Карл-Густав Зауберцвайг
Карл-Густав Зауберцвайг (; 1899–1946) — німецький офіцер, группенфюрер СС і генерал-лейтенант військ СС.

Біографія 
Службу в армії почав 28 вересня 1916 року фанен-юнкером 12-го гренадерського полку «Принц Карл Прусський» (2-го Бранденбурзького). У Першу світову війну воював у Галичині та Італії; обіймав посади командира взводу, командира роти, ординарця, ад'ютанта. 25 серпня 1917 році за хоробрість отримав звання лейтенанта. Внаслідок поранення втратив око, у віці 18 років був нагороджений Залізним хрестом.

У 1918—1919 боровся проти червоних у Берліні. Член фрайкора «Abteilung Küntzel». У 1919—1920 роках ординарець-офіцер у 54-му гредполку; деякий час служив у 8-му (прусському) кавалерійському полку і 2 (прусському) артилерійському полку. 1 квітня 1925 році йому присвоєно звання обер-лейтенанта. З 1930 року служить у 8-му (прусському) піхотному полку (Франкфурт-на-Одері, Лігніц, Глогау, Герліц). 1 жовтня 1930 року спрямований на курси перепідготовки для штабних офіцерів.

Третій рейх 
З 1 жовтня 1936 року — майор Генштабу. З 3 січня 1939-го по квітень 1940 року — офіцер генерального штабу в 17-му армійському корпусі (Лінц). 1 березня 1939 року підвищений у званні до підполковника. З квітня 1940 по 5 червня 1941 року виконував функції 1A в 11-му армійському корпусі. З 5 червня по серпень 1941 — командир 466-го піхотного полку; з жовтня 1941 — командир 306-го піхотного полку; 1 лютого 1942 отримав звання полковника. З 1 травня по 1 листопада 1942 — командир 131-го запасного піхотного полку. З 1 грудня 1942 по 1 серпня 1943 — начальник штабу інспекції військово-навчальних закладів.

З 1 серпня 1943 року вступив до лав СС (СС-№ 467434) в ранзі оберфюрер СС. З 9 серпня 1943 по 19 червня 1944 роки командувач 13-ї гірськострілецької дивізії СС «Ханжар», воював на Західному фронті і в Югославії проти місцевих партизанів. З 21 червня 1944 — группенфюрер СС і генерал-лейтенант Ваффен-СС. З 21 червня до початку грудня 1944 — командир 9-го (хорватської) корпусу СС.

В січні 1945 року повернувся до армії в званні генерал-лейтенанта. З березня по травень 1945 — генерал для особливих доручень при групі армій «H». Потрапив у полон до британців. Перебуваючи в таборі для військовополонених, вчинив самогубство, щоб уникнути видачі Югославії.

Нагороди 

Залізний хрест 2-го і 1-го класу класу
 Нагрудний знак «За поранення» в чорному
 Почесний хрест ветерана війни з мечами
Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го, 3-го, 2-го і 1-го класу (25 років)
Медаль «У пам'ять 13 березня 1938 року»
Медаль «У пам'ять 1 жовтня 1938» із застібкою «Празький град»
Застібка до Залізного хреста 2-го і 1-го класу
Хрест Воєнних заслуг 2-го класу з мечами
Нагрудний знак «За поранення» в сріблі
Кільце «Мертва голова»
Орден «За військові заслуги» (Болгарія) 4-го ступеня

Примітки

Посилання 
 Фотографія і біографія — Залеський К. А. З.  // СС. Охоронні загони НСДАП : орг., структура, уніформа, знаки відмінності, бойові нагороди, зброя.  — М: ЕКСМО : Яуза, 2004.  — 648 с. — (III Рейх. Унікальна енциклопедія).  — 6000 примірників — ISBN 5-699-06944-5.

Генерал-лейтенанти Вермахту
Німецькі військовики Першої світової війни‎
Члени Фрайкору
Учасники Другої світової війни з Німеччини
Командири дивізій СС
Військовики-самогубці
Самогубці, які отруїлися‎
Карл - Густав Зауберцвайг ( ; 1946 ) — німецький офіцер , группенфюрер СС і генерал - лейтенант військ СС . Біографія Службу в армії почаввересняроку фанен - юнкеромго гренадерського полку « Принц Карл Прусський » го Бранденбурзького ) . У Першу світову війну воював у Галичині та Італії ; обіймав посади командира взводу , командира роти , ординарця , ад'ютанта . серпняроці за хоробрість отримав звання лейтенанта . Внаслідок поранення втратив око , у віціроків був нагороджений Залізним хрестом . У1919 боровся проти червоних у Берліні . Член фрайкора « Abteilung Küntzel » . У1920 роках ординарець - офіцер уму гредполку ; деякий час служив уму ( прусському ) кавалерійському полку і ( прусському ) артилерійському полку . квітняроці йому присвоєно звання обер - лейтенанта . Зроку служить уму ( прусському ) піхотному полку ( Франкфурт - на - Одері , Лігніц , Глогау , Герліц ) . жовтняроку спрямований на курси перепідготовки для штабних офіцерів . Третій рейх Зжовтняроку — майор Генштабу . Зсічняго по квітеньроку — офіцер генерального штабу вму армійському корпусі ( Лінц ) . березняроку підвищений у званні до підполковника . З квітняпочервняроку виконував функції вму армійському корпусі . Зчервня по серпень — командирго піхотного полку ; з жовтня — командирго піхотного полку ; лютогоотримав звання полковника . Зтравня полистопада — командирго запасного піхотного полку . Згрудняпосерпня — начальник штабу інспекції військово - навчальних закладів . Зсерпняроку вступив до лав СС ( СС -№ 467434 ) в ранзі оберфюрер СС . Зсерпняпочервняроки командувач 13-ї гірськострілецької дивізії СС « Ханжар » , воював на Західному фронті і в Югославії проти місцевих партизанів . Зчервня — группенфюрер СС і генерал - лейтенант Ваффен - СС . Зчервня до початку грудня — командирго ( хорватської ) корпусу СС . В січніроку повернувся до армії в званні генерал - лейтенанта . З березня по травень — генерал для особливих доручень при групі армій « H » . Потрапив у полон до британців . Перебуваючи в таборі для військовополонених , вчинив самогубство , щоб уникнути видачі Югославії . Нагороди Залізний хрестго іго класу класу Нагрудний знак « За поранення » в чорному Почесний хрест ветерана війни з мечами Медаль « За вислугу років у Вермахті » го , го , го іго класуроків ) Медаль « У пам'ятьберезняроку » Медаль « У пам'ятьжовтня із застібкою « Празький град » Застібка до Залізного хрестаго іго класу Хрест Воєнних заслугго класу з мечами Нагрудний знак « За поранення » в сріблі Кільце « Мертва голова » Орден « За військові заслуги » ( Болгарія)го ступеня Примітки Посилання Фотографія і біографія — Залеський К . А . З . / / СС . Охоронні загони НСДАП \ : орг . , структура , уніформа , знаки відмінності , бойові нагороди , зброя . — М : ЕКСМО \ : Яуза , — с . — ( III Рейх . Унікальна енциклопедія ) . — примірників — ISBN06944 - 5 . Генерал - лейтенанти Вермахту Німецькі військовики Першої світової війни‎ Члени Фрайкору Учасники Другої світової війни з Німеччини Командири дивізій СС Військовики - самогубці Самогубці , які отруїлися‎