Вернално запаљење вежњаче ока
Вернално запаљење вежњаче ока () је хронично, обострано, рецидивирајуће запаљење сезонског карактера. Почиње у пролеће (пролећни катар вежњаче) и траје све до краја лета и почетка јесени, када се интензитет симптома смањује, да би током зиме болест ушла у асимптоматску фазу. Болест се јавља код предиспонираних особа атопијске конституције. 

Од верналног запаљења вежњаче обољевају претежно мушка деца узраста од 4 до 15 година, код којих се болест манифестовати у два клиничка облика као палпебрални и лимбални облик, што не искључује истовремено постојање патолошких промена карактеристичних и за палпелбарни и за лимбални облик болести. Релативно честа појава корнеалних манифестација у току верналног конјунктивитиса оправдава често коришћен назив за ову болест - кератоконјунцтивитис верналис који је због ових промена адекватнији.

Уколико се лечење правовремено и правилно спроведе, вернални конјуктивитис пролази без икаквих последица, упркос вишегодишњем трајању.

Епидемиологија 
Од верналног конјунктивитиса обољевају претежно мушка деца узраста од 4 до 15 година. Са узрастом детета, интензитет симптома се постепено смањује, да би у пубертету болест сасвим престала да се јавља. Има алергијску и неалергијску компоненту.

Како ова хронична болест конјуктиве може довести до трајних оштећења вида представља једну од два најопаснија форми алергијског конјуктивитиса. Болест је претежно топлог климатског подручја, али се доста често јавља и у подручјима са умереном континенталном климом (нпр на Балканском полуострву).

Патофизиологија 
Болесници са верналним конјуктивитисом у породичној анамнези или историји болести, често наводе атопијске болести, као што су астма, ринитис, и екцем. Међутим према досадашњим сазнањима о патогенеза болести и чињеница да болест није повезана са позитивним кожним тестом или РАСТ-ом у 42-47% случајева, дошло се до закључка да је она највероватније мултифакторска, и да настаје као последица интеракције имунског, нервног, и ендокриног система. На то указује следеће студије:
 Прва студија, којој се износи податак да болест није посредована само ИгЕ-имуноглобулинима, већ да су у њен процес укључени и механизми посредовани лимфоцитима (Тх2 лимфоцити одговорни за хиперпродукције ИгЕ (интерлеукина 4, ИЛ-4) и за диференцијацију и активацију мастоцита (ИЛ-3) и еозинофила (ИЛ-5). 
 Друге студија, која указује на укључивање у патогенетски процес болести нервних фактора, због присуства супстанци П и НГФ, али и ендокриних фактора (полних хормона) због открића прекомерног броја естрогених и прогестеронских рецептора у конјуктиви болесника.

Облици болести 
Вернаини конјунктивитис се манифестовати у два клиничка облика као палпебрални и лимбални облик.
Палпебрални облик
Код овог облика промене су локализоване претежно на конјунктиви горњег очног капка. конјунктива је хиперемична (црвена) и задебљана због инфилтрације запаљењским и имунокомпетентним ћелијама, са израженом папиларни хипертрофијом која конјунктиви даје сомотаст изглед. Временом, конјунктивалне папиле се увећавају, постају заравњене и међусобно одвојене узаним простором, дајући конјунктиви горњег капка изглед „турске калдрме”.

У даљем току болести, конјунктива поприма млечнобеличасти изглед због задебљања епитела и хијалина дегенерације у субконјунктивалном простору.
Лимбални облик
У овом облику вернални конјунктивитис се карактерише постојањем на лимбусу рожњаче беличасто-ружичастих чворића меснатог изгледа и заравњене површине за које се често назививају „лимбалне папиле”.

