Vanćelijska tečnost
Vanćelijska tečnost (eng. Extracelular fluid: ECF) – ili ekstracelularna tečnost i zapremina vanćelijske tečnosti – obično je termin koji označava sve telesne tečnosti izvan ćelija. Ostatak se zove intračelijska tečnost (ICF). ECF i ICF su dve glavne komponente telesnih tečnosti.<ref name=

Kod nekih životinja, uključujući sisare, ECF se mogu podeliti u dva glavna potkompartmenta, intersticijska tečnost i krvna plazma, koje čine najmanje 97% sadržaja. Vanćelijska tečnost sadrži i transćelijsku tečnost, koja je zastupljena sa oko 2,5%. Ona takođe uključuje besćelijski dio limfe prema samoj logici definicije, iako se u rasprevama o ECF limfa obično tretira kao zanemarljiva ili implicitno je trpaju zajedno sa intersticijalnim tečnosti. Jedan od načina gledanja na ECF je da ima "dve komponente, plazmatsku i limfnu kao sistem za isporuku i intersticijsku tečnost za razmenu rastvora''. Kod ljudi, normalna koncentracija glukoze u vanćelijskoj tečnosti je regulisana homeostazom i iznosi oko 5 mM, a pH je stabilno odrežen puferskim rastvorom na oko 7,4. Obim ECF je obično 15 L, od kojih je 12 L intersticijska tečnost, a 3 L je plazma. Intersticijska tečnost čini 16% telesne težine osobe, a krvna plazma 4%.

Funkcija 
Vanćelijska tečnost, u kombinaciji sa intraćelijskom, pomaže u kontroli kretanja vode i elektrolita u celom telu. U cilju održavanja osmotske ravnoteže, vanćelijske pregrade u telu sisara moraju biti u stanju da izbace i upijaju vodu i iz okruženja. Za održavanje homeostaze, takođe se moraju razmenjivati anorganski joni ECF i vanjskog okruženja. Ova razmena ide preko specijaliziranih epitelnih ćelija i u procesu filtracije u bubrezima. Vanćelijska tečnost omogućava ravnotežu rastvora između spoljašnjosti i unutrašnjosti ćelije, ili može proizvesti gradijent (koji se obično koristi za pokretanje difuzije, osmoze, olakšane difuzije, aktivnog transporta, itd). Protok krvi dovodi kiseonik do arteriola, kapilara i venula i odnosi otpadne produkate metabolizma. Druga važna funkcija tečnosti u organima je filtracija plazme preko mikrocirkulacije u intersticijskim limfnim pregradama ECF. Ovaj tok regulišu višestruki mehanizmi i distribuiraju ECF između volumena plazme i intersticijskih limfnih delova.

Sastav 
 Glavni katjoni:
 Natrijum (Na+ = 136–145 mEq/L)
 Kalijum (K+ = 3,5–5,5 mEq/L)
 Kalcijum (Ca2+ = 2,2–2,6 mEq/L)
 Glavi anjoni:
 Hlor (Cl− = 99–109 mEq/L)
 Bikarbonat (HCO3− 22–26 mM)

U poređenju sa unutarćelijskom, vanćelijska tečnost je siromašna u proteinima.
 Jonski sastav:
 Na+ 150 (mM)
 K+ 5 (mM)
 Cl− 110 (mM)

Opis 
Vanćelijske tečnosti su telesne tečnosti koja se ne nalazi u ćelijama. Često je luče ćelije radi održavanja konstantnog okruženja pri mobilnim opereracijama.

Rsprostranjenje 
Ljudska vanćelijska tečnost se nalazi u krvi, limfi, telesnim šupljinama koje su obložene seroznim membranama, šupljinama i kanalima mozga i kičmene moždine, mišićima i drugim telesnim tkivima.

Sastavnice - supkompartmenti 
 Intersticijska tečnost – vanćelijska tečnosti oblaže većinu tkiva, isključujući tečnosti unutar limfnih i krvnih sudova.
 Krvna plazma – žuta ili sivo-žuta, sadrži proteinsku tečnost i deo krvi u kojoj je obično suspenzija krvnih zrnaca i trombocita.

