Јожеф Нађ (уметник)
Јожеф Нађ (Кањижа, 1957) српски је позоришни уметник мађарског порекла. Вишеструко награђивани уметник, аутор је више десетина представа и перформанса. Сматра се једним од најбољих светских кореографа, плесача и редитеља.

Биографија 
Рођен је 1957. године у Кањижи (Војводина, Југославија, сада Србија). Од раног детињства исказује уметничке склоности, црта, тренира рвање, свира хармонику, игра фудбал и шах и на крају се опредељује за сликарство. Уписује средњу сликарску школу у Новом Саду, а након тога одлази на универзитет у Будимпешту, где проучава историју уметности и музике и посвећује се изражавању покрета, глуме и позоришта. Године 1980. одлази у Париз код значајних и светски познатих уметника Марсела Марсоа и Етјена Декруа ради наставка усавршавања. Истовремено се бави и изучавањем савременог плеса који је тада доживљавао процват у Француској и прати часове Ларија Леонга и Ива Касатија. Такође истражује и узучава Тај чија, бутоа и плеса додира (са Марком Томпкинсом), затим од 1983. почиње да проучава уметност покрета (у Француској и у Мађарској), и учествује као извођач, у делима Сидонија Рошона (Згужвани папир, 1984), Марка Томпкинса (Човек издаје, 1985), Катрин Дивере (Судија отмености, 1988) и Франсоаа Вереа (Позоришне илузијеи Ла, поруџбина ГРЦОП-а, 1986).
Године 1986. формира сопствену трупу, Позориште ЈЕЛ („јел” значи „знак” на мађарском) са којом припрема своју прву представу, Пекиншку патку, коју представља 1987. у Позоришту Бастиља, и која ће већ од следеће сезоне бити представљана у Позоришту града (-{Théâtre de la Ville}-) у Паризу. Већ тада је аутор тридесетак дела и перформанса. Године 1982. Јожеф Нађ престаје да црта и слика да би се посветио плесу. Цртежу и слици вратиће се тек неких петнаестак година касније. Међутим, 1989. почиње да фотографише, и фотографијом се без прекида бави све до данас. Почев од 1996. његове графике и пластична уметност – скулптуре инсталације, цртежи, фотографије – најчешће замишљени као циклуси или серије, редовно се појављују на изложбама у галеријама или позориштима.

Године 2006. Јожеф Нађ је „Уметник сарадник” 60. фестивала у Авињону: представља Асобу у простору Почасног улаза (-{Cour d`Honneur)}-) Папске палате на отварању Фестивала, као и перформанс у сарадњи са сликаром Микелом Барселом, -{Paso doble}-, у Целестинској цркви. Од 1995. Јожеф Нађ је директор Кореографског националног центра у Орлеану.

Сценска остварења 
 1987 – Пекиншка патка
 1988 – 7 кожа носорога
 1989 – Смрт владара
 1990 – Цомедиа темпио
 1992 – Орфејеве лествице
 1994 – Woyzeck или скица вртоглавице
 1995 – Анатомија дивљачи
 Крик камелеона (поруџбина Националног центра циркуских вештина)
 1996 – Хабакукови коментари
 -{Woyzeck}- или скица вртоглавице (нова верзија)
 1997 – Ветар у торби
 1999 – Мали јутарњи псалм (кореографија за Доминик Мерси, у оквиру Суштине ствари на Фестивалу у Авињону)
 Будни људи
 Време узмицања
 2001 – Филозофи
 – Мали јутарњи псалм (дужа верзија)
 2002 – Дневник незнанца
 2003 – Нема више небеског свода (поруџбина из Позоришта Видy-Лаусанне Е.Т.Е.)
 – Мађарска ноћ/Еден (перформанс)
 2004 – Сунчане прашине
 2005 – Последњи пејзаж
 2006 – Азоби
 2006 – -{Paso doble}- (перформанс)
 2006 – Пејзаж после олује (нова верзија Последњег пејзажа)
 2008 – Између чинова
 2008 – Sho-bo-gen-yo (перформанс)
 2009 – Итд., итд. (перформанс)
 2009 – Гаврани (перформанс)
 2010 – Гаврани (перформанс – дужа верзија)
 2010 – -{Cherry-Brandy}- (остварење припремљено за Међународни фестивал позоришта „Антон Чехов”, у оквиру „Године Француска-Русија 2010”)

