Арношт Барт
За друга значења, погледајте Барт.
Арношт Барт (; Летон код Кубшица, 28. август 1870 — Брезинка код Малешеца, 15. фебруар 1956), познат под псеудонимом Брезинчански (), био је лужичкосрпски политичар и културни дјелатник. Један је од оснивача националне организације Лужичких Срба „Домовина” и њен први предсједник (1912—1927).

Биографија 
Арношт Барт је рођен 28. августа 1870. године у лужичкосрпског сељачкој породици у лужичком граду Летон у општини Кубшице. Од 1885. до 1888. године похађао је стручни школу у Будишину. Затим је путовао по Европи, посјетивши Француску, Русију и Аустроугарску. У домовину се вратио 1890. године и исте године придружио културно-просвјетном друштву „Матица лужичкосрпска”. Учествовао је у културним и друштвеним дешавањима међу лужичкосрпским сељацима. Истовремено је учествовао и у политичким активностима, подржавајући ставове саксонских конзервативаца.

Године 1912. био је један од оснивача лужичкосрпске друштвене организација „Домовина”. Током Новембарске револуције у Саксонији 1918. године био је оснивач Лужичкосрпског народног комитета. Позивајући се на мировни пројекат америчког предсједника Вудроа Вилсона под називом „Четрнаест тачака”, тражећи право националног самоопредјељења и политичку аутономију Лужичких Срба. Позивао је на успостављање лужичкосрпске аутономију у оквиру Њемачког царства или Чехословачке Републике. У децембру 1918. године водио је преговоре са чехословачким властима о њиховој подршци лужичкосрпским интересима. У својој борби за политичку аутономију Лужичких Срба успио је да нас своју страну придобије неколико чланова Лужичкосрпског народног комитета.

У јануару 1919. године прошао је кроз Праг на путу ка Париској мировној конференцији. У Прагу је покушао да се придружи чехословачкој делегацији, али то није успио да оствари, након чега се у априлу 1920. године враћа у Њемачку, гдје је због својих активности ухапшен и осуђен на три године затвора. Након пуштања на слободу, учествовао је у раду Лужичкосрпске народне партије.

Послије доласка нациста на власти у Њемачкој 1933. године бива ухапшени осуђен на кратко вријеме. Из Горње Лужице је протјеран 1935. године. Од 1944. до 1945. године је био у затвору.

Након Другог свјетског рата прихватио је да учествује у обнављању лужичкосрпских организација. Држећи се конзервативних ставова, учествовао је у политичким дјелатиностима међу Лужичким Србима.

Послије рата живио је у селу Брезинка по коме је узео псеудоним Брезичански. Преминуо је 15. фебруара 1956. године у селу Брезинка.

Литература 
 Hartmut Zwahr: Arnost Bart-Brězynčanski. Z dokumentaciju wo cesćenju. 2. Aufl. Bautzen 1981.
 Edmund Pech: Ernst Bart (1870—1956), Sächsische Biografie. Herausgegeben vom Institut für Sächsische Geschichte und Volkskunde, bearb. von Martina Schattkowsky.
 Hartmut Zwahr: Bart, Arnošt. W: Jan Šołta, Pětr Kunze, Franc Šěn (wud.): Nowy biografiski słownik k stawiznam a kulturje Serbow. Ludowe nakładnistwo Domowina, Budyšin 1984, s. 37ff.

Рођени 1870.
Умрли 1956.
Лужичкосрпски политичари
Чланови Матице лужичкосрпске
Предсједници Домовине
За друга значења , погледајте Барт . Арношт Барт ( ; Летон код Кубшица , август— Брезинка код Малешеца , фебруар познат под псеудонимом Брезинчански ( ) , био је лужичкосрпски политичар и културни дјелатник . Један је од оснивача националне организације Лужичких Срба „ Домовина ” и њен први предсједник1927 ) . Биографија Арношт Барт је рођен августа године у лужичкосрпског сељачкој породици у лужичком граду Летон у општини Кубшице . Од до године похађао је стручни школу у Будишину . Затим је путовао по Европи , посјетивши Француску , Русију и Аустроугарску . У домовину се вратио године и исте године придружио културно-просвјетном друштву „ Матица лужичкосрпска ” . Учествовао је у културним и друштвеним дешавањима међу лужичкосрпским сељацима . Истовремено је учествовао и у политичким активностима , подржавајући ставове саксонских конзервативаца . Године био је један од оснивача лужичкосрпске друштвене организација „ Домовина ” . Током Новембарске револуције у Саксонији године био је оснивач Лужичкосрпског народног комитета . Позивајући се на мировни пројекат америчког предсједника Вудроа Вилсона под називом „ Четрнаест тачака ” , тражећи право националног самоопредјељења и политичку аутономију Лужичких Срба . Позивао је на успостављање лужичкосрпске аутономију у оквиру Њемачког царства или Чехословачке Републике . У децембру године водио је преговоре са чехословачким властима о њиховој подршци лужичкосрпским интересима . У својој борби за политичку аутономију Лужичких Срба успио је да нас своју страну придобије неколико чланова Лужичкосрпског народног комитета . У јануару године прошао је кроз Праг на путу ка Париској мировној конференцији . У Прагу је покушао да се придружи чехословачкој делегацији , али то није успио да оствари , након чега се у априлу године враћа у Њемачку , гдје је због својих активности ухапшен и осуђен на три године затвора . Након пуштања на слободу , учествовао је у раду Лужичкосрпске народне партије . Послије доласка нациста на власти у Њемачкој године бива ухапшени осуђен на кратко вријеме . Из Горње Лужице је протјеран године . Од до године је био у затвору . Након Другог свјетског рата прихватио је да учествује у обнављању лужичкосрпских организација . Држећи се конзервативних ставова , учествовао је у политичким дјелатиностима међу Лужичким Србима . Послије рата живио је у селу Брезинка по коме је узео псеудоним Брезичански . Преминуо је фебруара године у селу Брезинка . Литература Hartmut Zwahr : Arnost Bart-Brězynčanski . Z dokumentaciju wo cesćenju . Aufl . Bautzen Edmund Pech : Ernst Bart1956 ) , Sächsische Biografie . Herausgegeben vom Institut für Sächsische Geschichte und Volkskunde , bearb. von Martina Schattkowsky . Hartmut Zwahr : Bart , Arnošt. W : Jan Šołta , Pětr Kunze , Franc Šěn ( wud . ) : Nowy biografiski słownik k stawiznam a kulturje Serbow . Ludowe nakładnistwo Domowina , Budyšin s.f . Рођени Умрли Лужичкосрпски политичари Чланови Матице лужичкосрпске Предсједници Домовине