Дијалекти македонског језика
Дијалекти македонског јeзика су дијалекти посебног јужнословенског језика који се назива македонским. Према различитим дијалектолошким поделама, овај језик има око тридесетак дијалеката, који се у зависности од поделе разврставају у три или четири главне групе. Дијалектима македонског језика говоре етнички Македонци на подручјима Северне Македоније, Пиринске Македоније (Бугарска), Егејске Македоније (Грчка), Мале Преспе и Голог Брда (Албанија). Такође су заступљени у македонској етничкој дијаспори.

Проучавање јужнословеснких дијалеката на ширем простору историјске области Македоније започело је током 19. века. Класификација ових дијалеката је дуго била предмет лингвистичких и етнополитичких спорова. У старијој бугарској, односно српској дијалектологији, јужнословенски дијалекти са подручја Македоније сматрани су дијалектима бугарског, односно српског језика, а такви ставови су и данас присутни у делу бугарске, односно српске јавности.

Групе 

Северно подручје
 Западна група:
 Тетовски дијалект
 Скопскоцрногорски дијалект
 Горански дијалект
 Источна група:
 Кумановски дијалект
 Кратовски дијалект
 Кривопаланачки дијалект
 Овчепољски дијалект

Западно подручје:
 Централна група:
 Прилепско-битољски дијалект
 Кичевско-поречки дијалект
 Скопско-велешки дијалект
 Западна и северозападна група:
 Гостиварски дијалект
 Рекански дијалект
 Галички дијалект
 Дебарски дијалект
 Дримколско-голобрдски дијалект
 Вевчанско-радошки дијалект
 Струшки дијалект
 Охридски дијалект
 Горњепреспански дијалект
 Доњепреспански дијалект

Источно и јужно подручје
 Источна група:
 Тиквешко-мариовски дијалект
 Штипско-кочански дијалект
 Струмички дијалект
 Малешевско-пирински дијалект 
 Југозападна група:
 Нестрамско-костенарски дијалект
 Корчански дијалект
 Костурски дијалект
 Југоисточна група:
 Солунско-воденски дијалект 
 Серско-драмско-лагадинско-неврокопски дијалект

Распрострањеност подручја 

Дијалекте македонског језика карактерише положај региона у којима се говоре.

Македонска језичка територија покрива централни део Балканског полуострва, као и ушће река Вардар, Струма и доњи ток реке Места.

Тако се и дијалекти деле према подручјима:
 - источно
 - западно
 - северно
 - јужно

Источно подручје 

Најчешће се користи на граници са Бугарском. Према македонским лингвистима, границу представља планински масив Доспат - поглед.

Македонска популација у Пиринској Македонији, која је саставни део Бугарске, поред званичног бугарског језика, користи и њен матерњи македонски дијалект.

У источним деловима Пиринске Македоније и деловима Егејске Македоније до Солуна јотовање гласа ћ изговара се као у источној Бугарској - дјадо (деда), њама (ноне), мљако (млеко).

Западно подручје 

Највећи део језичке границе поклапа се са границом Северне Македоније и Албаније, док географски она представља планински масив Кораб - Дешат - Јабланица, одакле се спушта југозападно до Охридског језера.

Дуж албанске границе налази се тридесетак насеља у којима живи претежно македонско становништво: долина реке Дрим, подручје Голог Брда и околина града Поградец. Језичка граница скреће на југоисток преко планине Галичице дуж југозападне обале Преспанског језера, па одатле на југ преко Мокре Горе.

Ова област покрива територију на релацији Скопље - Тетово - Гостивар - Дебар - Струга - Поградец - Корча. Обзиром да је насељена мешовитом македонско-албанском популацијом, у овом делу језичко подручје углавном је двојезично.

Северно подручје 

Граница македонског језика подудара се са границом између Северне Македоније и Србије.

Јужно подручје 

Са јужне стране, језичка граница обухвата читаво подручје планине Грамос све до реке Места у Тракији.

Према мишљењу Божидара Видоеског и других лингвиста, језичка граница продире много дубље на југ према данашњој граници између Северне Македоније и Грчке, тако да се овај језички дијалект може чути све до линије Грамос - Пиво - Солун.

На северозападу модерне Грчке, поред македонског живи и грчко, албанско и влашко становништво, те је у великом проценту ово језичко подручје тројезично.

Самогласници и сугласници 

Централни западни дијалекти разликују се у пет самогласника: а, е, и, о, у (/i, ɛ, a, ɔ, u/).

Остали дијалекти углавном имају вокал / Ә /. Осим тога, у различитим дијалектима јављају се Фонемске транскрипције / ɑ /, / АЕ / и / И / и вокали / л / а / р /.

Већина дијалеката има самогласник / ɛ / из оригиналног Е (ђ, Иат) осим у источни региону где је развијено  во /a/ по /c/.

На крајње источним деловима Егејске и Пиринске Македоније, фокус се ставља на ě које означава: како,а,и .
Егејски дијалект за разлику од серско-драмско-лагадинско-неврокопског / Ја / се употребљава уколико се налази у задњем слогу самогласника и има / ɛ / као и у предњем.

Што се тиче сугласника, западни дијалекти се разликују од источних само у изговору, губи се / К / (осим у Тетову, Гори и Корчи), и / В / у међугласовима (изузев области Мале Реке и предела Костур-Корач):„глава“ = гла, „глави“ = глај.

Двофонемски рефлекси углавном означавају карактеристику говора у Егеју, Пиринској Македонији, Костур-Корчи и Охрид-Преспи.

