Фіцхелауров Олександр Петрович
Олександр Петрович Фіцхелауров (Піцхелаурі. груз. ალექსანდრე პეტრეს ძე ფიცხელაური) (8 червня 1878, Новочеркаськ — 28 березня 1928, Париж) — учасник подій 1917—1921 років на боці білогвардійського руху, генерал-лейтенант, один з керівників Білого руху на Дону.

Біографія 
Олександр Фіцхелауров народився в родині полковника Донського козачого війська Петра Васильовича Фіцхелаурова (1835—1911) та Клавдії Петрівни Турчанінової.

Російська імператорська армія 

У 1897 році Олександр Фіцхелауров закінчив Донський кадетський корпус, а потім ще два роки навчався у Миколаївському кавалерійському училищі. З 1899 року він служив у 20-му Донському полку.

Перша світова війна 

У ході воєнних дій, з 1914 по 1917 роки Олександр Фіцхелауров служив на посаді командира 36-го Донського полку. 9 червня 1915 року йому присвоєне військове звання полковника.

Білий рух 

У квітні 1918 року Олександр Фіцхелауров був переведений на посаду командира партизанського загону. Зокрема, у травні 1918 року він командував загоном Північного та Північної групи. 11 травня взяв м. Олександро-Грушевський, після чого очистив від червоних вугільний район і рушив на північ і схід для з'єднання з розрізненими загонами повстанців. Цей епізод описаний в романі Михайла Шолохова «Тихий Дон». А 28 травня атакував станицю Морозовську і в чотириденних боях за сприяння загону Костянтина Мамонтова розбив вдвічі перевершуючі частини Юхима Щаденка. 9 травня 1918 року Олександр Фіцхелауров отримав звання генерал-майора.

У липні 1918 року Олександр Фіцхелауров був переведений на посаду командира Царицинського загону. У п'ятиденній битві розгромив війська Пилипа Миронова, вторгшись у Саратовську область. 9 серпня взяв Богучар, потім Калач, Павловськ і Кантемирівку, підійшовши до Царіцина. Потім він перебував на посадах командувача військами Усть-Медведицького району, а згодом — 12-го Донського полку.

У грудні 1918 року Олександр Фіцхелауров обійняв посаду губернатора Старобільського району. На початку 1919 року він вже командувач військами Чортківського району. А з 1 березня по вересень 1919 року — командир 5-ї Донської дивізії (до 12 травня іменувалася 5-м Донським армійським корпусом). Потім, з вересня 1919 по березень 1920 рр. — командир 9-ї Донської пластунської бригади. 13 грудня 1919 року отримав військове звання генерал-лейтенант. У квітні 1920 року Олександр Фіцхелауров був командиром 8-го пішого полку і 2-ї бригади 3-ї Донської дивізії.

У травні 1920 року він був евакуйований до Криму, де, до листопада перебував у резерві Донського корпусу.

Еміграція 

У листопаді 1920 року Олександр Фіцхелауров емігрував до Туреччини, де він працював відповідальним редактором газети «Донський маяк». У 1925 році до Болгарії, а потім — до Франції.

Смерть 

Помер Олександр Фіцхелауров у 1928 році в Парижі від туберкульозу. Похований на кладовищі Іврі, перепохований на кладовищі Сент-Женев'єв-де-Буа.

Нагороди 
Орден Св. Миколи Чудотворця 2-й ст. (1920)

Посилання 

 Біографія Фицхелаурова А.  П.  на сайті Хронос
 Фицхелауровы  на сайті Всеросійське генеалогічне древо
 Шамбаров В. Е. Белогвардейщина 

Персоналії за алфавітом
Учасники російсько-японської війни
Російські військовики Першої світової війни‎
Поховані на цвинтарі Сент-Женев'єв-де-Буа
Народились 8 червня
Народились 1878
Уродженці Новочеркаська
Померли 28 березня
Померли 1928
Померли в Парижі
Померли від туберкульозу
Олександр Петрович Фіцхелауров ( Піцхелаурі . груз . ალექსანდრე პეტრეს ძე ფიცხელაური ) червня Новочеркаськ — березня Париж ) — учасник подій1921 років на боці білогвардійського руху , генерал - лейтенант , один з керівників Білого руху на Дону . Біографія Олександр Фіцхелауров народився в родині полковника Донського козачого війська Петра Васильовича Фіцхелаурова1911 ) та Клавдії Петрівни Турчанінової . Російська імператорська армія Уроці Олександр Фіцхелауров закінчив Донський кадетський корпус , а потім ще два роки навчався у Миколаївському кавалерійському училищі . Зроку він служив уму Донському полку . Перша світова війна У ході воєнних дій , зпороки Олександр Фіцхелауров служив на посаді командираго Донського полку . 9 червняроку йому присвоєне військове звання полковника . Білий рух У квітніроку Олександр Фіцхелауров був переведений на посаду командира партизанського загону . Зокрема , у травніроку він командував загоном Північного та Північної групи . травня взяв м . Олександро - Грушевський , після чого очистив від червоних вугільний район і рушив на північ і схід для з'єднання з розрізненими загонами повстанців . Цей епізод описаний в романі Михайла Шолохова « Тихий Дон » . Атравня атакував станицю Морозовську і в чотириденних боях за сприяння загону Костянтина Мамонтова розбив вдвічі перевершуючі частини Юхима Щаденка . травняроку Олександр Фіцхелауров отримав звання генерал - майора . У липніроку Олександр Фіцхелауров був переведений на посаду командира Царицинського загону . У п'ятиденній битві розгромив війська Пилипа Миронова , вторгшись у Саратовську область . серпня взяв Богучар , потім Калач , Павловськ і Кантемирівку , підійшовши до Царіцина . Потім він перебував на посадах командувача військами Усть - Медведицького району , а згодом —го Донського полку . У грудніроку Олександр Фіцхелауров обійняв посаду губернатора Старобільського району . На початкуроку він вже командувач військами Чортківського району . А зберезня по вересеньроку — командирї Донської дивізії ( дотравня іменуваласям Донським армійським корпусом ) . Потім , з вересняпо березеньрр . — командирї Донської пластунської бригади . грудняроку отримав військове звання генерал - лейтенант . У квітніроку Олександр Фіцхелауров був командиромго пішого полку ії бригадиї Донської дивізії . У травніроку він був евакуйований до Криму , де , до листопада перебував у резерві Донського корпусу . Еміграція У листопадіроку Олександр Фіцхелауров емігрував до Туреччини , де він працював відповідальним редактором газети « Донський маяк » . Уроці до Болгарії , а потім — до Франції . Смерть Помер Олександр Фіцхелауров уроці в Парижі від туберкульозу . Похований на кладовищі Іврі , перепохований на кладовищі Сент - Женев'єв-де-Буа . Нагороди Орден Св . Миколи Чудотворцяй ст . Посилання Біографія Фицхелаурова А . П . на сайті Хронос Фицхелауровы на сайті Всеросійське генеалогічне древо Шамбаров В . Е . Белогвардейщина Персоналії за алфавітом Учасники російсько - японської війни Російські військовики Першої світової війни‎ Поховані на цвинтарі Сент - Женев'єв-де-Буа Народилисьчервня Народились Уродженці Новочеркаська Померлиберезня Померли Померли в Парижі Померли від туберкульозу