Mumio
Mumio (poznatiji pod nazivom planinska krv ili planinske suze) predstavlja specifičnu vrstu smolaste mase nastale postepenom fosilizacijom pčelinjeg meda.

Istorija 
Pre više hiljada godina, pčele koje su imale stanište u stenama i pećinama gradile su svoja društva na mestima koja životinjama i čoveku nisu bila na dohvat ruke. Vremenom je dolazilo do fosilizacije meda, voska i matičnog mleča. Tako je nastao mumio. Za sada je to jedina realna pretpostavka naučnika, jer mesta na kome se nalazi i sastojci koje sadrži mumio ukazuju na takvo poreklo. Postoje razne vrste mumia čija klasifikacija zavisi od mesta nastanka. U stara vremena, mumio se koristio za lečenje najrazličitijih bolesti. Pominju ga još i Aristotel, Avicena, Biruni, Arazi i mnogi drugi mislioci i lekari koje istorija pamti. Ovaj produkt primenjuje se u narodnoj medicini od davnina. Nastaje u procepima stena i u pećinama Tibeta, Altaja i Srednje Azije na nadmorskim visanama preko od 2.500 metara. Postoji često lažna tvrdnja da se mumio nalazi samo na Atlajskim planinama. Naprotiv, on je dosta čest na mnogim planinama i vencima, od Rusije do Tibeta. Crne je ili tamno smeđe boje, sa karakterističnim mirisom i ukusom između smole, asfalta i nafte. Sam ukus mumia je gorak, ali ne preterano.

Struktura 
Smolaste je strukture, čvrste konzistencije do nekih 25—30 strepeni, ako je čvrst, bez primesa, ali na višim temperaturama prelazi u tečnu konzistenciju, pravu i lepljivu smolu. Od sirovog mumia se filtracijom dobija čist mumio, smola koja se kao takva pakuje u kutije, prave se tablete i kapsule, ili se razređen dodaje u razne preparate kao što su masti, balsami i tinkture. Razlaže se u vodi. Često alternativci i planinci mumio mešaju sa medom ili rakijom i tako spravljen preparat koriste kao preventivu za jačanje imuniteta.

Sastav 
U sastav ovog produkta ulazi mnogo organskih supstanci i najrazličitijih mikroelemenata. To je viskozna lepljiva masa, koja od toplote ruku postaje meksa, ima smolast sprecifičan miris, u vodi se rastvara malim talogom. U svom sastavu mumio sadrži 28 hemijskih elemenata, 30 makro i mikro elemenata, a takođe i 10 različitih oksida metala, 6 aminokiselina, niz vitamina — B12, P, B1 i dr, eterična ulja, pčeljinji otrov, smolaste supstance od kojih svaka ima sposobnost da utiče na odgovarajuće procese razmene u organizmu i da pojačava regenerartivne procese u pojedinim tkivima. Kao protivupalnom antitoksično i sredstvo za opšte jačanje organizma, kao sredstvo za obnavljanje smanjene funkcije perifernih nervnih završetaka ili centara mozga, pozitivno učestvuje u biosintezi ćelije DNK, što dovodi do pojačanog delovanja i povećanja količine ćelija.

Lekovita svojstva 
Lekovita svojstva mumio potvrđena su proučavanjem lekara u nizu ustanova u zemlji. U današnje vreme u trajanju od nekoliko godina nastavlja se proučavanje mumioa u Lenjingradskom hemijsko-frarmaceutskom institutu, na katedri za farmakologiju i tehnologiju lekova, u Taškentu, Dušanbeu, Samarkandu i drugim gradovimna.

Ovo skupo sredstvo koristi se u narodnoj medicini i klinikama u Tadžikistanu, Taškentu i na Kavkazu.
Kod redovnog i pravilnog uzimanja uspeh mumia će uvek biti obezbeđen. U narodnoj medicini mumio veličine zrna pšenice potrebno je uzimati dva puta dnevno.

