Eudikotiledone
Eudikotiledone ili eudikotide (lat. -{Eudicotidae}-) su monofiletska grana cvetnica koje su ranije označavane kao trikolpate ili nemagnolidne dikotiledone. Ovaj botanički termin su prvi uveli evolucijski botaničar James A. Doyle i paleobotaničar Carol L. HottonHotton, 1991, da bi naglasili kasniju evolucijsku divergenciju trikolpatnih dikotiledona od ranijih, manje specijaliziranih, dikotiledona. 

Bliski odnosi među cvetnica sa trikolplatnim polenom su prvobitno viđeni u morfološkim studijama zajedničkih izvedenih svojstava. Ove biljke imaju izrazitu zajedničku osobinu u polenovim zrnima sa tri pločice ili žleba, paralelnim sa polarnom osom. Kasniji molekulsko-biološki dokazi su potvrdili genetičku osnovu za evolucijske odnosa među cvetnicama sa trobridim polenom i dva kotiledona. Termin znači "prave dikodiledone", jer obuhvataju većinu biljaka koje su uključene u dvokotiledone i imaju fenotipska obilježja dikotiledona. Izraz "eudikotile(done)" je naknadno široko usvojen u botanici da se imenuje jedana od dva najveća grane semenjača (čine preko 70% od vrsta ove grupe), a monokotiledone su druga grana. Preostale cvetnica se ponekad nazivaju bazne cvjetnice ili paleodikotiledone, ali ovi termini nisu široko ili dosledno usvojeni, jer se ne odnose na monofiletsku grupu.

Drugo ime za eudicotiledone je trikolpate, naziv koji se odnosi na rebrastu strukturu polena. Članovi grupe imaju trikolpatni polen, ili oblike koji su iz toga proizašli. Ovakav polen ima tri ili više pora, koje se nalaze u brazdi zvanoj kolpa. Nasuprot tome, većina drugih semenjača (koji je golosemenjače, jednokotiledone i paleodikotiledone) proizvodi monobrazdni polen, sa jednom porom u različito orijentisanom utoru, zvanom sulkus. Neki botaničari preferiraju ime "trikolpates" da bi se izbegla konfuzija sa dikotioledonama – nemonofiletskom grupom. 

U eukotiledone se svrstavaju brojne poznate biljke i mnoge koje su uobičajene u ishrani, drveće i ukrasne biljke. Neki uobičajeni i poznati predstavnici su iz porodice suncokreta (Asteraceae), kao što su obični maslačak, u nezaboravak, kupus i drugi članovi porodice Brassicaceae, jabuka, ljutići, javori i makadamija. Većina lisnatog drveća sa srednjih nadmorskih visina takođe pripada eudikotilama, sa izuzecima kao što su drvenaste magnolije i tulipani koje pripadaju magnolidima i  Ginkgo biloba , koja nije angiosperma.

Naziv "eudikotiledone" (množina) se koristi u APG sistemu, 1998. godine, i APG II sistemu, 2003, za klasifikaciju angiospermi. Odnosi se na kladus, monofiletsku grupu, koja uključuje većinu (bivših) dikotiledona.

Potpodela 
Eukotiledone se mogu podeliti u dve grupe: 
 bazne eudikotiledone i
 jezgarne eudikotiledone.

Bazne su neformalni naziv za parapfletsku grupu. Jezgarne eudikotiledone su monofiletske grupa. Jedna studija iz 2010. Sugerira da se jezarne eudikotiledone mogu podeliti u dva ogranka: Gunnerales i "Pentapetalae", koja obuhvata sve preostale jezgarne eudikotile.

Pentapetalae se dele u tri kladusa: 
 Dilleniaceae
 "Super-rosidni" ogranak koji obnuhvata Saxifragales, Vitales i Rosidae (APG III sistem Vitales uključuje u roside)
 "Superasteridni" ogranak sa redovima Santalales, Berberidopsidales, Caryophyllales i Asterales.
Unutar jezgarni eudikotiledona, najveća je grupa "rosida" (sa prefiksom eu− = prave, istinske) i "asteride" (jezgarni prefiks eu−).

