Јасна Јојић
Јасна Јојић (Бор, 27. јануар 1963) српски је новинар, дизајнер и писац. Њен досадашњи рад обележила су истраживања влашке магије и културе.

Факултетско образовање 
Студирала је смер филозофије на Филозофском факултету у Београду до 1984, под менторством професора доктора Бранка Павловића и професора доктора Александра Крона. Касније је студирала новинарство и комуникологију на Факултету за медије и комуникацију, Универзитета „Сингидунум“ до 2009. под менторством професора доктора Бобана Томића и професора доктора Дарка Танасковића. Завршила је мастер студије на Факултету политичких наука смет новинарство и комуникологија, под менторством Чедомира Чупића.

Каријера новинара 
Током средње школе објављује своје текстове у месечнику „Колектив „Рудардко-топионички басен Бор“ у рубрици екологија.  Од 1995. професионално се бави новинарством у компанији „Новости“. У листу „Вечерње Новости“ објавила је преко 6000 рубрика, репортажа и фељтона а 2003. године у „Ревији 92“ објавила је преко 3500 истраживачких и аналитичких рубрика. У својим текстовима, нагласак ставља на усвајању демократских вредности, разбијању социјалних табуа, заштите животне средине и сузбијања непожељних друштвених појава.Током своје каријере интервјисала је значајне српске и иностране личности међу којима су Добрица Ћосић, Миодраг Зец, Саво Бојовић, Вања Булић и други. У периоду од 1997 до 2000. године осмишљавала је и реализовала медијске кампање за промоцију и помоћ археолошким налазиштима и природним резерватима у источној Србији. У том периоду настао је низ текстова у којим је нагласила значај ових локалитета и апел јавности да се они сачувају.
Локалитети који су били укључени:
 Римски локалитети Шаркамен, Кливељ, Ромулијана
  Праисторијски локалитети: Лепенски Вир, Рудина Глава, Доња Бела Река, Брестовачка бања, Тилва Рош, Борско језеро

Такође, водила је вишегодишњу кампању за Национални парк „Ђердап“ са циљем промоције природе и антрополошке баштине овог локалитета. Објављивала је текстове у којима је обелодањивала еколошке афере које су се тицале загађења ваздуха и воде.

Због тих текстова била је тужена за узнемиравање јавности, а ослобођена је оптужби уз релевантне доказе. Сарађивала је са Природњачким музејем, Народним музејем, Музејем рударства и металургије, из чијих се сарадњи развила кампања са археолошко-етнолошким и историјским рубрикама које су се тицале заштите реке Дунака и Тимока. Ова сарадња проширила се и на „Ђердап“ Кладово, Злотску пећину, Гамзиградску Бању, Брестовачку Бању, Голубац.

Од 1997.члан је Међународне федерације новинара (International Federation of Journalists − IFJ), a од 2002. чланица је Удружења новинара Србије (УНС).

Каријера дизајнера 
Од 1984. до 1995. бави се дизајном накита. 1992. представљала је СФР Југославију на изложби ЕХПО у Севљи. До 2004. имала је седам самосталних изложби дизајна и накита.

Каријера писца 
Аутор је више од 60 есеја које је објављивала у издању „Матице Српске“, часописа за науку и културу „Развитак“ и зборницима етнологије, археологије. У есеју који је обликован као инетвјуа  названог „ТЕСТ-АМЕН-Т- као толеранција“  заједно са Милојем Павловићем, бави се односом државе и цркве, са посебним нагласком на утицај Православне цркве на друштвене промене у Србији. Од 2003. У недељнику „Сведок“ објављује текстове. Својим књигама приближила је  религијска и философска наслеђе, обичаје и знања култура старог света: Старе Индије, Кине, Вавилона, Египта, Старе Грчке, Старог Рима као и средњег века. Један је од оснивача културно-издавачке куће „Гордон“ у Београду, кроз чији рада се труди да промовише заштиту културне, историјске и природне баштине. У току своје каријере сарађивала на сценаријима више документарних емисија и серијала РТС-а из области медијске презентације културне баштине.

