Српско војничко спомен-гробље у Софији
Српско војничко спомен-гробље у Софији једна је од парцела на на софијском гробљу Орландовце, на којој су сахрањени погинули у балканским ратовима од 1912. до 1913. године и помрли у заробљеништву од 1915. до 1918. године у Бугарској. Накнадно, након неуспелог покушај да се изгради костурница у Сливену и Горњем Панчареву, 1936. донета је одлука о пресељењу посмртних остатака српских војника из свих места широм Бугарске на војничко гробље у Софији.

Историја 
Током Првог светског рата, око 40.000 српских ратних заробљеника и интернираца налазило се у заробљеничким депоима/логорима у Бугарској. Након завршетка Првог светског рата, у Бугарској су пописана 5.952 гроба интернираних српских грађана и ратних заробљеника умрлих у бугарском ропству, на више од 38 локација. 

После рата Бугарска није поштовала одредбе чланова 116 и 117 Нејског мировног уговора по којем је била дужна да се стара о гробовима српских војника на бугарској територији, нудила је само половична решења. Такође, на хиљаде српских гробова расејаних по унутрашњости Бугарске, посебно војничка гробља у Сливену, Јамболу, Ћустендилу, Старој Загори, Шумену, Великом Трнову, „немаром“ државних органа Краљевине Југославије нису пописани, обележени и сачувани. 

Обележени српски гробови данас се у Бугарској могу наћи само у главном граду Софији и на североистоку Бугарске, у граду Добрич у јужној Добруџи.

Српско војничко гробље у Софији ограђено бодљикавом жицом, са великом улазном капијом, и 480 српских гробова обележених дрвеним крстовима на овом месту постоји од 1918. године. Пошто није било чувара, након пет година сасвим је запуштено и више није личило на гробље. О томе говори овај цитат Секретара југословенског посланства у Софији:  Југословенско посланство у Софији је од 1925. године након преписке са Министарством вера Краљевине СХС у Београду обезбедило средстава за обнављање српског ратног гробља а уз помоћ песника и академика Милана Ракића, прикупљени су подаци о покопаним ратницима на гробљу.

У јулу 1926. године Краљевина Југославија одобрила је Посланству у Софији 100.000 динара „за уређење и одржавање наших војничких гробаља у Бугарској“. Израђен је нов план гробља и споменика. 

Коначни (данашњи) изглед, Српско војничко гробље у Софији, добило је након изведених радова на гробљу 1927. године. Споменик је свечано откривен на Видовдан, 28. јуна 1928. године, полагањем венаца и одавањем поште палим ратницима.

Од 1937. до 1940. године издвојена су минимална годишња средства у износу од 5.000 или 10.000 динара, којима је војничко гробље у Софији одржавано и уређиван парковски простор око Видовдана када су одаване почасти палима ратницима.

Данас бригу и старање о Српском војничком гробљу у Софији води амбасада Републике Србије у Бугарској.

Изглед 
Српско војничко спомен-гробље у Софији је мањи меморијални комплекс, који се простире на површини од 1.200 м². Са спољне стране ограђено је ниским зидом од камених блокова. На парцели број 65, на улазу у комплекс, на бетонским стубовима који држе гвоздену капију, налазе се две мермерне плоче на српском и бугарском језику које треба да означвају да је ту лоцирано Српско војничко гробље. 

Улазна стаза која води до централног дела гробља пружа се све до споменик и гробница. Споменик на овом гробљу подигнут је 1927. године и рад је београдског архитекте Душана Миросављевића. На споменику је уклесано:

„Овде почивају СРПСКИ ХЕРОЈИ погинули 1912 и 1913 г. и помрлим у ропству од 1915 до 1919 г.“

Лево и десно од централног стуба споменика, на мермерним плочама, уписана су имена српских ратника, међу којима и имена четири жене, погинулих или умрлих у бугарском ропству.

Испред споменика налази се велика гробница, квадратне основе 3 м x 4 м, покривена армираном бетонском плочом испод које су смештени посмртни остаци 454 погинула и умрла српска ратника у Бугарској, који су 1918. године били сахрањени на овом гробљу.

Парковски простор, око споменика и гробнице, оплемењен је засађеним стаблима липе и тополе и ниским растињем.

Извори

Литература 
 Архив Србије, фонд Ратничка гробља , -{III-1}-
 Далибор Денда, „Српски ратни заробљеници у Великом рату“ у: Први светски рат, Србија, Балкан и велике силе, Београд, 2015.

