Сезар Сјело Фиљо
Сезар Аугусто Сјело Фиљо (; Санта Барбара д'Оесте, 10. јануар 1987) бразилски је пливач чија специјалност је пливање спринтерских трка слободним и делфин стилом. Вишеструки је светски првак и национални рекордер, олимпијски победник, двоструки светски рекордер и најуспешнији пливач у историји бразилског пливања. Троструки је добитник награде за најбољег спортисту Бразила (2008, 2009. и 2011. године). 

Актуелни је светски рекордер у тркама на 50 (20,91 секунди) и 100 метара слободним стилом (46,91 секунди).

Биографија 
Сезар Сјело Фиљо рођен је 10. јануара 1987. године у градићу Санта Барбара д'Оесте, у бразилској савезној држави Сао Паоло. Пливање је почео да тренира још као дечак у локалном пливачком клубу у свом родном граду, а професионалније је приступио овом спорту са 16 година када је прешао у клуб -{Esporte Clube Pinheiros}- у Сао Паолу где га је тренирао један од до тада најбољих бразилских пливача Густаво Боржес. Један од његових идола у детињству био је и руски пливач Александар Попов

Године 2005. преселио се у Сједињене Државе због студија на Универзитету у Оберну где је као стипендиста студирао међународну трговину, а паралелно је и пливао за свој универзитетски тим.

Спортска каријера 

Прво значајније међународнио такмичење на ком је наступио било је Светско првенство у малим базенима у Индианаполису, у октобру 2004, и на том првенству Сјело је као члан бразилске штафете 4×100 слободно освојио своју прву међународну медаљу, сребро. На истом првенству такмичио се и у трци на 100 слободно у којој је био укупно 6, на 50 слободно био је 10, те 19. на 50 леђно. 

Након наступа на светском првенству у малим базенима, те на Панпацифичком првенству у Викторији током 2006, наредне године дебитовао је и на светском првенству у великим базенима у Мелбурну. У Мелбурни је Сјело пливао у три дисциплине, и у све три се пласирао у финалне трке. Најближи медаљи био је у трци на 100 слободно у којој је заузео 4. место са свега 0,4 секунде заостатка за трећепласираним Имоном Саливаном. У полуфиналу трке на 50 слободно поставио је нови јужноамерички рекорд, испливавши своју трку у времену од 22,09 секунди. Нове континенталне рекорде поставио је и у трци на 100 слободно, те у штафети 4×100 слободно.

Велики успех постигао је на Панамеричким играма 2007. у Рио де Жанеиру када је освојио три златне (на 50, 100 и 4×100 слободно) и једну сребрну медаљу (на 4×100 мешовито). До злата на 50 слободно дошао је с временом од 21,84 секунди, поставши тако првим јужноамеричким пливачем који је ту деоницу испливао за мање од 22 секунде. 

Месец дана пре почетка ЛОИ 2008. у Пекингу поново је поставио нови јужноамерички рекорд на 50 слободно и са временом новог рекорда од 21,75 секунди знатно се приближио тадашњем светском рекорду од 21,64 секунде који је био у власништву руског пливача Александра Попова.

Сјело је наставио са одличним пливањима и на Олимпијским играма у Пекингу где је освојио прво бронзану медаљу у трци на 100 слободно (уз нови национални и континентални рекорд од 47,67 секунди), а потом и злато на 50 слободно уз нови олимпијски рекорд. Уједно била је то и прва златна олимпијска медаља за Бразил у историји. Годину дана касније на светском првенству у Риму осваја и прву титулу светског првака у трци на 100 слободно уз нови светски рекорд у тој дисциплини (46,91 секунд). Злато осваја и на дупло краћој деоници, а његово време од 21,08 секунди представљало је и нови рекорд светских првенстава и нови јужноамерички рекорд. Освојивши олимпијско и светско злато и поставивши нови светски рекорд Сјело је постао тек трећи пливач у историји светског пливања са тим достигнућем (пре њега то је пошло за руком Попову и Ервину).

На пливачком митингу у Сао Паолу одржаном 18. децембра 2009. Сјело је поставио нови светски рекорд у трци на 50 метара слободним стилом, чију вредност је спустио на 20,91 секунди. Уједно је то било и последње међународно такмичење на којем је ФИНА дозвољавала кориштење такозваних „супер пливачких одела”.

Допинг скандал 
У мају 2011. Сјело је пао на допинг тесту, заједно са још четири члана бразилске репрезентације, пошто је био позитиван на забрањени диуретик фуросемид. Међународни суд за спортску арбитражу (САС) и ФИНА упутили су бразилском пливачу јавно упозорење, али не и забрану такмичења, уз образложење да је бразилски пливач вероватно нехотице унео у организам забрањену супсатнцу, те да је њена концентрација у организму била минимална и није ни на који начин доприносила побољшању његових физичких предиспозиција. Одлука САС-а донесена је свега три дана пре почетка светског првенства у Шангају 2011. чиме је бразилском пливачу омогућен наступ на том такмичењу. 