Kontraidikacija pri uzimanju u umerenim dozama nema, već naprotiv, odbrambeno-zaštitne snage su pozitivne, nestaje osećaj umora, poboljšava se opšte stanje organizma, dobija se i obnavlja potrošena snaga i energija.

Opis 
Specifična težina mumio-a iznosi 2,13. U vodi se u potpunosti rastvara, pri čemu se dobija boja jako skuvanog čaja. Isparivanjem vode sa rastvorom mumia ostaje lepljivi ekstrakt koji gori bez čađi i ostavlja 3,6% pepela. Na vazduhu se zgušnjava i postaje tvrđi, zagrevanjem se smekašava.
 
Mumio su široko koristili medicinski radnici na Istoku u lečenju nervnih bolesti, srca i krvnih sudova, želudačno-stomačnog trakta, a takođe kod bolesti jetre, slezine, pluća, kod preloma, za stimulisanje zaštitnih regerativnih procesa u organizmu.
Mumio je netoksičan. Rezultati ispitivanja su potvrdili osnovanost primene mumia u lečenju gnojnoupalnih procesa.
Pri ispitivanju radioaktivnosti mumia dobijeni su rezultati koji su skoro jednaki indeksima fona, tj. njegova radioaktivnost je beznačajna, zato se on može koristiti u medicini. Posebnu vrednost radioaktivnost mumioa ima kao regenerator koštanog tkiva. 
Mumio ima široku primenu u Indiji u lečenju astme, tuberkuloze, hroničnog bronhitisa, kamena u mokraćnim putevima, vodene bolesti, dijabetesa, parazitskih oboljenja kože, a i kao antiseptik. Po mišljenju lekara iz Indije mumio je veoma efikasno sredstvo u lečenju dijabetesa. U Burmi mumio pod nazivom -{cas-Tum}- (krv iz planine) smatraju za sredstvo koje jača organizam, protiv tuberkuloze, a takođe i za sredstvo koje doprinosi dugovečnosti.

