Окањ бара (слатинско станиште)
Окањ бара, заједно са Сланим Коповом и Баром Русандом, представља једно од три најрепрезентативнија и најатрактивнија очувана слана језера смештена у палео - меандрима реке Тисе у средњем Банату. Заједно са воденим и мочварним стаништима и слатинама различите заслањености подлоге представља приоритетне типове станишта за заштиту у панонском биљногеографском региону.

Значај подручја Окањ баре је вишеструк, један од ретких очуваних панонских типова предела чији су слатински, ливадско - степски, мочварни и водени екосистеми од значаја за очување укупне биолошке разноврсности региона Баната, Војводине, Србије и Европе.

На овом подручју очуване су специфичне слатинске заједнице које се јављају на влажним песковима и исушеним слабо заслањеним барама и депресијама.

Слатине 
Слатине или слана земљишта су земљишта која се налазе под утицајем алкалних соли и у којима је натријум одлучујући фактор. Слатине су хидро-халогене творевине, и у њиховом стварању прва улога припада води и солима. Слатине су земљишта која су услед процеса засољавања и алкализације, односно расољавања и деалкализације, изменила више или мање своје првобитне особине.

За екологију и пољопривреду слатине су значајна група земљишта пошто се на њима развијају посебни еколошки типови биљака- халофите. Сходно чињеници да су то врсте које су прилагођене животним условима са високим концентрацијама соли у земљишту, оне представљају ретке и специфичне заједнице а самим тим је и животињска компонента која их прати специфична. Услед велике концентрације соли у земљишту, слатине представљају неповољну средину за узгајање пољопривредних култура.

Слатине, у широком смислу, представљају комплексну групу земљишта која се, и поред неких битних заједничких особина, међу собом у много чему разликују, тако да се може издвојити неколико њихових типова. Једна од главних особина слатина је њихов садржај у алкалним солима, мада у погледу врсте и концентрације тих соли постоје велике разлике.

На основу процеса који владају у њима, концентрације и карактера соли као и физичких особина, типичне слатине се могу поделити на три групе:

солончак — слана земљишта богата водорастворљивим солима. Могу се поделити на сланице (доминирају хлориди и сулфати), содњаче (доминира сода) и солитерњаче (доминирају нитрати).

солоњец — слана земљишта у којима су штетне соли у већој или мањој мери испране, док је адсорптивни комплекс засићен претежно На-јонима.

солођ — у њима је из адсорптивног комплекса истиснут и натријум, и то јонима водоника или неким другим.

Положај 
Слатинска станишта се налазе у оквиру Специјалног резервата природе „Окањ бара”. Резерват се налази између насеља Елемир и Нови Бечеј, на територији града Зрењанина и општине Нови Бечеј

Биљни свет 
На овом подручју очуване су специфичне слатинске заједнице класе -{Thero - Salicornietea}- које се јављају на влажним песковима -{(ass. Salsoletum sodae)}- и исушеним слабо заслањеним барама и депресијама -{(ass. Crypsidetum aculeatae)}-. У оквиру класе -{Festuco puccinellietea}- која обухвата ливадско-степску вегетацију континенталних слатина јављају се потопљене јако слане ливаде реда -{Festuco - Puccinellietalia}- и ливадско-степска вегетација слабо заслањених земњишта реда -{Artemisio - Festucetalia}-. Специфичност простора одређена је и очуваном мочварном вегетацијом заслањених станишта реда -{Bolboschoenetalia maritimi}-.

Присуство панонских ендема -{(Limonium gmelini, Plantago schwarzenbergiana)}- и субендема -{(Puccinellia distans ssp. limosa, Roripa sylvestris ssp. kerneri)}-, као и биљних врста које се налазе на јужној граници ареала, а типичне за ову изворну вегетацију представљају флористичке раритете, а неке су законом заштићене на националном и међународном нивоу: -{Allium atropurpureum, Aster tripolium ssp. pannonicus, Cirsium brachicephalum, Crypsis aculeata, Ornithogalum boucheanum, Salvia austriaca, Silene viscosa, Salsola soda, Scilla autumnalis}- и др.

