7. извиђачко-диверзантски одред
7. извиђачко-диверзантски одред је била извиђачка јединица Херцеговачког корпуса Војске Републике Српске. Одред је основан 7. септембра 1992. године, у билећкој касарни. Претечу одреда и окосницу њеног будућег деловања, чинили су мајор Анђелко Милићевић, командир 3. извиђачког одреда Треће армије Војске Југославије, као и капетан Душан Поповић Поп, старији водник прве класе Милан Павлица, старији водник Зоран Марјанов и старији водник Милан Јаћимовић.

Одред је током рата борбено деловао на простору од Требиња до Руда, а посебно се истакао током операције Лукавац 1993. године. Кроз одред је прошло 50-ак припадника, а 7 их је погинуло.

Ратни пут

1992. 
На дан оснивања 7. септембра 1992. одред је имао 38 бораца. Још током трајања обуке 30. септембра на простору Фазлагића Куле – Гацко одред ненадано наилази на непријатеља и трпи прве губитке. Међу погинулим борцима био је и руски добровољац Сергеј Владимирович Велешков. Током октобра одред је размештен на требињско-дубровачко ратиште. За време трајања хрватско-бошњачког напада у новембру, јединица брани положаје Врањевића и Брштаника заједно са Невесињском бригадом, Билећким добровољцима и делом батаљона корпусне полиције. У јеку борби, одред упада у непријатељеву позадину и успешно наводи паљбу минобацача 60мм, али истовремено гине командир Павлица Милан, док 5 бораца бивају тешко рањени.
Након битке један део бораца одлази у друге јединице, а одред током опоравка следећег месеца заокружује бројно стање на 20-ак бораца у ком ће стању и дочекати крај рата.

1993. 
Извиђачи су се 1993. борили на ширем подручју Фоче, Трескавице, Трнова и Бјелашнице. Током пролећа одред је био задејствован на фочанском терену и прилазима Горажду, а посебно на тачкама Зебина шума, Осанице, Црвене стијене, Церова раван, Осоја те правац Миљевина – Гребак.
У лето 1993. Генералштаб ВРС покреће операцију Лукавац 93 чији је циљ био заузимање Трнова и планина Бјелашнице и Трескавице. Од почетка офанзиве, одред делује у склопу ”специјалне групе”, привремене јединице ВРС. Извиђачи хеликоптерским десантом упадају у позадину АРБиХ стварајући панику. Непосредно након десанта, одред под борбом улази у село Шабанци и заузима брдо Проскок. Напослетку, заједно за извиђачима Драгана Андана, билећким одредом специјалне полиције, те Вуковима са Дрине, подижу заставу Републике Српске 2. августа 1993. на Бјелашници славећи победу у операцији Лукавац 93.

1994. 
Јединица је 1994. ратовала у Олову, Горажду, Борцима, Калиновику и Трескавици. Већ у јануару, извиђачи насилно прелазе реке Кривају и Биоштицу, упадајући у позадину АРБиХ током напада ВРС на Олово у офанзиви Дрина 93. Одред ће се вратити на оближње положаје у августу током борби за Нишићку висораван.
За време покушаја заузимања Горажда у операцији Звезда 94, одред насилно извиђа комуникацију Сарајево – Горажде на правцу Горажде – Чајниче – Метаљка и заузима објекат Градина.
На јесен Херцеговачки корпус губи положаје око Борака, а одред добија задатак да помогне одбрану и контролише простор Прења. Током Друге митровданске офанзиве АРБиХ, јединица је задејствована на планини Трескавици у борбама за објекат Комић.

1995. 
Последњу годину рата, одред је провео у мање бурном темпу. Тежишни задатак јединица је имала на извиђању непријатеља на требињском ратишту.

Опремa 
 LK M48, M76, M91, M84, M53, M72, M77, M77 Б1, M90, M70, M80, М84.

