Драган Шајновић
Драган Шајновић (Бањалука, 18. октобар 1907, 20. јун 1985) био је професор виолине, диригент и писац класичне музике у Бањалуци, а такође је био познат на просторима Босне и Херцеговине. Оставио је велики траг у класичној музици и музичкој педагогији у 20. вијеку, унаприједивши музички живот Бањалуке, поставши значајан дио њене историје. Такође, сматрају га једним од оснивача данашње Музичке школе „Владо Милошевић”, која је основана под називом Музичка школа пјевачког друштва „Јединство” у Бањалуци. Оснивачи ове школе су и Драге Букинац професора клавира и Владе Милошевића по коме је школа добила назив. У периоду од двије године чак је вршио функцију директора музичке школе.

Биографија 

Драган Шајновић, рођен у Бањалуци 1907. године као син Иве Шајновића дипломираног правника и једног од првих босанско-херцеговачких етнографа на овим просторима. У родном мјесту завршава Учитељску школу. У својим раним годинама постао је заљубљеник музике, прије свега класичне, што ће му касније бити животни позив. Виолину је учио код Јосипа Соукала и Карола Пахора. По завршетку средње школе наставља студиј виолине на Конзерваторију у Љубљани у периоду од 1928. до 1935. у класи професора Ј.Шлаиса и К.Рупела. Поред тога што је био професор виолине, у периоду од 1936. до 1938. године је вршио функцију директора музичке школе. Радио је и као учитељ и професор у више мјеста, да би се од 1949. године стационирао у Бањалуци, гдје је дочекао и смрт.

Поред музике, професор Шајновић је писао критике и приказе у разним листовима који су излазили у том периоду (Врбаским новинама, Крајишким новинама (Гласу), Путевима и сарајевском Одјеку), а написао је и књигу „Музички живот у Бањалуци од аустро-угарске окупације до Другог свјетског рата (1878—1941)”.

Такође, истакао се као и диригент у многим пјевачким друштвима, док је о другима посветио пажњу тако што је често написао и чланке о њиховом раду и постојању. Писао је, између осталог, о српским музичким друштвима „Јединство” и „Коло српских сестара”, хрватским „Нада” и „Напредак”, муслиманским „Фадилет”, „Гајрет”, „Братство”, „Народна узданица”, „Будућност” и „Слога”, те о Радничком музичком друштву „Пелагић” (РКУД Пелагић) и омладинском „КАБ-у”.

За свој дугогодишњи рад професор Шајновић је добио медаљу рада поводом Дана Републике 1957. године, златну медаљу рада Савеза културно-умјетничких друштава и организација БиХ, спомен-диплому, повељу и плакету за предратни и послијератни рад у РКУД „Пелагић”.

Каријера 

Као виолиниста, почео је јавно да наступа од 1925. године на школским приредбама и забавама бањалучке Гимназије и Учитељске школе. На једној таквој приредби свирао је Шубертову Д-дур сонату, а са својим професором Пахором извео је 1926. године Бахов д-мол концерт за двије виолине. Свој солистички концерт, уз учествовање брата Вјекослава Шајновића (виолончело) и Стојанке Милошевић (клавир), приредио је као студент конзерваторија 4. јануара 1930. године у Бањалуци. Концерт је одржан у дворани "Хрватског дома" (касније зграда Дома ЈНА), а извођена су дјела Моцарта, Паганиниа и других.

Године 1935. почиње да хонорано подучава виолину у Музичкој школи пјевачког друштва "Јединство" у којој су наставу још држали Владо Милошевић и Драга Букинац, а такође је обављао дужност хоровође у Хрватског пјевачког друштва "Нада" до јуна 1937. године и РКУД „Пелагић” од јуна 1937. године до октобра 1938. године, а радио је и у „КАБ-у” (Клуб академичара Бања Лука).

У периоду након октобра 1938. године добија запослење у Ђевђелији као професор музике у гимназији. Као професор ради све до 1941. године када се враћа у Бањалуку и наставља свој учитељски живот. 

Од повратка у периоду 1941−1945 године ради као професор у Гимназији и у Музичкој школи. По завршетку рата у периду од 1945. до 1947. године ради као професор у гимназији, а у наредном периоду, у трајању од 2 године, боравио у Травнику. Радио је као наставник у травничкој учитељској школи.

По повратку у Бањалуку, 1949. године, па све до пензионисања, 1972. године, ради у Музичкој школи као професор виолине. Поред тога, у неколико периода био је директор Ниже и Средње музичке школе. Основао је Гудачки оркестар Ниже музичке школе који је под његовим вођством 1957. године, изводећи Хаyднову „Дјечју симфонију”, освојио другу награду на Првом југословенском такмичењу дјечје музике у Сарајеву. Од 1956. до 1958. године био је директор и диригент Градског оркестра.

Преминуо је 20. јуна 1985. године у Бањалуци.

