Ektodermne ciste neodontogenog porekla
Ektodermne ciste neodontogenog porekla  su jasno ograničene šupljine sa unutrašnje strane obložene epitelom u koštanim fisurama i mekim tkivima, ispunjene tečnim sadržajem. Nastaju kao posledica uvrtanja ektoderma između embrionalnih procesusa koji učestvuju u formiranju lica i vilica. Svaku cistu treba, kao god je to moguće, u celosti odstraniti, jer ona svojim daljim rastom dovodi do resorpcije koštanog tkiva, predstavlja latentno žarište infekcije, a postoji mogućnost maligne alteracije.

Opšta razmatranja 
Ciste vilica  su su šupljine jasno ograniđene u mekom tkivu ili organu, ispunjene tečnim sadržajem a sa unutrašnje strane obložene epitelom. Ciste u vilicama se relativno često javljaju a prema poreklu se dele na ektodermne ciste odontogenog i ektodermne ciste neodontogenog porekla.
Ektodermne ciste odontogenog porekla
U ektodermne ciste odontogenog (razvojnog) porekla spadaju:
 gingivalnea cista dece (Epsteinove perle)
 odontogena keratocista (primordijalne ciste)
 folikularna cista,
 eruptivna cista,
 lateralna periodontalna cista,
 gingivalna cista odraslih,
 glanduralne odontogene ciste
 radikularna cista.
Ektodermne ciste neodontogenog porekla
U ektodermne ciste neodontogenog porekla spadaju:
 medijalne — alveolarne i palatinalne
 globulomaksilarne
 nazoalveolarne
 nazopalatinalne — ciste papile palatine i ciste incizivnog kanala.
 ciste incizivnog kanala.
Svaku cistu treba shvatiti kao fakultativno predkancerozno stanje. Zbog toga je neophodno cistu potpuno odstraniti i uvek poslati na histopatološki pregled.

Vrste ektodermnih cista neodontogenog porekla

Kliničke karakteristike 
Simptomi folikularnih i radikularnih cista su skoro isti. Imaju bezbolni razvitak ialo rastu ekspanzivno istanjujući koštano tkivo, tako da dolazi mnogo ćešče do pojave tumefakcije sa vestibularne nego sa palatinalne ili  jezične (lingvalne) strane u donjoj vilici, jer je pretežni razvitak ciste prema vestibulumu - bukalno i labijalno, koji je uslovljen manjim otporom koštanog tkiva.

Dok su male otkrivaju se rendgenski i ne pričinjavaju subjektivne tegobe. Smatra se da se za 0,5 cm uvećavaju u prečniku za godinu dana. Bolesnici se najčešče javljaju lekaru zbog pojave tumefakcije (ispupčenja) ili infekcije ciste kada bolest ide pod simptomatologijom infektzivnog apscesa.

Dijagnoza 
Dijagnoza neoodontogenih i drugih koštanih cista postavlja se na osnovu pregleda pacijenta, koji uključuje:
 uzimanje anamneze, 
 kliničkim pregledom — inspekcija, palpacija područja vilica i perkusiju zuba, tokom kojih se konstatuje: bezbolno izbočenje koštanog tkiva, normalna boja sluzokože iznad promene, bezbolna tumefakcija je bezbolna na palpaciju, može biti čvrste konzistencije kada je očuvano još koštano tkivo, a ukoliko dodje do istanjenja istog u uznapredovalom stadijumu ciste dolazi do pojave fenomena ping-pong loptice, odnosno ugibanja koštanog tkiva, kada je koštano tkivo potpuno resorbovano, javlja se fenomen fluktuacije. 
 rentgenografija, 
 patohistološkog nalaza, 
 punkcija i klinički pregled cističnog sadržaja — koji je tečan, a može biti bistar, žućkaste boje (slame) sa prisustvom kristala holesterina ili gnoja. 
 citološka analiza ćelija i sadržaja punktata 
 kompjutorizirana tomografija vilica ili kostiju lica. 
U tipičnim slučajevima već na osnovu kliničkoga pregleda i detaljne analize rentgenograma može se postaviti dijagnozu, koja će postati konačna tek nakon potvrde patologa.

Terapija 
Lečenja ovih cista zasniva se na delimičnom ili potpunom odstranjenju cističnog sakusa. Da li će se raditi cistektomiju ili cistostomija - pri odlučivanju se mora uzeti u obzir opšte stanje i starost pacijenta. Zbog toga što sve ciste mogu biti fakultativno predkancerozno stanje neophodno je cistu potpuno odstraniti i uvek poslati na histopatološki pregled. Kada se donese odluka za cistostomiju, a patohistološki nalaz pokaže malignitet, preostali deo cističnog sakusa može se odstraniti u drugom operativnom zahvatu.