Клиничка слика 
Доминантни симптоми болести су:
 Свраб и фотофобија, 
 Црвене, сузне очи,
 Пецкање, осећај страног тела у очима
 Обилна мукозна секреција.
Клиничка слика и клинички ток верналног конјунктивитиса не искључују истовремено постојање патолошких промена карактеристичних и за палпелбарни и за лимбални облик болести. У том случају, ради се о мешовитом облику верналног конјунктивитиса.

У једном облику тог стања, најјаче је захваћена спојница испод горње капке која постаје упаљена и бледо розе до сивкаста, док је остатак спојнице постаје млечно бео. У другом облику спојница која прекрива очну јабучицу је дебела и сивкаста. Понекад је оштећено мало подручје рожњаче што узрокује бол и врло јаку осетљивост на светло. 

Сви симптоми обично нестају кад је време хладно и у у старијим годинама постају блажи.

Дијагноза 
Дијагноза верналног конјунктивитиса поставља се на основу правилно узете анамнезе, препознатљиве клиничке слике и налаза еозинофила и еозинофилних гранула у скрнингу конјунктиве.

Терапија 
Излечење верналног конјунктивитиса постиже се идентификацијом одговорног алергена и десензибилизација организма, али је у пракси то врло тешко постићи јер велики број алергена може бити узрок настанака алергијске реакције. Смиривање симптома болести најчешће се постиже локалном применом антихистаминика и нестероидних антиинфламаторних лекова. 

Међутим, централно место у терапији верналног конјунктивитиса имају:
 Сстабилизатори мембране мастоцита (кромолини, лодоксамид, кеторолак и левокабастиндин, натријум хромогликат, лодокамид) чији је терапијски ефекат значајан, а примена могућа у току дужег временског периода без нежељених дејстава. 
 Кортикостероидима - чија примена је препоручена само за тешке клиничке форме ове болести, за ограничени временски период (неколико недеља) уз пажљиви надзор, јер могу изазвати повишени притисак у очима, мрену и опортунистичке инфекције.

Прогноза 
Вернални конјунктивитиса, често може бити праћен последичним променама на рожњачи. Ове промене јављају се у неколико облика као:
 пунктиформна епителијална кератопатија, 
 површне улцерације рожњаче, 
 фибринско-муцинских плакови, формирани на месту дуго перзистирајућих дефеката рожњаче и 
 депозити на периферији рожњаче бледовоштаног изгледа (псеудогеронтокон).

Извори

Литература 
 Barney NP, Graziano FM, Cook EB, Stahl JL. Allergic and immunologic diseases of the eye. In: Adkinson NF, Bochner BS, Burks AW, et al, eds. Middleton's Allergy: Principles and Practice. 8th ed. Philadelphia, PA: Elsevier Saunders; 2014:chap 39.
 Boguniewicz M, Cho CB, Sicherer SH. Occular allergies. In: Kliegman RM, Stanton BF, St Geme JW, Schor NF, eds. Nelson Textbook of Pediatrics. 20th ed. Philadelphia, PA: Elsevier; 2016:chap 1477.
 Hernandez-Trujillo V, Riley E, Rudnick C. Allergy. In: Rakel RE, Rakel D, eds. Textbook of Family Medicine. 9th ed. Philadelphia, PA: Elsevier; 2016:chap 19.
  
 Rubenstein JB, Tannan A. Allergic conjunctivitis. In: Yanoff M, Duker JS, eds. Ophthalmology. 4th ed. Philadelphia, PA: Elsevier Saunders; 2014:chap 4.7.
 Stock EL. Vernal keratoconjunctivitis. In: Tasman W, Jaeger EA, eds. Duane's Clinical Ophthalmology. 2013 ed. Philadelphia, PA: Lippincott, Williams & Wilkins; 2013:vol 4, chap 9.
 . 
 .
 Leonardi A, Lazzarini D, Bortolotti M, et al. Corneal confocal microscopy in patients with vernal keratoconjunctivitis. Ophthalmology. 2011. 
 Leonardi A, Lazzarini D, Bortolotti M, et al. Corneal confocal microscopy in patients with vernal keratoconjunctivitis. Ophthalmology. 2012;119(3):509–515.

