Глумачка династија Поповић
Глумачка династија Поповић значајна је српска глумачка династија. Родоначелник ове чувене породице је свештеник Лука Поповић из Врањева. Лукина шира по­родица, укључујући синове, кћери, снаје, зетове, унуке и праунуке, дала је српском позоришту дваде­сетак истакнутих глумаца, а многи од њих су били и врсни певачи и редитељи.

Ова „уметничка династија” је једно време сачињавала готово половину трупе Српског народног позоришта у Новом Саду, посебно добродошли српском позоришту у периоду његовог настајања. Представљали су моћан и веома утицајан породични круг, не само у глумачкој екипи него и у органима Друштва за Српско народно позориште. Они су дуго представљали глумачку основу Српског народног позоришта, а по оснивању Народног позоришта у Београду представљали су костур и те екипе.

Прота Лука Поповић из Врањева 

Лука Поповић (2. фебруар 1808 − 1854) је рођен у Врањеву. Према подацима матице рођених српске православне цркве у Врањеву стоји да је мушко дете Лука Попов (не Поповић) син Тимотеја и мајке Стефаније, рођен 15. фебруара 1808. године. Имао је две младе сестре: Софију, рођену 1810. и Екатерину, рођену 1812. године. Браће није имао. Није познато да ли је цела породица Тимотеја Попова, ратара из Врањева, променила презиме у Поповић, али је познато да је Лука носио презиме Поповић још као ђак Гимназије у Сремским Карловцима. 

Лука Поповић је службовао као свештеник у Врањеву до 1847. године. Био је познат љубитељима црквеног појања и поклоницима лепе речи у Сремским Карловцима и у Врањеву. Оженио се Милицом, домаћицом, са којом је имао (поуздано се зна) седморо деце. Године 1847. прелази за свештеника у мало село Овсеницу, у румунском делу Баната, а одатле у Иванду, такође у Румунији.

Поп Лука је умро 1854. године. За њим је остала бројна породица са седморо незбринуте деце. Иако је после очеве смрти најстарија Катарина имала 22, а Драгиња 20 година, сви су они живели од очевих поповских принадлежности.  Таква материјална ситуација представљала је један од главних разлога да се сва деца Луке Поповића определе за позориште, а српско позориште добије врло даровите глумице у годинама када се великим грехом сматрала и сама појава девојке на позорници, а камоли да се „шминка и љуби на сцени”.

Потомци проте Луке

Деца

Катарина−Катица Поповић (1832?) 
Катарина−Катица Поповић рођена је 1832. или почетком 1833. године у Врањеву. Била је најстарија ћерка свештеника Луке Поповића из Врањева. Глумом се бавила кратко, у позоришту у Београду, а неколико месеци током 1861. године наступала је и у Српском народном позоришту, превасходно у епизодним улогама. Како није имала особитог дара за глумачки позив, убрзо је напустила сцену. Њена ћерка Емилија Поповић постигла је далеко већи успех.

Драгиња Ружић (1834 — 1905) 
Драгиња Ружић (рођена Поповић) била је чланица ансамбла Српског народног позоришта у Новом Саду. Сматра се првом српском професионалном глумицом. важила је за једну од најталентованијих глумица свог времена. Била је удата за чувеног глумца Димитрија−Миту Ружића

Љубица Коларовић (1836 — 1890) 
Љубица Коларовић (рођена Поповић) била је једна од најбољих глумица код Срба у другој половини 19. века. Каријеру је започела у Српском народном позоришту у Новом Саду, а затим наступала у путујућим позоришним трупама, као и у Хрватском народном казалишту у Загребу. Каријеру је завршила у београдском Народном позоришту, где је запамћена као једна од првих званичних примадона. Била је удата за глумца Димитрија Коларовића. Велики глумачки успех постигла је и њена ћерка Зорка Тодосић.

