Петар Мандић (академик)
Петар Мандић (Влахоље, 12. јул 1928 — Београд, 26. јун 1999) био је српски педагог, универзитетски професор, редовни члан и предсједник Академије науке и умјетности Републике Српске, као и редовни члан Академије наука и умјетности Босне и Херцеговине. Умро је 1999. године.

Биографија 
Основну школу похађао је у Калиновику, нижу гимназију у Фочи, а учитељску школу у Сарајеву. Студије педагогије завршио је на Филозофском факултету у Београду. На истом факултету одбранио је докторат из педагошких наука на тему "Морални самонадзор као проблем моралног васпитања школске младежи" (1961).

На Филозофском факултету у Сарајеву радио је од 1958. године као асистент, доцент, ванредни и редовни професор на предметима Педагогија и Методологија педагогије. Специјализацију из области васпитања завршио је у Великој Британији. Био је гостујући професор на универзитетима у Америци. Држао је предавања на институтима за педагогију у Лондону, Прагу, Кијеву и Роштоку.

Обављао је функције предсједника Савеза педагошких друштава Југославије и предсједника Друштва педагога Босне и Херцеговине. Био је шеф Одсјека за педагогију и психологију и Филозофског факултета у Сарајеву. Вршио је и дужност предсједника Педагошког савјета Босне и Херцеговине, а био је и делегат Југославије у Комитету за образовање ОЕЦД-а у Паризу.

За велики допринос развоју педагошке науке биран је 1981. године за дописног, а од 1990. године за редовног члана и генералног секретара Академије наука и умјетности Босне и Херцеговине, а 1996. године за редовног члана и предсједника Академије наука и умјетности Републике Српске. На сједници Оснивачке скупштине Академије наука и умјетности Републике Српске 11. октобра 1996. године изабран је за првог предсједника и ту је функцију обављао до краја живота. Као предсједник Академије залагао се за развој науке и умјетности као универзалних вриједности, његовање и унапређивање културе и духовности свога народа. За члана Међународне академије наука са сједиштем у Москви изабран је 1998. године.
Био је ментор за израду 27 магистарских радова и 20 докторских теза. Вршио је дужност главног и одговорног уредника часописа "Наша школа" и часописа "Педагогија".

Петар Мандић стварао је у различитим областима педагошке, психолошке и других граничних наука. Писао је радове интердисциплинарним и мултидисциплинарним приступом. Највећи број његових књига и радова су из области дидактике, школске педагогије, опште педагогије, информатичке педагогије, методике васпитног рада, педагошке психологије и андрагогије.
Академик Петар Мандић умро је 26. јуна 1999. године.

Петар Мандић објавио је 31 књигу, 236 изворних научних (сту-ди¬је и расправе) и стручних радова, те 24 приказа, оцена и предговора. Један број радова (14) преведен је на енглески, чешки, словачки, њемачки, грчки, албански, словеначки и руски језик. Наводимо само најзначајније радове: Морални самонадзор као проблем моралног васпитања школске младежи, Београд, 1951; Сексуално васпитање омладине, Сарајево, 1965; Сарадња породице и школе (три издања), Сарајево, 1968; Иновације у настави (че-тири издања), Сарајево, 1972; Програмирање школе (два издања), Сарајево, 1976; Вредновање рада школе, Сарајево, 1980; Хуманизација односа у школи, Сарајево, 1980; Савјетодавни васпитни рад, Сарајево, 1986; Образовање за XXI стољеће, Свјетлост, Сарајево, 1989; Човјек – свједочење о величини и паду, Београд, 1995; Индивидуална комплексност и образовање, Београд, 1995; Образовна информациона технологија (два издања), Београд, 1996; Методологија научног рада, АНУРС, Бањалука, 2004; Emige Probleme der Sexulerzichungin Jugoslawien, Wisenschafliche Zeizehrif der Univerzitet Rostook, X, 8/9, 18/1969; Sex Education, University of Pittsburgh, 1970; Inovacije pri puku, Državna založba, Ljubljana, 1983.
Имао је три сина: Данимира, Бранимира и Зорана.