Види још

Референце 

Рођени 1907.
Умрли 1985.
Српски професори
Српски педагози
Бањалучани
Српски виолинисти
Српски диригенти
Драган Шајновић ( Бањалука , октобар јунбио је професор виолине , диригент и писац класичне музике у Бањалуци , а такође је био познат на просторима Босне и Херцеговине . Оставио је велики траг у класичној музици и музичкој педагогији у вијеку , унаприједивши музички живот Бањалуке , поставши значајан дио њене историје . Такође , сматрају га једним од оснивача данашње Музичке школе „ Владо Милошевић ” , која је основана под називом Музичка школа пјевачког друштва „ Јединство ” у Бањалуци . Оснивачи ове школе су и Драге Букинац професора клавира и Владе Милошевића по коме је школа добила назив . У периоду од двије године чак је вршио функцију директора музичке школе . Биографија Драган Шајновић , рођен у Бањалуци године као син Иве Шајновића дипломираног правника и једног од првих босанско-херцеговачких етнографа на овим просторима . У родном мјесту завршава Учитељску школу . У својим раним годинама постао је заљубљеник музике , прије свега класичне , што ће му касније бити животни позив . Виолину је учио код Јосипа Соукала и Карола Пахора . По завршетку средње школе наставља студиј виолине на Конзерваторију у Љубљани у периоду од до у класи професора Ј.Шлаиса и К.Рупела . Поред тога што је био професор виолине , у периоду од до године је вршио функцију директора музичке школе . Радио је и као учитељ и професор у више мјеста , да би се од године стационирао у Бањалуци , гдје је дочекао и смрт . Поред музике , професор Шајновић је писао критике и приказе у разним листовима који су излазили у том периоду ( Врбаским новинама , Крајишким новинама ( Гласу ) , Путевима и сарајевском Одјеку ) , а написао је и књигу „ Музички живот у Бањалуци од аустро-угарске окупације до Другог свјетског рата1941 ) ” . Такође , истакао се као и диригент у многим пјевачким друштвима , док је о другима посветио пажњу тако што је често написао и чланке о њиховом раду и постојању . Писао је , између осталог , о српским музичким друштвима „ Јединство ” и „ Коло српских сестара ” , хрватским „ Нада ” и „ Напредак ” , муслиманским „ Фадилет ” , „ Гајрет ” , „ Братство ” , „ Народна узданица ” , „ Будућност ” и „ Слога ” , те о Радничком музичком друштву „ Пелагић ” ( РКУД Пелагић ) и омладинском „ КАБ-у ” . За свој дугогодишњи рад професор Шајновић је добио медаљу рада поводом Дана Републике године , златну медаљу рада Савеза културно-умјетничких друштава и организација БиХ , спомен-диплому , повељу и плакету за предратни и послијератни рад у РКУД „ Пелагић ” . Каријера Као виолиниста , почео је јавно да наступа од године на школским приредбама и забавама бањалучке Гимназије и Учитељске школе . На једној таквој приредби свирао је Шубертову Д-дур сонату , а са својим професором Пахором извео је године Бахов д-мол концерт за двије виолине . Свој солистички концерт , уз учествовање брата Вјекослава Шајновића ( виолончело ) и Стојанке Милошевић ( клавир ) , приредио је као студент конзерваторија јануара године у Бањалуци . Концерт је одржан у дворани " Хрватског дома " ( касније зграда Дома ЈНА ) , а извођена су дјела Моцарта , Паганиниа и других . Године почиње да хонорано подучава виолину у Музичкој школи пјевачког друштва " Јединство " у којој су наставу још држали Владо Милошевић и Драга Букинац , а такође је обављао дужност хоровође у Хрватског пјевачког друштва " Нада " до јуна године и РКУД „ Пелагић ” од јуна године до октобра године , а радио је и у „ КАБ-у ” ( Клуб академичара Бања Лука ) . У периоду након октобра године добија запослење у Ђевђелији као професор музике у гимназији . Као професор ради све до године када се враћа у Бањалуку и наставља свој учитељски живот . Од повратка у периоду1945 године ради као професор у Гимназији и у Музичкој школи . По завршетку рата у периду од до године ради као професор у гимназији , а у наредном периоду , у трајању одгодине , боравио у Травнику . Радио је као наставник у травничкој учитељској школи . По повратку у Бањалуку , године , па све до пензионисања , године , ради у Музичкој школи као професор виолине . Поред тога , у неколико периода био је директор Ниже и Средње музичке школе . Основао је Гудачки оркестар Ниже музичке школе који је под његовим вођством године , изводећи Хаyднову „ Дјечју симфонију ” , освојио другу награду на Првом југословенском такмичењу дјечје музике у Сарајеву . Од до године био је директор и диригент Градског оркестра . Преминуо је јуна године у Бањалуци . Види још Референце Рођени Умрли Српски професори Српски педагози Бањалучани Српски виолинисти Српски диригенти