Носів (Люблінське воєводство)
Носів (Носув, ) — село в Польщі, у гміні Лісна Більського повіту Люблінського воєводства. Населення —   (2011).

Історія 
1585 року вперше згадується православна церква в селі.

За даними етнографічної експедиції 1869—1870 років під керівництвом Павла Чубинського, у селі переважно проживали греко-католики, які розмовляли українською мовою.

У 1917—1918 роках у селі діяла українська школа.

У 1921 році село входило до складу гміни Вітулин Костянтинівського повіту Люблінського воєводства Польської Республіки.

За переписом населення Польщі 10 вересня 1921 року в селі налічувалося 70 будинків та 472 мешканці, з них:
 231 чоловік та 241 жінка;
 312 православних, 150 римо-католиків, 10 юдеїв;
 173 українці, 298 поляків, 1 німець.

За німецької окупації під час Другої світової війни у селі діяла українська школа, учителем був Ігор Козицький, вбитий пізніше польськими підпільниками з Армії Крайової.

У 1975—1998 роках село належало до Білопідляського воєводства.

Населення 
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:

Віра 

У селі наявна мурована православна церква святого Архангела Михаїла, зведена 1870 року, поблизу якої міститься мурована дзвіниця 1862 року. Вперше православна церква в селі згадується 1585 року. 1872 року до місцевої греко-католицької парафії належало 1228 вірян. За звітом польської поліції у 1935 році православна парафія Носова налічувала 1500 вірян, з них 50 % мали провладні погляди, 40 % були симпатиками українського націоналізму. Православна парафія діє в селі і сьогодні.

Особистості

Народилися 
 Платон (Артемюк) (1891—1951) — український священик, єпископ УАПЦ, громадський і просвітянський діяч.
 Євген Перфецький (1884/1888-1947) — український історик-славіст, професор.

Галерея

Примітки 

Села Більського повіту (Люблінське воєводство)
Носів ( Носув , ) — село в Польщі , у гміні Лісна Більського повіту Люблінського воєводства . Населення — Історія 1585 року вперше згадується православна церква в селі . За даними етнографічної експедиції1870 років під керівництвом Павла Чубинського , у селі переважно проживали греко - католики , які розмовляли українською мовою . У1918 роках у селі діяла українська школа . Уроці село входило до складу гміни Вітулин Костянтинівського повіту Люблінського воєводства Польської Республіки . За переписом населення Польщівересняроку в селі налічувалосябудинків тамешканці , з них : чоловік тажінка ; православних , римо - католиків , юдеїв ; українці , поляків , німець . За німецької окупації під час Другої світової війни у селі діяла українська школа , учителем був Ігор Козицький , вбитий пізніше польськими підпільниками з Армії Крайової . У1998 роках село належало до Білопідляського воєводства . Населення Демографічна структура станом наберезняроку : Віра У селі наявна мурована православна церква святого Архангела Михаїла , зведенароку , поблизу якої міститься мурована дзвіницяроку . Вперше православна церква в селі згадуєтьсяроку . року до місцевої греко - католицької парафії належаловірян . За звітом польської поліції уроці православна парафія Носова налічувалавірян , з них % мали провладні погляди , % були симпатиками українського націоналізму . Православна парафія діє в селі і сьогодні . Особистості Народилися Платон ( Артемюк ) 1951 ) — український священик , єпископ УАПЦ , громадський і просвітянський діяч . Євген Перфецький1888 - 1947 ) — український історик - славіст , професор . Галерея Примітки Села Більського повіту ( Люблінське воєводство )