Божидар Марјановић
Божидар (Јована) Марјановић (Кочане, 21. 1. 1883 — Ниш, 1963) био је српски поручник. Двоструки је носилац Карађорђеве звезде са мачевима.

Биографија 
Рођен је 21. јануара 1883. године у селу Кочане, срез добрички. Већ у рату са Турцима 1912. године одликован је Сребрном медаљом за храброст и унапређен је у чин поднаредника. За време Колубарске битке у његовој чети су изгинули или били рањени сви официри а он је као наредник преузео команду. Са једним водом успео је да се провуче и освоји непријатељски положај Трбушнички Вис, одакле су Аустријанци митраљезима приковали Гвоздени пук да није могао да се помери са места без великих губитака. Марјановић је тај положај освојио и запленио митраљезе и за тај подвиг је одликован Златним војничким орденом КЗм и унапређен је у чин резревног потпоручника. Као поручник на Солунском фронту командовао је четом. Два пута је рањаван а поред КЗм, одликован је са четири медаље за храброст, орденом Белог орла са мечвима IV и V реда, руским орденом Св.Ђорђе IV реда итд.

После рата служио је у жандамерији, где је пензионисан у чину капетана прве класе. После пензионисања настанио се у Нишу, где је са супругом Тодором имао синове Гаврила и Вељка и кћи Николету. Умро је у Нишу 1963. године.

Референце 

Рођени 1883.
Умрли 1963.
Солунски борци
Носиоци Карађорђеве звезде
Дољевчани
Божидар ( Јована ) Марјановић ( Кочане ,— Ниш,био је српски поручник . Двоструки је носилац Карађорђеве звезде са мачевима . Биографија Рођен је јануара године у селу Кочане , срез добрички . Већ у рату са Турцима године одликован је Сребрном медаљом за храброст и унапређен је у чин поднаредника . За време Колубарске битке у његовој чети су изгинули или били рањени сви официри а он је као наредник преузео команду . Са једним водом успео је да се провуче и освоји непријатељски положај Трбушнички Вис , одакле су Аустријанци митраљезима приковали Гвоздени пук да није могао да се помери са места без великих губитака . Марјановић је тај положај освојио и запленио митраљезе и за тај подвиг је одликован Златним војничким орденом КЗм и унапређен је у чин резревног потпоручника . Као поручник на Солунском фронту командовао је четом . Два пута је рањаван а поред КЗм , одликован је са четири медаље за храброст , орденом Белог орла са мечвима IV и V реда , руским орденом Св.Ђорђе IV реда итд . После рата служио је у жандамерији , где је пензионисан у чину капетана прве класе . После пензионисања настанио се у Нишу , где је са супругом Тодором имао синове Гаврила и Вељка и кћи Николету . Умро је у Нишу године . Референце Рођени Умрли Солунски борци Носиоци Карађорђеве звезде Дољевчани