У Шангају је Сјело успео да одбрани титулу светског првака на 50 слободно, а по први пут освојио је и златну медаљу на 50 метара делфин (с временом од 23,10 секунди). Три месеца касније на Панамеричким играма у Гвадалахари освојио је чак четири златне медаље (50, 100 и 4×100 слободно и 4×100 мешовито).

Лондон 2012. 

На ЛОИ 2012. у Лондону Сјело је отпутовао са најбољим резултатом сезоне у трци на 50 слободно и самим тим био је један од главних фаворита за одбрану златне медаље у тој дисциплини. Међутим финале трке на 50 слободно Сјело је отпливао доста лоше и са временом од 21,59 секунди није успео да одбрани титулу, али јесте да освоји бронзану медаљу, своју трећу олимпијску медаљу у каријери. У трци на 100 слободно био је 6. са временом од 47,92 секунде. 

Након олимпијских игара пливао је на још неколико мањих митинга, а на крају године био је принуђен да хируршким путем реши проблеме са вишегодишњим повредама на оба колена.

2013 − до данас 
На светском првенству у Барселони 2013. Сјело се такмичио само у две спринтерске трке пошто му је због операција на коленима било забрањено интензивније оптерећење. На обе трке, и на 50 слободно и на 50 делфин Сјело је освојио златне медаље, поставши тако првим пливачем у историји који је успео да освоји три узастопне титуле светског првака на 50 метара слободним стилом.

Иако му је светско првенство у Казању 2015. било главни приоритет за ту годину, Сјело је због повреде рамена постигао знатно скромне резултате, а како му се повреда са сваком новом трком погоршавала одлучио је да 5. августа и званично напусти такмичење. Пре одустајања пливао је у финалу трке на 50 делфин где је заузео 6. мсето.

Повреда рамена коју је задобио у Казању оставила је озбиљне последице на њега те није успео да се избори за наступ на ЛОИ 2016. у Рију. Након неуспеха на националном првенству пропустио је целу ту сезону и није се такмичио.

На међународну сцену враћа се лето 2017. на митингу у Риму, а потом учествује и на светском првенству у Будимпешти 2017. године. У Будимпешти је Сјело пливао у две дисциплине, на 50 слободно је био 8. пошто је у финалу пливао 21,83 секунде, док је у штафети 4×100 слободно освојио сребрну медаљу. Поред Сјела у бразилској штафети пливали су још и Габријел Сантос, Марсело Шјеригини и Бруно Фратус.

Референце

Спољашње везе 
 
 Биографија на сајту -{the-sports.org}-
 Лични рекорди и статистика на страници -{swimrankings.net}-
 Биографија на сајту ФИНА 
 Олимпијска статистика на сајту -{sports-reference.com}-

