Volter Barli
Volter Barli (1275—1344/5) bio je srednjovekovni engleski sholastički filozof i logičar sa najmanje 50 dela pripisanih njemu. Diplomu -{Master of Arts}- je dobio 1301. i bio je član Merton Koledža Oksforda otprilike do 1310. Zatim je proveo šesnaest godina u Parizu, tamo je postao član univerziteta Sorbone do 1324. pa je posle 17 godina bio sveštenički broker u Engleskoj i u Avinjonu u Francuskoj. Barli se nije slagao sa Vilijamom Okamskim oko logike i filozofije prirode. Umro je oko 1344.

Detinjstvo i mladost 
Barli je rođen 1274. ili 1275. u Jorkširu. Malo se zna o njegovoj mladosti. On je postao rektor 1309. godine u VelBarliju, selu u Jorkširu, najverovatnije pod uticajem Ser Džona de Lajsla, prijatelja Vilijama Grinfilda. Tokom svoje karijere, on nije radio kao rektor, već je unajmljivao nekoga da ga zameni i prihode od toga je koristio da isfinansira svoje studije u Parizu, gde je završio svoje studije o delu -{Sentences}- (Presude) autora Petera Lombarda i gde se najverovatnije sreo sa radovima njegovog vršnjaka Vilijama Okamskog. Barlijeve kritike dela -{Sentences}- nisu opstale do danas.

Politička karijera 
Barli je postao dvoranin za vreme političkih događaja koji su pratili uklanjanja Edvarda II 1327. godine. Njegov prvi zadatak je bio da pokuša da izdejstvuje kanonizaciju Tomasa, drugog grofa Lančestera, koji je bio jedan od vođa baronske opozicije Edvarda II; Tomas je bio proglašen za sveca u par meseci nakon svoje smrti. Barli je bio poslat na papski dvor u Avinjonu da se žali direktno papi Jovanu XXII. Igrom slučaja, Vilijam Okamski je takođe boravio u Avinjonu, gde je 1324. odgovarao zbog optužbe moguće jeretičke izjave.

Barlijevi saradnici su takođe bili umešani u pokušaje kanonizacije, ali niko nije bio uspešan u tom pokušaju. Jedan od njegovih saradnika bio je i Ričard de Bari, bibliofil i pokrovitelj umetnosti i nauke, koji je kasnije postao i Barlijev pokrovitelj i koji je zahtevao od Barlija da prevede Aristotelova dela na engleski.

Crkvena karijera 
Barli je postao master teologije 1324. godine. U maju 1327. on je proglašen za kanon Čičestera od strane pape, ali je promenio poziciju 1332. i postao kanon u Velsu, gde je De Bari bio prota. De Bari je bio učesnik prevrata 1330. koji se završio pogubljenjem Mortimera i uzdigao Edvarda III na presto. Godine 1333. De Bari je proglašen za biskupa Darema od strane kralja, uprkos izboru monaha koji su proglasili i postavili Roberta de Grejnesa za biskupa. U februaru 1334. de Bari je postavljen za lorda blagajnika, čin koji je kasnije menjao za čin lorda kancelara. De Bari je oko sebe sakupio grupu intelektualaca, među kojima i Tomasa Ficralfa, Ričarda de Kilvingtona, Roberta Holkota, Tomasa Bredvordina i samog Barlija.

Dela 
Barli je jedan od prvih logičara koji je prepoznao da iskazni račun ima prednost nad predikatskim računom, uprkos tome što je predikatski račun bio glavni fokus logičara do tada. Barli je bio jedini logičar u 14. veku koji se zalagao za to da je princip „iz nemogućeg sve sledi”; () koji je neophodan i dovoljan uslov za pojašnjavanje logičkog odnosa između anticedensa i konsekvence prethodnog i doslednog. On je takođe poznat po kritikama na komentarima o Aristotelovoj Fizici, koji uključuju -{quodlibet}- -{De Primo et ultimo instanti}- (oko 1320) i duže delo -{Expositio in libros octo de physico auditu}-. Barli je napisao 39 Kritika o Aristotelu i 32 Rasprave i pitanja (mnoge neizdate neizmenjene).

-{De Puritate Artis Logicae}-, u dve verzije:
 -{Tractatus brevior}- (pre 1324)
 -{Tractatus longior}- (1325–28)

Ovo je glavni deo Barlijevog opusa, u kome pokriva teme kao što su istinitosni uslovi za složene rečenice, kao i pravila zaključivanja za različite tipove zaključaka. Ova knjiga je poznata po tome što je pisana posle Okamove -{Summa Logicae}- (1323), koja delom odgovara na nju. Ostali radovi uključuju:

 -{In Aristotelis Perihermenias}- (1301)
 -{De consequentiis}- (1302)
 -{De exclusivis}- (1302)
 -{De exceptivis}- (1302)
 -{De Suppositions}- (1302)
 -{De ente}- (ca. 1310)
 -{De qualitatibus}- (ca. 1310)
 -{Expositio super libros De Anima}- (after 1310)
 -{Tractatus de formis}- (1324-1326)
 -{Tractatus de universalibus}- (after 1337)

