Ізюмська жіноча гімназія
Ізюмська жіноча гімназія — навчальний заклад, який існував в місті Ізюм з 1870-х років (спочатку як прогімназія, потім — як гімназія) до 1918 року. Нині в будівлі Ізюмської жіночої гімназії розташоване поліклінічне відділення Ізюмської центральної міської лікарні. Будівля внесена до переліку пам'яток архітектури місцевого значення.

Архітектор — М. Ловцов. Будівля виконана в історичному стилі — еклектика.

Знаходиться за адресою: вул. Покровська, 34, м. Ізюм, Харківська область.

Історія 

Передісторія Ізюмської жіночої гімназії пов'язана з історією ізюмського жіночого училища. 30 травня 1858 року було затверджено «Положение о женских училищах ведомства министерства народного просвещения». Згідно з «Положением» жіночі училища ділилися на розряди шестирічні і трирічні. В училищах другого розряду вихованкам викладались Закон Божий, скорочену граматику російської мови, скорочену російську історію, географію, початки арифметики, чистописання та рукоділля. Жіноче училище в місті Ізюм відкрилося 19 лютого 1861 року. Зазначалося, що: «… В городе Изюме предположено открыть женское училище 2-го разряда в будущем 1861 году.»  В училище 2-го разряда обучалось 39 девушек, преимущественно дети дворянского сословия. Предводитель дворянства Антонов."

У 1870 році було відкрито жіночу прогімназію з шестирічним терміном навчання (п'ять основних класів, шостий — додатковий). Вона знаходилася у будинку Протопопова (на розі нинішньої Соборної та Центральної площі).

У 1899 році відчинила двері жіноча гімназія, яка налічувала 7 класів, а восьмий був педагогічним. Дівчатам, що закінчили повний курс, надавалося звання домашньої вчительки, вчительки народних шкіл. Вихованки опановували такі предмети, як Закон Божий, а також російську мову та літературу, історію, математику, географію, одну нову і одну давню мови;  також дівчатам викладали рукоділля, малювання, музику, співи і танці.

Для покращення матеріально-технічної бази в 1903 році за проектом архітектора М. І. Ловцова була побудована будівля жіночої гімназії на тодішній Соборній площі.

Згадучи про Ізюмську жіночу гімназію, краєзнавець В. Авілов зазначав: «Для того, чтобы построить здание, пришлось засыпать край (устье) Невенчаного Яра, который тянулся чуть ли не до половины двора дома Городской управы. Для засыпания яра землю брали с валов крепости вдоль всей Пушкинской улицы и других участков крепости. Паркетный пол, подоконники, окна, двери, люстры и часть строительного леса были взяты с дворца Логвинова с. Капитоловка. Первым начальником женской гимназии была Рославлева (Лыскевич) Вероника Васильевна, а после ее смерти — Жигайлова. Председателем педагогического совета была Кузьмицкая А. А., почетная попечительница (жена городского головы) Дементьева М. С. Законоучитель Григорович, учитель естественной истории Бекенев В. А., учительницы: математики — Наседкина Ю. В. французского языка — Гощинская К. И., истории и географии — Нестерова М. В., чистописания — фон Кун Э. Т., приготовительного класса и пения — Оглоблина А. И., рукоделия — Любарская Е. И., мастерица швейного ремесла, музыки — Стефанова А. М., классная надзирательница — Миронова Е. В.».

У 1920—1940 роках у приміщенні колишньої гімназії розміщувався педагогічний технікум імені І. Франка.

У роки Другої світової війни будівлю було пошкоджено обстрілом, всередині будівля частково вигоріла. Після звільнення міста від німецьких військ у будівлі розміщувався табір для військовополонених, які працювали на будівельних роботах.

В середині 1960-х років будівлю ізюмської жіночої гімназії передано міській поліклініці, яка знаходиться тут донині.

2022 року частково зруйнована і спалена обстрілами в ході російського вторгнення.

