Хранислав Јоксимовић
Хранислав Јоксимовић (Бачина, 30. јануар 1878 - Београд, 1963) српски лекар, организатор Друштва за чување народног здравља, школа за нудиље и домаћице, одбора Црвеног крста; писао је популарне чланке о здрављу, учесник је балканских и Великог рата...

Биографија 
Хранислав Јоксимовић рођен је 30. јануара 1878. у селу Бачина срез темнићки - данас општина Варварин – Расински округ. где су се са Косова, доселили крајем 18. века. Отац Милић, земљорадник, занатлија и трговац, мајка Богдана, домаћица, изродили су дванаесторо деце. Преминуо је у Београду 1963. године.

Школовање 
Основну школу завршио је у месту рођења. Гимназију у Параћину и Пироту, а завршио у Крушевцу. Увек је био одличан ученик и први у класи. По завршетку гимназије 1897. Моравски округ је додељивао једну стипендију за студије медицине у Бечу. Најбољи међу учесницима на конкурсу, Хранислав Јоксимовић, је добио стипендију. Септембра 1897. је уписао први семестар на Медицинском факултету у Бечу. Дипломирао је 12. маја (по новом календару) 1903.

Усавршавао је знања од јуна 1908. у Берлину, 1910. Бечу, 1911. Дрездену, 1914. поново у Бечу, 1918. у Солуну на четворомесечном бактериолошком курсу, којим је руководио доцент и велики пријатељ српског народа др Лудвиг Хиршфелд, 1926. је као делегат Краљевине Југославије у Белгији ради упознавања здравствених организација и здравствених државних установа и државног санитетског уређења, 1930. године је представљао нашу државу у Милану на Санитетско техничкој светској изложби.

Кретање у служби 
1904. године постављен је за среског лекара среза темнићког у Варварину, 1911. среза подунавског у Смедереву. Августа 1911. упућен је у Рашку ради сузбијања колере. 1914. постављен је за физикуса болнице у Врању. 1920. године постављен је за физикуса округа Београдског. 1921. постављен је за инспектора Министарства здравља у Београду.1922. године је именован за санитетског инспектора београдске санитетске области. 1926. је по сопственој жељи пензионисан и престао да ради у приватној пракси. 1929. је, такође по сопственој молби, постављен за шефа санитетског одељења града Скопља. У Другом светском рату је обављао лекарску службу при комесаријату за избеглице, а по његовом укидању до 1955. је радио као хонорарни лекар при Заводу за статистику и евиденцију Републике Србије.

Учешће у Балканским и Првом светском рату 
1912. године је мобилисан као лекар Дивизиона коњичке артиљерије у чину капетана II класе. 1913. прележао је колеру. У Првом светском рату поново је мобилисан у Дивизиону коњичке артиљерије. 1915. је унапређен у резервног мајора коњичког дивизиона. Од 1919. године је упућен на редовну лекарску праксу. Врло је активан и у предавањима у Српском лекарском друштву.

Први светски рат 
Потресни извештаји Арчибалда Рајса о стравичним злочинима аустроугарских војника над цивилима у Мачви 1914. године, а потом и вести о епидемији пегавог тифуса у Србији, "пресудили" су да се почетком 1915. године доктор Лудвиг Хиршфелд професор Циришког универзитета нађе у Ваљево, у "српској долини
смрти". И, заиста, све што је знао о сузбијању пегавог тифуса, овај цењени лекар - тада у свету назван "оцем номенклатуре крвних група" и први који је открио да се крвне групе наслеђују - применио је у Ваљеву. После сузбијања епидемије, Хиршфелд је добио задатак да организује бактериолошку службу за целу војску - прича др Зоран Вацић из Секције за историју медицине Српског лекарског друштва. У мају 1917. године у Солуну је отворена "Српска болница престолонаследника Александра" у којој су др Хиршфелд и пуковник др Јордан Стајић, начелник санитета, образовали српске бактериолошке кадрове. Међу њима су били, касније "цвет" српских лекара и академика: Стеван З. Иванић, Коста Тодоровић, Хранислав Јоксимовић, Милутин Ранковић и Николај Косович. Курс је трајао пет месеци.

По повратку у Србију, Хиршфелдови, па тако и Хранислав Јоксимовић, су постали чланови Српског лекарског друштва...

Чување традиције српске медицине 
У холу ОБ „Стефан Високи“ налази се изложба под именом „Из ризнице медицинске прошлости“ – од среског физикуса до среске болнице и обухвата период од 1863. до 1923. године. На изложби, која сведочи о развоју здравства Паланке, значајно место заузимају српски лекари:
Коста Динић, Никола Велимировић, Ђока Петровић, Светислав Андрејевић, Милан Р. Дамјановић, Драгутин С. Вељковић, Владимир Поповић, Драгутин Радишић, Ставра Атанасијевић, Хранислав Јоксимовић, Милутин Н. Дамјановић, Велимир Пазарац и Миливоје Васић, за које се поуздано зна, захваљујући архивској документацији, да су они, свако на свој начин, обележили један дио историје и дали свој допринос у развоју српског здравства.

