Бранко Татић
Бранко Татић (Ниш, 10. децембар 1901 — Нови Сад, 19. јун 1965) био је српски филмски и позоришни глумац.

Биографија 

Гимназију је завршио у Београду, где је 1923. похађао приватну Глумачку школу. На Правном факултету у Београду је студирао и апсолвирао права, али није дипломирао јер се определио за глумачки позив. Глумом је почео да се бави у Народном позоришту у Београду, где је хонорарно играо 1927/28. На глумачком усавршавању је, од 1928. до 1930, био у Филмском студију Фрица Ланга у Берлину, где је играо једну улогу у немом филму (Крупије у Алрауну).

По повратку у Југославију играо је по једну сезону у Српском народном позоришту и у Народном позоришту у Београду. Од 1933. је наступао у Скопљу све до избијања рата, када је мобилисан. Убрзо је заробљен и одведен у заробљеништво у Нирнберг, али се већ 1942. вратио кући. По повратку у Ниш радио је у Народном позоришту од 1942. до 1945, када је поново дошао у СНП, у којем је био члан до смрти са паузом од једне сезоне (1952/53), коју је провео у Сремској Митровици. Био је карактерни и комични глумац. Припадао је глумцима старе реалистичке школе. На сцени је био природан и спонтан, изразитих глумачких могућности, са развијеним смислом за понирање у психу ликова које је тумачио и градио до најситнијих детаља.

Опробао се и као певач (Мориц Швинд у оперети Три девојчице), али и као редитељ: у СНП је режирао „Јубилеј” и „Шарени програм број 1”. Играо је и у првим послератним домаћим филмовима; 1960. је у Пули освојио Златну арену за епизодне улоге у филмовима Девети круг и Три Ане. Са супругом Христином, која је била глумица и инспицијент, имао је два сина од којих је Јосиф такође био глумац.

Преминуо је 19. јуна 1965. године у Новом Саду.

Филмографија 

Дугометражни филм
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
!
!1950
!1960
!Укупно
|-
! style="text-align:left;" | Дугометражни филм
|6
|6
|12
|}

{| class="wikitable" style="text-align:left;"
|+Дугометражни филм
! style="width: 3em;" |
! style="width: 21em;" |Назив
! style="width: 16em;" |Улога
|-
! 1956
| Потрага
| Иследник
|-
! 1956
| Велики и мали
| Инспектор
|-
! 1958
| Цеста дуга годину дана
| Антонио
|-
! 1959
| Пукотина раја
| Обрад Кратић пецарош
|-
! 1959
| Три Ане
| Јова Нешић
|-
! 1959
| Ноћи и јутра
| Братић
|-
! colspan = "3" style = "text-align:center;" |
1960-te  ▲
|-
! 1960
| Дан четрнаести
| Макса
|-
! 1960
| Девети круг
| Ивин отац
|-
! 1961
| Небески одред
| /
|-
! 1961
| Први грађанин мале вароши
| Берберин Драги
|-
! 1961
| Не дирај у срећу
| /
|-
! 1962
| Саша
| Добошар
|}

Референце

Спољашње везе 
 

Рођени 1901.
Умрли 1965.
Српски глумци
Југословенски глумци
Нишлије
Добитници награде Златна арена
Бранко Татић ( Ниш , децембар— Нови Сад , јунбио је српски филмски и позоришни глумац . Биографија Гимназију је завршио у Београду , где је похађао приватну Глумачку школу . На Правном факултету у Београду је студирао и апсолвирао права , али није дипломирао јер се определио за глумачки позив . Глумом је почео да се бави у Народном позоришту у Београду , где је хонорарно играо28. На глумачком усавршавању је , од до био у Филмском студију Фрица Ланга у Берлину , где је играо једну улогу у немом филму ( Крупије у Алрауну ) . По повратку у Југославију играо је по једну сезону у Српском народном позоришту и у Народном позоришту у Београду . Од је наступао у Скопљу све до избијања рата , када је мобилисан . Убрзо је заробљен и одведен у заробљеништво у Нирнберг , али се већ вратио кући . По повратку у Ниш радио је у Народном позоришту од до када је поново дошао у СНП , у којем је био члан до смрти са паузом од једне сезоне53 ) , коју је провео у Сремској Митровици . Био је карактерни и комични глумац . Припадао је глумцима старе реалистичке школе . На сцени је био природан и спонтан , изразитих глумачких могућности , са развијеним смислом за понирање у психу ликова које је тумачио и градио до најситнијих детаља . Опробао се и као певач ( Мориц Швинд у оперети Три девојчице ) , али и као редитељ : у СНП је режирао „ Јубилеј ” и „ Шарени програм број . Играо је и у првим послератним домаћим филмовима ; је у Пули освојио Златну арену за епизодне улоге у филмовима Девети круг и Три Ане . Са супругом Христином , која је била глумица и инспицијент , имао је два сина од којих је Јосиф такође био глумац . Преминуо је јуна године у Новом Саду . Филмографија Дугометражни филм { | class=" wikitable " style=" text-align:center ; " ! !1950 !1960 !Укупно |- ! style=" text-align:left ; " | Дугометражни филм |6 |6 |12 | } { | class=" wikitable " style=" text-align:left ; " |+Дугометражни филм ! style=" width:m ; " | ! style=" width:m ; " |Назив ! style=" width:m ; " |Улога |- ! | Потрага | Иследник |- ! | Велики и мали | Инспектор |- ! | Цеста дуга годину дана | Антонио |- ! | Пукотина раја | Обрад Кратић пецарош |- ! | Три Ане | Јова Нешић |- ! | Ноћи и јутра | Братић |- ! colspan = " 3 " style = " text-align:center ; " | 1960-te ▲ |- ! | Дан четрнаести | Макса |- ! | Девети круг | Ивин отац |- ! | Небески одред | / |- ! | Први грађанин мале вароши | Берберин Драги |- ! | Не дирај у срећу | / |- ! | Саша | Добошар | } Референце Спољашње везе Рођени Умрли Српски глумци Југословенски глумци Нишлије Добитници награде Златна арена