Љубо Брешан
Љубо Брешан Феђа (Мостар, 1913 — Полог, код Мостара, 26. август 1943) био је учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије.

Биографија 
Рођен је 1913. године у Мостару. Као млади радник, још за време учења браварског и механичарског заната, прикључио се револуционарном радничком покрету, а током 1940. године је постао члан тада илегалне Комунистичке партије Југославије (КПЈ). Био је авио-механичар и радио је на војном аеродрому у Мостару.

Након окупације Југославије, 1941. године активно је радио на стварању Народноослободилачког покрета (НОП) у Мостару и околини. Окупљао је симпатизере Комунистичке партије, патриотски и антифашистички организоване грађане и са њима организовао прикупљање оружја и другог ратног материјала. Након преузимања војног аеродрома од стране окупационих снага, Љубо је почео да ради на железничкој станици у Мостару.

Био је члан Месног комитета КПЈ у Мостару, а маја 1942. године је био изабран за његовог секретара. У веома тешким условима илегалног рада успешно је руководио јаком партијском организацијом, која је и поред јаке контроле окупаторске војске и полиције, одржавала везе са Мостарским батаљоном и преузимала бригу о рањеницима, чији је број након битке на Сутјесци, у лето 1943. године нарастао на више од 150 рањених бораца.

У свом илегалном раду користио се илегалним именом „Феђа”. Усташка полиција је знала да се руководилац мостарске партијске организације крије иза овог имена и интензивно је трагала за њиме, али без пуно успеха. Средином јула 1943. године, Немци су успели да ухапсе Хасана Фазлиновића Жутог, који је био секретар Обласног комитета СКОЈ-а за Мостар. Током ислеђивања у полицији он је био тешко мучен и испребијан, па је полицијским иследницима открио сва имена чланова Месног комитета КПЈ за Мостар, за које је знао. Полиција је тада успела да открије да се Љубо Брешан налази иза илегалног имена Феђа.

У току ноћи 26. јула 1943. године усташка полиција је упала у кућу Анте Брешана, Љубиног брата и на тавану ухапсила Љубу. Након Љубиног хапшења, остали чланови Месног комитета су схватили да је полиција извршила провалу у партијску организацију, па су се прешли у дубоку илегалност. Анка Ђујић-Гаље била је сигурна да Љубо полицијским иследницима никога неће одати и наставила је са партијским радом. Она је тада преузела дужност секретара Месног комитета КПЈ за Мостар.

Пуних петнаест дана трајала су мучења у усташкој полицији. Најпре су му као Хрвату нудили слободу уколико открије имена осталих партизанских сарадника, а потом су га мучили и тукли. Доводили су у полицију његове родитеље, како би га на тај начин сломили и приморали да сарађује. Упркос свим физичким и психичким малтретирањима, Љубо је одбијао да било шта открије и увек је одговароа — Ја ништа не знам. Пошто усташки иследници нису имали успеха у истрази, предали су га Гестапоу, где су почела нова мучења. Затворили су га у злогласној Владичиној кући, у соби на чијем је поду било око двадесет сантиметара воде, стезали су му гвоздени обруч око главе др, али је он и даље ћутао. Измученог глађу и батинама, покушали су да га и морално сломе, убацивши у његову тамницу писмо друга издајника који га је позивао да попусти и призна. Љубо му је на истом папиру одговорио — Само се кукавице предају, а чланови Партије ћуте и чувају своје другове. Боље је часно изгубити живот, него га изгубити као издајица.

Стрељан на месту Овојци, код села Полога, у близини Мостара 26. августа 1943. године, заједно са троје истакнутих активиста НОП-а из Мостара. Међу њима су били Мустафа Ћемаловић (1919—1943) и Мухидин Башагић (1918–1943), који су као курири Обласног комитета КПЈ за Хецеговину били послати у Врховни штаб НОВ и ПОЈ и на том задатку ухапшени у околини Невесиња. Заједно са њима стрељана је и Мухидинова сестра Хајрија Башагић (1920—1943), која је била мостарска скојевка и илегалка, као и Хасан Фазлиновић Жути. После рата, њихови посмртни остаци су пренети и сахрањени на Партизанском гробљу у Мостару.

Указом Президијума Народне скупштине Федеративне Народне Републике Југославије, 5. јула 1951. године, проглашен је за народног хероја.