Reference

Literatura 

 
 De Puritate Artis Logicae Tractatus Longior, with a revised edition of the Tractatus Brevior, ed. P. Boehner, New York: 1955.
 On the Purity of the Art of Logic. The Shorter and Longer Treatises, trans. & ed. P.V. Spade, New Haven & London. .
 De Formis, ed. Frederick J. Down Scott. 
 Quaestiones super librum Posteriorum, ed. Mary Catherine Sommers, Toronto: Pontifical Institute of Mediaeval Studies, 2000.
 Questions on the De anima of Aristotle, by Adam Burley and Walter Burley, ed. Edward A. Synan, Leiden & New York: Brill, 1997.
 In physicam Aristotelis expositio et quaestiones, Hildesheim & New York: Georg Olms, 1972.
 Super artem veterem, [Porphiry and Aristotle], Venice, 1497 (anastatic reprint): Frankfurt a/M.: Minerva, 1967.
 Robert Grosseteste, In Aristotelis Posteriorum analyticorum libros, Walter Burleigh, Super libros Posteriorum analyticorum Aristotelis, Venice, 1514, (anastatic reprint): Frankfurt a/M.: Minerva, 1966.
 Commentarium in Aristotelis De Anima L.III, Manuscripts facsimiles: MS. Vaticano lat. 2151, f.1-88 , MS. Lambeth 143, f.76-138 , MS. Lambeth 74, f.33-109 , MS. Oxford Balliol College 92, f.9-200 , interactive paleography transcription by Mario Tonelotto, 2014.
 
 Broadie, Alexander. Introduction to Medieval Logic (Oxford: Clarendon Press, 2nd Edition 1993).
 Conti, Alessandro (ed.). A Companion to Walter Burley, Leiden: Brill 2013.
 Gracia, J. G. and Noone, T. B. A Companion to Philosophy in the Middle Ages, London 2003.
 
 
 Wood, Rega, Studies on Walter Burley 1968-1988, Bulletin de la Philosophie Médiévale, 30, (1989). стр. 233–250.
 Krieger, Gerhard, Studies on Walter Burley, 1989–1997, Vivarium, 37, (1999). стр. 94–100.

Spoljašnje veze 
 Conti, Alessandro. "Walter Burley". Stanford Encyclopedia of Philosophy.
 Walter Burley, Commentarium in Aristotelis De Anima L.III Critical Edition and Palaeography transcription by Mario Tonelotto

