Селџучка династија
Селџучка династија, или Селџуци, била је сунитска династија Огуз Турака која је постепено постала дио персијског друштва и која је допринијела турско-персијској традицији у средњовјековној југозападној и средњој Азији. Селџуци су основали и Селџучко царство и Иконијски султанат, који су се на свом врхунцу простирали од Анадолије до Ирана и била је мета Првог крсташког похода.

Рана историја 

Селџуци воде поријекло од Киник гране Огуз Турака, који су у 9. вијеку живјели на периферији муслиманског свијета, сјеверно од Каспијског и Аралског језера у Јабгу канату Огуског племенског савеза, у Казашкој степи Туркестана. Током 10. вијека, због различитих догађаја, Огузи су дошли у близак контакт са муслиманским градовима.

Када се Селџук, вођа селџучког клана, разишао са Јабгуом, старјешином Огуза, одвојио се свој клан од главнине Токуз-Огуза и поставио је табор на западној обали доњег тока Сир Дарје. Око 985. године, Селџук је прешао на ислам. У 11. вијеку Селџуци су се преселили из домовине својих предака у Персију, у покрајину Хорасан, гдје су наишли на Газнавидско царство. Године 1024, 40.000 породица Огуз Турака се преселило у Кавкаску Албанију. Селџуци су поразили Газнавиде у бици на Наса пољу 1035. године. Торгул, Чагри и Јабгу стекли су инсигније (знамења) гувернера, добили су посједе и звање дихкана. У бици код Дандакана поразили су Газнавидску војску и након успјешне Торгулове опсаде Исфахана 1050/51. године, успоставили су своју државу која ће касније постати позната као Селџучко царство. Селџуци су се помијешали са мјесним становништвом и прихватили персијску културу и персијски језик у наредним десетљећима.

Касни период 

Након доласка у Персију, Селџуци су прихватили персијску културу и персијски језик као званични језик власти и имали су значајну улогу у развоју турско-персијске традиције која је окарактерисана као „персијска култура под покровитељством туркијских владара”. Данас, памте се као велики покровитељи персијске културе, умјетности, књижевности и језика и сматрају се дјелимичним прецима данашњих Западних Турака — становника Азербејџана (укључујући и Ирански Азербејџан), Турске и Туркменистана.

Види још 
 Османска династија

Референце

Литература

Спољашње везе 

 
Први крсташки рат
Селџучка династија , или Селџуци , била је сунитска династија Огуз Турака која је постепено постала дио персијског друштва и која је допринијела турско-персијској традицији у средњовјековној југозападној и средњој Азији . Селџуци су основали и Селџучко царство и Иконијски султанат , који су се на свом врхунцу простирали од Анадолије до Ирана и била је мета Првог крсташког похода . Рана историја Селџуци воде поријекло од Киник гране Огуз Турака , који су у вијеку живјели на периферији муслиманског свијета , сјеверно од Каспијског и Аралског језера у Јабгу канату Огуског племенског савеза , у Казашкој степи Туркестана . Током вијека , због различитих догађаја , Огузи су дошли у близак контакт са муслиманским градовима . Када се Селџук , вођа селџучког клана , разишао са Јабгуом , старјешином Огуза , одвојио се свој клан од главнине Токуз-Огуза и поставио је табор на западној обали доњег тока Сир Дарје . Око године , Селџук је прешао на ислам . У вијеку Селџуци су се преселили из домовине својих предака у Персију , у покрајину Хорасан , гдје су наишли на Газнавидско царство . Године000 породица Огуз Турака се преселило у Кавкаску Албанију . Селџуци су поразили Газнавиде у бици на Наса пољу године . Торгул , Чагри и Јабгу стекли су инсигније ( знамења ) гувернера , добили су посједе и звање дихкана . У бици код Дандакана поразили су Газнавидску војску и након успјешне Торгулове опсаде Исфахана51. године , успоставили су своју државу која ће касније постати позната као Селџучко царство . Селџуци су се помијешали са мјесним становништвом и прихватили персијску културу и персијски језик у наредним десетљећима . Касни период Након доласка у Персију , Селџуци су прихватили персијску културу и персијски језик као званични језик власти и имали су значајну улогу у развоју турско-персијске традиције која је окарактерисана као „ персијска култура под покровитељством туркијских владара ” . Данас , памте се као велики покровитељи персијске културе , умјетности , књижевности и језика и сматрају се дјелимичним прецима данашњих Западних Турака — становника Азербејџана ( укључујући и Ирански Азербејџан ) , Турске и Туркменистана . Види још Османска династија Референце Литература Спољашње везе Први крсташки рат