Сабов Симеон Андрійович
Симеон Сабов (1863-1929) — греко-католицький священник, педагог, москвофільський діяч на Закарпатті.

Життєпис 
Народився 1863 року в селі Великий Раковець. Закінчив Ужгородську гімназію та богословську семінарію. У 1887 році висвятився на священника. У 1894 році закінчив Греко-католицьку духовну семінарію у Відні. У 1902 році став доктором богослов'я (тема дисертації «Історичний, догматичний і моральний виклад св. Літургії Йоана Золотоустого»). Був каноніком Мукачівської греко-католицької єпархії.

9 листопада 1918 року обраний головою Ради рутенів Мадярії в Ужгороді (1918). Рада прийняла «Меморандум», в якому заявила, що угро-руський народ приєднується до своєї батьківщини-Угорщини й виступає за недоторканість її території. Сабов відправився в Будапешт, де вів переговори з угорським урядом (прем'єром Міхаєм Карої, міністром закордонних справ Мартоном Ловасі та міністром у справах національних меншин Оскаром Ясі). Урядовці пообіцяли, що нададуть автономію карпатським русинам у складі Угорщини. Як наслідок, 21 грудня парламент Угорщини прийняв «Народний Закон ч. Х з 1918 р. про автономію Руської Нації, живучої в Мадярщині».

8 травня 1919 року став членом Центральної народної ради, яка утворилася після об'єднання хустської, ужгородської та пряшівської народних рад. У 1919—1924 роках був священником у селі Бедевля.

З 1924 року почесний член головної ради Товариства імені О. Духновича.

Примітки

Джерела 
 Авґустин Волошин. Вибрані твори. Ужгород, 2002. — 528 с. — ISBN 966-7703-42-8.

Греко-католицькі священики
Москвофіли Підкарпатської Русі
Мадярони
Каноніки УГКЦ
Симеон Сабов — греко - католицький священник , педагог , москвофільський діяч на Закарпатті . Життєпис Народивсяроку в селі Великий Раковець . Закінчив Ужгородську гімназію та богословську семінарію . Уроці висвятився на священника . Уроці закінчив Греко - католицьку духовну семінарію у Відні . Уроці став доктором богослов'я ( тема дисертації « Історичний , догматичний і моральний виклад св . Літургії Йоана Золотоустого » ) . Був каноніком Мукачівської греко - католицької єпархії . 9 листопадароку обраний головою Ради рутенів Мадярії в Ужгороді Рада прийняла « Меморандум » , в якому заявила , що угро - руський народ приєднується до своєї батьківщини - Угорщини й виступає за недоторканість її території . Сабов відправився в Будапешт , де вів переговори з угорським урядом ( прем'єром Міхаєм Карої , міністром закордонних справ Мартоном Ловасі та міністром у справах національних меншин Оскаром Ясі ) . Урядовці пообіцяли , що нададуть автономію карпатським русинам у складі Угорщини . Як наслідок , грудня парламент Угорщини прийняв « Народний Закон ч . Х зр . про автономію Руської Нації , живучої в Мадярщині » . 8 травняроку став членом Центральної народної ради , яка утворилася після об'єднання хустської , ужгородської та пряшівської народних рад . У1924 роках був священником у селі Бедевля . Зроку почесний член головної ради Товариства імені О . Духновича . Примітки Джерела Авґустин Волошин . Вибрані твори . Ужгород , — с . — ISBN42 - 8 . Греко - католицькі священики Москвофіли Підкарпатської Русі Мадярони Каноніки УГКЦ