Podelu eudikotiledona prikazuje sledeći kladogram:

U nastavku je detaljnija analiza koja u svakoj grani prikazuje neke zaboravljen porodice i rodove (neraspoređeni rodovi nisu pomenuti):

 Kladus Eudikotoledone
 Porodica Buxaceae [+ porodica Didymelaceae]
 Porodica Sabiaceae
 Porodica Trochodendraceae [+ porodica Tetracentraceae]
 Red Ranunculales
 Red Proteales
 Kladus Jezgarne eudikotiledone
 Porodica Aextoxicaceae
 Porodica Berberidopsidaceae
 Porodica Dilleniaceae
 Red Gunnerales
 Red Caryophyllales
 Red Saxifragales
 Red Santalales
 Kladus Roside
 Porodica Picramniaceae
 Porodica Vitaceae
 Red Geraniales
 Red Myrtales
 Kladus Euroside I
 Porodica Zygophyllaceae [+ porodica Krameriaceae]
 Porodica Huaceae
 Red Celastrales
 order Malpighiales
 Red Oxalidales
 Red Fabales
 Red Rosales
 Red Cucurbitales
 Red Fagales
 Kladus Euroside II
 Porodica Tapisciaceae
 Red Brassicales
 Red Crossosomatales
 Red Malvales
 Red Sapindales
 Kladus Asteride
 Red Cornales
 Red Ericales
 Kladus Euasteride I
 Porodica Boraginaceae
 Porodica Icacinaceae
 Porodica Oncothecaceae
 PorodicaVahliaceae''
 Red Garryales
 Red Solanales
 Red Gentianales
 RedLamiales
 Kladus Euasteride II
 Porodica Bruniaceae
 Porodica Columelliaceae [+ porodica Desfontainiaceae]
 PorodicaEremosynaceae
 Porodica Escalloniaceae
 Porodica Paracryphiaceae
 PorodicaPolyosmaceae
 PorodicaSphenostemonaceae
 Porodica Tribelaceae
 Red Aquifoliales
 Red Apiales
 Red Dipsacales
 Red Asterales

Napomena: "+ ...." = opcija, kao odvojak prethodne porodice.

Vidi još 
 Dikotiledone
 Cvetnica

Reference

Literatura 

 Doyle, J. A. & Hotton, C. L. Diversification of early angiosperm pollen in a cladistic context. pp. 169–195 in Pollen and Spores. Patterns of Diversification (eds Blackmore, S. & Barnes, S. H.) (Clarendon, Oxford, 1991).
  (full text  )
 Eudicots in Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 7, May 2006.

Spoljašnje veze 

 full text  )
 Eudicots*Angiosperm Phylogeny Website. Version 7, 2006.
 Eudicots , Tree of Life Web Project
 Dicots  Plant Life Forms