Vidi još 
 Limfa
 Perilimfa
 Endolimfa
 Limfa
 Unutarćelijska tečnost

Reference

Spoljašnje veze 

 Britannica.com
 Biology-online.org

Цитологија
Телесне течности
Vanćelijska tečnost ( eng . Extracelular fluid : ECF ) – ili ekstracelularna tečnost i zapremina vanćelijske tečnosti – obično je termin koji označava sve telesne tečnosti izvan ćelija . Ostatak se zove intračelijska tečnost ( ICF ) . ECF i ICF su dve glavne komponente telesnih tečnosti.<ref name= Kod nekih životinja , uključujući sisare , ECF se mogu podeliti u dva glavna potkompartmenta , intersticijska tečnost i krvna plazma , koje čine najmanje sadržaja . Vanćelijska tečnost sadrži i transćelijsku tečnost , koja je zastupljena sa oko5% . Ona takođe uključuje besćelijski dio limfe prema samoj logici definicije , iako se u rasprevama o ECF limfa obično tretira kao zanemarljiva ili implicitno je trpaju zajedno sa intersticijalnim tečnosti . Jedan od načina gledanja na ECF je da ima " dve komponente , plazmatsku i limfnu kao sistem za isporuku i intersticijsku tečnost za razmenu rastvora ' ' . Kod ljudi , normalna koncentracija glukoze u vanćelijskoj tečnosti je regulisana homeostazom i iznosi okomM , a pH je stabilno odrežen puferskim rastvorom na oko4 . Obim ECF je običnoL , od kojih jeL intersticijska tečnost , aL je plazma . Intersticijska tečnost čini telesne težine osobe , a krvna plazma . Funkcija Vanćelijska tečnost , u kombinaciji sa intraćelijskom , pomaže u kontroli kretanja vode i elektrolita u celom telu . U cilju održavanja osmotske ravnoteže , vanćelijske pregrade u telu sisara moraju biti u stanju da izbace i upijaju vodu i iz okruženja . Za održavanje homeostaze , takođe se moraju razmenjivati anorganski joni ECF i vanjskog okruženja . Ova razmena ide preko specijaliziranih epitelnih ćelija i u procesu filtracije u bubrezima . Vanćelijska tečnost omogućava ravnotežu rastvora između spoljašnjosti i unutrašnjosti ćelije , ili može proizvesti gradijent ( koji se obično koristi za pokretanje difuzije , osmoze , olakšane difuzije , aktivnog transporta , itd ) . Protok krvi dovodi kiseonik do arteriola , kapilara i venula i odnosi otpadne produkate metabolizma . Druga važna funkcija tečnosti u organima je filtracija plazme preko mikrocirkulacije u intersticijskim limfnim pregradama ECF . Ovaj tok regulišu višestruki mehanizmi i distribuiraju ECF između volumena plazme i intersticijskih limfnih delova . Sastav Glavni katjoni : Natrijum ( Na+ =145 mEq / L ) Kalijum ( K+ =5–5,5 mEq / L ) Kalcijum ( Ca2+ =2–2,6 mEq /L ) Glavi anjoni : Hlor ( Cl− =109 mEq /L ) Bikarbonat ( HCO3−26 mM ) U poređenju sa unutarćelijskom , vanćelijska tečnost je siromašna u proteinima . Jonski sastav : Na+( mM ) K+( mM ) Cl−( mM ) Opis Vanćelijske tečnosti su telesne tečnosti koja se ne nalazi u ćelijama . Često je luče ćelije radi održavanja konstantnog okruženja pri mobilnim opereracijama . Rsprostranjenje Ljudska vanćelijska tečnost se nalazi u krvi , limfi , telesnim šupljinama koje su obložene seroznim membranama , šupljinama i kanalima mozga i kičmene moždine , mišićima i drugim telesnim tkivima . Sastavnice - supkompartmenti Intersticijska tečnost – vanćelijska tečnosti oblaže većinu tkiva , isključujući tečnosti unutar limfnih i krvnih sudova . Krvna plazma – žuta ili sivo-žuta , sadrži proteinsku tečnost i deo krvi u kojoj je obično suspenzija krvnih zrnaca i trombocita . Vidi još Limfa Perilimfa Endolimfa Limfa Unutarćelijska tečnost Reference Spoljašnje veze Britannica.com Biology-online.org Цитологија Телесне течности