня — хірург , помічник батька . Петерчервня — вересня — професійний офіцер вермахту , кавалер Лицарського хреста Залізного хреста . Марілен ( нар . Оцінка особистості Один із учнів Зауербруха , єврей Рудольф Ніссен , у своїй автобіографії відзначає , що його вчитель не був антисемітом і допоміг багатьом єврейським медикам - емігрантам своїми рекомендаціями . Також Зауербрух навіть після приходу нацистів до влади намагався не розірвати контакти зі своїми друзями - єврейми за кордоном . Відомий письменник Бертольт Брехт охарактеризував Зауербруха як аполітичного лікаря , який досяг високої майстерності завдяки тому , що не цікавився немає чим , окрім медицини . Зауербрух підтримав деякі « дослідницькі проєкти » СС , в тому числі експерименти над людьми в концтаборах : наприклад , випробування на людях гірчичного газу в КТ Нацвайлер уроці , які проводив Август Гірт . Водночас Зауербрух був одним із небагатьох німецьких медиків , які відкрито виступили проти нацистської програми евтаназії . Нагороди Орден Червоного орлаго класу Перша світова війна Залізний хрестго ігокласу Хрест короля Людвіга Лицарський хрестго класу ордена Альберта ( Саксонія ) з мечами і короноюгрудня Командорго класу Військового ордена Святого Генріха ( Королівство Саксонія ) Лицарський хрестго класу ордена Фрідріха ( Вюртемберг ) Орден « Святий Олександр » го класу ( Болгарія ) Почесний хрестго класу князівського ордена дому Гогенцоллернів Військова медаль ( Османська імперія ) Міжвоєнний період Почесний хрест ветерана війни з мечами Німецька національна премія за мистецтво і наукувересня Друга світова війна Хрест Воєнних заслугго іго класу з мечами Лицарський хрест Хреста Воєнних заслуг з мечамижовтня Цікаві факти Щодо успішності в гімназії його біограф відзначає буквально наступне : « Ф . Зауербрух — найбільший хірург нового часу , мислитель і філософ — в атестаті зрілості мав такі оцінки , що в нинішніх умовах він і думати не смів би про навчання на медичному факультеті університету » . Істориками зазначалося близьке знайомство Ф . Зауербуха і головного армійського хірурга Миколи Бурденка — до війни вони разом вчилися і стажувалися в провідних клініках Європи . Галерея Примітки Джерела Werner E . Gerabek : Ferdinand Sauerbruch . In : Neue Deutsche Biographie ( NDB ) . Band Duncker & Humblot , Berlin ISBN11203 - 2 , S .f . ( Digitalisat ) . Marc Dewey , U . Schagen , W . U . Eckart , E . Schönenberger : Ernst Ferdinand Sauerbruch and his ambiguous role in the period of National Socialism . In : Annals of Surgery . August Band Heft S . 321 , PMID PMC( freier Volltext ) Tibor Doby : Development of Angiography and Cardiovascular Catheterization Littleton , Mass . , USA , S . 126 . Wolfgang U . Eckart : Ernst Ferdinand Sauerbruch1951 ) . In : Michael Fröhlich ( Hg . ) : Die Weimarer Republik . Portrait einer Epoche in Biographien . Darmstadt S . 187 . Martin Friedrich Karpa : Die Geschichte der Armprothese unter besonderer Berücksichtigung der Leistung von Ferdinand Sauerbruch . Diss . med . , RUB2005 Volltext ( PDF ; 7 MB ) . Rudolf Nissen : Helle Blätter , dunkle Blätter . Erinnerungen eines Chirurgen . DVA öfters Neuaufl . , zuletzt : Reprint Ecomed , Landsberg ISBN16029 - 2 ( S . 188: Wiedergabe eines Briefes , den Sauerbruch im Aprilan diesen seinen Schüler jüdischer Herkunft schrieb , um ihn ( vergeblich ) zum Bleiben in Nazi - Deutschland zu bewegen . Eine interessante Quelle , wie Sauerbruch zu dieser Zeit intern den Nationalsozialismus einschätzte . ) Ex plizite Biographie Sauerbruchs im Kapitel Sauerbruch : S.bisals Gegen - Entwurf zu Das war mein Leben ( sowie häufige Erwähnung Sauerbruchs passim ) . Sein vergeblicher Versuch , durch Verhandlungen das Berndorff - Buch in dieser Form zu verhindern . Rudolf Nissen : Sauerbruch . Die Entwicklung der Chirurgie der Brustorgane . In : Hans Schwerte und Wilhelm Spengler ( Hgg . ) : Forscher und Wissenschaftler im heutigen Europa . Erforscher des Lebens . Mediziner , Biologen , Anthropologen . Stalling , Oldenburg ( abweichende Verlagsorte : Bremen , Hamburg ) Reihe : Gestalter unserer Zeit , Band Leo Norpoth : Ferdinand Sauerbruch1951 ) . In : Rheinische Lebensbilder , Bd . ( 1961 ) , hrsg . v . Edmund Strutz , S . 223 . Sabine Schleiermacher und Udo Schargen ( Hg . ) : Die Charité im Dritten Reich . Zur Dienstbarkeit medizinischer Wissenschaft im Nationalsozialismus.Paderborn ISBN76476 - 4 . Jürgen Thorwald : Die Entlassung . Das Ende des Chirurgen Ferdinand Sauerbruch . München ISBN00011 - 3 ( Das Buch war wegen seiner Aussagen Gegenstand rechtlicher Auseinandersetzungen ) . DER SPIEGEL/über Thorwalds Buch DER SPIEGEL/über den Prozeß der Familie gegen das Buch , den sie verlor Jörn Henning Wolf : Ferdinand Sauerbruch und seine kineplastische Operation zum Funktionieren der « willkürlich bewegbaren künstlichen Hand » . In : Zs . Operative Orthopädie und Traumatologie . Urban & Vogel , Vol . Nr . Aug . S . 226 ISSNPrint ; ISSNOnline . Peter Schneck : Sauerbruch , Ferdinand . In : Wer war wer in der DDR ? Ausgabe . Band Ch . Links , Berlin ISBN86153 - 561 - 4 . Wolfgang U . Eckart : Ferdinand Sauerbruch - Meisterchirurg im politischen Sturm . Eine kompakte Biographie für Ärzte und Patienten , Springer Wiesbaden ISBN658 - 12547 - 9 , Online Ressource Ferdinand Sauerbruch Випускники Грайфсвальдського університету Німецькі хірурги Німецькі військовики Першої світової війни Учасники Другої світової війни з Німеччини Генерал - майори медичної служби ( Вермахт ) Люди на марках