Бережанська міська громада
Бережанська міська громада — територіальна громада в Україні, в Тернопільському районі Тернопільської области. Адміністративний центр — м. Бережани.

Бережанська міська територіальна громада розташована на заході Тернопільської області і межує на півночі з Львівською областю.

Загальна площа території - 242,5 км²

Станом на 1 січня 2023 року чисельність населення громади складає 26592 особи, з яких 3168 – діти.

Внутрішньо переміщених осіб – 2552 особи

До складу громади входить 21 населений пункт: місто Бережани- адміністративний центр та 20 сіл.

Утворена 2 листопада 2018 року шляхом об'єднання Бережанської міської ради та Посухівської сільської ради Бережанського району.

Історія

Адмінстативний центр громади – місто Бережани належать до найдавніших українських поселень. Перша письмова згадка про місто датується 1375 р. У 1530 р. Бережанам набули  статус міста і Магдебурзьке право.

Упродовж своєї історії Бережани були торговельно-ремісничим, культурно-освітнім та адміністративним центром.

Поширеними ремеслами були шевство, столярство, різьба по дереву. Частина міщан вела дрібну торгівлю, обробляла землю, прислуговувала в замку тощо. Розвитку Бережан як торговельного центру сприяло зручне географічне положення, - через місто проходив один із шляхів, що вели із західних країн у Причорномор'я. Тут торгували зерном, мукою, шкірами, медом, рибою, ремісничими виробами, зокрема гончарними і дерев'янимии, а також тканинами, зброєю, жіночими прикрасами. Тут поступово почали селитися купці з найвіддаленіших куточків України, Польщі, Вірменії. Значний відсоток населення Бережан становили євреї, які займалися переважно торгівлею.

У 1554 р. в Бережанах закінчується спорудження кам'яного замку, який згодом - у 1570 р. та в першій чверті XVII ст.- було зміцнено й розбудовано. На відміну від інших твердинь він споруджений не на високій, неприступній горі, а в глибокій заболоченій річковій долині — на острові, утвореному двома рукавами Золотої Липи. Крім цих природних факторів, обороноздатність замку забезпечували глибокі рови з водою та високі вали. Середньовічні Бережани мали розвинену систему позазамкових укріплень. У 1683 р. до числа оборонних споруд міста долучився збудований під горою Сторожиська монастир бернардинів з Миколаївським костьолом. У 1742 р. його було оперезано міцним фортечним муром. Таким чином Бережани, крім замку, який захищав їх зі сходу, дістали надійний бастіон також із заходу й перетворилися в одне з найбільш обороноздатних міст краю.

Бережанський замок відігравав неабияку роль в обороні Поділля. Жодного разу нападники не змогли здобути його: захищаючи твердиню, люди відстоювали рідну землю. Не встояв замок лише у 1648 р. перед селянсько-козацькими загонами Богдана Хмельницького коли міщани-українці підтримали козаків і допомогли штурмувати замок. На початку XVIII ст. у Бережанському замку кілька разів побував вождь угорських повстанців Ференц Ракоці ІІ  - керівник антигабсбурзької національно-визвольної війни угорського народу 1703-1711 рр., князь Трансільванії (Семигороддя). Тут він написав і  проголосив свою знамениту “Відозву”.

У 1772 р., після першого поділу Польщі, західноукраїнські землі відійшли до складу Австрійської імперії. За новим адміністративним поділом 1781 р. Галичина ділилася на циркули (округи), а ті, в свою чергу,- на повіти. Центром одного з округів (їх на Тернопільщині було три) стали Бережани. Такий адміністративний поділ у краї зберігався в основному аж до 1867 р.

Наприкінці XVIII - на початку XIX ст. архітектурно склався центральний майдан Бережан. Посередині чотирикутної, добре впорядкованої площі споруджено на дубових палях ратушу з високою годинниковою вежею. Згодом до ратуші добудовано крила, що утворили чотирикутник з невеличким внутрішнім двориком. Навколо площі з усіх боків вишикувалися ряди переважно триповерхових житлових будівель, унизу яких містилися крамниці, склади.

