Секуле Поповић
Секуле Поповић (Лужац, код Берана, 25. мај 1911 — Купрес, 13. август 1942), учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије.

Биографија 
Рођен је 25. маја 1911. године, у селу Лужац, код Берана. Потицао је из сиромашне сељачке породици. Основну школу је учио у родном селу, а гимназију у Беранама. После положене матуре, студирао је на Правном факултету у Београду. Током студија, прикључио се револуционарном студентском покрету и 1935. године је постао члан илегалне Комунистичке партије Југославије (КПЈ). Политички је деловао у родном крају, а посебно се истакао у организационо-политичког консолидовања партијске организације у беранском крају. 

Септембра 1935. године учествовао је у ђачком штрајку беранске гиманзије. Био је учесник демонстрација у беранском срезу против режима, 17. јуна 1940. године, које су се претвориле у масовни народни збор у селу Заграду. Заједно с Вукадином Вукадиновићем и Војом Масловарићем, штитио је демонстранте од жандарма и био рањен бајонетом. Због учешћа у овим демонстрацијама, био је ухапшен и новембра 1940. године осуђен на десет месеци строгог затвора. Казну је издржавао у затвору у Сремској Митровици. 

Након изласка наставио је са револуционарним радом и активно учествовао у акцији за слање добровољаца у Шпанију, где су се у Шпанском грађанском рату борили против фашизма. Иако је желео да уде у Шпанију, није добијао сагласност партијске организације, јер је био потребан на терену. Након окупације Југославије, 1941. године, активно је учествовао у припремама Тринаестојулског устанка. Био је један од организатора устанка у беранском крају и учествовао је у ослобођењу Берана, 20. јула 1941. године. 

Децембра 1941. године је учествовао у нападу на Пљевља, а потом у борбама против четника Павла Ђуришића у Горњем Полимљу, борбама за ослобођење Мојковца, 1942. године и др. Од 10. јуна 1942. године био је борац Четврте пролетерске црногорске ударне бригаде с којом је учествовао у походу у Босанску крајину. Истакао се у многим борбама, а посебно у нападима на Бугојно и Купрес. Након првог неуспелог напад на Купрес, у току ноћи 11/12. августа 1942, одлучено је да се изврши нови напада на ово место, које су браниле елитне усташке снаге, утврђене у кућама овог градића. Усташе нису могле да се пробију према Дувну и Ливну, па су опкољене у Купресу, пружале жесток отпор. 

Приликом другог неуспелог напада на Купрес, у току ноћи 13/14. августа 1942. године, вођене су жестоке борбе у којима је погинуло 73 бораца Четврте пролетерске бригаде, међу којима и Секуле Поповић.  

Указом председника ФНР Југославије Јосипа Броза Тита, 13. јула 1953. године, проглашен је за народног хероја.

Референце

Литература 
 

Рођени 1911.
Умрли 1942.
Беранци
Комунисти Црне Горе
Југословенски партизани
Борци Четврте пролетерске бригаде
Народни хероји - П
Секуле Поповић ( Лужац , код Берана , мај— Купрес , август учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије . Биографија Рођен је маја године , у селу Лужац , код Берана . Потицао је из сиромашне сељачке породици . Основну школу је учио у родном селу , а гимназију у Беранама . После положене матуре , студирао је на Правном факултету у Београду . Током студија , прикључио се револуционарном студентском покрету и године је постао члан илегалне Комунистичке партије Југославије ( КПЈ ) . Политички је деловао у родном крају , а посебно се истакао у организационо-политичког консолидовања партијске организације у беранском крају . Септембра године учествовао је у ђачком штрајку беранске гиманзије . Био је учесник демонстрација у беранском срезу против режима , јуна године , које су се претвориле у масовни народни збор у селу Заграду . Заједно с Вукадином Вукадиновићем и Војом Масловарићем , штитио је демонстранте од жандарма и био рањен бајонетом . Због учешћа у овим демонстрацијама , био је ухапшен и новембра године осуђен на десет месеци строгог затвора . Казну је издржавао у затвору у Сремској Митровици . Након изласка наставио је са револуционарним радом и активно учествовао у акцији за слање добровољаца у Шпанију , где су се у Шпанском грађанском рату борили против фашизма . Иако је желео да уде у Шпанију , није добијао сагласност партијске организације , јер је био потребан на терену . Након окупације Југославије , године , активно је учествовао у припремама Тринаестојулског устанка . Био је један од организатора устанка у беранском крају и учествовао је у ослобођењу Берана , јула године . Децембра године је учествовао у нападу на Пљевља , а потом у борбама против четника Павла Ђуришића у Горњем Полимљу , борбама за ослобођење Мојковца , године и др . Од јуна године био је борац Четврте пролетерске црногорске ударне бригаде с којом је учествовао у походу у Босанску крајину . Истакао се у многим борбама , а посебно у нападима на Бугојно и Купрес . Након првог неуспелог напад на Купрес , у току ноћи12. августа одлучено је да се изврши нови напада на ово место , које су браниле елитне усташке снаге , утврђене у кућама овог градића . Усташе нису могле да се пробију према Дувну и Ливну , па су опкољене у Купресу , пружале жесток отпор . Приликом другог неуспелог напада на Купрес , у току ноћи14. августа године , вођене су жестоке борбе у којима је погинулобораца Четврте пролетерске бригаде , међу којима и Секуле Поповић . Указом председника ФНР Југославије Јосипа Броза Тита , јула године , проглашен је за народног хероја . Референце Литература Рођени Умрли Беранци Комунисти Црне Горе Југословенски партизани Борци Четврте пролетерске бригаде Народни хероји - П