Славенка Дракулић
Славенка Дракулић (Ријека, 4. јул 1949) је хрватска новинарка и књижевница, чија су дела преведена на многе стране језике и сматра се једном од најпревођенијих хрватских списатељица.

Биографија 

Рођена је 4. јула 1949. године у Ријеци. Живи и ради у Загребу и Стокхолму. 
Завршила је студије компаративне књижевности и социологије на Загребачком свеучилишту. Као новинарка бавила се претежно феминистичким темама. 
У јесен 1978. године, Славенка Дракулић је са неколико својих пријатељица учествовала на Првој феминистичкој конференцији Другарица жена у Београду, а овај догађај их је инспирисао на то да оформе прву југословенску феминистичку групу.
У публицистичким књигама пише о пост-комунистичким земљама, ратовима у бившој Југославији, ратним злочинима, национализму и феминизму, док се у књижевним делима окренула женском телу, болести и трауми.

Стваралаштво - фикција 

Као списатељица, Славенка Дракулић се бавила различитим темама, као што су болест и страх од смрти у Холограмима страха, деструктивна снага сексуалне пожуде у Мраморној кожи, неконвенционалне везе у Божанској глади, суровост рата и силовање жртава у роману Као да ме нема, а у роману Оптужена ухватила се у коштац са ретко фикционализираном темом породичног насиља, темом мајке која због раније породичне патологије систематски злоставља своју кћерку.  

У три романа [[Фрида Кало|Фрида]] или О боли, [[Дора Мар|Дора]] и минотаур и [[Милева Марић Ајнштајн|Милева Ајнштајн]], теорија туге Славенка Дракулић  је кроз фиктивне биографије великих и јаких жена писала о својим честим темама - љубави и болу и животу жена уз јаког мушкарца, геина (у овом случају партнери главних јунакиња у романима и животу су Пабло Пикасо, Дијего Ривера и Алберт Ајнштајн).

 Публицистика 

Славенка Дракулић је објавила и пет публицистичких дела. Прву публицистичку књигу Смртни греси феминизма објавила је већ 1984. године.У Како смо преживјели комунизам и чак се смијали бави се свакодневним животом у комунистичким и пост-комунистичким државама. У Малом водичу кроз Музеј комунизма писала је историју комунизма из перспективе животиња, кроз басне. Она истражује зло у обичним људима и изборима које они праве у свом делу Они не би ни мрава згазили о ратним злочинцима којима се суди међународни трибунал за ратне злочине у Хагу. С друге стране, о истинском добру пише у Месу њеног меса, пишући о људима који су одлучили да донирају свој бубрег непознатој особи.

 Филм 
На основу цртица из живота Славенке Дракулић, редитељ Петар Креља је снимио документарац Славенка или о боли. Филм је снимљен и премијерно приказан 2011. године и говори о Славенкиној потресној и тешкој болести која јој представља претњу за живот од 27. године, те о њеној храброј борби против опаке болести и пролазак кроз процес трансплантације бубрега што јој је сачувало живот. Та лична животна драма била је инспирација и за први роман Славенке Дракулић Холограми страха. 
Занимљиво је да је ово други документарац истог редитеља о Славенки Дракулић јер је он још 1984. године снимио први документарни филм На примјеру мог живота о њеној неизвесној животној ситуацији када није знала хоће ли успети да добије бубрег од компатабилног донора и преживи.
По роману Славенке Дракулић 2012. године снимљен је и филм о ирском виђењу рата у Босни Као да ме нема. Те године филм је био ирски кандидат за Оскара по сценарију и у режији Хуаните Вилсон.

 Позориште 
Позоришна редитељка и драматург Нада Кокотовић припремила је 2016. године  комад Умрети у Хрватској инспирисан есејима из збирке Балкан експрес, која је на немачки и преведена управо као Умрети у Хрватској и представа је играна на позоришним сценама Минхена и Келна.

Редитељ Дамир Златар добио је 2004. године награду Марул за режију на Марулићевим данима за представу Божанска глад по тексту Славенке Дракулић и Дарка Лукића.

 Новинарство 
Своју каријеру новинара Славенка Дракулић је изградила у култним листовима некадашње Југославије, Старту и Данасу.Писала је за Свијети друге новине и часописе бивше Југославије, а по одласку из Хрватске за Ферал Трибјун.
Данас као слободан новинар, стални сарадник, а у некима и спољни уредник,  пише за бројне угледне часописе у Сједињеним Америчким Државама, Великој Британији, Шведској, Италији, Немачкој...  