Спољашње везе 
 Српска ратна гробља у Софији и Добричу: Покопани небригом потомака
Српска војничка гробља
Србија у Првом светском рату
Софија
Срби у Бугарској
Српско војничко спомен-гробље у Софији једна је од парцела на на софијском гробљу Орландовце , на којој су сахрањени погинули у балканским ратовима од до године и помрли у заробљеништву од до године у Бугарској . Накнадно , након неуспелог покушај да се изгради костурница у Сливену и Горњем Панчареву , донета је одлука о пресељењу посмртних остатака српских војника из свих места широм Бугарске на војничко гробље у Софији . Историја Током Првог светског рата , око000 српских ратних заробљеника и интернираца налазило се у заробљеничким депоима / логорима у Бугарској . Након завршетка Првог светског рата , у Бугарској су пописана952 гроба интернираних српских грађана и ратних заробљеника умрлих у бугарском ропству , на више одлокација . После рата Бугарска није поштовала одредбе члановаиНејског мировног уговора по којем је била дужна да се стара о гробовима српских војника на бугарској територији , нудила је само половична решења . Такође , на хиљаде српских гробова расејаних по унутрашњости Бугарске , посебно војничка гробља у Сливену , Јамболу , Ћустендилу , Старој Загори , Шумену , Великом Трнову , „ немаром “ државних органа Краљевине Југославије нису пописани , обележени и сачувани . Обележени српски гробови данас се у Бугарској могу наћи само у главном граду Софији и на североистоку Бугарске , у граду Добрич у јужној Добруџи . Српско војничко гробље у Софији ограђено бодљикавом жицом , са великом улазном капијом , исрпских гробова обележених дрвеним крстовима на овом месту постоји од године . Пошто није било чувара , након пет година сасвим је запуштено и више није личило на гробље . О томе говори овај цитат Секретара југословенског посланства у Софији : Југословенско посланство у Софији је од године након преписке са Министарством вера Краљевине СХС у Београду обезбедило средстава за обнављање српског ратног гробља а уз помоћ песника и академика Милана Ракића , прикупљени су подаци о покопаним ратницима на гробљу . У јулу године Краљевина Југославија одобрила је Посланству у Софији000 динара „ за уређење и одржавање наших војничких гробаља у Бугарској “ . Израђен је нов план гробља и споменика . Коначни ( данашњи ) изглед , Српско војничко гробље у Софији , добило је након изведених радова на гробљу године . Споменик је свечано откривен на Видовдан , јуна године , полагањем венаца и одавањем поште палим ратницима . Од до године издвојена су минимална годишња средства у износу од000 или000 динара , којима је војничко гробље у Софији одржавано и уређиван парковски простор око Видовдана када су одаване почасти палима ратницима . Данас бригу и старање о Српском војничком гробљу у Софији води амбасада Републике Србије у Бугарској . Изглед Српско војничко спомен-гробље у Софији је мањи меморијални комплекс , који се простире на површини од200 м². Са спољне стране ограђено је ниским зидом од камених блокова . На парцели број на улазу у комплекс , на бетонским стубовима који држе гвоздену капију , налазе се две мермерне плоче на српском и бугарском језику које треба да означвају да је ту лоцирано Српско војничко гробље . Улазна стаза која води до централног дела гробља пружа се све до споменик и гробница . Споменик на овом гробљу подигнут је године и рад је београдског архитекте Душана Миросављевића . На споменику је уклесано : „ Овде почивају СРПСКИ ХЕРОЈИ погинулииг. и помрлим у ропству оддог . “ Лево и десно од централног стуба споменика , на мермерним плочама , уписана су имена српских ратника , међу којима и имена четири жене , погинулих или умрлих у бугарском ропству . Испред споменика налази се велика гробница , квадратне основем xм , покривена армираном бетонском плочом испод које су смештени посмртни остаципогинула и умрла српска ратника у Бугарској , који су године били сахрањени на овом гробљу . Парковски простор , око споменика и гробнице , оплемењен је засађеним стаблима липе и тополе и ниским растињем . Извори Литература Архив Србије , фонд Ратничка гробља , -{ III-1 }- Далибор Денда , „ Српски ратни заробљеници у Великом рату “ у : Први светски рат , Србија , Балкан и велике силе , Београд , Спољашње везе Српска ратна гробља у Софији и Добричу : Покопани небригом потомака Српска војничка гробља Србија у Првом светском рату Софија Срби у Бугарској