Референце

Спољашње везе 
 http://www.anurs.org/index.php?option=btg_clan&idradnik=42

Рођени 1928.
Умрли 1999.
Српски професори
Калиновчани
Академици АНУРС
Петар Мандић ( Влахоље , јул— Београд , јунбио је српски педагог , универзитетски професор , редовни члан и предсједник Академије науке и умјетности Републике Српске , као и редовни члан Академије наука и умјетности Босне и Херцеговине . Умро је године . Биографија Основну школу похађао је у Калиновику , нижу гимназију у Фочи , а учитељску школу у Сарајеву . Студије педагогије завршио је на Филозофском факултету у Београду . На истом факултету одбранио је докторат из педагошких наука на тему " Морални самонадзор као проблем моралног васпитања школске младежи " На Филозофском факултету у Сарајеву радио је од године као асистент , доцент , ванредни и редовни професор на предметима Педагогија и Методологија педагогије . Специјализацију из области васпитања завршио је у Великој Британији . Био је гостујући професор на универзитетима у Америци . Држао је предавања на институтима за педагогију у Лондону , Прагу , Кијеву и Роштоку . Обављао је функције предсједника Савеза педагошких друштава Југославије и предсједника Друштва педагога Босне и Херцеговине . Био је шеф Одсјека за педагогију и психологију и Филозофског факултета у Сарајеву . Вршио је и дужност предсједника Педагошког савјета Босне и Херцеговине , а био је и делегат Југославије у Комитету за образовање ОЕЦД-а у Паризу . За велики допринос развоју педагошке науке биран је године за дописног , а од године за редовног члана и генералног секретара Академије наука и умјетности Босне и Херцеговине , а године за редовног члана и предсједника Академије наука и умјетности Републике Српске . На сједници Оснивачке скупштине Академије наука и умјетности Републике Српске октобра године изабран је за првог предсједника и ту је функцију обављао до краја живота . Као предсједник Академије залагао се за развој науке и умјетности као универзалних вриједности , његовање и унапређивање културе и духовности свога народа . За члана Међународне академије наука са сједиштем у Москви изабран је године . Био је ментор за израдумагистарских радова идокторских теза . Вршио је дужност главног и одговорног уредника часописа " Наша школа " и часописа " Педагогија " . Петар Мандић стварао је у различитим областима педагошке , психолошке и других граничних наука . Писао је радове интердисциплинарним и мултидисциплинарним приступом . Највећи број његових књига и радова су из области дидактике , школске педагогије , опште педагогије , информатичке педагогије , методике васпитног рада , педагошке психологије и андрагогије . Академик Петар Мандић умро је јуна године . Петар Мандић објавио јекњигу,изворних научних ( сту-ди¬је и расправе ) и стручних радова , теприказа , оцена и предговора . Један број радовапреведен је на енглески , чешки , словачки , њемачки , грчки , албански , словеначки и руски језик . Наводимо само најзначајније радове : Морални самонадзор као проблем моралног васпитања школске младежи , Београд , Сексуално васпитање омладине , Сарајево , Сарадња породице и школе ( три издања ) , Сарајево , Иновације у настави ( че-тири издања ) , Сарајево , Програмирање школе ( два издања ) , Сарајево , Вредновање рада школе , Сарајево , Хуманизација односа у школи , Сарајево , Савјетодавни васпитни рад , Сарајево , Образовање за XXI стољеће , Свјетлост , Сарајево , Човјек – свједочење о величини и паду , Београд , Индивидуална комплексност и образовање , Београд , Образовна информациона технологија ( два издања ) , Београд , Методологија научног рада , АНУРС , Бањалука , Emige Probleme der Sexulerzichungin Jugoslawien , Wisenschafliche Zeizehrif der Univerzitet Rostook , X,9,1969 ; Sex Education , University of Pittsburgh , Inovacije pri puku , Državna založba , Ljubljana , Имао је три сина : Данимира , Бранимира и Зорана . Референце Спољашње везе http://www.anurs.org/index.php?option=btg_clan&idradnik=42 Рођени Умрли Српски професори Калиновчани Академици АНУРС