Тодор Коблишка
Тодор Коблишка (Дубровник, 1867) нишлија словачког порекла, један од најистакнутијих интелектуалаца у Србији на прелазу деветнаестог у двадесети век, професор Прве нишке гимназије за латински, грчки језик и књижевност, српски и немачки језик, један од члановима редакције часописа „Градина” (који и данас излази у Нишу), све до погибије у Првом светском рату. Носилац је ордена „Светога Саве”, писац књиге „Речник мисли и изрека”, са преко 10.000 сентенци преко хиљаду књижевника, филозофа, научника, политичара, војсковођа и других великана.

Живот и каријера 
Родио се у Дубровнику 1867. године у породици Коблишка, од оца Јозефа, родом из Моравске у Словачкој, признатог војни хирурга у Дубровнику, и мајке рођене дубровчанке Ане Жакерија. 

Матурирао је у дубровачкој гимназији 1884. године. и баш у ту време, доживети први сусрет, са Србијом, у којој ће касније провести највећи део живота. У Бечу је започео студије, које није окончао. Године 1891. године уписао студије језика на Филозофском факултету Високе школе у ​​Београду, и дипломирао 1895. године. Исте године одлуком Министарства просвете и црквених дела постављен је за предавача у Првој нишкој мушкој гимназији, где је звање суплента стекао 1898. године. Након положеног стручног испита 1901. године, стекао је звање професора за латински и грчки језик и књижевност, српска и немачки језик.

Са својим полиглотским знањем Тодор Коблишка се брзо уклопио у интелектуални круг, и мешовити живот тадашњег варошког живота у Нишу, који је чинила мешавина оријенталног и надирућег европског. Тако да је: 

Живота у Нишу мотивисао је Коблишку да и званично затражи превођење из аустроугарског у српско подаништво. Добио га је, заједно са Сведочанство Министарства унутрашњих дела од 3. новембра 1898 . године, у коме пише:

Године 1898. године, Коблишка је у нишкој Саборној цркви, по православном обреду, ступио у брак са Катицом Николић, родом из Ковина (која је за то време била образованија девојка). У браку се родио син Душан који је био један од најстаријих школованих грађевинских инжењера у Јужној и источној Србији.

Погинуо је током Првог светског рата.

Дело 
Био је један оснивач и члан редакције, часописа „Градина”, основане 1900. године у Нишу. Био је то први књижевни часопис на ужем подручју Балкана, и сигурно први који је редовно објављивао преводе дела најугледнијих европских писаца с почетка 20. века. Један од најзаслужнијих био Тодор Коблишка, који је у редакцији (коју су чинили Милан Банић, Јеремија Живановић, Милан Костић и Светозар Обрадовић, као власник), био уредник рубрика за страну књижевност. Највећи број Коблишкиних објављених текстова били су преводи са француског, италијанског, немачког, латинског.

Награде 
За културни и просветни рад награђен је:
 1911. Орден Светог Саве

Види још 
 Прва нишка гимназија Стеван Сремац
 Прогон учитеља у Нишу за време бугарско-немачко-аустроугарске окупације

Извори

Спољашње везе 
 На раскрсници векова - Историја Ниша

Рођени 1867.
Словаци у Србији
Нишлије
Тодор Коблишка ( Дубровник,нишлија словачког порекла , један од најистакнутијих интелектуалаца у Србији на прелазу деветнаестог у двадесети век , професор Прве нишке гимназије за латински , грчки језик и књижевност , српски и немачки језик , један од члановима редакције часописа „ Градина ” ( који и данас излази у Нишу ) , све до погибије у Првом светском рату . Носилац је ордена „ Светога Саве ” , писац књиге „ Речник мисли и изрека ” , са преко000 сентенци преко хиљаду књижевника , филозофа , научника , политичара , војсковођа и других великана . Живот и каријера Родио се у Дубровнику године у породици Коблишка , од оца Јозефа , родом из Моравске у Словачкој , признатог војни хирурга у Дубровнику , и мајке рођене дубровчанке Ане Жакерија . Матурирао је у дубровачкој гимназији године. и баш у ту време , доживети први сусрет , са Србијом , у којој ће касније провести највећи део живота . У Бечу је започео студије , које није окончао . Године године уписао студије језика на Филозофском факултету Високе школе у ​​Београду , и дипломирао године . Исте године одлуком Министарства просвете и црквених дела постављен је за предавача у Првој нишкој мушкој гимназији , где је звање суплента стекао године . Након положеног стручног испита године , стекао је звање професора за латински и грчки језик и књижевност , српска и немачки језик . Са својим полиглотским знањем Тодор Коблишка се брзо уклопио у интелектуални круг , и мешовити живот тадашњег варошког живота у Нишу , који је чинила мешавина оријенталног и надирућег европског . Тако да је : Живота у Нишу мотивисао је Коблишку да и званично затражи превођење из аустроугарског у српско подаништво . Добио га је , заједно са Сведочанство Министарства унутрашњих дела од новембра. године , у коме пише : Године године , Коблишка је у нишкој Саборној цркви , по православном обреду , ступио у брак са Катицом Николић , родом из Ковина ( која је за то време била образованија девојка ) . У браку се родио син Душан који је био један од најстаријих школованих грађевинских инжењера у Јужној и источној Србији . Погинуо је током Првог светског рата . Дело Био је један оснивач и члан редакције , часописа „ Градина ” , основане године у Нишу . Био је то први књижевни часопис на ужем подручју Балкана , и сигурно први који је редовно објављивао преводе дела најугледнијих европских писаца с почетка века . Један од најзаслужнијих био Тодор Коблишка , који је у редакцији ( коју су чинили Милан Банић , Јеремија Живановић , Милан Костић и Светозар Обрадовић , као власник ) , био уредник рубрика за страну књижевност . Највећи број Коблишкиних објављених текстова били су преводи са француског , италијанског , немачког , латинског . Награде За културни и просветни рад награђен је : Орден Светог Саве Види још Прва нишка гимназија Стеван Сремац Прогон учитеља у Нишу за време бугарско-немачко-аустроугарске окупације Извори Спољашње везе На раскрсници векова - Историја Ниша Рођени Словаци у Србији Нишлије