Награде 
 Награда критике Фестивала Мимос 1995. (-{Périgueux}-) за представу -{Comedia tempio}-.
 Прва награда публике на 32. фестивалу БИТЕФ у Београду, 1998. за -{Woyzeck}- или скица вртоглавице.
 Прва награда критике -{Danza&Danza}-, Италија сезона 1996/1997. за Хабакукове коментаре.
 Прва награда публике и критике за режију на Међународном фестивалу позоришта „Месс” у Сарајеву, 1998, за Ветар у торби.
 „Златна маска” за најбољу инострану представу изведену у Русији за 2000. годину за Ноћобдије.
 Велика награда критике 2001-2002 – Листа награђених у области плеса Професионалног синдиката позоришне, музичке и плесне критике за Филозофе и Мали јутарњи псалм.
 „Златна маска” за најбољу инострану представу изведену у Русији за 2002. годину за -{Woyzeck}- или скица вртоглавице.
 Године 2002. Јожеф Нађ постаје „Витез реда уметности и књижевности” за допринос и ширење уметности својим делима у Француској и у свету.
 Године 2005. Француска асоцијација за уметничко деловање (Министарство иностраних и европских послова) додељује Нађу „Пасош ствараоца без граница”, чиме се наглашава међународна димензија његовог рада и одаје признање целокупном стваралаштву и значају његовог ширења у иностранству.
 Награда за кореографију 2005. Удружења позоришних писаца и композитора за целокупно стваралаштво.
 -{VIII Prix Europa}-/Нове позоришне реалности – додељена у Торину, јуна 2006, за целокупно стваралаштво.
 -{Premis Fad (Foment de les Arts Decoratives) Sebastia Gash International 2006 d`Arts Parateatrals}- у Барселони за Paso doble.
 Награда Политике на фестивалу БИТЕФ 2011. године.

Референце

Спољашње везе 
 Miquel Barceló i Jožef Nadj: Paso doble трејлер перформанса
 Jožef Nađ: Plesač od zemlje, магазин Нова Мисао