Izvori

Literatura 
 N. Roberton “Textbook of neonatology”, Churchil Livingdtone 1989

Spoljašnje veze 

Максилофацијална хирургија
Патологија
Википројекат медицина
Цисте
Одонтогене цисте оралне и максилофацијалне регије
Ektodermne ciste neodontogenog porekla su jasno ograničene šupljine sa unutrašnje strane obložene epitelom u koštanim fisurama i mekim tkivima , ispunjene tečnim sadržajem . Nastaju kao posledica uvrtanja ektoderma između embrionalnih procesusa koji učestvuju u formiranju lica i vilica . Svaku cistu treba , kao god je to moguće , u celosti odstraniti , jer ona svojim daljim rastom dovodi do resorpcije koštanog tkiva , predstavlja latentno žarište infekcije , a postoji mogućnost maligne alteracije . Opšta razmatranja Ciste vilica su su šupljine jasno ograniđene u mekom tkivu ili organu , ispunjene tečnim sadržajem a sa unutrašnje strane obložene epitelom . Ciste u vilicama se relativno često javljaju a prema poreklu se dele na ektodermne ciste odontogenog i ektodermne ciste neodontogenog porekla . Ektodermne ciste odontogenog porekla U ektodermne ciste odontogenog ( razvojnog ) porekla spadaju : gingivalnea cista dece ( Epsteinove perle ) odontogena keratocista ( primordijalne ciste ) folikularna cista , eruptivna cista , lateralna periodontalna cista , gingivalna cista odraslih , glanduralne odontogene ciste radikularna cista . Ektodermne ciste neodontogenog porekla U ektodermne ciste neodontogenog porekla spadaju : medijalne — alveolarne i palatinalne globulomaksilarne nazoalveolarne nazopalatinalne — ciste papile palatine i ciste incizivnog kanala. ciste incizivnog kanala . Svaku cistu treba shvatiti kao fakultativno predkancerozno stanje . Zbog toga je neophodno cistu potpuno odstraniti i uvek poslati na histopatološki pregled . Vrste ektodermnih cista neodontogenog porekla Kliničke karakteristike Simptomi folikularnih i radikularnih cista su skoro isti . Imaju bezbolni razvitak ialo rastu ekspanzivno istanjujući koštano tkivo , tako da dolazi mnogo ćešče do pojave tumefakcije sa vestibularne nego sa palatinalne ili jezične ( lingvalne ) strane u donjoj vilici , jer je pretežni razvitak ciste prema vestibulumu - bukalno i labijalno , koji je uslovljen manjim otporom koštanog tkiva . Dok su male otkrivaju se rendgenski i ne pričinjavaju subjektivne tegobe . Smatra se da se za5 cm uvećavaju u prečniku za godinu dana . Bolesnici se najčešče javljaju lekaru zbog pojave tumefakcije ( ispupčenja ) ili infekcije ciste kada bolest ide pod simptomatologijom infektzivnog apscesa . Dijagnoza Dijagnoza neoodontogenih i drugih koštanih cista postavlja se na osnovu pregleda pacijenta , koji uključuje : uzimanje anamneze , kliničkim pregledom — inspekcija , palpacija područja vilica i perkusiju zuba , tokom kojih se konstatuje : bezbolno izbočenje koštanog tkiva , normalna boja sluzokože iznad promene , bezbolna tumefakcija je bezbolna na palpaciju , može biti čvrste konzistencije kada je očuvano još koštano tkivo , a ukoliko dodje do istanjenja istog u uznapredovalom stadijumu ciste dolazi do pojave fenomena ping-pong loptice , odnosno ugibanja koštanog tkiva , kada je koštano tkivo potpuno resorbovano , javlja se fenomen fluktuacije. rentgenografija , patohistološkog nalaza , punkcija i klinički pregled cističnog sadržaja — koji je tečan , a može biti bistar , žućkaste boje ( slame ) sa prisustvom kristala holesterina ili gnoja. citološka analiza ćelija i sadržaja punktata kompjutorizirana tomografija vilica ili kostiju lica . U tipičnim slučajevima već na osnovu kliničkoga pregleda i detaljne analize rentgenograma može se postaviti dijagnozu , koja će postati konačna tek nakon potvrde patologa . Terapija Lečenja ovih cista zasniva se na delimičnom ili potpunom odstranjenju cističnog sakusa . Da li će se raditi cistektomiju ili cistostomija - pri odlučivanju se mora uzeti u obzir opšte stanje i starost pacijenta . Zbog toga što sve ciste mogu biti fakultativno predkancerozno stanje neophodno je cistu potpuno odstraniti i uvek poslati na histopatološki pregled . Kada se donese odluka za cistostomiju , a patohistološki nalaz pokaže malignitet , preostali deo cističnog sakusa može se odstraniti u drugom operativnom zahvatu . Izvori Literatura N . Roberton “ Textbook of neonatology ” , Churchil Livingdtone Spoljašnje veze Максилофацијална хирургија Патологија Википројекат медицина Цисте Одонтогене цисте оралне и максилофацијалне регије