Рођени 1275.
Средњовековни филозофи
Схоластичари
Природни филозофи
Volter Barli1344 /5 ) bio je srednjovekovni engleski sholastički filozof i logičar sa najmanjedela pripisanih njemu . Diplomu -{ Master of Arts }- je dobio i bio je član Merton Koledža Oksforda otprilike do Zatim je proveo šesnaest godina u Parizu , tamo je postao član univerziteta Sorbone do pa je poslegodina bio sveštenički broker u Engleskoj i u Avinjonu u Francuskoj . Barli se nije slagao sa Vilijamom Okamskim oko logike i filozofije prirode . Umro je oko Detinjstvo i mladost Barli je rođen ili u Jorkširu . Malo se zna o njegovoj mladosti . On je postao rektor godine u VelBarliju , selu u Jorkširu , najverovatnije pod uticajem Ser Džona de Lajsla , prijatelja Vilijama Grinfilda . Tokom svoje karijere , on nije radio kao rektor , već je unajmljivao nekoga da ga zameni i prihode od toga je koristio da isfinansira svoje studije u Parizu , gde je završio svoje studije o delu -{ Sentences }- ( Presude ) autora Petera Lombarda i gde se najverovatnije sreo sa radovima njegovog vršnjaka Vilijama Okamskog . Barlijeve kritike dela -{ Sentences }- nisu opstale do danas . Politička karijera Barli je postao dvoranin za vreme političkih događaja koji su pratili uklanjanja Edvarda II godine . Njegov prvi zadatak je bio da pokuša da izdejstvuje kanonizaciju Tomasa , drugog grofa Lančestera , koji je bio jedan od vođa baronske opozicije Edvarda II ; Tomas je bio proglašen za sveca u par meseci nakon svoje smrti . Barli je bio poslat na papski dvor u Avinjonu da se žali direktno papi Jovanu XXII . Igrom slučaja , Vilijam Okamski je takođe boravio u Avinjonu , gde je odgovarao zbog optužbe moguće jeretičke izjave . Barlijevi saradnici su takođe bili umešani u pokušaje kanonizacije , ali niko nije bio uspešan u tom pokušaju . Jedan od njegovih saradnika bio je i Ričard de Bari , bibliofil i pokrovitelj umetnosti i nauke , koji je kasnije postao i Barlijev pokrovitelj i koji je zahtevao od Barlija da prevede Aristotelova dela na engleski . Crkvena karijera Barli je postao master teologije godine . U maju on je proglašen za kanon Čičestera od strane pape , ali je promenio poziciju i postao kanon u Velsu , gde je De Bari bio prota . De Bari je bio učesnik prevrata koji se završio pogubljenjem Mortimera i uzdigao Edvarda III na presto . Godine De Bari je proglašen za biskupa Darema od strane kralja , uprkos izboru monaha koji su proglasili i postavili Roberta de Grejnesa za biskupa . U februaru de Bari je postavljen za lorda blagajnika , čin koji je kasnije menjao za čin lorda kancelara . De Bari je oko sebe sakupio grupu intelektualaca , među kojima i Tomasa Ficralfa , Ričarda de Kilvingtona , Roberta Holkota , Tomasa Bredvordina i samog Barlija . Dela Barli je jedan od prvih logičara koji je prepoznao da iskazni račun ima prednost nad predikatskim računom , uprkos tome što je predikatski račun bio glavni fokus logičara do tada . Barli je bio jedini logičar u veku koji se zalagao za to da je princip „ iz nemogućeg sve sledi ” ; ( ) koji je neophodan i dovoljan uslov za pojašnjavanje logičkog odnosa između anticedensa i konsekvence prethodnog i doslednog . On je takođe poznat po kritikama na komentarima o Aristotelovoj Fizici , koji uključuju -{ quodlibet }- -{ De Primo et ultimo instanti }- ( okoi duže delo -{ Expositio in libros octo de physico auditu }- . Barli je napisaoKritika o Aristotelu iRasprave i pitanja ( mnoge neizdate neizmenjene ). -{ De Puritate Artis Logicae }- , u dve verzije : -{ Tractatus brevior }- ( pre -{ Tractatus longior }- ( 1325–28 ) Ovo je glavni deo Barlijevog opusa , u kome pokriva teme kao što su istinitosni uslovi za složene rečenice , kao i pravila zaključivanja za različite tipove zaključaka . Ova knjiga je poznata po tome što je pisana posle Okamove -{ Summa Logicae }- koja delom odgovara na nju . Ostali radovi uključuju : -{ In Aristotelis Perihermenias }- ( 1301 ) -{ De consequentiis }- ( 1302 ) -{ De exclusivis }- ( 1302 ) -{ De exceptivis }- ( 1302 ) -{ De Suppositions }- ( 1302 ) -{ De ente }- ( ca. -{ De qualitatibus }- ( ca. -{ Expositio super libros De Anima }- ( after -{ Tractatus de formis }- ( 1324-1326 ) -{ Tractatus de universalibus }- ( after Reference Literatura De Puritate Artis Logicae Tractatus Longior , with a revised edition of the Tractatus Brevior , ed. P . Boehner , New York : On the Purity of the Art of Logic . The Shorter and Longer Treatises , trans . & ed. P.V . Spade , New Haven & London . \ . De Formis , ed . Frederick J. Down Scott . Quaestiones super librum Posteriorum , ed . Mary Catherine Sommers , Toronto : Pontifical Institute of Mediaeval Studies , Questions on the De anima of Aristotle , by Adam Burley and Walter Burley , ed . Edward A . Synan , Leiden & New York : Brill , In physicam Aristotelis expositio et quaestiones , Hildesheim & New York : Georg Olms , Super artem veterem , [ Porphiry and Aristotle ] , Venice,( anastatic reprint ) : Frankfurt a / M. : Minerva , Robert Grosseteste , In Aristotelis Posteriorum analyticorum libros , Walter Burleigh , Super libros Posteriorum analyticorum Aristotelis , Venice , ( anastatic reprint ) : Frankfurt a / M. : Minerva , Commentarium in Aristotelis De Anima L.III , Manuscripts facsimiles : MS . Vaticano lat. f.1-88 , MS . Lambeth f.76-138 , MS . Lambeth f.33-109 , MS . Oxford Balliol College f.9-200 , interactive paleography transcription by Mario Tonelotto , Broadie , Alexander . Introduction to Medieval Logic ( Oxford : Clarendon Press ,d Edition Conti , Alessandro ( ed . ) . A Companion to Walter Burley , Leiden : Brill Gracia , J. G. and Noone , T. B . A Companion to Philosophy in the Middle Ages , London Wood , Rega , Studies on Walter Burley Bulletin de la Philosophie Médiévale , стр.250. Krieger , Gerhard , Studies on Walter Burley ,1997 , Vivarium , стр.100. Spoljašnje veze Conti , Alessandro. " Walter Burley " . Stanford Encyclopedia of Philosophy. Walter Burley , Commentarium in Aristotelis De Anima L.III Critical Edition and Palaeography transcription by Mario Tonelotto Рођени Средњовековни филозофи Схоластичари Природни филозофи