Напомене

Референце

Литература 
 
 

Рођени 1914.
Умрли 1941.
Мостарци
Хрвати у Босни и Херцеговини
Комунисти Босне и Херцеговине
Југословенски партизани
Погинули партизански команданти
Народни хероји - Б
Љубо Брешан Феђа ( Мостар ,— Полог , код Мостара , августбио је учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије . Биографија Рођен је године у Мостару . Као млади радник , још за време учења браварског и механичарског заната , прикључио се револуционарном радничком покрету , а током године је постао члан тада илегалне Комунистичке партије Југославије ( КПЈ ) . Био је авио-механичар и радио је на војном аеродрому у Мостару . Након окупације Југославије , године активно је радио на стварању Народноослободилачког покрета ( НОП ) у Мостару и околини . Окупљао је симпатизере Комунистичке партије , патриотски и антифашистички организоване грађане и са њима организовао прикупљање оружја и другог ратног материјала . Након преузимања војног аеродрома од стране окупационих снага , Љубо је почео да ради на железничкој станици у Мостару . Био је члан Месног комитета КПЈ у Мостару , а маја године је био изабран за његовог секретара . У веома тешким условима илегалног рада успешно је руководио јаком партијском организацијом , која је и поред јаке контроле окупаторске војске и полиције , одржавала везе са Мостарским батаљоном и преузимала бригу о рањеницима , чији је број након битке на Сутјесци , у лето године нарастао на више одрањених бораца . У свом илегалном раду користио се илегалним именом „ Феђа ” . Усташка полиција је знала да се руководилац мостарске партијске организације крије иза овог имена и интензивно је трагала за њиме , али без пуно успеха . Средином јула године , Немци су успели да ухапсе Хасана Фазлиновића Жутог , који је био секретар Обласног комитета СКОЈ-а за Мостар . Током ислеђивања у полицији он је био тешко мучен и испребијан , па је полицијским иследницима открио сва имена чланова Месног комитета КПЈ за Мостар , за које је знао . Полиција је тада успела да открије да се Љубо Брешан налази иза илегалног имена Феђа . У току ноћи јула године усташка полиција је упала у кућу Анте Брешана , Љубиног брата и на тавану ухапсила Љубу . Након Љубиног хапшења , остали чланови Месног комитета су схватили да је полиција извршила провалу у партијску организацију , па су се прешли у дубоку илегалност . Анка Ђујић-Гаље била је сигурна да Љубо полицијским иследницима никога неће одати и наставила је са партијским радом . Она је тада преузела дужност секретара Месног комитета КПЈ за Мостар . Пуних петнаест дана трајала су мучења у усташкој полицији . Најпре су му као Хрвату нудили слободу уколико открије имена осталих партизанских сарадника , а потом су га мучили и тукли . Доводили су у полицију његове родитеље , како би га на тај начин сломили и приморали да сарађује . Упркос свим физичким и психичким малтретирањима , Љубо је одбијао да било шта открије и увек је одговароа — Ја ништа не знам . Пошто усташки иследници нису имали успеха у истрази , предали су га Гестапоу , где су почела нова мучења . Затворили су га у злогласној Владичиној кући , у соби на чијем је поду било око двадесет сантиметара воде , стезали су му гвоздени обруч око главе др , али је он и даље ћутао . Измученог глађу и батинама , покушали су да га и морално сломе , убацивши у његову тамницу писмо друга издајника који га је позивао да попусти и призна . Љубо му је на истом папиру одговорио — Само се кукавице предају , а чланови Партије ћуте и чувају своје другове . Боље је часно изгубити живот , него га изгубити као издајица . Стрељан на месту Овојци , код села Полога , у близини Мостара августа године , заједно са троје истакнутих активиста НОП-а из Мостара . Међу њима су били Мустафа Ћемаловић1943 ) и Мухидин Башагић1943 ) , који су као курири Обласног комитета КПЈ за Хецеговину били послати у Врховни штаб НОВ и ПОЈ и на том задатку ухапшени у околини Невесиња . Заједно са њима стрељана је и Мухидинова сестра Хајрија Башагић1943 ) , која је била мостарска скојевка и илегалка , као и Хасан Фазлиновић Жути . После рата , њихови посмртни остаци су пренети и сахрањени на Партизанском гробљу у Мостару . Указом Президијума Народне скупштине Федеративне Народне Републике Југославије , јула године , проглашен је за народног хероја . Напомене Референце Литература Рођени Умрли Мостарци Хрвати у Босни и Херцеговини Комунисти Босне и Херцеговине Југословенски партизани Погинули партизански команданти Народни хероји - Б