Вјачеслав Старшинов
Вјачеслав Иванович Старшинов (; Москва, 6. мај 1940) некадашњи је совјетски и руски хокејаш на леду и један од најбољих светских хокејаша током 60-их година прошлог века. Двоструки је олимпијски и деветорструки светски првак са репрезентацијом Совјетског Савеза. Заслужни мајстор спорта Совјетског Савеза од 1963, члан Куће славних руског и совјетског хокеја од 2004. и члан Хокејашке куће славних ИИХФ-а од 2007. године. Носилац је олимпијског ордена од 2000. године. По окончању играчке каријере обављао је функцију председника Руске хокејашке федерације (1987−1991), а потом од 1999. до 2003. и место потпредседника и председника хокејашког клуба Спартак из Москве.

Године 1964. дипломирао је на Московском технолошком факултету, а 1975. постао је кандидат психолошких наука (звање степен ниже од доктора наука).

Биографија 
Старшинов је играчку каријеру започео у московском Спартаку за који је дебитовао 1957. године и у ком је провео највећи део своје каријере, пуних 17 сезона. У дресу Спартака освојио је и три титуле националног првака (1962, 1967. и 1969), а на укупно одиграних 540 утакмица у совјетском првенству постигао је 405 голова. У периоду 1972−1974. радио је и као помоћни тренер у Спартаку. У Спартаку је, баш као и у дресу националног тима, играо у нападачкој линији са браћом Јевгенијем и Борисом Мајоровим, и та тројка се сматрала једном од најбољих нападачких тројки у светском хокеју 1960-их година.

Године 1975. одлази у Јапан где је наредне три сезоне провео као играч и тренер у екипи Оџи иглса. Са Иглсима је две године касније освојио и титулу националног првака Јапана.

За сениорску репрезентацију Совјетског Савеза играо је 13 сезона, од 1960. до 1972. и у том периоду одиграо је 182 утакмице и постигао 149 погодака. Са репрезентацијом је освојио две златне олимпијске медаље на ЗОИ 1964 и ЗОИ 1968, те девет узастопних титула светског првака у периоду од 1963. до 1971. године. Од 1969. до 1971. био је и капитен совјетске репрезентације. На светским првенствима и олимпијским играма одиграо је 78 утакмица и постигао 64 поготка.

Написао је и две књиге посвећене хокеју на леду: „Ја, центарфор” (1971; ) и „Хокејашка школа” (1974; ).

Види још 
 Репрезентација Совјетског Савеза у хокеју на леду
 Хокеј на леду на Зимским олимпијским играма 1964.
 Хокеј на леду на Зимским олимпијским играма 1968.

Референце

Спољашње везе 
 
 
 -{Биографија на сајту посвећеном историји совјетске репрезентације}-
 -{Олимпијска биографија на сајту -{sports-reference.com}-}-
 Кратка биографија на сајту московског Спартака

Рођени 1940.
Московљани
Совјетски хокејаши на леду
Руски хокејаши на леду
Совјетски хокејашки тренери
Руски хокејашки тренери
Хокејаши на леду на Зимским олимпијским играма 1964.
Совјетски олимпијци на Зимским олимпијским играма 1964.
Освајачи медаља на Зимским олимпијским играма 1964.
Хокејаши на леду на Зимским олимпијским играма 1968.
Совјетски олимпијци на Зимским олимпијским играма 1968.
Освајачи медаља на Зимским олимпијским играма 1968.
Освајачи олимпијских медаља у хокеју на леду
Освајачи златних олимпијских медаља за Совјетски Савез
Олимпијски победници у хокеју на леду
Светски прваци у хокеју на леду
Вјачеслав Иванович Старшинов ( ; Москва , мајнекадашњи је совјетски и руски хокејаш на леду и један од најбољих светских хокејаша токомих година прошлог века . Двоструки је олимпијски и деветорструки светски првак са репрезентацијом Совјетског Савеза . Заслужни мајстор спорта Совјетског Савеза од члан Куће славних руског и совјетског хокеја од и члан Хокејашке куће славних ИИХФ-а од године . Носилац је олимпијског ордена од године . По окончању играчке каријере обављао је функцију председника Руске хокејашке федерације1991 ) , а потом од до и место потпредседника и председника хокејашког клуба Спартак из Москве . Године дипломирао је на Московском технолошком факултету , а постао је кандидат психолошких наука ( звање степен ниже од доктора наука ) . Биографија Старшинов је играчку каријеру започео у московском Спартаку за који је дебитовао године и у ком је провео највећи део своје каријере , пунихсезона . У дресу Спартака освојио је и три титуле националног првака и а на укупно одигранихутакмица у совјетском првенству постигао јеголова . У периоду1974. радио је и као помоћни тренер у Спартаку . У Спартаку је , баш као и у дресу националног тима , играо у нападачкој линији са браћом Јевгенијем и Борисом Мајоровим , и та тројка се сматрала једном од најбољих нападачких тројки у светском хокејуих година . Године одлази у Јапан где је наредне три сезоне провео као играч и тренер у екипи Оџи иглса . Са Иглсима је две године касније освојио и титулу националног првака Јапана . За сениорску репрезентацију Совјетског Савеза играо јесезона , од до и у том периоду одиграо јеутакмице и постигаопогодака . Са репрезентацијом је освојио две златне олимпијске медаље на ЗОИи ЗОИ те девет узастопних титула светског првака у периоду од до године . Од до био је и капитен совјетске репрезентације . На светским првенствима и олимпијским играма одиграо јеутакмица и постигаопоготка . Написао је и две књиге посвећене хокеју на леду : „ Ја , центарфор ” ) и „ Хокејашка школа ” ) . Види још Репрезентација Совјетског Савеза у хокеју на леду Хокеј на леду на Зимским олимпијским играма Хокеј на леду на Зимским олимпијским играма Референце Спољашње везе -{ Биографија на сајту посвећеном историји совјетске репрезентације }- -{ Олимпијска биографија на сајту -{ sports-reference.com }- }- Кратка биографија на сајту московског Спартака Рођени Московљани Совјетски хокејаши на леду Руски хокејаши на леду Совјетски хокејашки тренери Руски хокејашки тренери Хокејаши на леду на Зимским олимпијским играма Совјетски олимпијци на Зимским олимпијским играма Освајачи медаља на Зимским олимпијским играма Хокејаши на леду на Зимским олимпијским играма Совјетски олимпијци на Зимским олимпијским играма Освајачи медаља на Зимским олимпијским играма Освајачи олимпијских медаља у хокеју на леду Освајачи златних олимпијских медаља за Совјетски Савез Олимпијски победници у хокеју на леду Светски прваци у хокеју на леду