Снігові рулони
Снігові рулони (також снігові вали) — метеорологічне явище, при якому снігові грудки утворюються під дією сили вітру і гравітації без участі людини. Ця «один із жартів природи» зустрічається дуже рідко, її на власні очі спостерігали досить мало людей; письмове свідоцтво і малюнки зустрічається вже в журналі Генрі Торо (XIX століття).

Рулони діаметром до 70 сантиметрів утворюються за дуже специфічних умов: шар снігу повинен покривати лід, але не прилипати до нього, сніг повинен бути вологим, але м'яким і пухнастим, температура повітря — трохи вище точки замерзання води, а вітер — достатньо сильним, щоб переміщати грудки, але не настільки сильним, щоб зруйнувати їх. Зазвичай снігові рулони утворюються на схилах в горбистій місцевості, хоча спостерігалося і їх утворення на льоду озер. За своєю природою умови для утворення рулонів зазвичай виникають на великій території, тому в рідкісних випадках, коли рулони формуються, вони з'являються у великих кількостях, іноді тисячами.

На відміну від снігових грудок, згорнених людьми, рулони зазвичай нагадують циліндри (при зародженні вони мають, все ж таки, сферичну форму). Відразу після утворення снігові рулони дуже крихкі і легко руйнуються в руках. Оскільки внутрішні шари формуються в той час, поки рулон ще маленький і легкий, вони мають малу щільність і легко вивітрюються, утворюючи «сніговий пончик».

Формування снігових рулонів — процес короткочасний і часто протікає непоміченим (типово вранці спостерігачі виявляють вже сформовані циліндри), тому початкова стадія явища — зародження сніжної груди — становить інтерес для дослідників. Р. А. Хорнстайн описує вітер, який підхоплює і перевертає сніжинки відразу після їх падіння. А. М. Дорофеєв розповідає про турбулентні потоки повітря, які формують крихітні снігові грудки біля поверхні льоду. У міру зростання розміру рулону його вага зростає, і через деякий час процес формування закінчується: сили тиску вітру перестає вистачати для подолання моменту інерції снігового рулону і сили тертя кочення.

Приклади

Примітки

Література 
 Софія Дем'янець. Снежные рулоны  // Нешнл географік, 11 січня 2013 року.
 А. М. Дорофєєв. Необычное метеорологическое явление  // Веснік Віцебскага дзяржаўнага ўніверсітэта. — 1998. — N 4 (10). — С. 94-97. 
 Бібліографія до розділу 4.37  книги «The flying circus of physics»

Сніг
Снігові рулони ( також снігові вали ) — метеорологічне явище , при якому снігові грудки утворюються під дією сили вітру і гравітації без участі людини . Ця « один із жартів природи » зустрічається дуже рідко , її на власні очі спостерігали досить мало людей ; письмове свідоцтво і малюнки зустрічається вже в журналі Генрі Торо ( XIX століття ) . Рулони діаметром досантиметрів утворюються за дуже специфічних умов : шар снігу повинен покривати лід , але не прилипати до нього , сніг повинен бути вологим , але м'яким і пухнастим , температура повітря — трохи вище точки замерзання води , а вітер — достатньо сильним , щоб переміщати грудки , але не настільки сильним , щоб зруйнувати їх . Зазвичай снігові рулони утворюються на схилах в горбистій місцевості , хоча спостерігалося і їх утворення на льоду озер . За своєю природою умови для утворення рулонів зазвичай виникають на великій території , тому в рідкісних випадках , коли рулони формуються , вони з'являються у великих кількостях , іноді тисячами . На відміну від снігових грудок , згорнених людьми , рулони зазвичай нагадують циліндри ( при зародженні вони мають , все ж таки , сферичну форму ) . Відразу після утворення снігові рулони дуже крихкі і легко руйнуються в руках . Оскільки внутрішні шари формуються в той час , поки рулон ще маленький і легкий , вони мають малу щільність і легко вивітрюються , утворюючи « сніговий пончик » . Формування снігових рулонів — процес короткочасний і часто протікає непоміченим ( типово вранці спостерігачі виявляють вже сформовані циліндри ) , тому початкова стадія явища — зародження сніжної груди — становить інтерес для дослідників . Р . А . Хорнстайн описує вітер , який підхоплює і перевертає сніжинки відразу після їх падіння . А . М . Дорофеєв розповідає про турбулентні потоки повітря , які формують крихітні снігові грудки біля поверхні льоду . У міру зростання розміру рулону його вага зростає , і через деякий час процес формування закінчується : сили тиску вітру перестає вистачати для подолання моменту інерції снігового рулону і сили тертя кочення . Приклади Примітки Література Софія Дем'янець . Снежные рулоны / / Нешнл географік , січняроку . А . М . Дорофєєв . Необычное метеорологическое явление / / Веснік Віцебскага дзяржаўнага ўніверсітэта . — — N ( 10 ) . — С . Бібліографія до розділу37 книги « The flying circus of physics » Сніг