Опус барбарикум
Опус барбарикум  () била је прва и најпримитивнија мозаичка техника настала на Блиском истоку, пре више хиљада година. Свој пуни значај и развој добила је у древној Грчкој.

Општа разматрања 
Мозаик у техници барбарикум (као што јој и сам назив каже - примитивни) изводи се од најједноставнијег и лако доступног материјала, речног или морског шљунка у неколико боја, на коме је накнадно уз помоћу највиших конвенционалних метода импровизован пуни „сјај” или полирање камења. Најчешће су коришћени каменчићи тамноцрвене, плаве и беле боје а  касније и они са мрљама жуте и сиве боје.

Израда подова речним шљунком потиче са Криту још из доба неолита, а касније је примењивана у минојској и микенској цивилизацији. Били су то први човекови покушаји  да у то доба украси амбијент за становање. Али онда настаје прекид у историји примене шљунчаних мозаика које замењују мозаици израђени мноштвом лепших и квалитетнијих материјала; мермер, стакло, бисери, теракота итд.

Као материјал који се користи третиране на реку каменчиће тамноцрвена, плава и бела са каснијим мрљама жуте и сиве.
Имаге лишена једна скица и прилично "патцхворк" буквално насумично састављена од отпадака геометријским шарама (кукасти утоваривачи Цхесс ћелија ромб, квадрат).

Ови мозаици се данас налазе у Шпанији (7-4. век п. н. е.), на острву Сицилија, у палати Аи Кханум у Авганистану, главном граду Македоније (4-3. века п. н. е). Најпознатији мозаици  израђени по моделу монохроматизма су: „Дионис на леопарду”, „Лов на јелене”, „Лов на лава”.

Извори

Литература 
 Селезнев В. Изразцы и мозаика. Монументальная эмалевая живопись. Стр 42, С.- Пб, 1896.

Спољашње везе 

Римска архитектура
Римска уметност
Опус барбарикум ( ) била је прва и најпримитивнија мозаичка техника настала на Блиском истоку , пре више хиљада година . Свој пуни значај и развој добила је у древној Грчкој . Општа разматрања Мозаик у техници барбарикум ( као што јој и сам назив каже - примитивни ) изводи се од најједноставнијег и лако доступног материјала , речног или морског шљунка у неколико боја , на коме је накнадно уз помоћу највиших конвенционалних метода импровизован пуни „ сјај ” или полирање камења . Најчешће су коришћени каменчићи тамноцрвене , плаве и беле боје а касније и они са мрљама жуте и сиве боје . Израда подова речним шљунком потиче са Криту још из доба неолита , а касније је примењивана у минојској и микенској цивилизацији . Били су то први човекови покушаји да у то доба украси амбијент за становање . Али онда настаје прекид у историји примене шљунчаних мозаика које замењују мозаици израђени мноштвом лепших и квалитетнијих материјала ; мермер , стакло , бисери , теракота итд . Као материјал који се користи третиране на реку каменчиће тамноцрвена , плава и бела са каснијим мрљама жуте и сиве . Имаге лишена једна скица и прилично " патцхворк " буквално насумично састављена од отпадака геометријским шарама ( кукасти утоваривачи Цхесс ћелија ромб , квадрат ) . Ови мозаици се данас налазе у Шпанији век п. н. е . ) , на острву Сицилија , у палати Аи Кханум у Авганистану , главном граду Македоније века п. н. е ) . Најпознатији мозаици израђени по моделу монохроматизма су : „ Дионис на леопарду ” , „ Лов на јелене ” , „ Лов на лава ” . Извори Литература Селезнев В . Изразцы и мозаика . Монументальная эмалевая живопись . Стр С.- Пб , Спољашње везе Римска архитектура Римска уметност