Љубо Којо
Љубомир Љубо Којо (Сарајево, 6. јун 1920 – Београд, 6. јануар 1993), учесник Народноослободилачке борбе и друштвено-политички радник Социјалистичке Републике Босне и Херцеговине.

Биографија 
Рођен у проминентној српској породици 6 јуна 1920 у Сарајеву, које је тада било део Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца. Завршио је Сарајевску трговачку академију, а са доласком Немаца и формирањем НДХ 1941. године прикључио се југословнеским партизанима. Након тешког рањавања, пребачен је у војну болницу у Барију где се опоравио у време ослобођења Сарајева.

Након повратка у град, добио је позицију Управника народном робом, институционалне поставке након рата, ради дељења хране и основних намирница. Након тога био је на позицији градског одборника, сарајвске градске скупштине као и потпредседник и председник општине Сарајево, од 1955. до 1962. године.

У периоду од 1962. до 1966. године био је члан Извршног већа Скупштине СР БиХ. Године 1969. именован је за представника Привредне коморе БиХ у Москви, на тој позицији остао је наредне две године. Био је један од оснивача Југословенске лиге и клуба ФК „Сарајево”, а на месту управника клуба био је од 1962. до 1963. године. Касније године живота провео је као директор центра Скендерија.

Умро у Београду 1993. године.

Референце 

Рођени 1920.
Умрли 1993.
Сарајлије
Срби у Сарајеву
Југословенски партизани
Комунисти Босне и Херцеговине
Друштвено-политички радници СР БиХ
Градоначелници Сарајева
Љубомир Љубо Којо ( Сарајево , јун– Београд , јануар учесник Народноослободилачке борбе и друштвено-политички радник Социјалистичке Републике Босне и Херцеговине . Биографија Рођен у проминентној српској породицијунау Сарајеву , које је тада било део Краљевине Срба , Хрвата и Словенаца . Завршио је Сарајевску трговачку академију , а са доласком Немаца и формирањем НДХ године прикључио се југословнеским партизанима . Након тешког рањавања , пребачен је у војну болницу у Барију где се опоравио у време ослобођења Сарајева . Након повратка у град , добио је позицију Управника народном робом , институционалне поставке након рата , ради дељења хране и основних намирница . Након тога био је на позицији градског одборника , сарајвске градске скупштине као и потпредседник и председник општине Сарајево , од до године . У периоду од до године био је члан Извршног већа Скупштине СР БиХ . Године именован је за представника Привредне коморе БиХ у Москви , на тој позицији остао је наредне две године . Био је један од оснивача Југословенске лиге и клуба ФК „ Сарајево ” , а на месту управника клуба био је од до године . Касније године живота провео је као директор центра Скендерија . Умро у Београду године . Референце Рођени Умрли Сарајлије Срби у Сарајеву Југословенски партизани Комунисти Босне и Херцеговине Друштвено-политички радници СР БиХ Градоначелници Сарајева