Види још 
 Македонска азбука
 Македонска граматика

Референце 

Књижевност
Македонски језик
Македонија
Дијалекти македонског јeзика су дијалекти посебног јужнословенског језика који се назива македонским . Према различитим дијалектолошким поделама , овај језик има око тридесетак дијалеката , који се у зависности од поделе разврставају у три или четири главне групе . Дијалектима македонског језика говоре етнички Македонци на подручјима Северне Македоније , Пиринске Македоније ( Бугарска ) , Егејске Македоније ( Грчка ) , Мале Преспе и Голог Брда ( Албанија ) . Такође су заступљени у македонској етничкој дијаспори . Проучавање јужнословеснких дијалеката на ширем простору историјске области Македоније започело је током века . Класификација ових дијалеката је дуго била предмет лингвистичких и етнополитичких спорова . У старијој бугарској , односно српској дијалектологији , јужнословенски дијалекти са подручја Македоније сматрани су дијалектима бугарског , односно српског језика , а такви ставови су и данас присутни у делу бугарске , односно српске јавности . Групе Северно подручје Западна група : Тетовски дијалект Скопскоцрногорски дијалект Горански дијалект Источна група : Кумановски дијалект Кратовски дијалект Кривопаланачки дијалект Овчепољски дијалект Западно подручје : Централна група : Прилепско-битољски дијалект Кичевско-поречки дијалект Скопско-велешки дијалект Западна и северозападна група : Гостиварски дијалект Рекански дијалект Галички дијалект Дебарски дијалект Дримколско-голобрдски дијалект Вевчанско-радошки дијалект Струшки дијалект Охридски дијалект Горњепреспански дијалект Доњепреспански дијалект Источно и јужно подручје Источна група : Тиквешко-мариовски дијалект Штипско-кочански дијалект Струмички дијалект Малешевско-пирински дијалект Југозападна група : Нестрамско-костенарски дијалект Корчански дијалект Костурски дијалект Југоисточна група : Солунско-воденски дијалект Серско-драмско-лагадинско-неврокопски дијалект Распрострањеност подручја Дијалекте македонског језика карактерише положај региона у којима се говоре . Македонска језичка територија покрива централни део Балканског полуострва , као и ушће река Вардар , Струма и доњи ток реке Места . Тако се и дијалекти деле према подручјима : - источно - западно - северно - јужно Источно подручје Најчешће се користи на граници са Бугарском . Према македонским лингвистима , границу представља планински масив Доспат - поглед . Македонска популација у Пиринској Македонији , која је саставни део Бугарске , поред званичног бугарског језика , користи и њен матерњи македонски дијалект . У источним деловима Пиринске Македоније и деловима Егејске Македоније до Солуна јотовање гласа ћ изговара се као у источној Бугарској - дјадо ( деда ) , њама ( ноне ) , мљако ( млеко ) . Западно подручје Највећи део језичке границе поклапа се са границом Северне Македоније и Албаније , док географски она представља планински масив Кораб - Дешат - Јабланица , одакле се спушта југозападно до Охридског језера . Дуж албанске границе налази се тридесетак насеља у којима живи претежно македонско становништво : долина реке Дрим , подручје Голог Брда и околина града Поградец . Језичка граница скреће на југоисток преко планине Галичице дуж југозападне обале Преспанског језера , па одатле на југ преко Мокре Горе . Ова област покрива територију на релацији Скопље - Тетово - Гостивар - Дебар - Струга - Поградец - Корча . Обзиром да је насељена мешовитом македонско-албанском популацијом , у овом делу језичко подручје углавном је двојезично . Северно подручје Граница македонског језика подудара се са границом између Северне Македоније и Србије . Јужно подручје Са јужне стране , језичка граница обухвата читаво подручје планине Грамос све до реке Места у Тракији . Према мишљењу Божидара Видоеског и других лингвиста , језичка граница продире много дубље на југ према данашњој граници између Северне Македоније и Грчке , тако да се овај језички дијалект може чути све до линије Грамос - Пиво - Солун . На северозападу модерне Грчке , поред македонског живи и грчко , албанско и влашко становништво , те је у великом проценту ово језичко подручје тројезично . Самогласници и сугласници Централни западни дијалекти разликују се у пет самогласника : а , е , и , о , у ( /i , ɛ , a , ɔ , u / ) . Остали дијалекти углавном имају вокал / Ә / . Осим тога , у различитим дијалектима јављају се Фонемске транскрипције / ɑ / , / АЕ / и / И / и вокали / л / а / р / . Већина дијалеката има самогласник / ɛ / из оригиналног Е ( ђ , Иат ) осим у источни региону где је развијено во /a / по /c / . На крајње источним деловима Егејске и Пиринске Македоније , фокус се ставља на ě које означава : како,а ,и \ . Егејски дијалект за разлику од серско-драмско-лагадинско-неврокопског / Ја / се употребљава уколико се налази у задњем слогу самогласника и има / ɛ / као и у предњем . Што се тиче сугласника , западни дијалекти се разликују од источних само у изговору , губи се / К / ( осим у Тетову , Гори и Корчи ) , и / В / у међугласовима ( изузев области Мале Реке и предела Костур-Корач ) :„ глава “ = гла , „ глави “ = глај . Двофонемски рефлекси углавном означавају карактеристику говора у Егеју , Пиринској Македонији , Костур-Корчи и Охрид-Преспи . Види још Македонска азбука Македонска граматика Референце Књижевност Македонски језик Македонија