Црква Светог Ловре у Петрињи
Црква Светог Ловре у Петрињи изграђена у касно-барокном односно класицистичком стилу је реплика првобитне цркве, која је порушена у рату на простору бивше Југославије 23. фебруара 1992. године.

Положај 
Црква се налази у строгом центру Петриње у градском парку на Штросмајеровом шеталишту, у Покупљу, 13 километарa југоисточно од Сиска, на ушћу Петрињчице у Купу, на 106 -{m}- апсолутне надморске висине.

Историјат 
Прва црква у Петрињи изграђена је 1603. године, а првобитна (стара) црква Светог Ловре у Петрињи у каснобарокном, односно неокласицистичком стилу 1780. године. Више од пола века црква није имала сталне свештенике, а жупа је постојала повремено. Жупа Светог Ловре стално делује тек од 1677. године у саставу Војне крајине, и била је под великим утицајем крајишких војних власти.

Црква је порушена је до темеља 23. фебруара 1992. године, у рату вођеном на простору бивше Југославије у последњој деценији 20. века. Починилац минирања цркве за сада није откривен.

Након минирања и рушења цркве до темеља терен је очишћен и на њеном месту је засејана трава и осмишљен парк.

После војне операције „Олуја” и ослобађања Петриње на темељима старе цркве 2004. године саграђена је нова која је до детаља архитектонски обликована по пројектима старе цркве, у већ постојећем градском парку.

Звоно, које је звонило на мисном слављу које је у Марији Бистрици предводио Свети Отац, кад је прогласио блаженим кардинала Алојзија Степинца, 16. октобра 1998. довезено је у обновљену жупну цркву Светог Ловре у Петрињи. Звоно тешко 325 килограма и широко 830 -{mm}-, које је израдила загребачка приватна фирма „Метал-Продукт”, је Петрињској цркви даровала породицу Стјепана Шафрана из Загреба. Звоно је привремено стајало на врху бистричке Калварије, испред 12. постаје Крижног пута, и на том месту се последњи пут огласило 16. октобра тачно у 12 сати. Након тога звоно је преузео петрињски жупник Ивица Шестак и постављио је на звоник обновљене жупне цркве.

Црква је 2015. године добила оргуље, које су у Петрињу донете, након четири и по године обнове, из цркве Светог. Марка на загребачком Горњем граду, где су свирале од 1936. године. Оргуље имају тридесет регистара, а израдила их је Оргуљашка радионица Хеферер, према концепту оргуљаша Фрање и Чедомила Дугана, као инструмент за праћење зборског певања. Оргуље имају јединствену историјску и Музиколошки вредност.

Статус 
Стара црква Светог Ловре у Петрињи, изграђена 1780. године, пре рушења до темеља 1992. године била је споменик 0. категорије уписан у Регистар споменика културе Хрватске.

Извори

Спољашње везе 
 Petrinja, Еnciklopedija.hr

Цркве у Хрватској
Петриња
Црква Светог Ловре у Петрињи изграђена у касно-барокном односно класицистичком стилу је реплика првобитне цркве , која је порушена у рату на простору бивше Југославије фебруара године . Положај Црква се налази у строгом центру Петриње у градском парку на Штросмајеровом шеталишту , у Покупљу,километарa југоисточно од Сиска , на ушћу Петрињчице у Купу , на-{ m }- апсолутне надморске висине . Историјат Прва црква у Петрињи изграђена је године , а првобитна ( стара ) црква Светог Ловре у Петрињи у каснобарокном , односно неокласицистичком стилу године . Више од пола века црква није имала сталне свештенике , а жупа је постојала повремено . Жупа Светог Ловре стално делује тек од године у саставу Војне крајине , и била је под великим утицајем крајишких војних власти . Црква је порушена је до темеља фебруара године , у рату вођеном на простору бивше Југославије у последњој деценији века . Починилац минирања цркве за сада није откривен . Након минирања и рушења цркве до темеља терен је очишћен и на њеном месту је засејана трава и осмишљен парк . После војне операције „ Олуја ” и ослобађања Петриње на темељима старе цркве године саграђена је нова која је до детаља архитектонски обликована по пројектима старе цркве , у већ постојећем градском парку . Звоно , које је звонило на мисном слављу које је у Марији Бистрици предводио Свети Отац , кад је прогласио блаженим кардинала Алојзија Степинца , октобра довезено је у обновљену жупну цркву Светог Ловре у Петрињи . Звоно тешкокилограма и широко-{ mm }- , које је израдила загребачка приватна фирма „ Метал-Продукт ” , је Петрињској цркви даровала породицу Стјепана Шафрана из Загреба . Звоно је привремено стајало на врху бистричке Калварије , испред постаје Крижног пута , и на том месту се последњи пут огласило октобра тачно усати . Након тога звоно је преузео петрињски жупник Ивица Шестак и постављио је на звоник обновљене жупне цркве . Црква је године добила оргуље , које су у Петрињу донете , након четири и по године обнове , из цркве Светог . Марка на загребачком Горњем граду , где су свирале од године . Оргуље имају тридесет регистара , а израдила их је Оргуљашка радионица Хеферер , према концепту оргуљаша Фрање и Чедомила Дугана , као инструмент за праћење зборског певања . Оргуље имају јединствену историјску и Музиколошки вредност . Статус Стара црква Светог Ловре у Петрињи , изграђена године , пре рушења до темеља године била је споменик категорије уписан у Регистар споменика културе Хрватске . Извори Спољашње везе Petrinja , Еnciklopedija.hr Цркве у Хрватској Петриња