Рођени 1987.
Бразилски пливачи
Бразилски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2008.
Бразилски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2012.
Олимпијски победници у пливању
Освајачи олимпијских медаља у пливању
Светски прваци у пливању
Освајачи златних олимпијских медаља за Бразил
Освајачи бронзаних олимпијских медаља за Бразил
Сезар Аугусто Сјело Фиљо ( ; Санта Барбара д' Оесте , јануарбразилски је пливач чија специјалност је пливање спринтерских трка слободним и делфин стилом . Вишеструки је светски првак и национални рекордер , олимпијски победник , двоструки светски рекордер и најуспешнији пливач у историји бразилског пливања . Троструки је добитник награде за најбољег спортисту Бразила и године ) . Актуелни је светски рекордер у тркама на( 20,91 секунди ) иметара слободним стилом91 секунди ) . Биографија Сезар Сјело Фиљо рођен је јануара године у градићу Санта Барбара д' Оесте , у бразилској савезној држави Сао Паоло . Пливање је почео да тренира још као дечак у локалном пливачком клубу у свом родном граду , а професионалније је приступио овом спорту сагодина када је прешао у клуб -{ Esporte Clube Pinheiros }- у Сао Паолу где га је тренирао један од до тада најбољих бразилских пливача Густаво Боржес . Један од његових идола у детињству био је и руски пливач Александар Попов Године преселио се у Сједињене Државе због студија на Универзитету у Оберну где је као стипендиста студирао међународну трговину , а паралелно је и пливао за свој универзитетски тим . Спортска каријера Прво значајније међународнио такмичење на ком је наступио било је Светско првенство у малим базенима у Индианаполису , у октобру и на том првенству Сјело је као члан бразилске штафете100 слободно освојио своју прву међународну медаљу , сребро . На истом првенству такмичио се и у трци наслободно у којој је био укупно наслободно био је те налеђно . Након наступа на светском првенству у малим базенима , те на Панпацифичком првенству у Викторији током наредне године дебитовао је и на светском првенству у великим базенима у Мелбурну . У Мелбурни је Сјело пливао у три дисциплине , и у све три се пласирао у финалне трке . Најближи медаљи био је у трци наслободно у којој је заузео место са свега4 секунде заостатка за трећепласираним Имоном Саливаном . У полуфиналу трке наслободно поставио је нови јужноамерички рекорд , испливавши своју трку у времену од09 секунди . Нове континенталне рекорде поставио је и у трци наслободно , те у штафети100 слободно . Велики успех постигао је на Панамеричким играма у Рио де Жанеиру када је освојио три златне ( наи100 слободно ) и једну сребрну медаљу ( на100 мешовито ) . До злата наслободно дошао је с временом од84 секунди , поставши тако првим јужноамеричким пливачем који је ту деоницу испливао за мање одсекунде . Месец дана пре почетка ЛОИ у Пекингу поново је поставио нови јужноамерички рекорд наслободно и са временом новог рекорда од75 секунди знатно се приближио тадашњем светском рекорду од64 секунде који је био у власништву руског пливача Александра Попова . Сјело је наставио са одличним пливањима и на Олимпијским играма у Пекингу где је освојио прво бронзану медаљу у трци наслободно ( уз нови национални и континентални рекорд од67 секунди ) , а потом и злато наслободно уз нови олимпијски рекорд . Уједно била је то и прва златна олимпијска медаља за Бразил у историји . Годину дана касније на светском првенству у Риму осваја и прву титулу светског првака у трци наслободно уз нови светски рекорд у тој дисциплини91 секунд ) . Злато осваја и на дупло краћој деоници , а његово време од08 секунди представљало је и нови рекорд светских првенстава и нови јужноамерички рекорд . Освојивши олимпијско и светско злато и поставивши нови светски рекорд Сјело је постао тек трећи пливач у историји светског пливања са тим достигнућем ( пре њега то је пошло за руком Попову и Ервину ) . На пливачком митингу у Сао Паолу одржаном децембра Сјело је поставио нови светски рекорд у трци наметара слободним стилом , чију вредност је спустио на91 секунди . Уједно је то било и последње међународно такмичење на којем је ФИНА дозвољавала кориштење такозваних „ супер пливачких одела ” . Допинг скандал У мају Сјело је пао на допинг тесту , заједно са још четири члана бразилске репрезентације , пошто је био позитиван на забрањени диуретик фуросемид . Међународни суд за спортску арбитражу ( САС ) и ФИНА упутили су бразилском пливачу јавно упозорење , али не и забрану такмичења , уз образложење да је бразилски пливач вероватно нехотице унео у организам забрањену супсатнцу , те да је њена концентрација у организму била минимална и није ни на који начин доприносила побољшању његових физичких предиспозиција . Одлука САС-а донесена је свега три дана пре почетка светског првенства у Шангају чиме је бразилском пливачу омогућен наступ на том такмичењу . У Шангају је Сјело успео да одбрани титулу светског првака наслободно , а по први пут освојио је и златну медаљу наметара делфин ( с временом од10 секунди ) . Три месеца касније на Панамеричким играма у Гвадалахари освојио је чак четири златне медаљеи100 слободно и100 мешовито ) . Лондон На ЛОИ у Лондону Сјело је отпутовао са најбољим резултатом сезоне у трци наслободно и самим тим био је један од главних фаворита за одбрану златне медаље у тој дисциплини . Међутим финале трке наслободно Сјело је отпливао доста лоше и са временом од59 секунди није успео да одбрани титулу , али јесте да освоји бронзану медаљу , своју трећу олимпијску медаљу у каријери . У трци наслободно био је са временом од92 секунде . Након олимпијских игара пливао је на још неколико мањих митинга , а на крају године био је принуђен да хируршким путем реши проблеме са вишегодишњим повредама на оба колена. 2013 − до данас На светском првенству у Барселони Сјело се такмичио само у две спринтерске трке пошто му је због операција на коленима било забрањено интензивније оптерећење . На обе трке , и наслободно и наделфин Сјело је освојио златне медаље , поставши тако првим пливачем у историји који је успео да освоји три узастопне титуле светског првака наметара слободним стилом . Иако му је светско првенство у Казању било главни приоритет за ту годину , Сјело је због повреде рамена постигао знатно скромне резултате , а како му се повреда са сваком новом трком погоршавала одлучио је да августа и званично напусти такмичење . Пре одустајања пливао је у финалу трке наделфин где је заузео мсето . Повреда рамена коју је задобио у Казању оставила је озбиљне последице на њега те није успео да се избори за наступ на ЛОИ у Рију . Након неуспеха на националном првенству пропустио је целу ту сезону и није се такмичио . На међународну сцену враћа се лето на митингу у Риму , а потом учествује и на светском првенству у Будимпешти године . У Будимпешти је Сјело пливао у две дисциплине , наслободно је био пошто је у финалу пливао83 секунде , док је у штафети100 слободно освојио сребрну медаљу . Поред Сјела у бразилској штафети пливали су још и Габријел Сантос , Марсело Шјеригини и Бруно Фратус . Референце Спољашње везе Биографија на сајту -{ the-sports.org }- Лични рекорди и статистика на страници -{ swimrankings.net }- Биографија на сајту ФИНА Олимпијска статистика на сајту -{ sports-reference.com }- Рођени Бразилски пливачи Бразилски олимпијци на Летњим олимпијским играма Бразилски олимпијци на Летњим олимпијским играма Олимпијски победници у пливању Освајачи олимпијских медаља у пливању Светски прваци у пливању Освајачи златних олимпијских медаља за Бразил Освајачи бронзаних олимпијских медаља за Бразил