Владислава Полит Десанчић
Владислава Беба Полит Десанчић (Нови Сад, 1886 — Темишвар, 1949) била је једна од првих жена доктора наука у Србији, књижевница, професор, преводилац и борац за женска права. Велики утицај на њу имала је њена тетка Савка Суботић, српска добротворка и једна од првих феминисткиња у Војводини .

Биографија 

Рођена је 1886. године у Новом Саду, од оца Михаила Полита Десанчића, политичара, новинара и књижевника и мајке Минодоре. За живота је достојанствено бранила свој докторат, била изузетно храбра жена, залагала се за женска права, нарочито због онемогућеног школовања жена, као и права свих других којима су била потребна. Била је доктор филозофских наука, причала је више језика, а својом борбом за права људи, подстакла је многе, који су се угледали на њу и након њеног времена примењивали њене методе у залагању против неправде.

Образовање 

Након завршетка основне школе, уписује Вишу женску школу у Новом Саду коју завршава са одличним оценама. Њен отац је био изузетно имућан човек, па је због тога, као и због изузетне љубави Владиславе према учењу, уписана у приватну Велику Гимназију, коју као једина девојка у одељењу такође завршава са највишим оценама. Након тога, стекла је услов за похађање студија, па је у Будимпешти 1912. године дипломирала славистику, а потом докторирала дисертацијим Петефи код Срба, на мађарском језику, са највишом оценом. Завршавањем студија оправдала је све своје дотадашње успехе и скренула пажњу јавности и народу, како и жене могу бити успешне и требају да се школују. Студије које је завршила била су компилативне по радовима Благоја Бранчића и Милана Л. Поповића, за којег се Владислава удала.

Рад 

Владислава је била стручњак из области славистике, а поред матењег српског, владала је и немачким, енглеским и мађарским језиком. Била је заинтересована за књижевност, превођење и одлучила да почне каријеру у писању, што јој је ишло од руке. Писала је песме и објављивала их у неколико часописа потписујући се као Беба Полит, на мађарском и српском језику.Написала је и предговор који је издат у књизи, коју је посветила свом оцу Како сам век свој провео, 1925. године. Њен отац Михаило Полит-Десанчић преминуо је 1920. године, а последњих година живео је са њом у Жебељу код Темишвара. Сачувала је све његове рукописе и радове и поклонила их Матици српској.Познавање више језика користило јој је да олако преводи разна књижевна дела, па је између осталог превела и драму Мандарин, Харија М. Вернона и Харолда Овена, која је изведена у Српском народном позоришту, 1924. године у Новом Саду.

Иако се бавила великим бројем ствари у пољу књижевности, одувек је тежила да се придружи и пружи подршку борцима за женска права. Под утицајем своје тетке Савке Суботић, једне од првих феминисткиња у Војводини и свог оца, вође српских либерала који се борио против мађаризације Срба, Владислава се прикључила борби за еманципацију жена .Своје деловање спроводила је преко образовања, настојала да им убеди и помогне им да се школују, настојећи да их створи свестраним и самосталним. 

На простору тадашње Краљевине Југославије, на просторима данашње Србије, који су тада били под Аустроугарксом и Османским царством, живело је велики број различитих људи, другачијих схватања, обичаја и вероисповести, па је било изузетно тешко у јавност изнети овакве ствари и објаснити народу да се положај жена треба променити, иако је он стотинама година уназад био једнако незавидан као и тада. Због тога, Владислава се за почетак почела борити за образовање жена, наводећи да то треба да ураде због свог квалитета живота, али и због репутације код својих мужева. 

Сматрала је да је један од главних проблема што женска права у Србији нису унаредовала, недостатак храбрости и снаге других жена да се боре.

Старост и смрт 

Владислава Беба Полит Десанчић преминула је 1949. године у Темишвару. Иза себе је оставила неизбрисив траг у борби за права жена и осталих којима је то било потребно. Својим делима и говорима надахнула је и подстакла велики број жена, да се школују и боре за њихова права. Остаће упамћена као једна од првих жена доктора наука и велики борац за људска права.

Референце

Литература 
 Јаков Игњатовић : Мемоари, Нови сад : Матица српска, 1966.
 Енциклопедија српског народа, Београд : Завод за уџбенике, 2008, pp. 222. Станков, Љиљана: Женски покрет у Србији''. Београд, Педагошки музеј, 2011.