Аутор је књиге „Чуда влашке магије- обичаји и веровања из Тимочке Крајне“, чију је рецензију радио Етнографски институт САНУ. Прво издање је објављено 1999. године и изазвало је јавну расправу после које је Власима дозвољено да се на попису становништва изјашњавају као национална мањина. Касније објављује „Влашку магију 1“ у којој истражује и приказује космологију, митологију и обичаје Влаха. Исповести  је сакупљала од најпознатијих влашких врачара које се сматрају чуварима влашке културне традиције. У допуњеном издању „Влашка магија 2“ говори о култу мртвих, култу светлости и ватре, песме и колективних ритуала. Књига је састављена од низа интервјуа људи који су долазили по савете и помоћ код такозваних „влашких врачара“. Књига „Магија биљака- и лек и амајлија“ представља компилацију истраживања из народне медиције и приче о биљкама (33 врсте). Кроз ову књигу ауторка проучава однос врачева вавилонске и фараонске културе, однос монаха католичке и правосавне цркве према флори, као и промену односа према историјским периодима. „Магија биљака 2-и лек и амајлија“ бави се легендама и митовима који су везани за словенско културно наслеђе. Као основно полазиште користила је цитате из дела Веселина Чајкановића, Тихомира Ђорђевића, Вука Караџића. Кроз књиге „Календар за срећне дане- веровања и обичаји европских народа“  и “Магијски календар за црвена слова“ описује историјски ток празника од праисторије до данас. У овој књизи ауторка је успела да превазиђе националне, идеолошке, верске баријере и заузела је тезу према којој све религије имају исти корен, односно потичу од једнствене религије.У књизи „Речник сујеверја- трипут пруцни и у дрво куцни“ бави се античким списима и етнографијама са подручја Балкана и Србије. Тежиште књиге ставља на сличним веровањима народа широм света која постоје вековима и која како ауторка сматра указују на непостојање временских и географских граница.

