Радомир Мићић
Радомир Мићић (Рожанство, 1885—1941) био је земљорадник, учесник Балканских ратова и Првог светског рата и носилац Карађорђеве звезде са мачевима.

Рођен је 1885. године у Рожанству, општина Чајетина, од оца Јована и мајке Злате. Учествовао је у ослободилачким ратовима од 1912. до 1918. године и вратио се кући са највишим ратним одликовањем и чином резервног пешадијског капетана.

У послератном периоду био је веома активан у политичком животу у селу као поуздан члан радикалне странке. Био је биран за председника општине, тако да је за десет година руковођења испунио значајним радовима на привредном и културном уздизању села.

Са почетком Другог светског рата изабран је за командира краљевске војске у свом селу. Са делом чете која је била у формирању 20. септембра 1941. године, у Ужицу преузима оружје и муницију заосталу после немачког повлачења из града, са намером да се на његов позив крене у борбу против окупатора. Међутим партизанска команда у Чајетини 28. септембра издаје тајну наредбу да се оружје у Рожанству одузме. Током препада, после краћег ватреног обрачуна, Владимир је погинуо.

Литература 
 

Рођени 1885.
Умрли 1941.
Чајетинци
Српски војници у Првом светском рату
Носиоци Албанске споменице
Солунски борци
Носиоци Карађорђеве звезде
Културно наслеђе Западне Србије
Радомир Мићић ( Рожанство,1941 ) био је земљорадник , учесник Балканских ратова и Првог светског рата и носилац Карађорђеве звезде са мачевима . Рођен је године у Рожанству , општина Чајетина , од оца Јована и мајке Злате . Учествовао је у ослободилачким ратовима од до године и вратио се кући са највишим ратним одликовањем и чином резервног пешадијског капетана . У послератном периоду био је веома активан у политичком животу у селу као поуздан члан радикалне странке . Био је биран за председника општине , тако да је за десет година руковођења испунио значајним радовима на привредном и културном уздизању села . Са почетком Другог светског рата изабран је за командира краљевске војске у свом селу . Са делом чете која је била у формирању септембра године , у Ужицу преузима оружје и муницију заосталу после немачког повлачења из града , са намером да се на његов позив крене у борбу против окупатора . Међутим партизанска команда у Чајетини септембра издаје тајну наредбу да се оружје у Рожанству одузме . Током препада , после краћег ватреног обрачуна , Владимир је погинуо . Литература Рођени Умрли Чајетинци Српски војници у Првом светском рату Носиоци Албанске споменице Солунски борци Носиоци Карађорђеве звезде Културно наслеђе Западне Србије