Животињски свет 
Од ретких врста инсеката, Окањ настањују Acrida ungarica, панонски ендем, -{Theophilea subcylindricolis}-, нова врста у фауни Србије и -{Stylurus flavipes}-, међународно угрожена врста. Представник ретке и угрожене батрахофауне је обична чешњарка (-{Pelobates fuscus}-). Богатство фауне птица Окања се огледа у гнежђењу ретких врста чапљи у мешовитој колонији (-{Egretta alba, Egretta garzetta, Ardea purpurea, Platalea leucorodia}-), као и властелице (-{Himantopus himantopus}-), црвеноногог спрудника (-{Tringa totanus}-) и цврчића тршчара (-{Locustella naevia}-). На степским фрагментима, који су на вишим теренима око Окања обитава и неколико мањих колонија текуница (-{Citellus citellus}-). Ова врста је према нашем закону строго заштићена врста, глобално је угрожена и налази се на Светској црвеној листи.

Фактори угрожавања слатинских станишта

Фрагментација 
Површине под природном вегетацијом су изузетно мале, те се на њима не могу одвијати природни процеси и опстати стабилне популације. Обрађене површине у заштитној зони између природних фрагмената онемогућавају кретање ситних животиња и отежавају разношење семена и плодова. Тако су све више угрожене популације ретких врста, јер на малим просторима живе мале популације које поседују само део варијабилности генетског фонда врсте, па је и њихова отпорност смањена. Осим тога на малим површинама нема довољно простора за спонтане сукцесије што доводи до смањења диверзитета.

Маргинални утицај 
Велика је додирна зона природне вегетације са обрађеним површинама и са линијама саобраћаја, што помаже продор инвазивних врста. С друге стране унутрашњи, неометани делови су мале површине или потпуно недостају, што је у супротности са потребама животињских врста за неометаним стаништем.

Антропогени утицаји 
Данас су на овом природном добру све разноврсније делатности које директно или индиректно угрожавају опстанак природних реткости и укупне природне вредности подручја. Добар део природних екосистема човек је до данас, поступно уништавао у циљу добијања пољопривредних површина. Предео је нарушен првенствено због претварања слатинских станишта у њиве..

Деградација услед неадекватног коришћења 
На првом месту се истиче претерана испаша а потом и неадекватно кошење ливада

Литература 
 Бојана Надаждин: Фауна стеница -{(Heteroptera, Insecta)}- степских и слатинских станишта СРП „Селевењске пустаре” - мастер рад
 Специјални резерват природе „Окањ бара” - предлог за стављање под заштиту као заштићеног подручја -{I}- категорије - Студија заштите