У 1805 році до Бережан із Збаража перенесено гімназію. З Бережанської гімназії вийшло чимало видатних діячів науки і культури, зокрема:  Маркіян, відомий польський композитор Антон, польський журналіст, публіцист та поет, один із керівників створеної під час революції 1848 р. Центральної ради народової у Львові Ян Добжанський; автор цінних праць з історії та археології Галичини, український історик, професор Ізидор Шараневич; польський філолог Тадеуш Мандибур,; український філолог Михайло Осадца; польський бібліограф й історик польської літератури Владислав Вислоцький; український письменник, батько Богдана Лепкого Марко Мурава; культурно-освітній діяч, видавець і літературознавець Василь Лукич (В. Л. Левицький).

Пожвавленню економіки Бережан (спричинене реформою 1848 р. ) сприяло будівництво залізниць. У 1894 р. залізнична колія сполучила Бережани з Тернополем, на початку XX ст. прокладено колію, що вела до Рогатина, а в 1909 р.- до Підгаєць. Промислове обличчя Бережан на початку XX ст. складали : дві цегельні, броварня,, медоварня, три фабрики газованої води, фабрика лойових свічок і мила, два млини (один - із сукновальнею і тартаком), сірникова фабрика і лісопильний завод. Поблизу Бережан, у Новій Греблі, діяла папірня, яка в 1909 р. за кількістю робітників посідала друге місце серед споріднених підприємств Галичини.

Незважаючи на появу деяких фабрик і заводів, населення Бережанщини наприкінці XIX - на початку XX ст. займалося, як і віками перед тим, в основному сільським господарством.

У серпні-вересні 1916 у боях на горі Лисоня поблизу Бережан Легіон УСС героїчно стримував натиск російської армії; місто зазнало значних руйнувань.

У листопаді 1918 - липні 1919 — повітовий центр ЗУНР. В Бережанському замку розташовувалась Начальна команда (генштаб) УГА. Упродовж 1919–1939 рр. місто перебувало під владою Польщі та було адміністративним центром сільської гміни Бережани. Від вересня 1939 - у складі УРСР; згодом — райцентр.

Згідно з Постановою Верховної ради України від 13 травня 2015 року Бережани набули статусу міста обласного значення.

Сучасні Бережани – це архітектурний ансамбль історичного ареалу, який доносить до нас визначні архітектурно-стильові елементи попередніх епох, що формує своєрідну візитну картку нашого міста. Завдання зі збереження та пізнання цього історичного духу нашого міста постає перед міською владою і є пріоритетним напрямом діяльності органу місцевого самоврядування в тісній співпраці з Державним історико-архітектурним заповідником в м. Бережани. Зберегти оригінальність та неповторність Бережан-міста традиційного й міста сучасного, де традиційне повинно бути рушієм сучасного.

ПАМЯТКИ АРХІТЕТКТУРИ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗНАЧЕННЯ

1. Ратуша(1803-1811 рр. мур.) пл. Ринок, 1;

Бережанська ратуша.

2. Церква св. Трійці (1626-поч. ХХ ст. мур.) пл. Ринок, 12;

Церква Пресвятої Трійці

3. Костел Різдва Діви Марії (св. Петра та Павла) (1600 р. мур.) вул. Братів Лепких;

Костел св. Петра та Павла

4. Дзвіниця костелу Різдва Діви Марії (св. Петра та Павла) вул. Братів Лепких

Дзвінниця костелу св. Петра та Павла

5.Замок (XVI-XVIII ст. мур.) вул. І. Франка;

Бережанський замок

6.Каплиця св. Трійці (1554 р. мур.) вул. І. Франка; 

Замкова каплиця

7. Костел св. Миколая монастиря ордену Бернардинів (1630-1683 рр. мур.) вул. Костельна;

Церква Пратулинських мучеників, колишній костел святого Миколая монастиря бернардинів 

8. Церква св. Миколая (1691р., дер.) вул. Шевченка;

Церква Св.Миколая (на Адамівці)

9. Палацово –парковий комплекс (XVIII ст.) с. Рай

Раївський мисливський палац

Площа Ринок в Бережанах

Населені пункти 
До складу громади входять 1 місто (Бережани) і 20 сіл:
 Баранівка
 Біще
 Гиновичі
 Жовнівка
 Жуків
 Залужжя
 Комарівка
 Краснопуща
 Куропатники
 Лісники
 Надрічне
 Підлісне
 Пліхів
 Поручин
 Посухів
 Потутори
 Рай
 Урмань
 Шибалин
 Ясне