 Награде и признања 
За свој рад и стваралаштво, Славенка Дракулић је добила многе награде и признања.

 Златна голубица за мир коју додељује Италијански институт за међународна истраживања Disarmo od 1986. новинарима препознатљивим по залагањима за мир и сигурност у свету. 
 На Међународном сајму књига у  Лајпцигу примила је Награду за европско разумевање за књигу Они ни мрава не би згазили уз образложење да она садржи две централне теме 20. века -психологију терора и баналност.
 У Прагу, на међународном скупу писаца 2010. године ова списатељица је проглашена једним од најутицајнијих европских писаца нашег доба.
 За роман Оптужена'' добила је жупанијску књижевну награду BOOKtiga која се на истоименом поречком сајму прочитаних књига додељује аутору чије су књиге највише позајмљиване у свим библиотекама Истре током претходне године.

Листа објављених дела 
Књижевно и публицистичко стваралаштво Славенке Дракулић је изузетно богато и објављено је на више од двадесет страних језика. Овде објављена библиографија садржи само дела објављена на српском / хрватском језику. Иако су нека дела у оригиналу објављена на страним језицима, она нису обухваћена овим пописом, као ни преводи на друге језике. 
 Дора и минотаур: Мој живот с Пикасом, Фрактура, Загреб, 2014
 Оптужена, В.Б.З., Загреб, 2012.
 Басне о комунизму – есеји, Ренде, Београд, 2011.
 Фрида или о боли, Профил књига, Београд 2009.
 Тијело њеног тијела, Самиздат Б92, Београд 2007.
 Сабрани романи, Профил, Загреб 2003.
 Сабрани есеји, Профил, Загреб 2005.
 Они не би ни мрава згазили - есеји, Самиздат Б92, Београд 2004.
 Као да ме нема - роман, Feral Tribune, Сплит 1999.
 Како смо преживјели - есеји,Feral Tribune, Сплит 1997.
 Божанска глад - роман, Durieux, Загреб 1995 (original edition)
 Balkan Express, В.Б.З., Загреб, 2012.
 Мраморна кожа - роман, Графички завод Хрватске 1989, Загреб 
 Холограми страха - роман, Графички завод Хрватске 1987, Загреб
 Смртни гријеси феминизма – есеји, Знање, Загреб 1984

Референце

Спољашње везе 
 Живот са Ајнштајном – теорија туге („Политика”, 21. март 2018)