Рођени 1886.
Умрли 1949.
Новосађани
Српскe књижевницe
Доктори наука
Жене у књижевности
Жене у народној књижевности
Српски преводиоци
Жене борци
Српски професори
Владислава Беба Полит Десанчић ( Нови Сад ,— Темишвар,била је једна од првих жена доктора наука у Србији , књижевница , професор , преводилац и борац за женска права . Велики утицај на њу имала је њена тетка Савка Суботић , српска добротворка и једна од првих феминисткиња у Војводини \ . Биографија Рођена је године у Новом Саду , од оца Михаила Полита Десанчића , политичара , новинара и књижевника и мајке Минодоре . За живота је достојанствено бранила свој докторат , била изузетно храбра жена , залагала се за женска права , нарочито због онемогућеног школовања жена , као и права свих других којима су била потребна . Била је доктор филозофских наука , причала је више језика , а својом борбом за права људи , подстакла је многе , који су се угледали на њу и након њеног времена примењивали њене методе у залагању против неправде . Образовање Након завршетка основне школе , уписује Вишу женску школу у Новом Саду коју завршава са одличним оценама . Њен отац је био изузетно имућан човек , па је због тога , као и због изузетне љубави Владиславе према учењу , уписана у приватну Велику Гимназију , коју као једина девојка у одељењу такође завршава са највишим оценама . Након тога , стекла је услов за похађање студија , па је у Будимпешти године дипломирала славистику , а потом докторирала дисертацијим Петефи код Срба , на мађарском језику , са највишом оценом . Завршавањем студија оправдала је све своје дотадашње успехе и скренула пажњу јавности и народу , како и жене могу бити успешне и требају да се школују . Студије које је завршила била су компилативне по радовима Благоја Бранчића и Милана Л . Поповића , за којег се Владислава удала . Рад Владислава је била стручњак из области славистике , а поред матењег српског , владала је и немачким , енглеским и мађарским језиком . Била је заинтересована за књижевност , превођење и одлучила да почне каријеру у писању , што јој је ишло од руке . Писала је песме и објављивала их у неколико часописа потписујући се као Беба Полит , на мађарском и српском језику .Написала је и предговор који је издат у књизи , коју је посветила свом оцу Како сам век свој провео , године . Њен отац Михаило Полит-Десанчић преминуо је године , а последњих година живео је са њом у Жебељу код Темишвара . Сачувала је све његове рукописе и радове и поклонила их Матици српској .Познавање више језика користило јој је да олако преводи разна књижевна дела , па је између осталог превела и драму Мандарин , Харија М . Вернона и Харолда Овена , која је изведена у Српском народном позоришту , године у Новом Саду . Иако се бавила великим бројем ствари у пољу књижевности , одувек је тежила да се придружи и пружи подршку борцима за женска права . Под утицајем своје тетке Савке Суботић , једне од првих феминисткиња у Војводини и свог оца , вође српских либерала који се борио против мађаризације Срба , Владислава се прикључила борби за еманципацију жена \ .Своје деловање спроводила је преко образовања , настојала да им убеди и помогне им да се школују , настојећи да их створи свестраним и самосталним . На простору тадашње Краљевине Југославије , на просторима данашње Србије , који су тада били под Аустроугарксом и Османским царством , живело је велики број различитих људи , другачијих схватања , обичаја и вероисповести , па је било изузетно тешко у јавност изнети овакве ствари и објаснити народу да се положај жена треба променити , иако је он стотинама година уназад био једнако незавидан као и тада . Због тога , Владислава се за почетак почела борити за образовање жена , наводећи да то треба да ураде због свог квалитета живота , али и због репутације код својих мужева . Сматрала је да је један од главних проблема што женска права у Србији нису унаредовала , недостатак храбрости и снаге других жена да се боре . Старост и смрт Владислава Беба Полит Десанчић преминула је године у Темишвару . Иза себе је оставила неизбрисив траг у борби за права жена и осталих којима је то било потребно . Својим делима и говорима надахнула је и подстакла велики број жена , да се школују и боре за њихова права . Остаће упамћена као једна од првих жена доктора наука и велики борац за људска права . Референце Литература Јаков Игњатовић \ : Мемоари , Нови сад \ : Матица српска , Енциклопедија српског народа , Београд \ : Завод за уџбенике , pp . Станков , Љиљана : Женски покрет у Србији ' ' . Београд , Педагошки музеј , Рођени Умрли Новосађани Српскe књижевницe Доктори наука Жене у књижевности Жене у народној књижевности Српски преводиоци Жене борци Српски професори