Копренка мрачњача
Копренка Мрачњача (-{Phlegmacium atrovirens}-, -{Cortinarius atrovirens Kalchbr}-, -{Phlegmacium prasinum}-) смртоносно је отровна гљива.

Клобук 
Нарасте до 5-8 cm, млад плулоптаст, касније спљоштено шире избочен, напосљетку готово раван, с подврнутим, па равно испруженим рубом; ни слузав ни љепљив, тек влажан. Лимунжуто до загаситомаслинастозелен, на диску тамнокесењасто до чоколадно замрљан, те с густим ситним смеђим љуспицама, ближе рубу са зоном од радијалних смеђих ураслих влакана. Сух се не блиста, загаситог тена. Често неједнако широк, нпр. 7,3 : 5,1 cm.

Листићи 
Листићи су лимунжути, па маслинасти, затим маслинастосмеђи, са златним одсјајем, а према стручку, гдје се нагло шире, и потпуно смеђи. Танки, густи, с јарком прирасли, ситно пиласти и благо валовити, с кратким ламелулама, 6 до 10 mm широки.

Отрусина 
Отрусинаје загаситожутосмеђа.

Стручак 
је величине од 5-8,5/1,3-1.7 у булби до 2,8 cm. Булба равно обрубљена и трокутаста, одоздо лимунжута, по маргини мало смеђа, иначе, као и стручак у цјелини, зелено или жутомаслинаста. Стручак уздужно наборан и покривен нитима цортине. Цортина жутозелена прије сазријебања.

Месо 
интензивно зелено, тек у кори и ближе површини  свјетлије ( жуто ), готово лимунове боје; у каналићима црва смеђе, стајањем и сушењем црни. Укус благ и врло угодан, мирис изразито на мајоран, деликатно профињен, понекад мало и на јод.

Хемијске Реакције 
КОХ по кожици црно, у месу маслинастосмеђе или негативно. На Мелзер месо наранџасто.

Микроскопија 
Споре вретенасте или бадемолике, са ситним и малобројним зрнцима, 9,5-12/5-6,5 ми.

Станиште и распрострањеност 
Појава ове копренке забиљежена је  досада једино уз четинаре, особито јелу, међутим, она се може наћи у нас у чистој храстовој састојини, уз медунац и цер.

Доба 
X до половине XI.

Јестивост  
Смртоносно је отровна.

Сродне и сличне врсте  
Упадљиво налик на -{Phlegmacium pseudosulphureum}-. Ортон, која је свјетлија и с више жутих примјеса, те још више подсјећа на зеленку, -{Tricholoma equestre}-, и нема мирис на мајоран, него густо слаткасти, на кексе или свјеже печен хљеб. Ова друга је сумњива и јестивост јој није провјерена. Досад је владало мишљење да међу -{Phlegmaciima}-, осим traganuma, нема отровних врста, но у најновије доба је утврђено да је и  смртно опасна. И она би се могла замијенити с атровиренсом, то прије што јој је и реакција на лужине слична . То је мања гљива претежно златножуте боје, на тјемену и риђе или смеђе. Листићи јој немају зеленог ни маслинастог дашка, а мириса нема или такоде подсјећа на свјежи хљеб. Чувајмо се, дакле, мириса на хљеб, ту међу копренкама нема хљеба! – С друге стране, сличан мирис, на мајоран, па и сличне боје, додуше, свејетлије и жуће, има и -{Phl. Percome Blytt}-. Но она нема булбу. Честа у Босни, Лици и Горском котару, крај јела и смрча. Јестива и врло укусна.

Појава мрачњаче на медитеранском поднебљу и у друштву с храстовима свакако да са собом уноси и неке мутације. Тако, нпр, ни у једној берби нисам у ње примијетио наранџасториђасте листиће на жутој основи, на какве указују и Шифер и Мосер, него су увијек били или лимун или маслинастожути, па смеђи. Шифер говори и о -{„gebackartig“}- мирису, дакле и у atrovirensa осјећа мирис на печено тијесто, што исто тако нисам никад запазио: увијек му је мирис „зачински“, најближе на мајоран. И фотографије других аутора увијек су са светлијим тоновима; наши су примјерци, и млади, одмах тамније маслинасти, почесто са жутом или смеђом примјесом.

Смртно отровна копренка је и жумањача, -{Phlegmacium vitellinum Мос}-. Сва, и споља и изнутра, као жуманце жута, одбојног мириса, на расвјетни гас. Херцеговина, Црна Гора.