Спољашње везе 

 Вернални кератоњуктивитис 

Очне болести
Алергологија
Вернално запаљење вежњаче ока ( ) је хронично , обострано , рецидивирајуће запаљење сезонског карактера . Почиње у пролеће ( пролећни катар вежњаче ) и траје све до краја лета и почетка јесени , када се интензитет симптома смањује , да би током зиме болест ушла у асимптоматску фазу . Болест се јавља код предиспонираних особа атопијске конституције . Од верналног запаљења вежњаче обољевају претежно мушка деца узраста оддогодина , код којих се болест манифестовати у два клиничка облика као палпебрални и лимбални облик , што не искључује истовремено постојање патолошких промена карактеристичних и за палпелбарни и за лимбални облик болести . Релативно честа појава корнеалних манифестација у току верналног конјунктивитиса оправдава често коришћен назив за ову болест - кератоконјунцтивитис верналис који је због ових промена адекватнији . Уколико се лечење правовремено и правилно спроведе , вернални конјуктивитис пролази без икаквих последица , упркос вишегодишњем трајању . Епидемиологија Од верналног конјунктивитиса обољевају претежно мушка деца узраста оддогодина . Са узрастом детета , интензитет симптома се постепено смањује , да би у пубертету болест сасвим престала да се јавља . Има алергијску и неалергијску компоненту . Како ова хронична болест конјуктиве може довести до трајних оштећења вида представља једну од два најопаснија форми алергијског конјуктивитиса . Болест је претежно топлог климатског подручја , али се доста често јавља и у подручјима са умереном континенталном климом ( нпр на Балканском полуострву ) . Патофизиологија Болесници са верналним конјуктивитисом у породичној анамнези или историји болести , често наводе атопијске болести , као што су астма , ринитис , и екцем . Међутим према досадашњим сазнањима о патогенеза болести и чињеница да болест није повезана са позитивним кожним тестом или РАСТ-ом у случајева , дошло се до закључка да је она највероватније мултифакторска , и да настаје као последица интеракције имунског , нервног , и ендокриног система . На то указује следеће студије : Прва студија , којој се износи податак да болест није посредована само ИгЕ-имуноглобулинима , већ да су у њен процес укључени и механизми посредовани лимфоцитима ( Тх2 лимфоцити одговорни за хиперпродукције ИгЕ ( интерлеукина ИЛ-4 ) и за диференцијацију и активацију мастоцита ( ИЛ-3 ) и еозинофила ( ИЛ-5 ) . Друге студија , која указује на укључивање у патогенетски процес болести нервних фактора , због присуства супстанци П и НГФ , али и ендокриних фактора ( полних хормона ) због открића прекомерног броја естрогених и прогестеронских рецептора у конјуктиви болесника . Облици болести Вернаини конјунктивитис се манифестовати у два клиничка облика као палпебрални и лимбални облик . Палпебрални облик Код овог облика промене су локализоване претежно на конјунктиви горњег очног капка. конјунктива је хиперемична ( црвена ) и задебљана због инфилтрације запаљењским и имунокомпетентним ћелијама , са израженом папиларни хипертрофијом која конјунктиви даје сомотаст изглед . Временом , конјунктивалне папиле се увећавају , постају заравњене и међусобно одвојене узаним простором , дајући конјунктиви горњег капка изглед „ турске калдрме ” . У даљем току болести , конјунктива поприма млечнобеличасти изглед због задебљања епитела и хијалина дегенерације у субконјунктивалном простору . Лимбални облик У овом облику вернални конјунктивитис се карактерише постојањем на лимбусу рожњаче беличасто-ружичастих чворића меснатог изгледа и заравњене површине за које се често назививају „ лимбалне папиле ” . Клиничка