Лазар−Лаза Поповић (1839 — 1892) 
Лазар—Лаза Поповић, глумац, редитељ и управник путујућег позоришта, остао је упамћен и као главни и готово једини редитељ београдског Народног позоришта у његовој првој сезони. Највеће заслуге му се приписују за васпитавање генерације младих талената који су почињали у његовом путујућем позоришту и касније заузимали највиднија места на српским позорницама. Са својом дружином проводио је пропаганду позоришта на широком јужнословенском подручју и подстицао оснивање многобројних аматерских и професионалих театара. У првом браку био је ожењен глумицом Маријом Аделсхајм-Поповић. Недуго после смрти прве супруге Лаза се жени Видосавом, домаћицом, са којом је имао деветоро деце, од којих се неколико посветило глуми. Највише успеха имао је Лука Поповић, а успешне су биле и Зорка Поповић-Премовић и Даница Поповић.

Јелисавета−Јеца Добриновић (1841 — 1898) 
Јелисавета−Јеца Добриновић (рођена Поповић) глумом је почела да се бави доста касно, тек у својој 27. години, на наговор Антонија Хаџића, тадашњег управника Српског Народног Позоришта. Упамћена је, између осталог и по томе што је на глумачку каријеру пристала под условом − да што чешће игра само улоге старијих жена. Њена жеља била је прихваћена. Била је удата за чувеног глумца Перу Добриновића. До краја каријере остала је у матичном позоришту.

Софија Максимовић Вујић (1851 — 1921) 
Софија Максимовић Вујић (рођена Поповић) била је глумица у Српском народном позоришту у Новом Саду где је, са краћим паузама, провела готово цео глумачки век. Кратко време играла је и у Хрватском народном казалишту у Загребу. Била је удата за композитора и диригента Аксентија Максимовића, са којим је имала ћерку Милицу (Милку) Марковић, такође чувену српску глумицу. После смрти првог мужа била је удата за осијечког велепоседника и трговца Петра Вујића.

Паја Поповић (1852 — 1876) 
Паја Поповић је најмлађе дете свештеника Луке Поповића. Завршио је препарандију и службовао као учитељ у Делиграду. Глумачку каријеру почео је 1872. године у трупи свог брата Лазе Поповића. Од 1. септембра 1874. до 12. новембра 1875. био је у трупи Ђорђа Пелеша, а од октобра 1875. до смрти био је члан Српског народног позоришта. Сахрањен је на Алмашком гробљу у Новом Саду.

Унуци

Емилија Поповић (1859 — 1917) 
Емилија Поповић, ћерка Катарине-Катице Поповић, била је крајем 19. и почетком 20. века једна од најбољих српских драмских уметница. Играла је у путујућим позоришним трупама а затим, до краја глумачке каријере, у Народном позоришту у Београду. Играла је главну улогу у филму „Јадна мајка”, трећем играном филму снимљеном у Србији, који на жалост није сачуван.

Зорка Тодосић (1864 — 1936) 
Зорка Тодосић (роћена Коларовић) ћерка је глумачког пара Љубице Коларовић (Поповић) и Димитрија Коларовића. Била је позната српска глумица, више од 20 година првакиња Народног позоришта у Београду. Нарочито се истицала као субрета у оперетама и у певачким улогама у комадима из народног живота, да би се у зрелијим годинама доказала и у комедији и драми. Заузима посебно место у галерији наших најзначајнијих позоришних уметница као велика трагеткиња и првокласна оперетска певачица, која је носила главне оперетске улоге и кроз њих популаризовала оперету у Србији. Зорка Тодосић била је међу првим певачима који су уживо наступали на таласима тек основаног Радио Београда. У браку са Миланом Теодосијевићем Добила је ћерку Љубицу Теодосијевић, која се такође посветила позоришту.

Милка Марковић (1869 – 1930) 
Милка Марковић (рођена Милица Максимовић), ћерка је Софије Максимовић Вујић, Српском народном позоришту и Аксентија Максимовића, композитора и капелника у истом позоришту. Била је једна од најбољих српских драмских уметница. Сматра се прваом женом редитељем код Срба. Глумила је у Народном позоришту у Београду и Српском народном позоришту у Новом Саду. одликована је за свој рад орденом Светог Саве V реда. Била је удата за глумца Михаила Марковића и у том браку добила сина Димитрија-Митицу Марковића, касније такође глумца и редитеља Српском народном позоришту.