 Тенкови
 Т-55
 M-84
 T-34

Референце

Литература

Спољашње везе 

 

 
Формације Војске Републике Српске
Херцеговачки корпус ВРС
Историја Републике Српске
7. извиђачко-диверзантски одред је била извиђачка јединица Херцеговачког корпуса Војске Републике Српске . Одред је основан септембра године , у билећкој касарни . Претечу одреда и окосницу њеног будућег деловања , чинили су мајор Анђелко Милићевић , командир извиђачког одреда Треће армије Војске Југославије , као и капетан Душан Поповић Поп , старији водник прве класе Милан Павлица , старији водник Зоран Марјанов и старији водник Милан Јаћимовић . Одред је током рата борбено деловао на простору од Требиња до Руда , а посебно се истакао током операције Лукавац године . Кроз одред је прошлоак припадника , аих је погинуло . Ратни пут 1992. На дан оснивања септембра одред је имаобораца . Још током трајања обуке септембра на простору Фазлагића Куле – Гацко одред ненадано наилази на непријатеља и трпи прве губитке . Међу погинулим борцима био је и руски добровољац Сергеј Владимирович Велешков . Током октобра одред је размештен на требињско-дубровачко ратиште . За време трајања хрватско-бошњачког напада у новембру , јединица брани положаје Врањевића и Брштаника заједно са Невесињском бригадом , Билећким добровољцима и делом батаљона корпусне полиције . У јеку борби , одред упада у непријатељеву позадину и успешно наводи паљбу минобацачам , али истовремено гине командир Павлица Милан , докбораца бивају тешко рањени . Након битке један део бораца одлази у друге јединице , а одред током опоравка следећег месеца заокружује бројно стање наак бораца у ком ће стању и дочекати крај рата. 1993. Извиђачи су се борили на ширем подручју Фоче , Трескавице , Трнова и Бјелашнице . Током пролећа одред је био задејствован на фочанском терену и прилазима Горажду , а посебно на тачкама Зебина шума , Осанице , Црвене стијене , Церова раван , Осоја те правац Миљевина – Гребак . У лето Генералштаб ВРС покреће операцију Лукавацчији је циљ био заузимање Трнова и планина Бјелашнице и Трескавице . Од почетка офанзиве , одред делује у склопу ” специјалне групе ” , привремене јединице ВРС . Извиђачи хеликоптерским десантом упадају у позадину АРБиХ стварајући панику . Непосредно након десанта , одред под борбом улази у село Шабанци и заузима брдо Проскок . Напослетку , заједно за извиђачима Драгана Андана , билећким одредом специјалне полиције , те Вуковима са Дрине , подижу заставу Републике Српске августа на Бјелашници славећи победу у операцији Лукавац 1994. Јединица је ратовала у Олову , Горажду , Борцима , Калиновику и Трескавици . Већ у јануару , извиђачи насилно прелазе реке Кривају и Биоштицу , упадајући у позадину АРБиХ током напада ВРС на Олово у офанзиви Дрина Одред ће се вратити на оближње положаје у августу током борби за Нишићку висораван . За време покушаја заузимања Горажда у операцији Звезда одред насилно извиђа комуникацију Сарајево – Горажде на правцу Горажде – Чајниче – Метаљка и заузима објекат Градина . На јесен Херцеговачки корпус губи положаје око Борака , а одред добија задатак да помогне одбрану и контролише простор Прења . Током Друге митровданске офанзиве АРБиХ , јединица је задејствована на планини Трескавици у борбама за објекат Комић. 1995. Последњу годину рата , одред је провео у мање бурном темпу . Тежишни задатак јединица је имала на извиђању непријатеља на требињском ратишту . Опремa LK M48 , M76 , M91 , M84 , M53 , M72 , M77 , M77 Б1 , M90 , M70 , M80 , М84. Тенкови Т-55 M-84 T-34 Референце Литература Спољашње везе Формације Војске Републике Српске Херцеговачки корпус ВРС Историја Републике Српске