Референце

Спољашње везе 

Рођени 1878.
Умрли 1963.
Варваринци
Српски лекари
Чланови Српског лекарског друштва
Хранислав Јоксимовић ( Бачина , јануар- Београд,српски лекар , организатор Друштва за чување народног здравља , школа за нудиље и домаћице , одбора Црвеног крста ; писао је популарне чланке о здрављу , учесник је балканских и Великог рата ... Биографија Хранислав Јоксимовић рођен је јануара у селу Бачина срез темнићки - данас општина Варварин – Расински округ. где су се са Косова , доселили крајем века . Отац Милић , земљорадник , занатлија и трговац , мајка Богдана , домаћица , изродили су дванаесторо деце . Преминуо је у Београду године . Школовање Основну школу завршио је у месту рођења . Гимназију у Параћину и Пироту , а завршио у Крушевцу . Увек је био одличан ученик и први у класи . По завршетку гимназије Моравски округ је додељивао једну стипендију за студије медицине у Бечу . Најбољи међу учесницима на конкурсу , Хранислав Јоксимовић , је добио стипендију . Септембра је уписао први семестар на Медицинском факултету у Бечу . Дипломирао је маја ( по новом календару ) Усавршавао је знања од јуна у Берлину , Бечу , Дрездену , поново у Бечу , у Солуну на четворомесечном бактериолошком курсу , којим је руководио доцент и велики пријатељ српског народа др Лудвиг Хиршфелд , је као делегат Краљевине Југославије у Белгији ради упознавања здравствених организација и здравствених државних установа и државног санитетског уређења , године је представљао нашу државу у Милану на Санитетско техничкој светској изложби . Кретање у служби 1904. године постављен је за среског лекара среза темнићког у Варварину , среза подунавског у Смедереву . Августа упућен је у Рашку ради сузбијања колере. постављен је за физикуса болнице у Врању. године постављен је за физикуса округа Београдског. постављен је за инспектора Министарства здравља у Београду.1922. године је именован за санитетског инспектора београдске санитетске области. је по сопственој жељи пензионисан и престао да ради у приватној пракси. је , такође по сопственој молби , постављен за шефа санитетског одељења града Скопља . У Другом светском рату је обављао лекарску службу при комесаријату за избеглице , а по његовом укидању до је радио као хонорарни лекар при Заводу за статистику и евиденцију Републике Србије . Учешће у Балканским и Првом светском рату 1912. године је мобилисан као лекар Дивизиона коњичке артиљерије у чину капетана II класе. прележао је колеру . У Првом светском рату поново је мобилисан у Дивизиону коњичке артиљерије. је унапређен у резервног мајора коњичког дивизиона . Од године је упућен на редовну лекарску праксу . Врло је активан и у предавањима у Српском лекарском друштву . Први светски рат Потресни извештаји Арчибалда Рајса о стравичним злочинима аустроугарских војника над цивилима у Мачви године , а потом и вести о епидемији пегавог тифуса у Србији , " пресудили " су да се почетком године доктор Лудвиг Хиршфелд професор Циришког универзитета нађе у Ваљево , у " српској долини смрти " . И , заиста , све што је знао о сузбијању пегавог тифуса , овај цењени лекар - тада у свету назван " оцем номенклатуре крвних група " и први који је открио да се крвне групе наслеђују - применио је у Ваљеву . После сузбијања епидемије , Хиршфелд је добио задатак да организује бактериолошку службу за целу војску - прича др Зоран Вацић из Секције за историју медицине Српског лекарског друштва . У мају године у Солуну је отворена " Српска болница престолонаследника Александра " у којој су др Хиршфелд и пуковник др Јордан Стајић , начелник санитета , образовали српске бактериолошке кадрове . Међу њима су били , касније " цвет " српских лекара и академика : Стеван З . Иванић , Коста Тодоровић , Хранислав Јоксимовић , Милутин Ранковић и Николај Косович . Курс је трајао пет месеци . По повратку у Србију , Хиршфелдови , па тако и Хранислав Јоксимовић , су постали чланови Српског лекарског друштва ... Чување традиције српске медицине У холу ОБ „ Стефан Високи “ налази се изложба под именом „ Из ризнице медицинске прошлости “ – од среског физикуса до среске болнице и обухвата период од до године . На изложби , која сведочи о развоју здравства Паланке , значајно место заузимају српски лекари : Коста Динић , Никола Велимировић , Ђока Петровић , Светислав Андрејевић , Милан Р. Дамјановић , Драгутин С . Вељковић , Владимир Поповић , Драгутин Радишић , Ставра Атанасијевић , Хранислав Јоксимовић , Милутин Н . Дамјановић , Велимир Пазарац и Миливоје Васић , за које се поуздано зна , захваљујући архивској документацији , да су они , свако на свој начин , обележили један дио историје и дали свој допринос у развоју српског здравства . Референце Спољашње везе Рођени Умрли Варваринци Српски лекари Чланови Српског лекарског друштва