Хрватски новинари
Хрватски књижевници
Југословенски књижевници
Ријечани
Славенка Дракулић ( Ријека , јулје хрватска новинарка и књижевница , чија су дела преведена на многе стране језике и сматра се једном од најпревођенијих хрватских списатељица . Биографија Рођена је јула године у Ријеци . Живи и ради у Загребу и Стокхолму . Завршила је студије компаративне књижевности и социологије на Загребачком свеучилишту . Као новинарка бавила се претежно феминистичким темама . У јесен године , Славенка Дракулић је са неколико својих пријатељица учествовала на Првој феминистичкој конференцији Другарица жена у Београду , а овај догађај их је инспирисао на то да оформе прву југословенску феминистичку групу . У публицистичким књигама пише о пост-комунистичким земљама , ратовима у бившој Југославији , ратним злочинима , национализму и феминизму , док се у књижевним делима окренула женском телу , болести и трауми . Стваралаштво - фикција Као списатељица , Славенка Дракулић се бавила различитим темама , као што су болест и страх од смрти у Холограмима страха , деструктивна снага сексуалне пожуде у Мраморној кожи , неконвенционалне везе у Божанској глади , суровост рата и силовање жртава у роману Као да ме нема , а у роману Оптужена ухватила се у коштац са ретко фикционализираном темом породичног насиља , темом мајке која због раније породичне патологије систематски злоставља своју кћерку . У три романа [ [ Фрида Кало|Фрида ] ] или О боли , [ [ Дора Мар|Дора ] ] и минотаур и [ [ Милева Марић Ајнштајн|Милева Ајнштајн ] ] , теорија туге Славенка Дракулић је кроз фиктивне биографије великих и јаких жена писала о својим честим темама - љубави и болу и животу жена уз јаког мушкарца , геина ( у овом случају партнери главних јунакиња у романима и животу су Пабло Пикасо , Дијего Ривера и Алберт Ајнштајн ) . Публицистика Славенка Дракулић је објавила и пет публицистичких дела . Прву публицистичку књигу Смртни греси феминизма објавила је већ године.У Како смо преживјели комунизам и чак се смијали бави се свакодневним животом у комунистичким и пост-комунистичким државама . У Малом водичу кроз Музеј комунизма писала је историју комунизма из перспективе животиња , кроз басне . Она истражује зло у обичним људима и изборима које они праве у свом делу Они не би ни мрава згазили о ратним злочинцима којима се суди међународни трибунал за ратне злочине у Хагу . С друге стране , о истинском добру пише у Месу њеног меса , пишући о људима који су одлучили да донирају свој бубрег непознатој особи . Филм На основу цртица из живота Славенке Дракулић , редитељ Петар Креља је снимио документарац Славенка или о боли . Филм је снимљен и премијерно приказан године и говори о Славенкиној потресној и тешкој болести која јој представља претњу за живот од године , те о њеној храброј борби против опаке болести и пролазак кроз процес трансплантације бубрега што јој је сачувало живот . Та лична животна драма била је инспирација и за први роман Славенке Дракулић Холограми страха . Занимљиво је да је ово други документарац истог редитеља о Славенки Дракулић јер је он још године снимио први документарни филм На примјеру мог живота о њеној неизвесној животној ситуацији када није знала хоће ли успети да добије бубрег од компатабилног донора и преживи . По роману Славенке Дракулић године снимљен је и филм о ирском виђењу рата у Босни Као да ме нема . Те године филм је био ирски кандидат за Оскара по сценарију и у режији Хуаните Вилсон . Позориште Позоришна редитељка и драматург Нада Кокотовић припремила је године комад Умрети у Хрватској инспирисан есејима из збирке Балкан експрес , која је на немачки и преведена управо као Умрети у Хрватској и представа је играна на позоришним сценама Минхена и Келна . Редитељ Дамир Златар добио је године награду Марул за режију на Марулићевим данима за представу Божанска глад по тексту Славенке Дракулић и Дарка Лукића . Новинарство Своју каријеру новинара Славенка Дракулић је изградила у култним листовима некадашње Југославије , Старту и Данасу .Писала је за Свијети друге новине и часописе бивше Југославије , а по одласку из Хрватске за Ферал Трибјун . Данас као слободан новинар , стални сарадник , а у некима и спољни уредник , пише за бројне угледне часописе у Сједињеним Америчким Државама , Великој Британији , Шведској , Италији , Немачкој ... Награде и признања За свој рад и стваралаштво , Славенка Дракулић је добила многе награде и признања . Златна голубица за мир коју додељује Италијански институт за међународна истраживања Disarmo od новинарима препознатљивим по залагањима за мир и сигурност у свету . На Међународном сајму књига у Лајпцигу примила је Награду за европско разумевање за књигу Они ни мрава не би згазили уз образложење да она садржи две централне теме века -психологију терора и баналност . У Прагу , на међународном скупу писаца године ова списатељица је проглашена једним од најутицајнијих европских писаца нашег доба . За роман Оптужена ' ' добила је жупанијску књижевну награду BOOKtiga која се на истоименом поречком сајму прочитаних књига додељује аутору чије су књиге највише позајмљиване у свим библиотекама Истре током претходне године . Листа објављених дела Књижевно и публицистичко стваралаштво Славенке Дракулић је изузетно богато и објављено је на више од двадесет страних језика . Овде објављена библиографија садржи само дела објављена на српском / хрватском језику . Иако су нека дела у оригиналу објављена на страним језицима , она нису обухваћена овим пописом , као ни преводи на друге језике . Дора и минотаур : Мој живот с Пикасом , Фрактура , Загреб , Оптужена , В.Б.З . , Загреб , Басне о комунизму – есеји , Ренде , Београд , Фрида или о боли , Профил књига , Београд Тијело њеног тијела , Самиздат Б92 , Београд Сабрани романи , Профил , Загреб Сабрани есеји , Профил , Загреб Они не би ни мрава згазили - есеји , Самиздат Б92 , Београд Као да ме нема - роман , Feral Tribune , Сплит Како смо преживјели - есеји ,Feral Tribune , Сплит Божанска глад - роман , Durieux , Загреб( original edition ) Balkan Express , В.Б.З . , Загреб , Мраморна кожа - роман , Графички завод Хрватске Загреб Холограми страха - роман , Графички завод Хрватске Загреб Смртни гријеси феминизма – есеји , Знање , Загреб Референце Спољашње везе Живот са Ајнштајном – теорија туге ( „ Политика ” , март Хрватски новинари Хрватски књижевници Југословенски књижевници Ријечани