Безбожник
Безбожник је био атеистички часопис који су штампали активисти из Новог Сада, окупљени у Друштво за борбу против друштва (ДБПД). У поднаслову часописа је стајало да је против свих облика доминације, манипулације и организоване религије. 

Безбожник је током 2000-их имао само два броја у скромном тиражу (око 500 примерака), али је оставио релативно велик одјек у јавности па је часопис 2006. чак и јавно спаљен у вестима ТВ Аполо. Уредник информативног програма новосадске телевизије „Аполо“ Жељко Ракичевић, у програму те телевизије, запалио је часопис „Безбожник“, оцењујући да је реч о листу који пропагира говор мржње против Српске православне цркве (СПЦ).

Уредништво Безбожника је изјавио да то представља "прво јавно спаљивање неког часописа после Другог светског рата" и упозорила да те „инквизиторско-фашистичке методе“ показују како се браниоци религије на овим просторима обрачунавају са политичким неистомишљеницима. Они су навели да издавањем „Безбожника“ желе да пропагирају слободу избора, критичко мишљење и борбу против свих покушаја да се људски ум затвори у било који облик догме.

Удружење новинара Србије и Независно друштво новинара Војводине су тада осудили поступак новосадске телевизије "Аполо", у чијем је информативном програму јавно запаљен часопис "Безбожник". 

Верски аналитичар Мирко Ђорђевић је часопис Безбожник оценио као "понављање клишеа из двадесетих година 20. века када је у совјетској Русији организовано био форсиран атеизам милитантног типа, што није имало основа ни у Марксовој критици религије, ни у науци која шири хоризонте човекових сазнања."

Референце

Види још 
 Атеизам

Српски часописи
Атеизам
Критика религије
Безбожник је био атеистички часопис који су штампали активисти из Новог Сада , окупљени у Друштво за борбу против друштва ( ДБПД ) . У поднаслову часописа је стајало да је против свих облика доминације , манипулације и организоване религије . Безбожник је токомих имао само два броја у скромном тиражу ( окопримерака ) , али је оставио релативно велик одјек у јавности па је часопис чак и јавно спаљен у вестима ТВ Аполо . Уредник информативног програма новосадске телевизије „ Аполо “ Жељко Ракичевић , у програму те телевизије , запалио је часопис „ Безбожник “ , оцењујући да је реч о листу који пропагира говор мржње против Српске православне цркве ( СПЦ ) . Уредништво Безбожника је изјавио да то представља " прво јавно спаљивање неког часописа после Другог светског рата " и упозорила да те „ инквизиторско-фашистичке методе “ показују како се браниоци религије на овим просторима обрачунавају са политичким неистомишљеницима . Они су навели да издавањем „ Безбожника “ желе да пропагирају слободу избора , критичко мишљење и борбу против свих покушаја да се људски ум затвори у било који облик догме . Удружење новинара Србије и Независно друштво новинара Војводине су тада осудили поступак новосадске телевизије " Аполо " , у чијем је информативном програму јавно запаљен часопис " Безбожник " . Верски аналитичар Мирко Ђорђевић је часопис Безбожник оценио као " понављање клишеа из двадесетих година века када је у совјетској Русији организовано био форсиран атеизам милитантног типа , што није имало основа ни у Марксовој критици религије , ни у науци која шири хоризонте човекових сазнања . " Референце Види још Атеизам Српски часописи Атеизам Критика религије