Лука Поповић (1878 – 1914) 
Лука Поповић, син глумца Лазара-Лазе Поповића, био је српски глумац, певач и редитељ, припадник генерације српских глумаца првог модерног доба. Као глумац и певач наступао је у Народном позоришту у Београду, Српском народном позоришту у Новом Саду и Народном позоришту у Скопљу, где се опробао и као редитељ. Био је и члан путујућих позоришних трупа. Основао је и водио српско позориште за исељенике у Америци, где се упознао и зближио са Михајлом Пупином.

Зорка Поповић-Премовић (1886 — 1909) 
Зорка Поповић-Премовић, ћерка глумца Лазара-Лазе Поповића, ступила је на позорницу још као девојчица, 1898. године и остала у београдском Народном позоришту, као једна од младих нада, све до своје трагичне смрти 1909. године, када ју је убио љубоморни муж.

Даница Поповић (?) 
Даница Поповић, ћерка глумца Лазара-Лазе Поповића, наступала је у београдском Народном позоришту од 1900. до 28. фебруара 1909. године.

Праунуци

Љубица Теодосијевић (1881 — 1905) 
Љубица Теодосијевић (удата Спиридоновић) била је ћерка Зорке Тодосић. Рођена је 1881. године у Земуну. Како би се што
боље припремила за глумачки позив, образовала се прво у Београду, а потом у Бечу. Први пут на сцену је ступила је 24. новембра 1901. године у улози поштарке Кристе у оперети Птичар, у којој се њена мајка прославила. Београдска штампа дочекала је са искреним одушевљењем. Исте године верила се за глумца Александра Радовића, да би убрзо раскинула ту веридбу и 1903. године удала се за глумца Ристу Спиридоновића. Током 1903. и 1904. године играла је у нишком позоришту Синђелић с великим успехом, али није успела да постигне већи успех јер је већ 1905. године умирла од туберкулозе.

Димитрије-Митица Марковић (1896 – 1949) 
Димитрије Митица Марковић син је глумице и редитељке Милке Марковић и глумца глумца Михаила Марковића. Овај српски глумац, редитељ и певач последњи је изданак чувене српске глумачке династије поп-Луке из Врањева. Као школовани глумац и певач наступао је у Српском народном позоришту у Новом Саду и Народном позоришту у Бањој Луци, а као оперски певач приређивао је уметничке концерте широм Србије.