Референце 

Cortinarius
Копренка Мрачњача ( -{ Phlegmacium atrovirens }- , -{ Cortinarius atrovirens Kalchbr }- , -{ Phlegmacium prasinum }- ) смртоносно је отровна гљива . Клобук Нарасте доcm , млад плулоптаст , касније спљоштено шире избочен , напосљетку готово раван , с подврнутим , па равно испруженим рубом ; ни слузав ни љепљив , тек влажан . Лимунжуто до загаситомаслинастозелен , на диску тамнокесењасто до чоколадно замрљан , те с густим ситним смеђим љуспицама , ближе рубу са зоном од радијалних смеђих ураслих влакана . Сух се не блиста , загаситог тена . Често неједнако широк , нпр.3 \ :1 cm . Листићи Листићи су лимунжути , па маслинасти , затим маслинастосмеђи , са златним одсјајем , а према стручку , гдје се нагло шире , и потпуно смеђи . Танки , густи , с јарком прирасли , ситно пиласти и благо валовити , с кратким ламелулама,доmm широки . Отрусина Отрусинаје загаситожутосмеђа . Стручак је величине од5 / 1,3-1.7 у булби до8 cm . Булба равно обрубљена и трокутаста , одоздо лимунжута , по маргини мало смеђа , иначе , као и стручак у цјелини , зелено или жутомаслинаста . Стручак уздужно наборан и покривен нитима цортине . Цортина жутозелена прије сазријебања . Месо интензивно зелено , тек у кори и ближе површини свјетлије ( жуто ) , готово лимунове боје ; у каналићима црва смеђе , стајањем и сушењем црни . Укус благ и врло угодан , мирис изразито на мајоран , деликатно профињен , понекад мало и на јод . Хемијске Реакције КОХ по кожици црно , у месу маслинастосмеђе или негативно . На Мелзер месо наранџасто . Микроскопија Споре вретенасте или бадемолике , са ситним и малобројним зрнцима,5-12 / 5-6,5 ми . Станиште и распрострањеност Појава ове копренке забиљежена је досада једино уз четинаре , особито јелу , међутим , она се може наћи у нас у чистој храстовој састојини , уз медунац и цер . Доба X до половине XI . Јестивост Смртоносно је отровна . Сродне и сличне врсте Упадљиво налик на -{ Phlegmacium pseudosulphureum } - . Ортон , која је свјетлија и с више жутих примјеса , те још више подсјећа на зеленку , -{ Tricholoma equestre }- , и нема мирис на мајоран , него густо слаткасти , на кексе или свјеже печен хљеб . Ова друга је сумњива и јестивост јој није провјерена . Досад је владало мишљење да међу -{ Phlegmaciima }- , осим traganuma , нема отровних врста , но у најновије доба је утврђено да је и смртно опасна . И она би се могла замијенити с атровиренсом , то прије што јој је и реакција на лужине слична \ . То је мања гљива претежно златножуте боје , на тјемену и риђе или смеђе . Листићи јој немају зеленог ни маслинастог дашка , а мириса нема или такоде подсјећа на свјежи хљеб . Чувајмо се , дакле , мириса на хљеб , ту међу копренкама нема хљеба ! – С друге стране , сличан мирис , на мајоран , па и сличне боје , додуше , свејетлије и жуће , има и -{ Phl . Percome Blytt }- . Но она нема булбу . Честа у Босни , Лици и Горском котару , крај јела и смрча . Јестива и врло укусна . Појава мрачњаче на медитеранском поднебљу и у друштву с храстовима свакако да са собом уноси и неке мутације . Тако , нпр , ни у једној берби нисам у ње примијетио наранџасториђасте листиће на жутој основи , на какве указују и Шифер и Мосер , него су увијек били или лимун или маслинастожути , па смеђи . Шифер говори и о -{ „ gebackartig “ }- мирису , дакле и у atrovirensa осјећа мирис на печено тијесто , што исто тако нисам никад запазио : увијек му је мирис „ зачински “ , најближе на мајоран . И фотографије других аутора увијек су са светлијим тоновима ; наши су примјерци , и млади , одмах тамније маслинасти , почесто са жутом или смеђом примјесом . Смртно отровна копренка је и жумањача , -{ Phlegmacium vitellinum Мос }- . Сва , и споља и изнутра , као жуманце жута , одбојног мириса , на расвјетни гас . Херцеговина , Црна Гора . Референце Cortinarius