Hemileccinum impolitum
-{Hemileccinum impolitum}- је ретка гљива из реда вргања (Boletales). Микоризна је врста. Расте на киселим подлогама најчешће у низијским крајевима у близини храстова и грабова. Не јавља се сваке године. Плодоноси од јула до новембра.

Опис плодног тела 
Шешир код ове врсте величине 6-12 cm, ретко и до 20 cm. Врло је дуго полулоптаст, на крају тек мање-више спљоштен, но и тада доста правилно кружне ивице (руба). У младости кожица прераста руб шешира и подврће се. Кожица је сува и не лепи се на додир и доста је дуго покривена лако скидивим сребрнасто сивим слојем. Боја шешира је бледа окер до бледакожнате боје ретко и циметно смеђе. 

Цевчице праве мањи канал око дршке дугачке су 7-25 mm. У почетку су бледожуте боје, да би убрзо добиле загаситу, али јарку злаћасту до лимун жуту нијансу. 

Поре су дуго затворене и доста ситне (две до три по 1 mm). Такође су заобљене, истобојне цевчицама и на додир не мењају боју. 

Дршка је висока 5-14 cm, а дебела 2-6 cm батинаста до трбушасто батинаста, пуна и тврда. Бледокрем до бледожуте је боје, а у бази црвенкаста. Базална мицелија је бледожуте боје. 

Месо је једро и дебело често и више од 2 cm. Генерално је бело осим у близини дршке где жуто. Мирис је пријатан, а укус благо и пријатно пикантан.

Микроскопија 
Споре су бледожуте боје, вретенасто-елиптичне димензија 11,5-13,5 × 4,2-5 μm.

Отисак спора 
Отисак спора је загаситоцрвено-браонкасто-циметне боје.

Јестивост 
Јестива врста и једна од најукуснијих гљива у Европи.

Сличне врсте 
-{Caloboletus radicans}- представља визуелно врло слична врста која има чисто белу капу. Главна разлика јесте та да поре оксидишу када се оштете постајући плаве.

Литература
 Uzelac, Branislav (2009). Gljive Srbije i zapadnog Balkana. Beograd: BGV -{logic}-.
Focht, Ivan (1987). Naši vrganji. Zagreb. Nakladni zavod znanje

Гљиве
-{ Hemileccinum impolitum }- је ретка гљива из реда вргања ( Boletales ) . Микоризна је врста . Расте на киселим подлогама најчешће у низијским крајевима у близини храстова и грабова . Не јавља се сваке године . Плодоноси од јула до новембра . Опис плодног тела Шешир код ове врсте величинеcm , ретко и доcm . Врло је дуго полулоптаст , на крају тек мање-више спљоштен , но и тада доста правилно кружне ивице ( руба ) . У младости кожица прераста руб шешира и подврће се . Кожица је сува и не лепи се на додир и доста је дуго покривена лако скидивим сребрнасто сивим слојем . Боја шешира је бледа окер до бледакожнате боје ретко и циметно смеђе . Цевчице праве мањи канал око дршке дугачке суmm . У почетку су бледожуте боје , да би убрзо добиле загаситу , али јарку злаћасту до лимун жуту нијансу . Поре су дуго затворене и доста ситне ( две до три поmm ) . Такође су заобљене , истобојне цевчицама и на додир не мењају боју . Дршка је високаcm , а дебелаcm батинаста до трбушасто батинаста , пуна и тврда . Бледокрем до бледожуте је боје , а у бази црвенкаста . Базална мицелија је бледожуте боје . Месо је једро и дебело често и више одcm . Генерално је бело осим у близини дршке где жуто . Мирис је пријатан , а укус благо и пријатно пикантан . Микроскопија Споре су бледожуте боје , вретенасто-елиптичне димензија5-13,5 ×2-5 μm . Отисак спора Отисак спора је загаситоцрвено-браонкасто-циметне боје . Јестивост Јестива врста и једна од најукуснијих гљива у Европи . Сличне врсте -{ Caloboletus radicans }- представља визуелно врло слична врста која има чисто белу капу . Главна разлика јесте та да поре оксидишу када се оштете постајући плаве . Литература Uzelac , Branislav Gljive Srbije i zapadnog Balkana . Beograd : BGV -{ logic } - . Focht , Ivan Naši vrganji . Zagreb . Nakladni zavod znanje Гљиве