Аин Малаха
Аин Малаха, такође познат и као Еинан, је било нафутијенско насеље из периода око 10.000 – 8.000 година пре нове ере. Насеље је пример седалачког друштва ловаца-сакупљача, најважнијег корака у преласку са лова на пољопривреду.

На локалитету су пронађени најстарији археолошки докази припитомљавања паса.

Насеље 
Локалитет се налази у северном делу Израела, 25 километара северно од Галилејског језера. Током натуфијенског периода, окружење насеља је било прекривеном шумама храста, бадема и пистаћа.

Најстарије доказе насеља у Малахи или Аин Малахи налазимо у мезолиту, око 10.000 година пре нове ере. Остатке првих сталних насеља пре-пољопривредног периода Палестине, Кетлин Кенјон назива натуфијен. Ово натуфијенско насеље је колонизовано у три фазе. Прве две фазе су имале масивне камене зграде, а у трећој су биле присутне мање зграде. Ове фазе су се десиле од 12.000 до 9.600 година пре нове ере. Куће су биле укопане у земљу. Дрвени стубови су држали кров, који су вероватно пресвлачили животињском кожом и грањем. У кућама су се налазила и огњишта. Кенјон каже за насеље да се састојало од 50 округлих, полуукопаних, једнособних кућа поплочаних равним плочама и окружених каменим зидовима од 1,2 метра. Подови и зидови кућа су декорисани мотивима белих и црвених боја популарних на Блиском истоку у то време.

Исхрана 
Становници Аин Малаха су били седетарни ловци-сакупљачи и верује се да су живели у насељу током целе године, прикупљајући храну из околне природе и ловећи дивљач. Користили су ручне тучке за мељење дивљих ораха и житарица и камене српове за сечење дивљих биљака. Познато је да су јели месо газеле, јелена, дивљих свиња, срндаћа, зеца, корњача, разних гмизаваца и рибе.

Становници насеља су се снабдевали рибом из оближњег Хула језера, као и ловом и сакупљањем. Нема доказа да су животиње биле припитомљење или биљке узгајене у насељу, са изузетком паса.

Сахрањивање 
Врло је вероватно да су читаве породице сахрањене у својим кућама. Током ископавања, Перот је пронашао једну кућу која садржи гробове 11 мушкараца, жена и деце. У другој кући је пронађено 12 људи, од којих је једна особа сахрањена са руком наслоњеном на штене пса. Овај гроб са псом је најстарији доказ припитомљавања пса.

Ископавања 
Аин Малаха је откривена 1954. године и ископавања су вршена под руковођством Џ. Перота, М. Лечвалиера и Франсоа Вала.

Референце

Литература

Спољашње везе 

 Ain Mallaha at mnsu.edu

Археолошка налазишта у Азији
Праисторија Израела
Аин Малаха , такође познат и као Еинан , је било нафутијенско насеље из периода око000 –000 година пре нове ере . Насеље је пример седалачког друштва ловаца-сакупљача , најважнијег корака у преласку са лова на пољопривреду . На локалитету су пронађени најстарији археолошки докази припитомљавања паса . Насеље Локалитет се налази у северном делу Израела,километара северно од Галилејског језера . Током натуфијенског периода , окружење насеља је било прекривеном шумама храста , бадема и пистаћа . Најстарије доказе насеља у Малахи или Аин Малахи налазимо у мезолиту , око000 година пре нове ере . Остатке првих сталних насеља пре-пољопривредног периода Палестине , Кетлин Кенјон назива натуфијен . Ово натуфијенско насеље је колонизовано у три фазе . Прве две фазе су имале масивне камене зграде , а у трећој су биле присутне мање зграде . Ове фазе су се десиле од000 до600 година пре нове ере . Куће су биле укопане у земљу . Дрвени стубови су држали кров , који су вероватно пресвлачили животињском кожом и грањем . У кућама су се налазила и огњишта . Кенјон каже за насеље да се састојало одокруглих , полуукопаних , једнособних кућа поплочаних равним плочама и окружених каменим зидовима од2 метра . Подови и зидови кућа су декорисани мотивима белих и црвених боја популарних на Блиском истоку у то време . Исхрана Становници Аин Малаха су били седетарни ловци-сакупљачи и верује се да су живели у насељу током целе године , прикупљајући храну из околне природе и ловећи дивљач . Користили су ручне тучке за мељење дивљих ораха и житарица и камене српове за сечење дивљих биљака . Познато је да су јели месо газеле , јелена , дивљих свиња , срндаћа , зеца , корњача , разних гмизаваца и рибе . Становници насеља су се снабдевали рибом из оближњег Хула језера , као и ловом и сакупљањем . Нема доказа да су животиње биле припитомљење или биљке узгајене у насељу , са изузетком паса . Сахрањивање Врло је вероватно да су читаве породице сахрањене у својим кућама . Током ископавања , Перот је пронашао једну кућу која садржи гробовемушкараца , жена и деце . У другој кући је пронађенољуди , од којих је једна особа сахрањена са руком наслоњеном на штене пса . Овај гроб са псом је најстарији доказ припитомљавања пса . Ископавања Аин Малаха је откривена године и ископавања су вршена под руковођством Џ. Перота , М . Лечвалиера и Франсоа Вала . Референце Литература Спољашње везе Ain Mallaha at mnsu.edu Археолошка налазишта у Азији Праисторија Израела