Спољашње везе 
 Слатина (тло)
 Специјални резерват природе Окањ бара

Банат
Резервати природе Србије
Окањ бара , заједно са Сланим Коповом и Баром Русандом , представља једно од три најрепрезентативнија и најатрактивнија очувана слана језера смештена у палео - меандрима реке Тисе у средњем Банату . Заједно са воденим и мочварним стаништима и слатинама различите заслањености подлоге представља приоритетне типове станишта за заштиту у панонском биљногеографском региону . Значај подручја Окањ баре је вишеструк , један од ретких очуваних панонских типова предела чији су слатински , ливадско - степски , мочварни и водени екосистеми од значаја за очување укупне биолошке разноврсности региона Баната , Војводине , Србије и Европе . На овом подручју очуване су специфичне слатинске заједнице које се јављају на влажним песковима и исушеним слабо заслањеним барама и депресијама . Слатине Слатине или слана земљишта су земљишта која се налазе под утицајем алкалних соли и у којима је натријум одлучујући фактор . Слатине су хидро-халогене творевине , и у њиховом стварању прва улога припада води и солима . Слатине су земљишта која су услед процеса засољавања и алкализације , односно расољавања и деалкализације , изменила више или мање своје првобитне особине . За екологију и пољопривреду слатине су значајна група земљишта пошто се на њима развијају посебни еколошки типови биљака- халофите . Сходно чињеници да су то врсте које су прилагођене животним условима са високим концентрацијама соли у земљишту , оне представљају ретке и специфичне заједнице а самим тим је и животињска компонента која их прати специфична . Услед велике концентрације соли у земљишту , слатине представљају неповољну средину за узгајање пољопривредних култура . Слатине , у широком смислу , представљају комплексну групу земљишта која се , и поред неких битних заједничких особина , међу собом у много чему разликују , тако да се може издвојити неколико њихових типова . Једна од главних особина слатина је њихов садржај у алкалним солима , мада у погледу врсте и концентрације тих соли постоје велике разлике . На основу процеса који владају у њима , концентрације и карактера соли као и физичких особина , типичне слатине се могу поделити на три групе : солончак — слана земљишта богата водорастворљивим солима . Могу се поделити на сланице ( доминирају хлориди и сулфати ) , содњаче ( доминира сода ) и солитерњаче ( доминирају нитрати ) . солоњец — слана земљишта у којима су штетне соли у већој или мањој мери испране , док је адсорптивни комплекс засићен претежно На-јонима. солођ — у њима је из адсорптивног комплекса истиснут и натријум , и то јонима водоника или неким другим . Положај Слатинска станишта се налазе у оквиру Специјалног резервата природе „ Окањ бара ” . Резерват се налази између насеља Елемир и Нови Бечеј , на територији града Зрењанина и општине Нови Бечеј Биљни свет На овом подручју очуване су специфичне слатинске заједнице класе -{ Thero - Salicornietea }- које се јављају на влажним песковима -{ ( ass . Salsoletum sodae ) }- и исушеним слабо заслањеним барама и депресијама -{ ( ass . Crypsidetum aculeatae ) }- . У оквиру класе -{ Festuco puccinellietea }- која обухвата ливадско-степску вегетацију континенталних слатина јављају се потопљене јако слане ливаде реда -{ Festuco - Puccinellietalia }- и ливадско-степска вегетација слабо заслањених земњишта реда -{ Artemisio - Festucetalia } - . Специфичност простора одређена је и очуваном мочварном вегетацијом заслањених станишта реда -{ Bolboschoenetalia maritimi } - . Присуство панонских ендема -{ ( Limonium gmelini , Plantago schwarzenbergiana ) }- и субендема -{ ( Puccinellia distans ssp. limosa , Roripa sylvestris ssp. kerneri ) }- , као и биљних врста које се налазе на јужној граници ареала , а типичне за ову изворну вегетацију представљају флористичке раритете , а неке су законом заштићене на националном и међународном нивоу : -{ Allium atropurpureum , Aster tripolium ssp. pannonicus , Cirsium brachicephalum , Crypsis aculeata , Ornithogalum boucheanum , Salvia austriaca , Silene viscosa , Salsola soda , Scilla autumnalis }- и др . Животињски свет Од ретких врста инсеката , Окањ настањују Acrida ungarica , панонски ендем , -{ Theophilea subcylindricolis }- , нова врста у фауни Србије и -{ Stylurus flavipes }- , међународно угрожена врста . Представник ретке и угрожене батрахофауне је обична чешњарка ( -{ Pelobates fuscus }- ) . Богатство фауне птица Окања се огледа у гнежђењу ретких врста чапљи у мешовитој колонији ( -{ Egretta alba , Egretta garzetta , Ardea purpurea , Platalea leucorodia }- ) , као и властелице ( -{ Himantopus himantopus }- ) , црвеноногог спрудника ( -{ Tringa totanus }- ) и цврчића тршчара ( -{ Locustella naevia }- ) . На степским фрагментима , који су на вишим теренима око Окања обитава и неколико мањих колонија текуница ( -{ Citellus citellus }- ) . Ова врста је према нашем закону строго заштићена врста , глобално је угрожена и налази се на Светској црвеној листи . Фактори угрожавања слатинских станишта Фрагментација Површине под природном вегетацијом су изузетно мале , те се на њима не могу одвијати природни процеси и опстати стабилне популације . Обрађене површине у заштитној зони између природних фрагмената онемогућавају кретање ситних животиња и отежавају разношење семена и плодова . Тако су све више угрожене популације ретких врста , јер на малим просторима живе мале популације које поседују само део варијабилности генетског фонда врсте , па је и њихова отпорност смањена . Осим тога на малим површинама нема довољно простора за спонтане сукцесије што доводи до смањења диверзитета . Маргинални утицај Велика је додирна зона природне вегетације са обрађеним површинама и са линијама саобраћаја , што помаже продор инвазивних врста . С друге стране унутрашњи , неометани делови су мале површине или потпуно недостају , што је у супротности са потребама животињских врста за неометаним стаништем . Антропогени утицаји Данас су на овом природном добру све разноврсније делатности које директно или индиректно угрожавају опстанак природних реткости и укупне природне вредности подручја . Добар део природних екосистема човек је до данас , поступно уништавао у циљу добијања пољопривредних површина . Предео је нарушен првенствено због претварања слатинских станишта у њиве .. Деградација услед неадекватног коришћења На првом месту се истиче претерана испаша а потом и неадекватно кошење ливада Литература Бојана Надаждин : Фауна стеница -{ ( Heteroptera , Insecta ) }- степских и слатинских станишта СРП „ Селевењске пустаре ” - мастер рад Специјални резерват природе „ Окањ бара ” - предлог за стављање под заштиту као заштићеног подручја -{ I }- категорије - Студија заштите Спољашње везе Слатина ( тло ) Специјални резерват природе Окањ бара Банат Резервати природе Србије