Напомене

Референце

Литература

Спољашње везе 

 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
Српско народно позориште Нови Сад
Српски глумци
Чланови и чланице Народног позоришта у Београду
Глумачка династија Поповић значајна је српска глумачка династија . Родоначелник ове чувене породице је свештеник Лука Поповић из Врањева . Лукина шира по­родица , укључујући синове , кћери , снаје , зетове , унуке и праунуке , дала је српском позоришту дваде­сетак истакнутих глумаца , а многи од њих су били и врсни певачи и редитељи . Ова „ уметничка династија ” је једно време сачињавала готово половину трупе Српског народног позоришта у Новом Саду , посебно добродошли српском позоришту у периоду његовог настајања . Представљали су моћан и веома утицајан породични круг , не само у глумачкој екипи него и у органима Друштва за Српско народно позориште . Они су дуго представљали глумачку основу Српског народног позоришта , а по оснивању Народног позоришта у Београду представљали су костур и те екипе . Прота Лука Поповић из Врањева Лука Поповић фебруар−је рођен у Врањеву . Према подацима матице рођених српске православне цркве у Врањеву стоји да је мушко дете Лука Попов ( не Поповић ) син Тимотеја и мајке Стефаније , рођен фебруара године . Имао је две младе сестре : Софију , рођену и Екатерину , рођену године . Браће није имао . Није познато да ли је цела породица Тимотеја Попова , ратара из Врањева , променила презиме у Поповић , али је познато да је Лука носио презиме Поповић још као ђак Гимназије у Сремским Карловцима . Лука Поповић је службовао као свештеник у Врањеву до године . Био је познат љубитељима црквеног појања и поклоницима лепе речи у Сремским Карловцима и у Врањеву . Оженио се Милицом , домаћицом , са којом је имао ( поуздано се зна ) седморо деце . Године прелази за свештеника у мало село Овсеницу , у румунском делу Баната , а одатле у Иванду , такође у Румунији . Поп Лука је умро године . За њим је остала бројна породица са седморо незбринуте деце . Иако је после очеве смрти најстарија Катарина имала а Драгињагодина , сви су они живели од очевих поповских принадлежности . Таква материјална ситуација представљала је један од главних разлога да се сва деца Луке Поповића определе за позориште , а српско позориште добије врло даровите глумице у годинама када се великим грехом сматрала и сама појава девојке на позорници , а камоли да се „ шминка и љуби на сцени ” . Потомци проте Луке Деца Катарина−Катица Поповић ) Катарина−Катица Поповић рођена је или почетком године у Врањеву . Била је најстарија ћерка свештеника Луке Поповића из Врањева . Глумом се бавила кратко , у позоришту у Београду , а неколико месеци током године наступала је и у Српском народном позоришту , превасходно у епизодним улогама . Како није имала особитог дара за глумачки позив , убрзо је напустила сцену . Њена ћерка Емилија Поповић постигла је далеко већи успех . Драгиња Ружић— Драгиња Ружић ( рођена Поповић ) била је чланица ансамбла Српског народног позоришта у Новом Саду . Сматра се првом српском професионалном глумицом. важила је за једну од најталентованијих глумица свог времена . Била је удата за чувеног глумца Димитрија−Миту Ружића Љубица Коларовић— Љубица Коларовић ( рођена Поповић ) била је једна од најбољих глумица код Срба у другој половини века . Каријеру је започела у Српском народном позоришту у Новом Саду , а затим наступала у путујућим позоришним трупама , као и у Хрватском народном казалишту у Загребу . Каријеру је завршила у београдском Народном позоришту , где је запамћена као једна од првих званичних примадона . Била је удата за глумца Димитрија Коларовића . Велики глумачки успех постигла је и њена ћерка Зорка Тодосић . Лазар−Лаза Поповић— Лазар—Лаза Поповић , глумац , редитељ и управник путујућег позоришта , остао је упамћен и као главни и готово једини редитељ београдског Народног позоришта у његовој првој сезони . Највеће заслуге му се приписују за васпитавање генерације младих талената који су почињали у његовом путујућем позоришту и касније заузимали највиднија места на српским позорницама . Са својом дружином проводио је пропаганду позоришта на широком јужнословенском подручју и подстицао оснивање многобројних аматерских и професионалих театара . У првом браку био је ожењен глумицом Маријом Аделсхајм-Поповић . Недуго после смрти прве супруге Лаза се жени Видосавом , домаћицом , са којом је имао деветоро деце , од којих се неколико посветило глуми . Највише успеха имао је Лука Поповић , а успешне су биле и Зорка Поповић-Премовић и Даница Поповић . Јелисавета−Јеца Добриновић— Јелисавета−Јеца Добриновић ( рођена Поповић ) глумом је почела да се бави доста касно , тек у својој години , на наговор Антонија Хаџића , тадашњег управника Српског Народног Позоришта . Упамћена је , између осталог и по томе што је на глумачку каријеру пристала под условом − да што чешће игра само улоге старијих жена . Њена жеља била је прихваћена . Била