Стојан Ршумовић
Стојан Ршумовић (Љубиш, 1896—Либертивил, 1982), био је капетан, учесник Првог светског рата и носилац Карађорђеве звезде са мачевима.

Рођен је 6. маја 1896. године у Љубишу, општина Чајетина, у породици земљорадника Стевана и Јефимије. У 25. класу Пешадијске подофицирске школе у Скопљу ступио је 14. априла 1914. године, али је почео Први светски рат, па је упућен у трупу, у 2. чету 2. батаљона XV пешадијског пука Стеван Синђелић и читав рат прошао са овом прослављеном јединицом.

После завршеног рата остаје у југословенској војсци, као пешадијски капетан I класе. Радио је у више градова, за време службе у Неготину, оженио се Ружицом Радовановић, са којом је имао кћерку Радмилу. Као командант батаљона 6, априла 1941. године поново ступа у борбе, али већ у првим ратним операцијама бива заробљен са својом јединицом и читав ратни период проводи у немачком заробљеништву.

По завршетку рата није се вратио у Југославију, остатак живота провео је у САД. Умро је 23. новембра 1982. године у Либертивилу, где је и сахрањен.

Одликовања и споменице 
 Сребрни Орден Карађорђеве звезде са мачевима
 Сребрна медаља за храброст Милош Обилић
 Медаљон енглеског краља Ђорђа V
 Грчки Ратни крст III реда
 Златна Медаља за ревносну службу
 Споменица ослобођења и уједињења 1914—1918
 Орден југословенске круне V реда
 Албанска споменица
 Две Медаље за војничке врлине

Литература 
 

Рођени 1896.
Умрли 1982.
Чајетинци
Српски војници у Првом светском рату
Солунски борци
Носиоци Карађорђеве звезде
Носиоци Албанске споменице
Културно наслеђе Западне Србије
Официри Војске Краљевине Србије
Официри Југословенске војске
Носиоци Медаље за храброст Милош Обилић
Носиоци Ордена Југословенске круне
Стојан Ршумовић ( Љубиш ,Либертивил , био је капетан , учесник Првог светског рата и носилац Карађорђеве звезде са мачевима . Рођен је маја године у Љубишу , општина Чајетина , у породици земљорадника Стевана и Јефимије . У класу Пешадијске подофицирске школе у Скопљу ступио је априла године , али је почео Први светски рат , па је упућен у трупу , у чету батаљона XV пешадијског пука Стеван Синђелић и читав рат прошао са овом прослављеном јединицом . После завршеног рата остаје у југословенској војсци , као пешадијски капетан I класе . Радио је у више градова , за време службе у Неготину , оженио се Ружицом Радовановић , са којом је имао кћерку Радмилу . Као командант батаљона априла године поново ступа у борбе , али већ у првим ратним операцијама бива заробљен са својом јединицом и читав ратни период проводи у немачком заробљеништву . По завршетку рата није се вратио у Југославију , остатак живота провео је у САД . Умро је новембра године у Либертивилу , где је и сахрањен . Одликовања и споменице Сребрни Орден Карађорђеве звезде са мачевима Сребрна медаља за храброст Милош Обилић Медаљон енглеског краља Ђорђа V Грчки Ратни крст III реда Златна Медаља за ревносну службу Споменица ослобођења и уједињења1918 Орден југословенске круне V реда Албанска споменица Две Медаље за војничке врлине Литература Рођени Умрли Чајетинци Српски војници у Првом светском рату Солунски борци Носиоци Карађорђеве звезде Носиоци Албанске споменице Културно наслеђе Западне Србије Официри Војске Краљевине Србије Официри Југословенске војске Носиоци Медаље за храброст Милош Обилић Носиоци Ордена Југословенске круне