Katalitička trijada
Katalitička trijada su tri aminokiselinska ostatka koji zajedno funkcionišu u centru aktivnog mesta hidrolaza i transferaza (e.g. proteaze, amidaze, esteraze, acilaze, lipaze i β-laktamaze). Kiselinsko-bazno-nukleofilna trijada je čest motiv za generarisanje nucleofilnog ostatka za kovalentnu katalizu. Ostaci formiraju mrežu za prenos naboja koji se polarizuju i aktiviraju nukleofil, koji napada supstrat, formirajući kovalentni intermedijer, koji se zatim hidrolizuje čime se regeneriše slobodni enzim i oslobađa produkt. Nukleofil je najčešće aminokiselina serin ili cistein, mada ponekad može da bude i treonin. Pošto enzim poprima kompleksne trodimenzionalne strukture, ostaci katalitičke trijade modu da budu na znatnom razmaku jedan od drugog duž aminokiselinske sekvence (primarne strukture), međutim oni su blizo u finalnoj strukturi.

Kao i divergentna evolucija funkcije (pa čak i trijadnog nukleofila), katalitičke trijade su dobri primeri konvergentne evolucije. Hemijska ograničenja katalize su dovela do istih katalitičkih rešenja koja su nezavisno evoluirala u najmanje 23 zasebne superfamilije. Njihov mehanizam dejstva je konsekventno jedan od najbolje izučenih u biohemiji.

Vidi još 

Aktivno mesto
Konvergentna evolucija
Divergentna evolucija
Enzimska kataliza
Enzimska superfamilija
Funkcionalne grupe
PA klan
Proteaza
Proteoliza

Napomene

Reference 

Молекуларна биологија
Катализа
Еволуција
Katalitička trijada su tri aminokiselinska ostatka koji zajedno funkcionišu u centru aktivnog mesta hidrolaza i transferaza ( e.g. proteaze , amidaze , esteraze , acilaze , lipaze i β-laktamaze ) . Kiselinsko-bazno-nukleofilna trijada je čest motiv za generarisanje nucleofilnog ostatka za kovalentnu katalizu . Ostaci formiraju mrežu za prenos naboja koji se polarizuju i aktiviraju nukleofil , koji napada supstrat , formirajući kovalentni intermedijer , koji se zatim hidrolizuje čime se regeneriše slobodni enzim i oslobađa produkt . Nukleofil je najčešće aminokiselina serin ili cistein , mada ponekad može da bude i treonin . Pošto enzim poprima kompleksne trodimenzionalne strukture , ostaci katalitičke trijade modu da budu na znatnom razmaku jedan od drugog duž aminokiselinske sekvence ( primarne strukture ) , međutim oni su blizo u finalnoj strukturi . Kao i divergentna evolucija funkcije ( pa čak i trijadnog nukleofila ) , katalitičke trijade su dobri primeri konvergentne evolucije . Hemijska ograničenja katalize su dovela do istih katalitičkih rešenja koja su nezavisno evoluirala u najmanjezasebne superfamilije . Njihov mehanizam dejstva je konsekventno jedan od najbolje izučenih u biohemiji . Vidi još Aktivno mesto Konvergentna evolucija Divergentna evolucija Enzimska kataliza Enzimska superfamilija Funkcionalne grupe PA klan Proteaza Proteoliza Napomene Reference Молекуларна биологија Катализа Еволуција