је удата за чувеног глумца Перу Добриновића . До краја каријере остала је у матичном позоришту . Софија Максимовић Вујић— Софија Максимовић Вујић ( рођена Поповић ) била је глумица у Српском народном позоришту у Новом Саду где је , са краћим паузама , провела готово цео глумачки век . Кратко време играла је и у Хрватском народном казалишту у Загребу . Била је удата за композитора и диригента Аксентија Максимовића , са којим је имала ћерку Милицу ( Милку ) Марковић , такође чувену српску глумицу . После смрти првог мужа била је удата за осијечког велепоседника и трговца Петра Вујића . Паја Поповић— Паја Поповић је најмлађе дете свештеника Луке Поповића . Завршио је препарандију и службовао као учитељ у Делиграду . Глумачку каријеру почео је године у трупи свог брата Лазе Поповића . Од септембра до новембра био је у трупи Ђорђа Пелеша , а од октобра до смрти био је члан Српског народног позоришта . Сахрањен је на Алмашком гробљу у Новом Саду . Унуци Емилија Поповић— Емилија Поповић , ћерка Катарине-Катице Поповић , била је крајем и почетком века једна од најбољих српских драмских уметница . Играла је у путујућим позоришним трупама а затим , до краја глумачке каријере , у Народном позоришту у Београду . Играла је главну улогу у филму „ Јадна мајка ” , трећем играном филму снимљеном у Србији , који на жалост није сачуван . Зорка Тодосић— Зорка Тодосић ( роћена Коларовић ) ћерка је глумачког пара Љубице Коларовић ( Поповић ) и Димитрија Коларовића . Била је позната српска глумица , више одгодина првакиња Народног позоришта у Београду . Нарочито се истицала као субрета у оперетама и у певачким улогама у комадима из народног живота , да би се у зрелијим годинама доказала и у комедији и драми . Заузима посебно место у галерији наших најзначајнијих позоришних уметница као велика трагеткиња и првокласна оперетска певачица , која је носила главне оперетске улоге и кроз њих популаризовала оперету у Србији . Зорка Тодосић била је међу првим певачима који су уживо наступали на таласима тек основаног Радио Београда . У браку са Миланом Теодосијевићем Добила је ћерку Љубицу Теодосијевић , која се такође посветила позоришту . Милка Марковић– Милка Марковић ( рођена Милица Максимовић ) , ћерка је Софије Максимовић Вујић , Српском народном позоришту и Аксентија Максимовића , композитора и капелника у истом позоришту . Била је једна од најбољих српских драмских уметница . Сматра се прваом женом редитељем код Срба . Глумила је у Народном позоришту у Београду и Српском народном позоришту у Новом Саду. одликована је за свој рад орденом Светог Саве V реда . Била је удата за глумца Михаила Марковића и у том браку добила сина Димитрија-Митицу Марковића , касније такође глумца и редитеља Српском народном позоришту . Лука Поповић– Лука Поповић , син глумца Лазара-Лазе Поповића , био је српски глумац , певач и редитељ , припадник генерације српских глумаца првог модерног доба . Као глумац и певач наступао је у Народном позоришту у Београду , Српском народном позоришту у Новом Саду и Народном позоришту у Скопљу , где се опробао и као редитељ . Био је и члан путујућих позоришних трупа . Основао је и водио српско позориште за исељенике у Америци , где се упознао и зближио са Михајлом Пупином . Зорка Поповић-Премовић— Зорка Поповић-Премовић , ћерка глумца Лазара-Лазе Поповића , ступила је на позорницу још као девојчица , године и остала у београдском Народном позоришту , као једна од младих нада , све до своје трагичне смрти године , када ју је убио љубоморни муж . Даница Поповић ( ? ) Даница Поповић , ћерка глумца Лазара-Лазе Поповића , наступала је у београдском Народном позоришту од до фебруара године . Праунуци Љубица Теодосијевић— Љубица Теодосијевић ( удата Спиридоновић ) била је ћерка Зорке Тодосић . Рођена је године у Земуну . Како би се што боље припремила за глумачки позив , образовала се прво у Београду , а потом у Бечу . Први пут на сцену је ступила је новембра године у улози поштарке Кристе у оперети Птичар , у којој се њена мајка прославила . Београдска штампа дочекала је са искреним одушевљењем . Исте године верила се за глумца Александра Радовића , да би убрзо раскинула ту веридбу и године удала се за глумца Ристу Спиридоновића . Током и године играла је у нишком позоришту Синђелић с великим успехом , али није успела да постигне већи успех јер је већ године умирла од туберкулозе . Димитрије-Митица Марковић– Димитрије Митица Марковић син је глумице и редитељке Милке Марковић и глумца глумца Михаила Марковића . Овај српски глумац , редитељ и певач последњи је изданак чувене српске глумачке династије поп-Луке из Врањева . Као школовани глумац и певач наступао је у Српском народном позоришту у Новом Саду и Народном позоришту у Бањој Луци , а као оперски певач приређивао је уметничке концерте широм Србије . Напомене Референце Литература Спољашње везе Српско народно позориште Нови Сад Српски глумци Чланови и чланице Народног позоришта у Београду