Микер (малина)
Микер () је америчка сорта малине настала укрштањем сорти Виламет и Катберт.

Историјат 
Ова сорта малине води порекло из Сједињених Америчких Држава где је 1967. године развијена од стране Универзитета државе Вашингтон. У Србији је узгајање Микера почело 1994. године и убрзо стекло велику популарност међу пољопривредним произвођачима.

Распрострањеност 
Иако важи за најмање отпорну малину, осетљиву на многе болести и факторе спољашње средине, ова сорта је веома призната и тражена у Европи и широм света. За највећег светског произвођача Микера сматрају се Сједињене Америчке државе а област у којој је Микер најзаступљенија сорта су државе Пацифичког северозапада - Орегон, Британска Колумбија, као и Канада, док је Вашингтон национални лидер у производњи ове малине. Увелико развијено машинско брање на ширем подручју Северне Америке утицало је да Микер чини 60% од укупне продукције малине на овом подручју. У Србији Микер спада у једну од две најдоминантније сорте, а извоз се највише врши у земље Европске уније и САД.

Карактеристике сорте 
Познат је као двогодишња биљка, која расте једне године а плодове даје наредне. Сврстава се у летње сорте, и то изразито продуктивне. Цвета од априла до јуна, док берба почиње крајем јуна и траје током јула месеца. Микер је бујна, самооплодна, слатка, црвена сорта, прикладна за плантажни узгој. Плодови су средње, уједначене величине, чврсти и компактни, лако се одвајају и погодни су за машинско брање и транспорт, а с обзиром да добро подносе механичку бербу, нема губитака у квалитету. Могу се користити у свежем стању, за замрзавање, као и за прављење сока. Микер је сорта осетљива на неке врсте вируса које се преносе поленом и средње отпорна на труљење.

Садња и узгој 
Као и свака друга сорта, и Микер захтева пре свега квалитетну обраду земље, доста светлости и пуно влаге. Ова малина најбоље успева на равничарској, растреситој, попустљивој и слабо киселој земљи, богатој органским материјама. Микеру одговарају поднебља са хладнијим летима, помало кишним и благим зимама. Размак између редова је већи него код других врста због тога што се ова малина изразито разграњава у ширину и због тога јој је потребно обезбедити додатне наслоне.
Сади се у јесен или зиму, ако је блага, а најкасније до марта у пролеће. Потом се одабирају квалитетни изданци и наставља се са обрадом која подразумева подупирање, везивање и орезивање. Потребна јој је и заштита од зиме и мраза, као и од сушења, ломљења и крзања. Током обраде мора се водити рачуна о сузбијању корова, као и о болестима које могу захватити ову сорту (поленски вируси, рђа малине, смеђа пегавост, пламењача итд.). На крају бербе се одтстрањују изданци који су дали плод.

Берба и принос 
Берба микера почиње обично крајем јуна и просечно траје месец дана. Ова сорта се бере у амбалаже које садрже 0,5-1 kg плодова а израђују се од парафинисаног картона, перфориране пластике или од дрвета. Величина је погодна за смештање у гајбе холандезе.
Може обезбедити изразито високе приносе, који износе 13-15 тона по хектару. По једном хектару могуће је имати и 13300 садница. Микер малина је тражена као стално воће, али и као сировина за низ других производа.

Види још 
 Малина
 Виламет сорта малине

Референце

Литература 

 Др Светислав Петровић, Александар Лепосавић: Савремена производња малине, Институт за истраживања у пољопривреди „Србија“, Чачак, 2005.
 Др Светислав Петровић, мр Александар Лепосавић: Малина - нове технологије гајења, заштите и прераде, Институт за воћарство, Чачак, 2011.
 Funt, R.C. / Hall, H.K. (2012). Raspberries (Crop Production Science in Horticulture). CABI. 

Воће
Микер ( ) је америчка сорта малине настала укрштањем сорти Виламет и Катберт . Историјат Ова сорта малине води порекло из Сједињених Америчких Држава где је године развијена од стране Универзитета државе Вашингтон . У Србији је узгајање Микера почело године и убрзо стекло велику популарност међу пољопривредним произвођачима . Распрострањеност Иако важи за најмање отпорну малину , осетљиву на многе болести и факторе спољашње средине , ова сорта је веома призната и тражена у Европи и широм света . За највећег светског произвођача Микера сматрају се Сједињене Америчке државе а област у којој је Микер најзаступљенија сорта су државе Пацифичког северозапада - Орегон , Британска Колумбија , као и Канада , док је Вашингтон национални лидер у производњи ове малине . Увелико развијено машинско брање на ширем подручју Северне Америке утицало је да Микер чини од укупне продукције малине на овом подручју . У Србији Микер спада у једну од две најдоминантније сорте , а извоз се највише врши у земље Европске уније и САД . Карактеристике сорте Познат је као двогодишња биљка , која расте једне године а плодове даје наредне . Сврстава се у летње сорте , и то изразито продуктивне . Цвета од априла до јуна , док берба почиње крајем јуна и траје током јула месеца . Микер је бујна , самооплодна , слатка , црвена сорта , прикладна за плантажни узгој . Плодови су средње , уједначене величине , чврсти и компактни , лако се одвајају и погодни су за машинско брање и транспорт , а с обзиром да добро подносе механичку бербу , нема губитака у квалитету . Могу се користити у свежем стању , за замрзавање , као и за прављење сока . Микер је сорта осетљива на неке врсте вируса које се преносе поленом и средње отпорна на труљење . Садња и узгој Као и свака друга сорта , и Микер захтева пре свега квалитетну обраду земље , доста светлости и пуно влаге . Ова малина најбоље успева на равничарској , растреситој , попустљивој и слабо киселој земљи , богатој органским материјама . Микеру одговарају поднебља са хладнијим летима , помало кишним и благим зимама . Размак између редова је већи него код других врста због тога што се ова малина изразито разграњава у ширину и због тога јој је потребно обезбедити додатне наслоне . Сади се у јесен или зиму , ако је блага , а најкасније до марта у пролеће . Потом се одабирају квалитетни изданци и наставља се са обрадом која подразумева подупирање , везивање и орезивање . Потребна јој је и заштита од зиме и мраза , као и од сушења , ломљења и крзања . Током обраде мора се водити рачуна о сузбијању корова , као и о болестима које могу захватити ову сорту ( поленски вируси , рђа малине , смеђа пегавост , пламењача итд . ) . На крају бербе се одтстрањују изданци који су дали плод . Берба и принос Берба микера почиње обично крајем јуна и просечно траје месец дана . Ова сорта се бере у амбалаже које садрже5-1 kg плодова а израђују се од парафинисаног картона , перфориране пластике или од дрвета . Величина је погодна за смештање у гајбе холандезе . Може обезбедити изразито високе приносе , који износетона по хектару . По једном хектару могуће је имати исадница . Микер малина је тражена као стално воће , али и као сировина за низ других производа . Види још Малина Виламет сорта малине Референце Литература Др Светислав Петровић , Александар Лепосавић : Савремена производња малине , Институт за истраживања у пољопривреди „ Србија “ , Чачак , Др Светислав Петровић , мр Александар Лепосавић : Малина - нове технологије гајења , заштите и прераде , Институт за воћарство , Чачак , Funt , R.C . / Hall , H.K . Raspberries ( Crop Production Science in Horticulture ) . CABI . Воће