Дипломатска револуција
Дипломатска револуција (1756) је био преокрет дугогодишњих савеза у Европи до кога је дошло између Рата за аустријско наслеђе и Седмогодишњег рата.

Историја 
Брзе промене у равнотежи снага наступају након Рата за аустријско наслеђе. Ахенски мир показао је сву слабост руске војске и јачину пруске. Аустријски канцелар Кауниц један је од најспособнијих дипломата свога времена. Аустрија мења спољну политику и приближава се Француској. Фридрих II се приближава Енглеској, иако Џорџ II страхује за своје хановерске поседе. Односи Енглеске и Француске заоштравају се око поседа у Северној Америци, што кулминира 1756. године када долази до дипломатске револуције. Пруска и Енглеска потписују Вестминстерски споразум којим искључују Немачку из англо-француских сукоба и поништавају енглеско-руски споразум из 1755. године. На то, Француска и Аустрија закључују одбрамбени савез; Аустрија се обавезала да се не уплиће у англо-француски сукоб, а Француска да не напада аустријске низоземске поседе. Овом тзв. Версајском савезу прилази и Русија у замену за новчану супсидију. Последице другог Версајског споразума из 1757. године су далекосежније. Француска улази у рат против Пруске ради одбране Аустрије. Споразумом се одриче савезништва са Турском, Пољске и Шведске. Споразум је велика грешка Луја XV. Француска је увучена у рат за Шлезију без неке потребе, а њен пораз у Седмогодишњем рату означио је крај француске превласти у европској политици. У подели Пољске она је само посматрач. Последице револуције су разноврсне. Италија више није центар сукоба Француске и Аустрије. Расту снага, утицај и моћ Аустрије, Русије и Пруске. Пољска и Турска постају центри пажње.

Извори 
 

Седмогодишњи рат
Дипломатска револуцијаје био преокрет дугогодишњих савеза у Европи до кога је дошло између Рата за аустријско наслеђе и Седмогодишњег рата . Историја Брзе промене у равнотежи снага наступају након Рата за аустријско наслеђе . Ахенски мир показао је сву слабост руске војске и јачину пруске . Аустријски канцелар Кауниц један је од најспособнијих дипломата свога времена . Аустрија мења спољну политику и приближава се Француској . Фридрих II се приближава Енглеској , иако Џорџ II страхује за своје хановерске поседе . Односи Енглеске и Француске заоштравају се око поседа у Северној Америци , што кулминира године када долази до дипломатске револуције . Пруска и Енглеска потписују Вестминстерски споразум којим искључују Немачку из англо-француских сукоба и поништавају енглеско-руски споразум из године . На то , Француска и Аустрија закључују одбрамбени савез ; Аустрија се обавезала да се не уплиће у англо-француски сукоб , а Француска да не напада аустријске низоземске поседе . Овом тзв . Версајском савезу прилази и Русија у замену за новчану супсидију . Последице другог Версајског споразума из године су далекосежније . Француска улази у рат против Пруске ради одбране Аустрије . Споразумом се одриче савезништва са Турском , Пољске и Шведске . Споразум је велика грешка Луја XV . Француска је увучена у рат за Шлезију без неке потребе , а њен пораз у Седмогодишњем рату означио је крај француске превласти у европској политици . У подели Пољске она је само посматрач . Последице револуције су разноврсне . Италија више није центар сукоба Француске и Аустрије . Расту снага , утицај и моћ Аустрије , Русије и Пруске . Пољска и Турска постају центри пажње . Извори Седмогодишњи рат