Джерела 

Бережанська міська громада
Бережанська міська громада — територіальна громада в Україні , в Тернопільському районі Тернопільської области . Адміністративний центр — м . Бережани . Бережанська міська територіальна громада розташована на заході Тернопільської області і межує на півночі з Львівською областю . Загальна площа території - 5 км² Станом насічняроку чисельність населення громади складаєособи , з яких – діти . Внутрішньо переміщених осіб – особи До складу громади входитьнаселений пункт : місто Бережани - адміністративний центр тасіл . Утвореналистопадароку шляхом об'єднання Бережанської міської ради та Посухівської сільської ради Бережанського району . Історія Адмінстативний центр громади – місто Бережани належать до найдавніших українських поселень . Перша письмова згадка про місто датуєтьсяр . Ур . Бережанам набули статус міста і Магдебурзьке право . Упродовж своєї історії Бережани були торговельно - ремісничим , культурно - освітнім та адміністративним центром . Поширеними ремеслами були шевство , столярство , різьба по дереву . Частина міщан вела дрібну торгівлю , обробляла землю , прислуговувала в замку тощо . Розвитку Бережан як торговельного центру сприяло зручне географічне положення , - через місто проходив один із шляхів , що вели із західних країн у Причорномор'я . Тут торгували зерном , мукою , шкірами , медом , рибою , ремісничими виробами , зокрема гончарними і дерев'янимии , а також тканинами , зброєю , жіночими прикрасами . Тут поступово почали селитися купці з найвіддаленіших куточків України , Польщі , Вірменії . Значний відсоток населення Бережан становили євреї , які займалися переважно торгівлею . Ур . в Бережанах закінчується спорудження кам'яного замку , який згодом - ур . та в першій чверті XVII ст . - було зміцнено й розбудовано . На відміну від інших твердинь він споруджений не на високій , неприступній горі , а в глибокій заболоченій річковій долині — на острові , утвореному двома рукавами Золотої Липи . Крім цих природних факторів , обороноздатність замку забезпечували глибокі рови з водою та високі вали . Середньовічні Бережани мали розвинену систему позазамкових укріплень . Ур . до числа оборонних споруд міста долучився збудований під горою Сторожиська монастир бернардинів з Миколаївським костьолом . Ур . його було оперезано міцним фортечним муром . Таким чином Бережани , крім замку , який захищав їх зі сходу , дістали надійний бастіон також із заходу й перетворилися в одне з найбільш обороноздатних міст краю . Бережанський замок відігравав неабияку роль в обороні Поділля . Жодного разу нападники не змогли здобути його : захищаючи твердиню , люди відстоювали рідну землю . Не встояв замок лише ур . перед селянсько - козацькими загонами Богдана Хмельницького коли міщани - українці підтримали козаків і допомогли штурмувати замок . На початку XVIII ст . у Бережанському замку кілька разів побував вождь угорських повстанців Ференц Ракоці ІІ - керівник антигабсбурзької національно - визвольної війни угорського народурр . , князь Трансільванії ( Семигороддя ) . Тут він написав і проголосив свою знамениту “ Відозву ” . Ур . , після першого поділу Польщі , західноукраїнські землі відійшли до складу Австрійської імперії . За новим адміністративним поділомр . Галичина ділилася на циркули ( округи ) , а ті , в свою чергу , - на повіти . Центром одного з округів ( їх на Тернопільщині було три ) стали Бережани . Такий адміністративний поділ у краї зберігався в основному аж дор . Наприкінці XVIII - на початку XIX ст . архітектурно склався центральний майдан Бережан . Посередині чотирикутної , добре впорядкованої площі споруджено на дубових палях ратушу з високою годинниковою вежею . Згодом до ратуші добудовано крила , що утворили чотирикутник з невеличким внутрішнім двориком . Навколо площі з усіх боків вишикувалися ряди переважно триповерхових житлових будівель , унизу яких містилися крамниці , склади . Уроці до Бережан із Збаража перенесено гімназію . З Бережанської гімназії вийшло чимало видатних діячів науки і культури , зокрема : Маркіян , відомий польський композитор Антон , польський журналіст , публіцист та поет , один із керівників створеної під час революціїр . Центральної ради народової у Львові Ян Добжанський ; автор цінних праць з історії та археології Галичини , український історик , професор Ізидор Шараневич ; польський філолог Тадеуш Мандибур , ; український філолог Михайло Осадца ; польський бібліограф й історик польської літератури Владислав Вислоцький ; український письменник , батько Богдана Лепкого Марко Мурава ; культурно - освітній діяч , видавець і літературознавець Василь Лукич ( В . Л . Левицький ) . Пожвавленню економіки Бережан ( спричинене реформоюр . ) сприяло будівництво залізниць . Ур . залізнична колія сполучила Бережани з Тернополем , на початку XX ст . прокладено колію , що вела до Рогатина , а вр . - до Підгаєць . Промислове обличчя Бережан на початку XX ст . складали \ : дві цегельні , броварня , , медоварня , три фабрики газованої води , фабрика лойових свічок і мила , два млини ( один - із сукновальнею і тартаком ) , сірникова фабрика і лісопильний завод . Поблизу Бережан , у Новій Греблі , діяла папірня , яка вр . за кількістю робітників посідала друге місце серед споріднених підприємств Галичини . Незважаючи на появу деяких фабрик і заводів , населення Бережанщини наприкінці XIX - на початку XX ст . займалося , як і віками перед тим , в основному сільським господарством . У серпні - вересніу боях на горі Лисоня поблизу Бережан Легіон УСС героїчно стримував натиск російської армії ; місто зазнало значних руйнувань . У листопаді - липні — повітовий центр ЗУНР . В Бережанському замку розташовувалась Начальна команда ( генштаб ) УГА . Упродовж1939 рр . місто перебувало під владою Польщі та було адміністративним центром сільської гміни Бережани . Від вересня - у складі УРСР ; згодом — райцентр . Згідно з Постановою Верховної ради України відтравняроку Бережани набули статусу міста обласного значення . Сучасні Бережани – це архітектурний ансамбль історичного ареалу , який доносить до нас визначні архітектурно - стильові елементи попередніх епох , що формує своєрідну візитну картку нашого міста . Завдання зі збереження та пізнання цього історичного духу нашого міста постає перед міською владою і є пріоритетним напрямом діяльності органу місцевого самоврядування в тісній співпраці з Державним історико - архітектурним заповідником в м . Бережани . Зберегти оригінальність та неповторність Бережан - міста традиційного й міста сучасного , де традиційне повинно бути рушієм сучасного . ПАМЯТКИ АРХІТЕТКТУРИ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗНАЧЕННЯ 1 . Ратуша ( 1803 - 1811 рр . мур . ) пл . Ринок , Бережанська ратуша . 2 . Церква св . Трійціпоч . ХХ ст . мур . ) пл . Ринок , Церква Пресвятої Трійці 3 . Костел Різдва Діви Марії ( св . Петра та Павла )р . мур . ) вул . Братів Лепких ; Костел св . Петра та Павла 4 . Дзвіниця костелу Різдва Діви Марії ( св . Петра та Павла ) вул . Братів Лепких Дзвінниця костелу св . Петра та Павла 5 . Замок ( XVI - XVIII ст . мур . ) вул . І . Франка ; Бережанський замок 6 . Каплиця св . Трійцір . мур . ) вул . І . Франка ; Замкова каплиця 7 . Костел св . Миколая монастиря ордену Бернардиніврр . мур . ) вул . Костельна ; Церква Пратулинських мучеників , колишній костел святого Миколая монастиря бернардинів 8 . Церква св . Миколая . , дер . ) вул . Шевченка ; Церква Св . Миколая ( на Адамівці ) 9 . Палацово – парковий комплекс ( XVIII ст . ) с . Рай Раївський мисливський палац Площа Ринок в Бережанах Населені пункти До складу громади входятьмісто ( Бережани ) ісіл : Баранівка Біще Гиновичі Жовнівка Жуків Залужжя Комарівка Краснопуща Куропатники Лісники Надрічне Підлісне Пліхів Поручин Посухів Потутори Рай Урмань Шибалин Ясне Джерела Бережанська міська громада