Немања Поповић
Немања Б. Поповић (Осмаци, 1936) српски је рударски стручњак, универзитетски професор, члан Академије инжењерских наука Србије (АИНС), академик Руске академије природних наука и почасни предсједник Савеза инжењера и техничара рударске, геолошке и металуршке струке Републике Српске.

Биографија 
Проф. др Немања Поповић је рођен у мјесту Осмаци, Срез зворнички, а данас општина Осмаци као потомак хаџи-попа Захарија, обновитеља манастира Папраћа. Након завршетка средње Техничке школе у Бору, студије рударства завршио је на Рударско-геолошком факултету у Београду, дипломирајући 1960. године. Након завршетка студирања враћа се у родни крај гдје је Докторску дисертацију одбранио на Рударско-геолошком факултету у Тузли. 

Прво запослење у струци добио је у руднику угља Бановићи 1960. године непосредно након дипломирања, гдје своју рударску каријеру започиње радећи на оперативним и инжењерским мјестима. Крајем 1966. године, прелази на Рударски институт Тузла, гдје је радио 10 година као шеф одјељења за површинску експлоатацију и руководио израдом бројних рударских пројеката. Од 1976. до 1992. године радио је на Рударско-геолошком факултету у Тузли, гдје је прошао сва наставна звања, а редовни професор постао је 1989. године за предмете „Технологија и механизација површинских копова”, „Пројектовање површинских копова”, а 1991. и за новоуведени предмет „Процеси површинске експлоатације”. За свој рад и доприносе у Тузли одликован је орденом рада 1963. и орденом заслуга за народ 1977.

Одбрамбено-отаџбински рат га затиче у Тузли, одакле прелази у Зворник, гдје води оснивање Технолошког факултета током 1993. и бива његов декан, све до одласка у пензију 2005. Поред вођења Технолошког факултета у Зворнику, учествовао је и у оснивању Рударског факултета у Приједору, гдје у наставни план уводи споменуте предмета површинске експлоатације и до пензије представља најугледнијег професора. По завршетку Одбрамбено-отаџбинског рата наставља рад на Универзитету у Источном Сарајеву и постаје један од оснивача Савеза инжењера и техничара рударске, геолошке и металуршке струке Републике Српске и постаје први предсједник 1996. године, а од пензије, његов почасни предсједник.

Аутор је, или први коаутор, преко 100 публикованих научних и стручних радова, 5 монографија, 7 универзитетских уџбеника и преко 30 истраживачких и разнојних студија и пројеката. За свој рад и доприносе одликован је Орденом Његоша од Предсједника Републике Српске. За своје научне радове добио је Републичку награду за науку БиХ 1976. и повељу „Професор Бранислав Миловановић” 1986.

Од његових публикација најзначајнија и најпознатија му је књига „Научне основе пројектовања површинских копова” (2 издања), којом је на близу 1000 страница екциклопедијског формата свеобухватно разрадио инжињерски приручник и уџбеник површинске експлоатације лежишта минералних сировина. Ова књига је у широкој употреби у свим рудницима, институтима и факултетима бивше Југославије, као незаобилазан приручник у дневној употреби. У припреми за штампу је иста таква монографија „Камен-експлоатација, прерада и обрада” која ће изаћи у издању АИНС и која ће такође бити свеобухватна.

Ожењен је Даницом, наставницом историје и има два сина, инжињера Бошка и др Ненада.

Спољашње везе 
 Биографија на сајту Академије инжењерских наука Србије

Рођени 1936.
Осмачани
Српски професори
Српски инжењери
Професори Универзитета у Источном Сарајеву
Немања Б . Поповић ( Осмаци,српски је рударски стручњак , универзитетски професор , члан Академије инжењерских наука Србије ( АИНС ) , академик Руске академије природних наука и почасни предсједник Савеза инжењера и техничара рударске , геолошке и металуршке струке Републике Српске . Биографија Проф. др Немања Поповић је рођен у мјесту Осмаци , Срез зворнички , а данас општина Осмаци као потомак хаџи-попа Захарија , обновитеља манастира Папраћа . Након завршетка средње Техничке школе у Бору , студије рударства завршио је на Рударско-геолошком факултету у Београду , дипломирајући године . Након завршетка студирања враћа се у родни крај гдје је Докторску дисертацију одбранио на Рударско-геолошком факултету у Тузли . Прво запослење у струци добио је у руднику угља Бановићи године непосредно након дипломирања , гдје своју рударску каријеру започиње радећи на оперативним и инжењерским мјестима . Крајем године , прелази на Рударски институт Тузла , гдје је радиогодина као шеф одјељења за површинску експлоатацију и руководио израдом бројних рударских пројеката . Од до године радио је на Рударско-геолошком факултету у Тузли , гдје је прошао сва наставна звања , а редовни професор постао је године за предмете „ Технологија и механизација површинских копова ” , „ Пројектовање површинских копова ” , а и за новоуведени предмет „ Процеси површинске експлоатације ” . За свој рад и доприносе у Тузли одликован је орденом рада и орденом заслуга за народ Одбрамбено-отаџбински рат га затиче у Тузли , одакле прелази у Зворник , гдје води оснивање Технолошког факултета током и бива његов декан , све до одласка у пензију Поред вођења Технолошког факултета у Зворнику , учествовао је и у оснивању Рударског факултета у Приједору , гдје у наставни план уводи споменуте предмета површинске експлоатације и до пензије представља најугледнијег професора . По завршетку Одбрамбено-отаџбинског рата наставља рад на Универзитету у Источном Сарајеву и постаје један од оснивача Савеза инжењера и техничара рударске , геолошке и металуршке струке Републике Српске и постаје први предсједник године , а од пензије , његов почасни предсједник . Аутор је , или први коаутор , прекопубликованих научних и стручних радова,монографија,универзитетских уџбеника и прекоистраживачких и разнојних студија и пројеката . За свој рад и доприносе одликован је Орденом Његоша од Предсједника Републике Српске . За своје научне радове добио је Републичку награду за науку БиХ и повељу „ Професор Бранислав Миловановић ” Од његових публикација најзначајнија и најпознатија му је књига „ Научне основе пројектовања површинских копова” издања ) , којом је на близустраница екциклопедијског формата свеобухватно разрадио инжињерски приручник и уџбеник површинске експлоатације лежишта минералних сировина . Ова књига је у широкој употреби у свим рудницима , институтима и факултетима бивше Југославије , као незаобилазан приручник у дневној употреби . У припреми за штампу је иста таква монографија „ Камен-експлоатација , прерада и обрада ” која ће изаћи у издању АИНС и која ће такође бити свеобухватна . Ожењен је Даницом , наставницом историје и има два сина , инжињера Бошка и др Ненада . Спољашње везе Биографија на сајту Академије инжењерских наука Србије Рођени Осмачани Српски професори Српски инжењери Професори Универзитета у Источном Сарајеву