Примітки 

Ізюм
Медичні заклади в Україні
Українська еклектика
Ізюмська жіноча гімназія — навчальний заклад , який існував в місті Ізюм зх років ( спочатку як прогімназія , потім — як гімназія ) дороку . Нині в будівлі Ізюмської жіночої гімназії розташоване поліклінічне відділення Ізюмської центральної міської лікарні . Будівля внесена до переліку пам'яток архітектури місцевого значення . Архітектор — М . Ловцов . Будівля виконана в історичному стилі — еклектика . Знаходиться за адресою : вул . Покровська , м . Ізюм , Харківська область . Історія Передісторія Ізюмської жіночої гімназії пов'язана з історією ізюмського жіночого училища . травняроку було затверджено « Положение о женских училищах ведомства министерства народного просвещения » . Згідно з « Положением » жіночі училища ділилися на розряди шестирічні і трирічні . В училищах другого розряду вихованкам викладались Закон Божий , скорочену граматику російської мови , скорочену російську історію , географію , початки арифметики , чистописання та рукоділля . Жіноче училище в місті Ізюм відкрилосялютогороку . Зазначалося , що : « … В городе Изюме предположено открыть женское училищего разряда в будущемгоду . » В училищего разряда обучалосьдевушек , преимущественно дети дворянского сословия . Предводитель дворянства Антонов . " Уроці було відкрито жіночу прогімназію з шестирічним терміном навчання ( п'ять основних класів , шостий — додатковий ) . Вона знаходилася у будинку Протопопова ( на розі нинішньої Соборної та Центральної площі ) . Уроці відчинила двері жіноча гімназія , яка налічувалакласів , а восьмий був педагогічним . Дівчатам , що закінчили повний курс , надавалося звання домашньої вчительки , вчительки народних шкіл . Вихованки опановували такі предмети , як Закон Божий , а також російську мову та літературу , історію , математику , географію , одну нову і одну давню мови ; також дівчатам викладали рукоділля , малювання , музику , співи і танці . Для покращення матеріально - технічної бази вроці за проектом архітектора М . І . Ловцова була побудована будівля жіночої гімназії на тодішній Соборній площі . Згадучи про Ізюмську жіночу гімназію , краєзнавець В . Авілов зазначав : « Для того , чтобы построить здание , пришлось засыпать край ( устье ) Невенчаного Яра , который тянулся чуть ли не до половины двора дома Городской управы . Для засыпания яра землю брали с валов крепости вдоль всей Пушкинской улицы и других участков крепости . Паркетный пол , подоконники , окна , двери , люстры и часть строительного леса были взяты с дворца Логвинова с . Капитоловка . Первым начальником женской гимназии была Рославлева ( Лыскевич ) Вероника Васильевна , а после ее смерти — Жигайлова . Председателем педагогического совета была Кузьмицкая А . А . , почетная попечительница ( жена городского головы ) Дементьева М . С . Законоучитель Григорович , учитель естественной истории Бекенев В . А . , учительницы : математики — Наседкина Ю . В . французского языка — Гощинская К . И . , истории и географии — Нестерова М . В . , чистописания — фон Кун Э . Т . , приготовительного класса и пения — Оглоблина А . И . , рукоделия — Любарская Е . И . , мастерица швейного ремесла , музыки — Стефанова А . М . , классная надзирательница — Миронова Е . В . » . У1940 роках у приміщенні колишньої гімназії розміщувався педагогічний технікум імені І . Франка . У роки Другої світової війни будівлю було пошкоджено обстрілом , всередині будівля частково вигоріла . Після звільнення міста від німецьких військ у будівлі розміщувався табір для військовополонених , які працювали на будівельних роботах . В серединіх років будівлю ізюмської жіночої гімназії передано міській поліклініці , яка знаходиться тут донині . 2022 року частково зруйнована і спалена обстрілами в ході російського вторгнення . Примітки Ізюм Медичні заклади в Україні Українська еклектика