Рођени 1957.
Кањижани
Мађари у Србији
Српски глумци
Српски сценаристи
Српски позоришни редитељи
Српски професори
Српски кореографи
Бивши студенти Универзитета уметности у Београду
Јожеф Нађ ( Кањижа,српски је позоришни уметник мађарског порекла . Вишеструко награђивани уметник , аутор је више десетина представа и перформанса . Сматра се једним од најбољих светских кореографа , плесача и редитеља . Биографија Рођен је године у Кањижи ( Војводина , Југославија , сада Србија ) . Од раног детињства исказује уметничке склоности , црта , тренира рвање , свира хармонику , игра фудбал и шах и на крају се опредељује за сликарство . Уписује средњу сликарску школу у Новом Саду , а након тога одлази на универзитет у Будимпешту , где проучава историју уметности и музике и посвећује се изражавању покрета , глуме и позоришта . Године одлази у Париз код значајних и светски познатих уметника Марсела Марсоа и Етјена Декруа ради наставка усавршавања . Истовремено се бави и изучавањем савременог плеса који је тада доживљавао процват у Француској и прати часове Ларија Леонга и Ива Касатија . Такође истражује и узучава Тај чија , бутоа и плеса додира ( са Марком Томпкинсом ) , затим од почиње да проучава уметност покрета ( у Француској и у Мађарској ) , и учествује као извођач , у делима Сидонија Рошона ( Згужвани папир , Марка Томпкинса ( Човек издаје , Катрин Дивере ( Судија отмености ,и Франсоаа Вереа ( Позоришне илузијеи Ла , поруџбина ГРЦОП-а , Године формира сопствену трупу , Позориште ЈЕЛ ( „ јел ” значи „ знак ” на мађарском ) са којом припрема своју прву представу , Пекиншку патку , коју представља у Позоришту Бастиља , и која ће већ од следеће сезоне бити представљана у Позоришту града ( -{ Théâtre de la Ville }- ) у Паризу . Већ тада је аутор тридесетак дела и перформанса . Године Јожеф Нађ престаје да црта и слика да би се посветио плесу . Цртежу и слици вратиће се тек неких петнаестак година касније . Међутим , почиње да фотографише , и фотографијом се без прекида бави све до данас . Почев од његове графике и пластична уметност – скулптуре инсталације , цртежи , фотографије – најчешће замишљени као циклуси или серије , редовно се појављују на изложбама у галеријама или позориштима . Године Јожеф Нађ је „ Уметник сарадник ” фестивала у Авињону : представља Асобу у простору Почасног улаза ( -{ Cour d`Honneur ) }- ) Папске палате на отварању Фестивала , као и перформанс у сарадњи са сликаром Микелом Барселом , -{ Paso doble }- , у Целестинској цркви . Од Јожеф Нађ је директор Кореографског националног центра у Орлеану . Сценска остварења – Пекиншка патка –кожа носорога – Смрт владара – Цомедиа темпио – Орфејеве лествице – Woyzeck или скица вртоглавице – Анатомија дивљачи Крик камелеона ( поруџбина Националног центра циркуских вештина ) – Хабакукови коментари -{ Woyzeck }- или скица вртоглавице ( нова верзија ) – Ветар у торби – Мали јутарњи псалм ( кореографија за Доминик Мерси , у оквиру Суштине ствари на Фестивалу у Авињону ) Будни људи Време узмицања – Филозофи – Мали јутарњи псалм ( дужа верзија ) – Дневник незнанца – Нема више небеског свода ( поруџбина из Позоришта Видy-Лаусанне Е.Т.Е . ) – Мађарска ноћ / Еден ( перформанс ) – Сунчане прашине – Последњи пејзаж – Азоби – -{ Paso doble }- ( перформанс ) – Пејзаж после олује ( нова верзија Последњег пејзажа ) – Између чинова – Sho-bo-gen-yo ( перформанс ) – Итд . , итд. ( перформанс ) – Гаврани ( перформанс ) – Гаврани ( перформанс – дужа верзија ) – -{ Cherry-Brandy }- ( остварење припремљено за Међународни фестивал позоришта „ Антон Чехов ” , у оквиру „ Године Француска-Русија ) Награде Награда критике Фестивала Мимос ( -{ Périgueux }- ) за представу -{ Comedia tempio }- . Прва награда публике на фестивалу БИТЕФ у Београду , за -{ Woyzeck }- или скица вртоглавице . Прва награда критике -{ Danza &Danza }- , Италија сезона1997. за Хабакукове коментаре . Прва награда публике и критике за режију на Међународном фестивалу позоришта „ Месс ” у Сарајеву , за Ветар у торби . „ Златна маска ” за најбољу инострану представу изведену у Русији за годину за Ноћобдије . Велика награда критике– Листа награђених у области плеса Професионалног синдиката позоришне , музичке и плесне критике за Филозофе и Мали јутарњи псалм . „ Златна маска ” за најбољу инострану представу изведену у Русији за годину за -{ Woyzeck }- или скица вртоглавице . Године Јожеф Нађ постаје „ Витез реда уметности и књижевности ” за допринос и ширење уметности својим делима у Француској и у свету . Године Француска асоцијација за уметничко деловање ( Министарство иностраних и европских послова ) додељује Нађу „ Пасош ствараоца без граница ” , чиме се наглашава међународна димензија његовог рада и одаје признање целокупном стваралаштву и значају његовог ширења у иностранству . Награда за кореографију Удружења позоришних писаца и композитора за целокупно стваралаштво. -{ VIII Prix Europa }- / Нове позоришне реалности – додељена у Торину , јуна за целокупно стваралаштво. -{ Premis Fad ( Foment de les Arts Decoratives ) Sebastia Gash Internationald`Arts Parateatrals }- у Барселони за Paso doble . Награда Политике на фестивалу БИТЕФ године . Референце Спољашње везе Miquel Barceló i Jožef Nadj : Paso doble трејлер перформанса Jožef Nađ : Plesač od zemlje , магазин Нова Мисао Рођени Кањижани Мађари у Србији Српски глумци Српски сценаристи Српски позоришни редитељи Српски професори Српски кореографи Бивши студенти Универзитета уметности у Београду