Радојица Живановић Ное
Радојица Живановић Ное (Београд, 1903 — Београд, 1944) био је српски и југословенски сликар и графичар периода надреализма. Оставио невелик број композиција, мртвих природа, пејзажа и цртежа. Најзначајнији период Живановићевог уметничког стварања је доба његове припадности надреалистичком покрету (1930-33). био је један од тринаест потписника Манифеста надреализма и једини професионални сликар у групи уметника који су покренули Београдски надреализам.

Надреалистичке радове је објављивао у часописима Немогуће и Надреализам данас и овде. Он је први и најдоследнији надреалиста у југословенском сликарству. Надреалистичку фазу смењује сликањем мртвих природа на начин Пола Сезана, пејзажа из Србије под утицајем класичног импресионизма и реалистичких портрета. Као члан групе Живот залаже се за социјалну уметност, више теоретски него практично. Водио је полемике и писао ликовне критике. Неко је време био ликовни критичар у Политици. Радови му се налазе у Народном музеју и Музеју савремене уметности у Београду, у Уметничкој галерији у Сарајеву и у више приватних збирки.

Биографија 
Радојица Живановић Ное рођен је у Београду као ванбрачно дете. Мајка му је била праља, а име оца није познато. У кругу београдских надреалиста се говорило да је, наводно, требало да одигра улогу престолонаследника, лажног краљевског новорођенчета, сина Драге и Александра Обреновића. После ратом испрекиданог школовања, завршио је Трговачку академију, а затим провео три године (до 1929) на Краљевској уметничкој школи у Београду.

Уметнички рад 
Радојица Живановић Ное био је један од тринаест потписника Манифеста надреализма у алманаху Немогуће 1930. године. Био је једини професионални сликар у групи уметника који су покренули Београдски надреализам. Од 1031. до 1932. интензивно је сарађивао у магазину Надреализам данас и овде, у коме је публикован највећи број његових радова. Године 1934. Са Мирком Кујачићем, Ђорђем Андрејевићем Куном, Ђурђем Теодоровићем и другим уметницима основао је групу Живот. Од 1935. до 1937. писао је редовно ликовне критике за лист Политика, а понекад је објављивао прилоге и у часопису Наша стварност.

Изложбе 
Године 1932. Излагао је циклус надреалистичких слика у Уметничком павиљону „Цвијета Зузорић” у Београду, а од 1936. до 1940. на више групних уметничких изложби.

Најважнија дела 
 Серија цртежа објављених 1930. године у алманаху Немогуће, од којих су најпознатији: Самоубица или сањар, Пулс, Почетак истог места, као и фотоколаж Спава златна страст.
 Радови објављени у магазину Надреализам данас и овде, од којих су најпознатији: Успомена и Дрво очију.

Смрт 
Године током Другог светског рата провео је на периферији Београда. Погинуо је пред крај рата, 1944. године, на Дорћолу. Када је чуо да су партизани и руски тенкови продрли у улицу, излетео је из неког склоништа у близини Бајлонијеве пијаце и ушао у борбу против Немаца. Затечен наоружан од ослободилачких снага није наводно пристао да се разоружа и због трагичног неспоразума изгубио је живот.

Види још 
 Списак српских сликара

Референце

Литература

Спољашње везе 
 

Рођени 1903.
Умрли 1944.
Српски сликари
Српски графичари
Уметници из Београда
Радојица Живановић Ное ( Београд ,— Београд,био је српски и југословенски сликар и графичар периода надреализма . Оставио невелик број композиција , мртвих природа , пејзажа и цртежа . Најзначајнији период Живановићевог уметничког стварања је доба његове припадности надреалистичком покрету био је један од тринаест потписника Манифеста надреализма и једини професионални сликар у групи уметника који су покренули Београдски надреализам . Надреалистичке радове је објављивао у часописима Немогуће и Надреализам данас и овде . Он је први и најдоследнији надреалиста у југословенском сликарству . Надреалистичку фазу смењује сликањем мртвих природа на начин Пола Сезана , пејзажа из Србије под утицајем класичног импресионизма и реалистичких портрета . Као члан групе Живот залаже се за социјалну уметност , више теоретски него практично . Водио је полемике и писао ликовне критике . Неко је време био ликовни критичар у Политици . Радови му се налазе у Народном музеју и Музеју савремене уметности у Београду , у Уметничкој галерији у Сарајеву и у више приватних збирки . Биографија Радојица Живановић Ное рођен је у Београду као ванбрачно дете . Мајка му је била праља , а име оца није познато . У кругу београдских надреалиста се говорило да је , наводно , требало да одигра улогу престолонаследника , лажног краљевског новорођенчета , сина Драге и Александра Обреновића . После ратом испрекиданог школовања , завршио је Трговачку академију , а затим провео три године ( дона Краљевској уметничкој школи у Београду . Уметнички рад Радојица Живановић Ное био је један од тринаест потписника Манифеста надреализма у алманаху Немогуће године . Био је једини професионални сликар у групи уметника који су покренули Београдски надреализам . Од до интензивно је сарађивао у магазину Надреализам данас и овде , у коме је публикован највећи број његових радова . Године Са Мирком Кујачићем , Ђорђем Андрејевићем Куном , Ђурђем Теодоровићем и другим уметницима основао је групу Живот . Од до писао је редовно ликовне критике за лист Политика , а понекад је објављивао прилоге и у часопису Наша стварност . Изложбе Године Излагао је циклус надреалистичких слика у Уметничком павиљону „ Цвијета Зузорић ” у Београду , а од до на више групних уметничких изложби . Најважнија дела Серија цртежа објављених године у алманаху Немогуће , од којих су најпознатији : Самоубица или сањар , Пулс , Почетак истог места , као и фотоколаж Спава златна страст . Радови објављени у магазину Надреализам данас и овде , од којих су најпознатији : Успомена и Дрво очију . Смрт Године током Другог светског рата провео је на периферији Београда . Погинуо је пред крај рата , године , на Дорћолу . Када је чуо да су партизани и руски тенкови продрли у улицу , излетео је из неког склоништа у близини Бајлонијеве пијаце и ушао у борбу против Немаца . Затечен наоружан од ослободилачких снага није наводно пристао да се разоружа и због трагичног неспоразума изгубио је живот . Види још Списак српских сликара Референце Литература Спољашње везе Рођени Умрли Српски сликари Српски графичари Уметници из Београда