Али Акбар Дехода
Аламех Aли Aкбар Деххода (‎‎; 1879 — 9. март 1956) био је познати ирански лингвиста, и аутор Дехходиног речника — најобимнијег речника персијског језика.

Биографија 
Деххода је рођен у Техерану, а родитељи су му пореклом из Казвина. Отац му је преминуо када је имао само десет година. Деххода је убрзо бриљирао у персијској књижевности, арапском и француском језику и дипломирао на колеџу где је студирао политичке науке.
Био је активан у политици, и служио у Маџлесу (Скупштини) као посланик из Кермана и Техерана. Такође је био декан Факултетеа политичких наука, а касније и Правног факултета Универзитета у Техерану.

Године 1903. отишао је на Балкан као службеник иранске амбасаде, али се две године касније вратио у Иран и прикључио се Уставној револуцији Ирана.
У Ирану ’’Деххода”, ’’Мирза Јахангир Кан” и ’’Џасем Кан” су објављивали новине ’’Сур-е Есрафил” око две године, али је ауторитарни краљ Мохамад Али-шах распустио парламент и протерао Дехходу и неке друге либерале у Европу у изгнанство. Тамо је наставио да објављује чланке, али када је Мохамад Али-шах свргнут са власти 1911. године, вратио се у земљу и постао члан новог Маџлеса.

Сахрањен је на гробљу Ебн-е Бабујех у Шахр-е Реју, у близини Техерана.

У свом чланку „Први ирански научник који је аутор најобимнијег и најпотпунијег речника у фарсију“, ’’Манучехер Садат Нори” написао је:
„Књижевна и коментаторска дела Алија Акбара Дехходе (ААД) заправо су почела током његове сарадње са часописом Сор-е Есрафил где је започео сатиричку политичку рубрику названу ’’Глупости” (персијски: Чаранд-о-паранд). Персијски назив ’’Дакхо” био је његов потпис и уметничко име за ту рубрику. Псеудоним Даххо се не односи само на администатора села (персијски: ’’Деххода” или ’’Кадхода”), него се односи и на безазлену или просту особу(персијски: Саде лох).

Дела 
Деххода је превео Монтескијеову ’’De l'esprit des lois’’ (Дух закона) на персијски.
Такође је написао ’’Амсал о хекам” (Пословице и епиграфи) и објавио у четири књиге, ’’француско-персијски речник”, и друге књиге, али је његово лексикографско ремек-дело Логатнаме Деххода (Дехходин речник), највећи персијски речник икада објављен и који се састоји од 15 томова. Др Мохамад Моиин успео је да доврши незавршене Дехходине делове по захтеву самог Дехходе. Коначно, књига је објављена након четрдесет пет година Дехходиног напора.

Референце

Спољашње везе 

 [http://www.iranicaonline.org/articles/dehkoda ALÈ-AKBAR QAZVÈNÈ Dehkhodā'] @ Encyclopaedia Iranica''

Рођени 1879.
Умрли 1956.
Иранци
Лингвисти
Аламех Aли Aкбар Деххода ( ‎‎ ;— мартбио је познати ирански лингвиста , и аутор Дехходиног речника — најобимнијег речника персијског језика . Биографија Деххода је рођен у Техерану , а родитељи су му пореклом из Казвина . Отац му је преминуо када је имао само десет година . Деххода је убрзо бриљирао у персијској књижевности , арапском и француском језику и дипломирао на колеџу где је студирао политичке науке . Био је активан у политици , и служио у Маџлесу ( Скупштини ) као посланик из Кермана и Техерана . Такође је био декан Факултетеа политичких наука , а касније и Правног факултета Универзитета у Техерану . Године отишао је на Балкан као службеник иранске амбасаде , али се две године касније вратио у Иран и прикључио се Уставној револуцији Ирана . У Ирану ’ ’ Деххода ” , ’ ’ Мирза Јахангир Кан ” и ’ ’ Џасем Кан ” су објављивали новине ’ ’ Сур-е Есрафил ” око две године , али је ауторитарни краљ Мохамад Али-шах распустио парламент и протерао Дехходу и неке друге либерале у Европу у изгнанство . Тамо је наставио да објављује чланке , али када је Мохамад Али-шах свргнут са власти године , вратио се у земљу и постао члан новог Маџлеса . Сахрањен је на гробљу Ебн-е Бабујех у Шахр-е Реју , у близини Техерана . У свом чланку „ Први ирански научник који је аутор најобимнијег и најпотпунијег речника у фарсију “ , ’ ’ Манучехер Садат Нори ” написао је : „ Књижевна и коментаторска дела Алија Акбара Дехходе ( ААД ) заправо су почела током његове сарадње са часописом Сор-е Есрафил где је започео сатиричку политичку рубрику названу ’ ’ Глупости ” ( персијски : Чаранд-о-паранд ) . Персијски назив ’ ’ Дакхо ” био је његов потпис и уметничко име за ту рубрику . Псеудоним Даххо се не односи само на администатора села ( персијски : ’ ’ Деххода ” или ’ ’ Кадхода ” ) , него се односи и на безазлену или просту особу( персијски : Саде лох ) . Дела Деххода је превео Монтескијеову ’ ’ De l' esprit des lois ’ ’ ( Дух закона ) на персијски . Такође је написао ’ ’ Амсал о хекам ” ( Пословице и епиграфи ) и објавио у четири књиге , ’ ’ француско-персијски речник ” , и друге књиге , али је његово лексикографско ремек-дело Логатнаме Деххода ( Дехходин речник ) , највећи персијски речник икада објављен и који се састоји одтомова . Др Мохамад Моиин успео је да доврши незавршене Дехходине делове по захтеву самог Дехходе . Коначно , књига је објављена након четрдесет пет година Дехходиног напора . Референце Спољашње везе [ http://www.iranicaonline.org/articles/dehkoda ALÈ-AKBAR QAZVÈNÈ Dehkhodā ' ] @ Encyclopaedia Iranica ' ' Рођени Умрли Иранци Лингвисти