Reference

Spoljašnje veze 

Пчелињи производи
Mumio ( poznatiji pod nazivom planinska krv ili planinske suze ) predstavlja specifičnu vrstu smolaste mase nastale postepenom fosilizacijom pčelinjeg meda . Istorija Pre više hiljada godina , pčele koje su imale stanište u stenama i pećinama gradile su svoja društva na mestima koja životinjama i čoveku nisu bila na dohvat ruke . Vremenom je dolazilo do fosilizacije meda , voska i matičnog mleča . Tako je nastao mumio . Za sada je to jedina realna pretpostavka naučnika , jer mesta na kome se nalazi i sastojci koje sadrži mumio ukazuju na takvo poreklo . Postoje razne vrste mumia čija klasifikacija zavisi od mesta nastanka . U stara vremena , mumio se koristio za lečenje najrazličitijih bolesti . Pominju ga još i Aristotel , Avicena , Biruni , Arazi i mnogi drugi mislioci i lekari koje istorija pamti . Ovaj produkt primenjuje se u narodnoj medicini od davnina . Nastaje u procepima stena i u pećinama Tibeta , Altaja i Srednje Azije na nadmorskim visanama preko od500 metara . Postoji često lažna tvrdnja da se mumio nalazi samo na Atlajskim planinama . Naprotiv , on je dosta čest na mnogim planinama i vencima , od Rusije do Tibeta . Crne je ili tamno smeđe boje , sa karakterističnim mirisom i ukusom između smole , asfalta i nafte . Sam ukus mumia je gorak , ali ne preterano . Struktura Smolaste je strukture , čvrste konzistencije do nekih30 strepeni , ako je čvrst , bez primesa , ali na višim temperaturama prelazi u tečnu konzistenciju , pravu i lepljivu smolu . Od sirovog mumia se filtracijom dobija čist mumio , smola koja se kao takva pakuje u kutije , prave se tablete i kapsule , ili se razređen dodaje u razne preparate kao što su masti , balsami i tinkture . Razlaže se u vodi . Često alternativci i planinci mumio mešaju sa medom ili rakijom i tako spravljen preparat koriste kao preventivu za jačanje imuniteta . Sastav U sastav ovog produkta ulazi mnogo organskih supstanci i najrazličitijih mikroelemenata . To je viskozna lepljiva masa , koja od toplote ruku postaje meksa , ima smolast sprecifičan miris , u vodi se rastvara malim talogom . U svom sastavu mumio sadržihemijskih elemenata,makro i mikro elemenata , a takođe irazličitih oksida metala,aminokiselina , niz vitamina — B12 , P , B1 i dr , eterična ulja , pčeljinji otrov , smolaste supstance od kojih svaka ima sposobnost da utiče na odgovarajuće procese razmene u organizmu i da pojačava regenerartivne procese u pojedinim tkivima . Kao protivupalnom antitoksično i sredstvo za opšte jačanje organizma , kao sredstvo za obnavljanje smanjene funkcije perifernih nervnih završetaka ili centara mozga , pozitivno učestvuje u biosintezi ćelije DNK , što dovodi do pojačanog delovanja i povećanja količine ćelija . Lekovita svojstva Lekovita svojstva mumio potvrđena su proučavanjem lekara u nizu ustanova u zemlji . U današnje vreme u trajanju od nekoliko godina nastavlja se proučavanje mumioa u Lenjingradskom hemijsko-frarmaceutskom institutu , na katedri za farmakologiju i tehnologiju lekova , u Taškentu , Dušanbeu , Samarkandu i drugim gradovimna . Ovo skupo sredstvo koristi se u narodnoj medicini i klinikama u Tadžikistanu , Taškentu i na Kavkazu . Kod redovnog i pravilnog uzimanja uspeh mumia će uvek biti obezbeđen . U narodnoj medicini mumio veličine zrna pšenice potrebno je uzimati dva puta dnevno . Kontraidikacija pri uzimanju u umerenim dozama nema , već naprotiv , odbrambeno-zaštitne snage su pozitivne , nestaje osećaj umora , poboljšava se opšte stanje organizma , dobija se i obnavlja potrošena snaga i energija . Opis Specifična težina mumio-a iznosi13 . U vodi se u potpunosti rastvara , pri čemu se dobija boja jako skuvanog čaja . Isparivanjem vode sa rastvorom mumia ostaje lepljivi ekstrakt koji gori bez čađi i ostavlja6% pepela . Na vazduhu se zgušnjava i postaje tvrđi , zagrevanjem se smekašava . Mumio su široko koristili medicinski radnici na Istoku u lečenju nervnih bolesti , srca i krvnih sudova , želudačno-stomačnog trakta , a takođe kod bolesti jetre , slezine , pluća , kod preloma , za stimulisanje zaštitnih regerativnih procesa u organizmu . Mumio je netoksičan . Rezultati ispitivanja su potvrdili osnovanost primene mumia u lečenju gnojnoupalnih procesa . Pri ispitivanju radioaktivnosti mumia dobijeni su rezultati koji su skoro jednaki indeksima fona , tj. njegova radioaktivnost je beznačajna , zato se on može koristiti u medicini . Posebnu vrednost radioaktivnost mumioa ima kao regenerator koštanog tkiva . Mumio ima široku primenu u Indiji u lečenju astme , tuberkuloze , hroničnog bronhitisa , kamena u mokraćnim putevima , vodene bolesti , dijabetesa , parazitskih oboljenja kože , a i kao antiseptik . Po mišljenju lekara iz Indije mumio je veoma efikasno sredstvo u lečenju dijabetesa . U Burmi mumio pod nazivom -{ cas-Tum }- ( krv iz planine ) smatraju za sredstvo koje jača organizam , protiv tuberkuloze , a takođe i za sredstvo koje doprinosi dugovečnosti . Reference Spoljašnje veze Пчелињи производи