Народна скупштина у манастиру Косијерево (1875)
Народна скупштина у манастиру Косијерево је прва Скупштина устаничких вођа током Устанка у Херцеговини, а одржана је маја 1875. у херцеговачком манастиру Косијерево који се налази на десној обали Требишњице, у мјесту по коме се и зове, на крајњем југозападу Бањана. , а у циљу дефинисања самог тока устанка, као и бирања устаничких вођа. У манастиру Косијерево током 19. вијека, поред редовних богослужења, одржавања литургија и опела, вјенчања и крштења, манастир су похађали разреди и школовала се дјеца, лијечили и духовно кријепили вјерници, одржане су скоро све значајне устаничке скупштине, током Устанка у Херцеговини, познатог под називом Невесињска пушка.

Значајна скупштина је 1608. године одржана у манастиру Косијерево, гдје је одлучено да се пружи подршка савојском владару.

Историјска подлога 
Вође народа у Херцеговини Јован Гутић, Симун Зечевић, Илија Стевановић, Тривко Грубачић, Продан Рупар и Петар Радовић током августа и септембра 1874. се састају и одлучују да почну припреме за устанак. Доносе одлуке о припреми оружја и муниције, мјеста за збјегове народа, припреми подршке Црне Горе устанку и припремају све тако да се устанак дигне на прољеће 1875. План предвиђа прво ослобођење невесињског краја а затим ширење на остале дијелове Херцеговине. У међувремену су Турци тражили хајдуке Пере Тунгуза који су 5. јула на Цетњој пољани на планини Бишини напали караван. У гоњењу Турци 9. јула улазе у сукоб са наоружаним сељацима Јована Гутића на брду Градац сјеверно од села Крекова. Овај сукоб је постао познат под именом Невесињска пушка и означио је тако почетак општег устанка у читавој Херцеговини. Испрва невесињски а потом билећки и столачки крај су захваћени, а у августу гатачки крај и пригранични појас ка Црној Гори. Чете од 50-300 људи и одреди од 500-2000 људи се скупљају и нападају турске граничне карауле и беговске куле.

Скупштина 
Након подизања устанка, војсковође су одлучили да се на једној устаничкој скупштини, јасно дефинише ток и циљеви устанка. Пошто се од самог почетка устанка, на његово чело неформално ставио војвода Мићо Љубибратић, одржавање и саме устаничке скупштине је зависило у великој мјери од њега. По замисли војводе Мића Љубибратића, требало је да се одржи Велика Народна Скупштина, на којој би се одредио правац устанка народа у Босни и Херцеговини, изабрала привремена влада на челу са војвођанским прваком Светозарем Милетићем, усвојио привремени устав, те извршила мобилизација и „позвани Срби муслиманске вјере” у борбу против Турака. У једном прогласу, који је припремљен за ову скупштину, пише:

Од прве скупштине херцеговачких главара у манастиру Косијерево, маја 1875. године сви планови о устанку били су везани искључиво за црногорског књаза Николу. Према извјештајима са скупштине, при опредјељивању устаника и чланова скупштине између Обреновића или Карађорђевића, највећи број херцеговачких главара изјаснио се за ннеза Милана Обреновића.

Поред ове скупштине у манастиру Косијерово је одржана и Скупштина 1878. године, гдје је проглашено уједињење са Књажевином Црном Гором истог дана када су вође устанка у Босни на Скупштини у Тишковцу прогласилеа уједињење са Србијом.

Види још 
 Устанак у Херцеговини
 Манастир Косијерево
 Мићо Љубибратић

Напомене

Референце

Литература

Спољашње везе 

Историја Републике Српске
Народне скупштине устанка у Херцеговини
1875.
Народна скупштина у манастиру Косијерево је прва Скупштина устаничких вођа током Устанка у Херцеговини , а одржана је маја у херцеговачком манастиру Косијерево који се налази на десној обали Требишњице , у мјесту по коме се и зове , на крајњем југозападу Бањана . , а у циљу дефинисања самог тока устанка , као и бирања устаничких вођа . У манастиру Косијерево током вијека , поред редовних богослужења , одржавања литургија и опела , вјенчања и крштења , манастир су похађали разреди и школовала се дјеца , лијечили и духовно кријепили вјерници , одржане су скоро све значајне устаничке скупштине , током Устанка у Херцеговини , познатог под називом Невесињска пушка . Значајна скупштина је године одржана у манастиру Косијерево , гдје је одлучено да се пружи подршка савојском владару . Историјска подлога Вође народа у Херцеговини Јован Гутић , Симун Зечевић , Илија Стевановић , Тривко Грубачић , Продан Рупар и Петар Радовић током августа и септембра се састају и одлучују да почну припреме за устанак . Доносе одлуке о припреми оружја и муниције , мјеста за збјегове народа , припреми подршке Црне Горе устанку и припремају све тако да се устанак дигне на прољеће План предвиђа прво ослобођење невесињског краја а затим ширење на остале дијелове Херцеговине . У међувремену су Турци тражили хајдуке Пере Тунгуза који су јула на Цетњој пољани на планини Бишини напали караван . У гоњењу Турци јула улазе у сукоб са наоружаним сељацима Јована Гутића на брду Градац сјеверно од села Крекова . Овај сукоб је постао познат под именом Невесињска пушка и означио је тако почетак општег устанка у читавој Херцеговини . Испрва невесињски а потом билећки и столачки крај су захваћени , а у августу гатачки крај и пригранични појас ка Црној Гори . Чете одљуди и одреди одљуди се скупљају и нападају турске граничне карауле и беговске куле . Скупштина Након подизања устанка , војсковође су одлучили да се на једној устаничкој скупштини , јасно дефинише ток и циљеви устанка . Пошто се од самог почетка устанка , на његово чело неформално ставио војвода Мићо Љубибратић , одржавање и саме устаничке скупштине је зависило у великој мјери од њега . По замисли војводе Мића Љубибратића , требало је да се одржи Велика Народна Скупштина , на којој би се одредио правац устанка народа у Босни и Херцеговини , изабрала привремена влада на челу са војвођанским прваком Светозарем Милетићем , усвојио привремени устав , те извршила мобилизација и „ позвани Срби муслиманске вјере ” у борбу против Турака . У једном прогласу , који је припремљен за ову скупштину , пише : Од прве скупштине херцеговачких главара у манастиру Косијерево , маја године сви планови о устанку били су везани искључиво за црногорског књаза Николу . Према извјештајима са скупштине , при опредјељивању устаника и чланова скупштине између Обреновића или Карађорђевића , највећи број херцеговачких главара изјаснио се за ннеза Милана Обреновића . Поред ове скупштине у манастиру Косијерово је одржана и Скупштина године , гдје је проглашено уједињење са Књажевином Црном Гором истог дана када су вође устанка у Босни на Скупштини у Тишковцу прогласилеа уједињење са Србијом . Види још Устанак у Херцеговини Манастир Косијерево Мићо Љубибратић Напомене Референце Литература Спољашње везе Историја Републике Српске Народне скупштине устанка у Херцеговини 1875.