слика Доминантни симптоми болести су : Свраб и фотофобија , Црвене , сузне очи , Пецкање , осећај страног тела у очима Обилна мукозна секреција . Клиничка слика и клинички ток верналног конјунктивитиса не искључују истовремено постојање патолошких промена карактеристичних и за палпелбарни и за лимбални облик болести . У том случају , ради се о мешовитом облику верналног конјунктивитиса . У једном облику тог стања , најјаче је захваћена спојница испод горње капке која постаје упаљена и бледо розе до сивкаста , док је остатак спојнице постаје млечно бео . У другом облику спојница која прекрива очну јабучицу је дебела и сивкаста . Понекад је оштећено мало подручје рожњаче што узрокује бол и врло јаку осетљивост на светло . Сви симптоми обично нестају кад је време хладно и у у старијим годинама постају блажи . Дијагноза Дијагноза верналног конјунктивитиса поставља се на основу правилно узете анамнезе , препознатљиве клиничке слике и налаза еозинофила и еозинофилних гранула у скрнингу конјунктиве . Терапија Излечење верналног конјунктивитиса постиже се идентификацијом одговорног алергена и десензибилизација организма , али је у пракси то врло тешко постићи јер велики број алергена може бити узрок настанака алергијске реакције . Смиривање симптома болести најчешће се постиже локалном применом антихистаминика и нестероидних антиинфламаторних лекова . Међутим , централно место у терапији верналног конјунктивитиса имају : Сстабилизатори мембране мастоцита ( кромолини , лодоксамид , кеторолак и левокабастиндин , натријум хромогликат , лодокамид ) чији је терапијски ефекат значајан , а примена могућа у току дужег временског периода без нежељених дејстава . Кортикостероидима - чија примена је препоручена само за тешке клиничке форме ове болести , за ограничени временски период ( неколико недеља ) уз пажљиви надзор , јер могу изазвати повишени притисак у очима , мрену и опортунистичке инфекције . Прогноза Вернални конјунктивитиса , често може бити праћен последичним променама на рожњачи . Ове промене јављају се у неколико облика као : пунктиформна епителијална кератопатија , површне улцерације рожњаче , фибринско-муцинских плакови , формирани на месту дуго перзистирајућих дефеката рожњаче и депозити на периферији рожњаче бледовоштаног изгледа ( псеудогеронтокон ) . Извори Литература Barney NP , Graziano FM , Cook EB , Stahl JL . Allergic and immunologic diseases of the eye . In : Adkinson NF , Bochner BS , Burks AW , et al , eds . Middleton's Allergy : Principles and Practice.h ed . Philadelphia , PA : Elsevier Saunders ; chap Boguniewicz M , Cho CB , Sicherer SH . Occular allergies . In : Kliegman RM , Stanton BF , St Geme JW , Schor NF , eds . Nelson Textbook of Pediatrics.h ed . Philadelphia , PA : Elsevier ; chap Hernandez-Trujillo V , Riley E , Rudnick C. Allergy . In : Rakel RE , Rakel D , eds . Textbook of Family Medicine.h ed . Philadelphia , PA : Elsevier ; chap Rubenstein JB , Tannan A. Allergic conjunctivitis . In : Yanoff M , Duker JS , eds . Ophthalmology.h ed . Philadelphia , PA : Elsevier Saunders ; chap7. Stock EL . Vernal keratoconjunctivitis . In : Tasman W , Jaeger EA , eds . Duane's Clinical Ophthalmology.ed . Philadelphia , PA : Lippincott , Williams & Wilkins ; vol chap \ . \ . Leonardi A , Lazzarini D , Bortolotti M , et al . Corneal confocal microscopy in patients with vernal keratoconjunctivitis . Ophthalmology . Leonardi A , Lazzarini D , Bortolotti M , et al . Corneal confocal microscopy in patients with vernal keratoconjunctivitis . Ophthalmology .119( 3 ) :509–515 . Спољашње везе Вернални кератоњуктивитис Очне болести Алергологија