Александра Манчић
Александра Манчић Милић (Београд, 1961)  српска је књижевница, преводилац, есејиста - теоретичар превођења и виши научни сарадник у Институту за књижевност и уметност у Београду.

Биографија 
Рођена у Београду 1961. године, дипломирала је и магистрирала у групи за Шпански језик и књижевност, на Филолошком факултету у Београду, са темом магистарског рада „Југословенске књижевности српскохрватског језичког подручја у преводу на шпански (1930—1990)“. Докторску тезу „Una aproximación traductológica al problema de la cultura del extranjero“ („Традуктолошки приступ проблему културе странца“) одбранила је на Аутономном универзитету у Мадриду.

Радила је као предавач на Филолошком факултету у Београду (1988—1998) и као гостујући предавач на Аутономном универзитету у Мадриду (1989—1991). 
Учествовала је у оснивању Колегијума за европске језике (1988), огранка Центра за студије културе, удруженог у Алтернативну академску образовну мрежу (AAOM).
Бави се проучавањем проблема превођења и наставе превођења. На AAOM, била је координатор курсева „Односи доминације између култура - Превођење и манипулација“, и „Превођење као процес интеркултурног означавања“ (1999—2000).
Основала је и уређивала библиотеку Превођење и мишљење, у издању AAOM (2000—2005).

У Институту за књижевност и уметност ради од 2008. године. Била је ангажована на пројекту „Савремене књижевне теорије и њихова примена: нове дискурсивне праксе књижевнотеоријских проучавања“ (2008—2010). Од 2011. године, ради на пројекту „Културолошке књижевне теорије и српска књижевна критика“, којим руководи од септембра 2015. 

У оквиру теорије превођења, њена интересовања усмерена су на превод и превођење у светлу идеологије књижевног текста; мисао о превођењу и њен однос према филозофији; међукултурну комуникацију; етику и поетику књижевног превода; развој превођења и мисли о превођењу у српској култури: превођење између српске и медитеранске књижевности (шпанске, француске, италијанске) у рано модерно доба.

Александра Манчић је аутор седам књига о теоријским проблемима превођења и међукултурне размене, као и стотинак стручних текстова. Превела је низ књига са шпанског, француског, италијанског и енглеског језика.

Познате су њене књиге Ветрењаче на језику, дневник превођења Дон Кихота, Ствари које нас превазилазе, Превод и критика као и више превода значајних дела књижевности.

За 2015. годину по одлуци жирија Радио Београд 2 добитник је награде "Никола Милошевић" за најбољу књигу у области филозофије, есејистике и теорије књижевности и уметности за дело: "Ђордано Бруно и комуникација (превођење идеја)".

Члан је удружења књижевних преводилаца Србије од 1994. године.

Библиографија

Есеји, теорија превођења и критика 
 Ветрењаче на језику, дневник превођења Дон Кихота, Службени гласник, Београд, 
 Прстом анђела по снегу, Службени гласник, Београд,
 Ствари које нас превазилазе, Трагом превођења корпуса Дионисија Ареопагите, Службени гласник, Београд, 
 Превод и критика, Службени гласник, Београд,

Драме 
 Моје тело није обмана маште. Сервантесове вештице, Службени гласник, Београд,

Преведена проза и романи 
 Дон Кихот, дело Мигела де Сервантеса. 
 Сабране приче Хулија Кортазара Службени гласник, Београд. 2012.

Историјско-филозофске студије 
 Ђордано Бруно и комуникација. Превођење идеја, Службени гласник. .

Приређена издања 
 Biblioteka Prevođenje i mišljenje, u izdanju AAOM (2000—2005)
 „Odnosi dominacije između kultura – Prevođenje i manipulacija“
 „Prevođenje kao proces interkulturnog označavanja“

Спољашње везе 

Рођени 1961.
Српске књижевнице
Српски филозофи
Књижевници из Београда
Чланови Удружења књижевних преводилаца Србије
Професори београдског универзитета
Доктори књижевности
Александра Манчић Милић ( Београд , српска је књижевница , преводилац , есејиста - теоретичар превођења и виши научни сарадник у Институту за књижевност и уметност у Београду . Биографија Рођена у Београду године , дипломирала је и магистрирала у групи за Шпански језик и књижевност , на Филолошком факултету у Београду , са темом магистарског рада „ Југословенске књижевности српскохрватског језичког подручја у преводу на шпански1990 ) “ . Докторску тезу „ Una aproximación traductológica al problema de la cultura del extranjero “ ( „ Традуктолошки приступ проблему културе странца “ ) одбранила је на Аутономном универзитету у Мадриду . Радила је као предавач на Филолошком факултету у Београду1998 ) и као гостујући предавач на Аутономном универзитету у Мадриду1991 ) . Учествовала је у оснивању Колегијума за европске језике огранка Центра за студије културе , удруженог у Алтернативну академску образовну мрежу ( AAOM ) . Бави се проучавањем проблема превођења и наставе превођења . На AAOM , била је координатор курсева „ Односи доминације између култура - Превођење и манипулација “ , и „ Превођење као процес интеркултурног означавања“ 2000 ) . Основала је и уређивала библиотеку Превођење и мишљење , у издању AAOM2005 ) . У Институту за књижевност и уметност ради од године . Била је ангажована на пројекту „ Савремене књижевне теорије и њихова примена : нове дискурсивне праксе књижевнотеоријских проучавања“ 2010 ) . Од године , ради на пројекту „ Културолошке књижевне теорије и српска књижевна критика “ , којим руководи од септембра У оквиру теорије превођења , њена интересовања усмерена су на превод и превођење у светлу идеологије књижевног текста ; мисао о превођењу и њен однос према филозофији ; међукултурну комуникацију ; етику и поетику књижевног превода ; развој превођења и мисли о превођењу у српској култури : превођење између српске и медитеранске књижевности ( шпанске , француске , италијанске ) у рано модерно доба . Александра Манчић је аутор седам књига о теоријским проблемима превођења и међукултурне размене , као и стотинак стручних текстова . Превела је низ књига са шпанског , француског , италијанског и енглеског језика . Познате су њене књиге Ветрењаче на језику , дневник превођења Дон Кихота , Ствари које нас превазилазе , Превод и критика као и више превода значајних дела књижевности . За годину по одлуци жирија Радио Београддобитник је награде " Никола Милошевић " за најбољу књигу у области филозофије , есејистике и теорије књижевности и уметности за дело : " Ђордано Бруно и комуникација ( превођење идеја ) " . Члан је удружења књижевних преводилаца Србије од године . Библиографија Есеји , теорија превођења и критика Ветрењаче на језику , дневник превођења Дон Кихота , Службени гласник , Београд , Прстом анђела по снегу , Службени гласник , Београд , Ствари које нас превазилазе , Трагом превођења корпуса Дионисија Ареопагите , Службени гласник , Београд , Превод и критика , Службени гласник , Београд , Драме Моје тело није обмана маште . Сервантесове вештице , Службени гласник , Београд , Преведена проза и романи Дон Кихот , дело Мигела де Сервантеса . Сабране приче Хулија Кортазара Службени гласник , Београд . Историјско-филозофске студије Ђордано Бруно и комуникација . Превођење идеја , Службени гласник . \ . Приређена издања Biblioteka Prevođenje i mišljenje , u izdanju AAOM2005 ) „ Odnosi dominacije između kultura – Prevođenje i manipulacija “ „ Prevođenje kao proces interkulturnog označavanja “ Спољашње везе Рођени Српске књижевнице Српски филозофи Књижевници из Београда Чланови Удружења књижевних преводилаца Србије Професори београдског универзитета Доктори књижевности