Шемлаку Маре (Тимиш)
Шемлаку Маре () насеље је у Румунији у округу Тимиш у општини Гатаја. Oпштина се налази на надморској висини од 104 -{m}-.

Историја 
По "Румунској енциклопедији" место се први пут помиње 1270. године. Између 1340-1370. године "Мезо Сумло" има статус град-држава. А 1624. године представља "опидиум". Колонизацијом Словака 1720. године добија словачки етнички карактер.

Аустријски царски ревизор Ерлер је 1774. године констатовао да место "Шемлок" припада Жамском округу, Вршачког дистрикта. Становништво је било претежно влашко.

Јован Остојић је још 1782. године купио укинути оближњи манастир Шемљуг. Био је он 1809. године поседник оба места (поред Великог и Малог) српски племић Петар Остојић. Он и његови сродници купују често српске књиге и часописе у друштву са другим спахијама у Тамишком Банату 1834. Спахије шемлачке Јован, Ђорђе и Петар Остојић тако помажу 1832. и 1833. године српски летопис. Павел Остојић "от Великог и Малог Шемлока" је почетком 1844. године приложио 200 ф. (у сребру) у књижевни фонд друштва Матице српске.

Становништво 
Према подацима из 2002. године у насељу је живело 398 становника.

Попис 2002.

Референце

Спољашње везе 

Насељена места у Румунији
Википројект географија/Насеља у Румунији
Шемлаку Маре ( ) насеље је у Румунији у округу Тимиш у општини Гатаја . Oпштина се налази на надморској висини од-{ m }- . Историја По " Румунској енциклопедији " место се први пут помиње године . Између године " Мезо Сумло " има статус град-држава . А године представља " опидиум " . Колонизацијом Словака године добија словачки етнички карактер . Аустријски царски ревизор Ерлер је године констатовао да место " Шемлок " припада Жамском округу , Вршачког дистрикта . Становништво је било претежно влашко . Јован Остојић је још године купио укинути оближњи манастир Шемљуг . Био је он године поседник оба места ( поред Великог и Малог ) српски племић Петар Остојић . Он и његови сродници купују често српске књиге и часописе у друштву са другим спахијама у Тамишком Банату Спахије шемлачке Јован , Ђорђе и Петар Остојић тако помажу и године српски летопис . Павел Остојић " от Великог и Малог Шемлока " је почетком године приложиоф. ( у сребру ) у књижевни фонд друштва Матице српске . Становништво Према подацима из године у насељу је живелостановника . Попис Референце Спољашње везе Насељена места у Румунији Википројект географија / Насеља у Румунији