Стара школа у Миланџи
Стара школа у Миланџи, засеоку села Опаљеник, у Ивањичкој општини, подигао је, у свом родном месту, Јоаникије Нешковић (1804—1873), епископ шабачке и ужичке епархије, као прву школу у моравичком крају.

Школа је подигнута 1833. године и почела да ради на Никољдан исте године са 17 ученика. Школска зграда је двособна брвнара покривена шиндром, а њен први учитељ био је ћир Дионисије. У првој просторији са отвореним огњиштем живела су деца, а у другој је становао учитељ. Након смрти првог учитеља, 1852. године, школа се сели у исту зграду, премештену западно од данашње цркве. Ту се настава изводила све до подизања нове школске зграде 1872. године у којој је настава извођена све до 1953. године, кад се школа затворила јер није имала довољно ученика.

Приликом визитације основних школа 1884. године, месна школа у Миранџи је била повољно оцењена, и за разлику од многи, водио се ту Дневник годишњих предавања. Миленко Нешовић је 1886. године постављен за управитеља основне школе у Миранџи. Отишао је 1887. године учитељ другог-четвртог разреда Гвозден Јовановић. За учитеља трећег и четвртог разреда дошао је 1888. године Андреја Драгутиновић из Слатине, поред колеге Јована Лазаревића. Ту је у исто време и учитељ Андрија Ћендић. Месни учитељ прва два разреда 1892. године био је Недељко Игњатовић. Настава је била 1896. године четвороразредна, а укупно је у њу ишло 88 ђака, из места и околине. Учитељ сва четири разреда а потом и школски управитељ је између 1893-1904. године био Божидар Нешковић. Мирко Поповић премештен је 1896. године у Слатину. Милева Павловић је 1902. године учитељица првог разреда. Године 1904. у месној школи је поред Нешковића и учитељски заступник (приправник) Драгомир Иконић. Постављен је 1906. године за учитељског заступника у месној школи, свршени гимназиста Живко Петковић, који ће ту бити и 1907. године. Имала је (1907) статус мушке школе, са два учитеља који раде са по два разреда истовремено. Учитељ Нешковић је због потребе службе 1908. године премештен у Миланџу, из Атенице. Те године је сеоски учитељ и Драгић Поповић. Учитељски приправник Александар Јокановић је 1909. године предавао првом и другом разреду, као вршилац дужности. Просветна бирократија у првој половини 20. века непрестано покреће учитеље, из места у место. Смењују се следећи учитељи у Миланџи: студент филозофије Драгутин Кнежевић као вд (1911), супружници Милисав и Илинка Арсовић (1910-) рођеној Вељковић (1912-1913), ђак гимназије Милован Поповић вд (1914).

Види још 
 Јоаникије Нешковић, (1804-1873) владика Жички
 Црква Светог Саве Српског у Миланџи

Извори

Спољашње везе 
 Републички завод за заштиту споменика културе - Београд
 Листа споменика

Основне школе у Ивањици
Народно неимарство
Споменици културе у Моравичком округу
Непокретна културна добра
Културно наслеђе Западне Србије
Стара школа у Миланџи , засеоку села Опаљеник , у Ивањичкој општини , подигао је , у свом родном месту , Јоаникије Нешковић1873 ) , епископ шабачке и ужичке епархије , као прву школу у моравичком крају . Школа је подигнута године и почела да ради на Никољдан исте године саученика . Школска зграда је двособна брвнара покривена шиндром , а њен први учитељ био је ћир Дионисије . У првој просторији са отвореним огњиштем живела су деца , а у другој је становао учитељ . Након смрти првог учитеља , године , школа се сели у исту зграду , премештену западно од данашње цркве . Ту се настава изводила све до подизања нове школске зграде године у којој је настава извођена све до године , кад се школа затворила јер није имала довољно ученика . Приликом визитације основних школа године , месна школа у Миранџи је била повољно оцењена , и за разлику од многи , водио се ту Дневник годишњих предавања . Миленко Нешовић је године постављен за управитеља основне школе у Миранџи . Отишао је године учитељ другог-четвртог разреда Гвозден Јовановић . За учитеља трећег и четвртог разреда дошао је године Андреја Драгутиновић из Слатине , поред колеге Јована Лазаревића . Ту је у исто време и учитељ Андрија Ћендић . Месни учитељ прва два разреда године био је Недељко Игњатовић . Настава је била године четвороразредна , а укупно је у њу ишлођака , из места и околине . Учитељ сва четири разреда а потом и школски управитељ је између године био Божидар Нешковић . Мирко Поповић премештен је године у Слатину . Милева Павловић је године учитељица првог разреда . Године у месној школи је поред Нешковића и учитељски заступник ( приправник ) Драгомир Иконић . Постављен је године за учитељског заступника у месној школи , свршени гимназиста Живко Петковић , који ће ту бити и године . Имала јестатус мушке школе , са два учитеља који раде са по два разреда истовремено . Учитељ Нешковић је због потребе службе године премештен у Миланџу , из Атенице . Те године је сеоски учитељ и Драгић Поповић . Учитељски приправник Александар Јокановић је године предавао првом и другом разреду , као вршилац дужности . Просветна бирократија у првој половини века непрестано покреће учитеље , из места у место . Смењују се следећи учитељи у Миланџи : студент филозофије Драгутин Кнежевић као вд супружници Милисав и Илинка Арсовић ) рођеној Вељковић ђак гимназије Милован Поповић вд Види још Јоаникије Нешковић,владика Жички Црква Светог Саве Српског у Миланџи Извори Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Основне школе у Ивањици Народно неимарство Споменици културе у Моравичком округу Непокретна културна добра Културно наслеђе Западне Србије