Биљна таксономија
Eudikotiledone ili eudikotide ( lat. -{ Eudicotidae }- ) su monofiletska grana cvetnica koje su ranije označavane kao trikolpate ili nemagnolidne dikotiledone . Ovaj botanički termin su prvi uveli evolucijski botaničar James A . Doyle i paleobotaničar Carol L . HottonHotton , da bi naglasili kasniju evolucijsku divergenciju trikolpatnih dikotiledona od ranijih , manje specijaliziranih , dikotiledona . Bliski odnosi među cvetnica sa trikolplatnim polenom su prvobitno viđeni u morfološkim studijama zajedničkih izvedenih svojstava . Ove biljke imaju izrazitu zajedničku osobinu u polenovim zrnima sa tri pločice ili žleba , paralelnim sa polarnom osom . Kasniji molekulsko-biološki dokazi su potvrdili genetičku osnovu za evolucijske odnosa među cvetnicama sa trobridim polenom i dva kotiledona . Termin znači " prave dikodiledone " , jer obuhvataju većinu biljaka koje su uključene u dvokotiledone i imaju fenotipska obilježja dikotiledona . Izraz " eudikotile( done ) " je naknadno široko usvojen u botanici da se imenuje jedana od dva najveća grane semenjača ( čine preko od vrsta ove grupe ) , a monokotiledone su druga grana . Preostale cvetnica se ponekad nazivaju bazne cvjetnice ili paleodikotiledone , ali ovi termini nisu široko ili dosledno usvojeni , jer se ne odnose na monofiletsku grupu . Drugo ime za eudicotiledone je trikolpate , naziv koji se odnosi na rebrastu strukturu polena . Članovi grupe imaju trikolpatni polen , ili oblike koji su iz toga proizašli . Ovakav polen ima tri ili više pora , koje se nalaze u brazdi zvanoj kolpa . Nasuprot tome , većina drugih semenjača ( koji je golosemenjače , jednokotiledone i paleodikotiledone ) proizvodi monobrazdni polen , sa jednom porom u različito orijentisanom utoru , zvanom sulkus . Neki botaničari preferiraju ime " trikolpates " da bi se izbegla konfuzija sa dikotioledonama – nemonofiletskom grupom . U eukotiledone se svrstavaju brojne poznate biljke i mnoge koje su uobičajene u ishrani , drveće i ukrasne biljke . Neki uobičajeni i poznati predstavnici su iz porodice suncokreta ( Asteraceae ) , kao što su obični maslačak , u nezaboravak , kupus i drugi članovi porodice Brassicaceae , jabuka , ljutići , javori i makadamija . Većina lisnatog drveća sa srednjih nadmorskih visina takođe pripada eudikotilama , sa izuzecima kao što su drvenaste magnolije i tulipani koje pripadaju magnolidima i Ginkgo biloba , koja nije angiosperma . Naziv " eudikotiledone " ( množina ) se koristi u APG sistemu , godine , i APG II sistemu , za klasifikaciju angiospermi . Odnosi se na kladus , monofiletsku grupu , koja uključuje većinu ( bivših ) dikotiledona . Potpodela Eukotiledone se mogu podeliti u dve grupe : bazne eudikotiledone i jezgarne eudikotiledone . Bazne su neformalni naziv za parapfletsku grupu . Jezgarne eudikotiledone su monofiletske grupa . Jedna studija iz Sugerira da se jezarne eudikotiledone mogu podeliti u dva ogranka : Gunnerales i " Pentapetalae " , koja obuhvata sve preostale jezgarne eudikotile . Pentapetalae se dele u tri kladusa : Dilleniaceae " Super-rosidni " ogranak koji obnuhvata Saxifragales , Vitales i Rosidae ( APG III sistem Vitales uključuje u roside ) " Superasteridni " ogranak sa redovima Santalales , Berberidopsidales , Caryophyllales i Asterales . Unutar jezgarni eudikotiledona , najveća je grupa " rosida " ( sa prefiksom eu− = prave , istinske ) i " asteride " ( jezgarni prefiks eu− ) . Podelu eudikotiledona prikazuje sledeći kladogram : U nastavku je detaljnija analiza koja u svakoj grani prikazuje neke zaboravljen porodice i rodove ( neraspoređeni rodovi nisu pomenuti ) : Kladus Eudikotoledone Porodica Buxaceae [ + porodica Didymelaceae ] Porodica Sabiaceae Porodica Trochodendraceae [ + porodica Tetracentraceae ] Red Ranunculales Red Proteales Kladus Jezgarne eudikotiledone Porodica Aextoxicaceae Porodica Berberidopsidaceae Porodica Dilleniaceae Red Gunnerales Red Caryophyllales Red Saxifragales Red Santalales Kladus Roside Porodica Picramniaceae Porodica Vitaceae Red Geraniales Red Myrtales Kladus Euroside I Porodica Zygophyllaceae [ + porodica Krameriaceae ] Porodica Huaceae Red Celastrales order Malpighiales Red Oxalidales Red Fabales Red Rosales Red Cucurbitales Red Fagales Kladus Euroside II Porodica Tapisciaceae Red Brassicales Red Crossosomatales Red Malvales Red Sapindales Kladus Asteride Red Cornales Red Ericales Kladus Euasteride I Porodica Boraginaceae Porodica Icacinaceae Porodica Oncothecaceae PorodicaVahliaceae ' ' Red Garryales Red Solanales Red Gentianales RedLamiales Kladus Euasteride II Porodica Bruniaceae Porodica Columelliaceae [ + porodica Desfontainiaceae ] PorodicaEremosynaceae Porodica Escalloniaceae Porodica Paracryphiaceae PorodicaPolyosmaceae PorodicaSphenostemonaceae Porodica Tribelaceae Red Aquifoliales Red Apiales Red Dipsacales Red Asterales Napomena : " + \ .. . . " = opcija , kao odvojak prethodne porodice . Vidi još Dikotiledone Cvetnica Reference Literatura Doyle , J. A . & Hotton , C. L . Diversification of early angiosperm pollen in a cladistic context. pp. 169–195 in Pollen and Spores . Patterns of Diversification ( eds Blackmore , S . & Barnes , S. H . ) ( Clarendon , Oxford , ( full text ) Eudicots in Stevens , P. F.onwards ) . Angiosperm Phylogeny Website . Version May Spoljašnje veze full text ) Eudicots*Angiosperm Phylogeny Website . Version Eudicots , Tree of Life Web Project Dicots Plant Life Forms Биљна таксономија