Шумска анђелика
Шумска  или дивља анђелика, или шумска или дивља анђелица (), позната и као: ангелика, анђеоски корен, анђеоско дрво, дивља пиревина, сириш и шивиз је двогодишња, лековита биљка из породице штитарки. Подсећа на ким. Достиже висину до 2 метра. До 20. века ова врста се користила у људској исхрани као поврће.

Народни назив 
Анђелски корен, ангелика, анђеоско дрво, дивља пиревина, шви...

Станиште 
Анђелски корен или анђелика чешће се налази поред обала река и извора, на забареним теренима, у светлим и мокрим шумама;углавном на планинском подручју, на висинама од 1500-2500 м.Расте у северној, централној и источној Европи,Сибиру, централној Азији.Гаји се по мочварним местима, успева на растреситом и мочварном земљишту.

Опис биљке 

Анђелски корен је вишегодишња, зељаста, висока, лепа и ароматична биљка. Има крупан, кратак, репасто задебљао меснати ризом, дугачак је 8-12 цм и дебљине 1-3 цм, из кога избијају бројни адвентивни корени. Корен је смеђе до црвенкасто смеђе боје и има бледи секрет. Мирис корена је јако ароматичан и угодан, а укус сладуњав. Касније постаје оштар и горак. Ароматични, оштар укус даје корену етерично уље, киселине валеријане и анђелике и јабучна киселина.

Стабљика је висока 50-100 цм, некада и више до 2м, при врху је знатно разграната, у приземном делу знатно широка, гола, избраздана, округла и цеваста. Листови су наизменично распоређени, трипут перасто усечени, врло крупни и при основи мехурасто обмотавају стабло. На врху стабљике, као и на врховима органака стоје крупне штитасте цвасти са великим бројем зеленкастих и отворених беличастих цветова. Цвет је штитаст са зеленкастим и жућкастобелим цвастима. Огранци штита имају кратке, чекињасте заштитне листиће. Цветови чине зеленкастожуто-беле штитове

Цела биљка има својствен пријатан ароматичан мирис, а укус је најпре осладак, а затим ароматично заљућен.

Лековит делови и састав 
За лек се користи цела биљка. Ризом се вади пре него што опадне лишће или пре цветања. Ароматични, оштар укус даје корену етарарско уље, киселине валеријане и ангелке, те јабучна киселина. Мирис и укус ангелике сличан је мошусу или ванилији.

Кад је реч о култивисаној биљци, сакупљање следи у првој, другој, трећој, четвртој или тек петој години. Корење које је претходно опрано и исечено на веће комаде, суши се на сунцу, или благо загрејаним просторијама. Корен треба да буде сув са карактеристичном бојом.
Штитови са зрелим плодовима беру се у августу и септембру, суше на сунцу, отресу и пакују у вреће. Здраве делове стабиљке без цвасти користе посластичари.

Ризоми и корење имају 0.3-1% етарског уља (ангелин), око 6% смоле, танин, флавоноиде, пектин,јабучну киселину.
У плодовима има 0.5-1.5% етарског уља, око 16% масног уља, кумарина и других састојака. Главни састојак етарског уља је феландрен.

Припрема, употреба и намена 
Цела биљка је лековита. Чај од листова анђелике греје желудац и чисти крв. У мешавини са другим биљкама излучује отровне и покварене сокове из крви, желуца и чирева а помаже и код трбобоље, надимања, дизентерије, грчева и отворених и затворених шуљева (хемероиде), болести грла, а исто тако, веома је користан у лечењу кожних болести и осипа.

Добро делује на желудац јер поспешује излучивање сокова за варење и остале функције. Желудац „ојача“, па може боље да прими и прерађује храну. Ангелика првенствено повећава апетит, па је и због тога, између осталог, у саставу многих желудачних чајева.

Екстракт сирове биљке помаже код слабог варења. Капљице анђелике са медом помажу код зачепљености бронхија и против хроничног бронхитиса.

Анђелика је једна од најстаријих лековитих биљака, која до данас није изгубила на вредности. Назив, анђеоски или свети корен добила је за време харања куге у Европи. Захваљујући корену анђелике, том приликом мноштво се људи спасило од тзв. црне смрти.

Од самлевених плодова, ризома и корења, прозводи се веома цењено етарско уље, највише у западној Европи. Поред феландрена заступљени су пинен, ксантотоксин, јабучна и ангеликова киселина.

У ризому има мање или више истих материја. Уље се користи у индустрији за производњу десертних напитака и пића. У медицини се корсти за лечење већег броја болести.

У односу на друго лековито биље, анђелски корен има предност код лечења нервне напетости, несанице, епилепсије, затим код желудачно-цревних тегоба, као и код нарушене функције бубрега.
Код напред поменутих болести користи се чај: 15г. сувог уситњеног корена прелије се са 3дл воде, кува се 5 минута и одстоји 10 минута.
Пије се 3 пута дневно.

Семење се користи у облику декокта. У апотекама се припремају екстракти, тинктуре, и алкохолатуре.

Референце

Напомена 
 Чланак је великим делом преузет са сајта -{www.herbateka.com}-, са ове  странице. Дозволу за коришћење матерјала са овога сајта можете видети овде.