Референце 

Рођени 1963.
Српски новинари
Српске књижевнице
Српски дизајнери
Борани
Еколози
Бивши студенти Универзитета Сингидунум
Јасна Јојић ( Бор , јануарсрпски је новинар , дизајнер и писац . Њен досадашњи рад обележила су истраживања влашке магије и културе . Факултетско образовање Студирала је смер филозофије на Филозофском факултету у Београду до под менторством професора доктора Бранка Павловића и професора доктора Александра Крона . Касније је студирала новинарство и комуникологију на Факултету за медије и комуникацију , Универзитета „ Сингидунум “ до под менторством професора доктора Бобана Томића и професора доктора Дарка Танасковића . Завршила је мастер студије на Факултету политичких наука смет новинарство и комуникологија , под менторством Чедомира Чупића . Каријера новинара Током средње школе објављује своје текстове у месечнику „ Колектив „ Рудардко-топионички басен Бор “ у рубрици екологија . Од професионално се бави новинарством у компанији „ Новости “ . У листу „ Вечерње Новости “ објавила је прекорубрика , репортажа и фељтона а године у „ Ревији објавила је прекоистраживачких и аналитичких рубрика . У својим текстовима , нагласак ставља на усвајању демократских вредности , разбијању социјалних табуа , заштите животне средине и сузбијања непожељних друштвених појава .Током своје каријере интервјисала је значајне српске и иностране личности међу којима су Добрица Ћосић , Миодраг Зец , Саво Бојовић , Вања Булић и други . У периоду оддо године осмишљавала је и реализовала медијске кампање за промоцију и помоћ археолошким налазиштима и природним резерватима у источној Србији . У том периоду настао је низ текстова у којим је нагласила значај ових локалитета и апел јавности да се они сачувају . Локалитети који су били укључени : Римски локалитети Шаркамен , Кливељ , Ромулијана Праисторијски локалитети : Лепенски Вир , Рудина Глава , Доња Бела Река , Брестовачка бања , Тилва Рош , Борско језеро Такође , водила је вишегодишњу кампању за Национални парк „ Ђердап “ са циљем промоције природе и антрополошке баштине овог локалитета . Објављивала је текстове у којима је обелодањивала еколошке афере које су се тицале загађења ваздуха и воде . Због тих текстова била је тужена за узнемиравање јавности , а ослобођена је оптужби уз релевантне доказе . Сарађивала је са Природњачким музејем , Народним музејем , Музејем рударства и металургије , из чијих се сарадњи развила кампања са археолошко-етнолошким и историјским рубрикама које су се тицале заштите реке Дунака и Тимока . Ова сарадња проширила се и на „ Ђердап “ Кладово , Злотску пећину , Гамзиградску Бању , Брестовачку Бању , Голубац . Одчлан је Међународне федерације новинара ( International Federation of Journalists − IFJ ) , a од чланица је Удружења новинара Србије ( УНС ) . Каријера дизајнера Од до бави се дизајном накита. представљала је СФР Југославију на изложби ЕХПО у Севљи . До имала је седам самосталних изложби дизајна и накита . Каријера писца Аутор је више одесеја које је објављивала у издању „ Матице Српске “ , часописа за науку и културу „ Развитак “ и зборницима етнологије , археологије . У есеју који је обликован као инетвјуа названог „ ТЕСТ-АМЕН-Т- као толеранција “ заједно са Милојем Павловићем , бави се односом државе и цркве , са посебним нагласком на утицај Православне цркве на друштвене промене у Србији . Од У недељнику „ Сведок “ објављује текстове . Својим књигама приближила је религијска и философска наслеђе , обичаје и знања култура старог света : Старе Индије , Кине , Вавилона , Египта , Старе Грчке , Старог Рима као и средњег века . Један је од оснивача културно-издавачке куће „ Гордон “ у Београду , кроз чији рада се труди да промовише заштиту културне , историјске и природне баштине . У току своје каријере сарађивала на сценаријима више документарних емисија и серијала РТС-а из области медијске презентације културне баштине . Аутор је књиге „ Чуда влашке магије- обичаји и веровања из Тимочке Крајне “ , чију је рецензију радио Етнографски институт САНУ . Прво издање је објављено године и изазвало је јавну расправу после које је Власима дозвољено да се на попису становништва изјашњавају као национална мањина . Касније објављује „ Влашку магију у којој истражује и приказује космологију , митологију и обичаје Влаха . Исповести је сакупљала од најпознатијих влашких врачара које се сматрају чуварима влашке културне традиције . У допуњеном издању „ Влашка магија говори о култу мртвих , култу светлости и ватре , песме и колективних ритуала . Књига је састављена од низа интервјуа људи који су долазили по савете и помоћ код такозваних „ влашких врачара “ . Књига „ Магија биљака- и лек и амајлија “ представља компилацију истраживања из народне медиције и приче о биљкамаврсте ) . Кроз ову књигу ауторка проучава однос врачева вавилонске и фараонске културе , однос монаха католичке и правосавне цркве према флори , као и промену односа према историјским периодима . „ Магија биљакаи лек и амајлија “ бави се легендама и митовима који су везани за словенско културно наслеђе . Као основно полазиште користила је цитате из дела Веселина Чајкановића , Тихомира Ђорђевића , Вука Караџића . Кроз књиге „ Календар за срећне дане- веровања и обичаји европских народа “ и “ Магијски календар за црвена слова “ описује историјски ток празника од праисторије до данас . У овој књизи ауторка је успела да превазиђе националне , идеолошке , верске баријере и заузела је тезу према којој све религије имају исти корен , односно потичу од једнствене религије.У књизи „ Речник сујеверја- трипут пруцни и у дрво куцни “ бави се античким списима и етнографијама са подручја Балкана и Србије . Тежиште књиге ставља на сличним веровањима народа широм света која постоје вековима и која како ауторка сматра указују на непостојање временских и географских граница . Референце Рођени Српски новинари Српске књижевнице Српски дизајнери Борани Еколози Бивши студенти Универзитета Сингидунум