Вакцинација путника у међународном саобраћају
Вакцинација путника у међународном саобраћају једна је од најефикаснијих и најефективнија мера примарне превенције којом се на најбржи и најјефтинији начин контролишу и превенирају многе заразне болести које се могу јавити код путника ако путују у земље које захтевају одређену вакцинацију према епидемиолошким индикацијама, у складу са Међународним здравственим правилником.

Општа начела 
Након што је у свтеу последњих деценија значајно повећан број путника који одлазе у различите дестинације широм света због посла, студирања, школовања, туристички, наметнула се потреба примене одређених превентивних мера заштите од заразних болести, било да се ради о личној заштитити путника или спречавања уношења заразних болести у земље одредишта. 

У том смислу развијене земље света захтевају од путника који ће дуже боравити у њима податке о вакциналном статусу сходно узрасту од систематских вакцина. Уколико особе немају потпуни вакцинални статус против одређених заразних болести морају се вакцинисати, док се за неке болести траже и серолошко тестирање као провера имуног статуса. 
Инфекције које су специфичне за одређена подручја
У инфекције које се везују за путовања или које су специфичне за одређена подручја, а нису покривена рутинском програмском имунизацијом током детињства у већини земаља свта су:
 Тифусна грозница
 Колера
 Хепатитис А
 Хепатитис Б
 Жута грозница
 Беснило
 Јапански енцефалитис
 Крпељски менингоенцефалитис

Врсте путних вакцина 
Према препорукама Светске здравствене организације које су донете у складу са Међународним здравственим правилником дефинисане су три врсте вакцина за путнике у међународном саобраћају: обавезне, селективне вакцине за индивидуалну заштиту и рутинске.
Обавезне вакцине
У обавезне спадају: вакцине против жуте грознице (за земље где је болест присутна или за земље које желе да спрече импортовање вируса) и менингококне болести  (коју захтева Саудијска Арабија за ходочаснике у Меку и Медину).
Селективне вакцине за индивидуалну заштиту
Селективне вакцине су: против инфлуенце, хепатитиса А, јапанског енцефалитиса, лајмске болести, менингококног менингитиса, пнеумококне болести, беснила, крпељског енцефалитиса, туберкулозе, трбушног тифуса и жуте грознице. 

Ове вакцине се могу препоручити након процене ризика, али нису обавезне и нису услов за улазак у земљу путовања.
Рутинске вакцине
Рутинске вакцине су: ОПВ, ХБВ, ММР, ОПВ, ИПВ, Хиб.

Преглед најчешћих вакцина за путовања и њихове карактеристике    
Према Правилнику о имунизацији и начину заштите лековима, на глобалном нивоу, путници у међународном саобраћају треба да се вакцинишу ако путују у земље које захтевају одређену вакцинацију према епидемиолошким индикацијама, у складу са Међународним здравственим правилником против следећих болести приказаних у табели:

Извори

Литература 
 Правилник о имунизацији и начину заштите лековима (Сл. Гласник РС 11/06).

Спољашње везе 

Вакцинација
Туризам
Саобраћај
Вакцинација путника у међународном саобраћају једна је од најефикаснијих и најефективнија мера примарне превенције којом се на најбржи и најјефтинији начин контролишу и превенирају многе заразне болести које се могу јавити код путника ако путују у земље које захтевају одређену вакцинацију према епидемиолошким индикацијама , у складу са Међународним здравственим правилником . Општа начела Након што је у свтеу последњих деценија значајно повећан број путника који одлазе у различите дестинације широм света због посла , студирања , школовања , туристички , наметнула се потреба примене одређених превентивних мера заштите од заразних болести , било да се ради о личној заштитити путника или спречавања уношења заразних болести у земље одредишта . У том смислу развијене земље света захтевају од путника који ће дуже боравити у њима податке о вакциналном статусу сходно узрасту од систематских вакцина . Уколико особе немају потпуни вакцинални статус против одређених заразних болести морају се вакцинисати , док се за неке болести траже и серолошко тестирање као провера имуног статуса . Инфекције које су специфичне за одређена подручја У инфекције које се везују за путовања или које су специфичне за одређена подручја , а нису покривена рутинском програмском имунизацијом током детињства у већини земаља свта су : Тифусна грозница Колера Хепатитис А Хепатитис Б Жута грозница Беснило Јапански енцефалитис Крпељски менингоенцефалитис Врсте путних вакцина Према препорукама Светске здравствене организације које су донете у складу са Међународним здравственим правилником дефинисане су три врсте вакцина за путнике у међународном саобраћају : обавезне , селективне вакцине за индивидуалну заштиту и рутинске . Обавезне вакцине У обавезне спадају : вакцине против жуте грознице ( за земље где је болест присутна или за земље које желе да спрече импортовање вируса ) и менингококне болести ( коју захтева Саудијска Арабија за ходочаснике у Меку и Медину ) . Селективне вакцине за индивидуалну заштиту Селективне вакцине су : против инфлуенце , хепатитиса А , јапанског енцефалитиса , лајмске болести , менингококног менингитиса , пнеумококне болести , беснила , крпељског енцефалитиса , туберкулозе , трбушног тифуса и жуте грознице . Ове вакцине се могу препоручити након процене ризика , али нису обавезне и нису услов за улазак у земљу путовања . Рутинске вакцине Рутинске вакцине су : ОПВ , ХБВ , ММР , ОПВ , ИПВ , Хиб . Преглед најчешћих вакцина за путовања и њихове карактеристике Према Правилнику о имунизацији и начину заштите лековима , на глобалном нивоу , путници у међународном саобраћају треба да се вакцинишу ако путују у земље које захтевају одређену вакцинацију према епидемиолошким индикацијама , у складу са Међународним здравственим правилником против следећих болести приказаних у табели : Извори Литература Правилник о имунизацији и начину заштите лековима ( Сл . Гласник РС06 ) . Спољашње везе Вакцинација Туризам Саобраћај