Јанићије Мићић
Јанићије Мићић (Рожанство, 1874—Београд, 1949) био је потпуковник, учесник Балканских ратова и Првог светског рата и носилац два Ордена Карађорђеве звезде са мачевима.

Биографија 
Рођен је у породици угоститеља Пауна и Јелице. Шест разреда основне школе похађао је у Прокупљу, а три разреда гимназије у Београду и Нишу. Српску пешадијску подофицирску школу завршио је 1892. године у Београду и одмах добио чин поднаредника.

Као активан официр у периоду од фебруара 1900. године до јула 1906. године, у чину водника и ађутанта налазио се на служби у XII пуку Карађорђе, затим у штабу XIX пука у Крагујевцу и IX Браничевској пуковској окружној команди. У то време је учествовао у четничким акцијама на турској територији, у Кумановској и Криво-паланачкој кази. Био је у горском штабу и командовао у борби на Челопеку 1905. године.

У пролеће 1906. године у Крагујевцу учествовао је у припреми Подофицирске контразавере против тадашњег режима, због незадовољства својим статусом у односу на заверенике из 1903. године. Завера је планирана за 1. мај 1906. године, али је 30. априла откривена. Велик војни суд у Београду оптужио је заверенике за велеиздају и 9. фебруара 1907. године изрекао строге казне, Јанићије је осуђен на шест година робије. У фебруару 1909. године је помилован, али у војну службу није враћен. Тек 29. новембра 1912. године враћен му је чин резервног поручника и упућен је на положај. Како у Балканским ратовима, тако и за време Првог светског рата, командовао је четама, више пута рањаван, прошавши кроз најтеже борбе и пробој Солунског фронта.

После рата, 1920. године, због заслуга враћен је у активну војну службу, у чину потпуковника, у ађутантски одсек Министарства војске и морнарице, а касније за командира Занатлијске чете војне одеће, одакле је отишао у пензију.

Живео је у својој кући у Београду. Умро је 17. априла 1949. године и сахрањен на Новом гробљу у Београду.

Одликовања и споменице 
 Орден Карађорђеве звезде IV степена
 Орден Карађорђеве звезде III степена
 Златна медаља за ревносну службу
 Орден Белог орла V степена
 Орден Белог орла IV степена
 Албанска споменица
 Француски Орден Легије части V реда

Литература 
 

Рођени 1874.
Умрли 1949.
Чајетинци
Српски војници у Првом светском рату
Солунски борци
Носиоци Карађорђеве звезде
Носиоци Албанске споменице
Одликовани Легијом части (Србија)
Културно наслеђе Западне Србије
Сахрањени на Новом гробљу у Београду
Четници (Борба за Македонију)
Носиоци Медаље за храброст Милош Обилић
Носиоци Ордена Белог орла
Јанићије Мићић ( Рожанство ,Београд,био је потпуковник , учесник Балканских ратова и Првог светског рата и носилац два Ордена Карађорђеве звезде са мачевима . Биографија Рођен је у породици угоститеља Пауна и Јелице . Шест разреда основне школе похађао је у Прокупљу , а три разреда гимназије у Београду и Нишу . Српску пешадијску подофицирску школу завршио је године у Београду и одмах добио чин поднаредника . Као активан официр у периоду од фебруара године до јула године , у чину водника и ађутанта налазио се на служби у XII пуку Карађорђе , затим у штабу XIX пука у Крагујевцу и IX Браничевској пуковској окружној команди . У то време је учествовао у четничким акцијама на турској територији , у Кумановској и Криво-паланачкој кази . Био је у горском штабу и командовао у борби на Челопеку године . У пролеће године у Крагујевцу учествовао је у припреми Подофицирске контразавере против тадашњег режима , због незадовољства својим статусом у односу на заверенике из године . Завера је планирана за мај године , али је априла откривена . Велик војни суд у Београду оптужио је заверенике за велеиздају и фебруара године изрекао строге казне , Јанићије је осуђен на шест година робије . У фебруару године је помилован , али у војну службу није враћен . Тек новембра године враћен му је чин резервног поручника и упућен је на положај . Како у Балканским ратовима , тако и за време Првог светског рата , командовао је четама , више пута рањаван , прошавши кроз најтеже борбе и пробој Солунског фронта . После рата , године , због заслуга враћен је у активну војну службу , у чину потпуковника , у ађутантски одсек Министарства војске и морнарице , а касније за командира Занатлијске чете војне одеће , одакле је отишао у пензију . Живео је у својој кући у Београду . Умро је априла године и сахрањен на Новом гробљу у Београду . Одликовања и споменице Орден Карађорђеве звезде IV степена Орден Карађорђеве звезде III степена Златна медаља за ревносну службу Орден Белог орла V степена Орден Белог орла IV степена Албанска споменица Француски Орден Легије части V реда Литература Рођени Умрли Чајетинци Српски војници у Првом светском рату Солунски борци Носиоци Карађорђеве звезде Носиоци Албанске споменице Одликовани Легијом части ( Србија ) Културно наслеђе Западне Србије Сахрањени на Новом гробљу у Београду Четници ( Борба за Македонију ) Носиоци Медаље за храброст Милош Обилић Носиоци Ордена Белог орла