Спољашње везе 

 Анђелика на -{www.herbateka.com}-  

Apiaceae
Лековите биљке
Народни лекови
Шумска или дивља анђелика , или шумска или дивља анђелица ( ) , позната и као : ангелика , анђеоски корен , анђеоско дрво , дивља пиревина , сириш и шивиз је двогодишња , лековита биљка из породице штитарки . Подсећа на ким . Достиже висину дометра . До века ова врста се користила у људској исхрани као поврће . Народни назив Анђелски корен , ангелика , анђеоско дрво , дивља пиревина , шви ... Станиште Анђелски корен или анђелика чешће се налази поред обала река и извора , на забареним теренима , у светлим и мокрим шумама ; углавном на планинском подручју , на висинама одм.Расте у северној , централној и источној Европи ,Сибиру , централној Азији .Гаји се по мочварним местима , успева на растреситом и мочварном земљишту . Опис биљке Анђелски корен је вишегодишња , зељаста , висока , лепа и ароматична биљка . Има крупан , кратак , репасто задебљао меснати ризом , дугачак јецм и дебљинецм , из кога избијају бројни адвентивни корени . Корен је смеђе до црвенкасто смеђе боје и има бледи секрет . Мирис корена је јако ароматичан и угодан , а укус сладуњав . Касније постаје оштар и горак . Ароматични , оштар укус даје корену етерично уље , киселине валеријане и анђелике и јабучна киселина . Стабљика је високацм , некада и више до , при врху је знатно разграната , у приземном делу знатно широка , гола , избраздана , округла и цеваста . Листови су наизменично распоређени , трипут перасто усечени , врло крупни и при основи мехурасто обмотавају стабло . На врху стабљике , као и на врховима органака стоје крупне штитасте цвасти са великим бројем зеленкастих и отворених беличастих цветова . Цвет је штитаст са зеленкастим и жућкастобелим цвастима . Огранци штита имају кратке , чекињасте заштитне листиће . Цветови чине зеленкастожуто-беле штитове Цела биљка има својствен пријатан ароматичан мирис , а укус је најпре осладак , а затим ароматично заљућен . Лековит делови и састав За лек се користи цела биљка . Ризом се вади пре него што опадне лишће или пре цветања . Ароматични , оштар укус даје корену етарарско уље , киселине валеријане и ангелке , те јабучна киселина . Мирис и укус ангелике сличан је мошусу или ванилији . Кад је реч о култивисаној биљци , сакупљање следи у првој , другој , трећој , четвртој или тек петој години . Корење које је претходно опрано и исечено на веће комаде , суши се на сунцу , или благо загрејаним просторијама . Корен треба да буде сув са карактеристичном бојом . Штитови са зрелим плодовима беру се у августу и септембру , суше на сунцу , отресу и пакују у вреће . Здраве делове стабиљке без цвасти користе посластичари . Ризоми и корење имају3-1% етарског уља ( ангелин ) , око смоле , танин , флавоноиде , пектин,јабучну киселину . У плодовима има5-1.5% етарског уља , око масног уља , кумарина и других састојака . Главни састојак етарског уља је феландрен . Припрема , употреба и намена Цела биљка је лековита . Чај од листова анђелике греје желудац и чисти крв . У мешавини са другим биљкама излучује отровне и покварене сокове из крви , желуца и чирева а помаже и код трбобоље , надимања , дизентерије , грчева и отворених и затворених шуљева ( хемероиде ) , болести грла , а исто тако , веома је користан у лечењу кожних болести и осипа . Добро делује на желудац јер поспешује излучивање сокова за варење и остале функције . Желудац „ ојача “ , па може боље да прими и прерађује храну . Ангелика првенствено повећава апетит , па је и због тога , између осталог , у саставу многих желудачних чајева . Екстракт сирове биљке помаже код слабог варења . Капљице анђелике са медом помажу код зачепљености бронхија и против хроничног бронхитиса . Анђелика је једна од најстаријих лековитих биљака , која до данас није изгубила на вредности . Назив , анђеоски или свети корен добила је за време харања куге у Европи . Захваљујући корену анђелике , том приликом мноштво се људи спасило од тзв. црне смрти . Од самлевених плодова , ризома и корења , прозводи се веома цењено етарско уље , највише у западној Европи . Поред феландрена заступљени су пинен , ксантотоксин , јабучна и ангеликова киселина . У ризому има мање или више истих материја . Уље се користи у индустрији за производњу десертних напитака и пића . У медицини се корсти за лечење већег броја болести . У односу на друго лековито биље , анђелски корен има предност код лечења нервне напетости , несанице , епилепсије , затим код желудачно-цревних тегоба , као и код нарушене функције бубрега . Код напред поменутих болести користи се чај :. сувог уситњеног корена прелије се сал воде , кува семинута и одстојиминута . Пије сепута дневно . Семење се користи у облику декокта . У апотекама се припремају екстракти , тинктуре , и алкохолатуре . Референце Напомена Чланак је великим делом преузет са сајта -{ www.herbateka.com }- , са ове странице . Дозволу за коришћење матерјала са овога сајта можете видети овде . Спољашње везе Анђелика на -{ www.herbateka.com }- Apiaceae Лековите биљке Народни лекови