Горјански
Горјански (мађарски: de Gara) је била угарска великашка породица чији су припадници владали у Славонији, Срему и Мачви.

Историја
Горјански су пореклом из мађарског града Дорозме у жупанији Чонград. У изворима се породица по први пут јавља у Хрватској када је херцег Бела, син угарског краља Беле IV, даровао 1269. године, као награду за верну службу, Ивану, »de genere Drusma« и његовом сину Стефану I, своме мачоноши, село Горјани у тадашњој Вуковској жупанији. По селу је породица понела име. Горјани су постали баштински посед Горјанских. Они на свом имању граде утврђени град и око њега подижу насеље. Историја породице Горјански може се пратити од владавине Стефана I. Он је између 1296. и 1300. године био значајна личност у Пожешкој и Вуковској жупанији, а 1300. године понео је титулу мачванског бана. Његови синови су утемељивачи три огранка породице Горјански. Павле I је утемељивач банске гране, Иван II Ботош ботошке, а Андрија I палатинске гране.

Банска и ботрошка грана
Павле се спомиње од 1310. године када је као присталица Карла I Анжујског добио Дреновац у Пожешкој жупанији. Од 1320. до 1326. године обавља функцију мачванског бана, жупана Вуковске, Сремске и Бодрошке жупаније. Од 1330. до 1336. године је краљичин судија, а од 1354. године помиње се као њен благајник. Имао је двојицу синова: Ивана III и Павла II. Утемељивач Ботрошке гране, Иван II, помиње се у бројним документима између 1314. и 1338. године. Имао је сина Андрију II. Андријин син био је Гргур II који је погинуо 1386. године у бици код Горјана. Као последњи из овог огранка породице Горјански помињу се Ђурађ и Андрија 1438. године.

Палатинска грана
Палатинска грана породице Горјански најзнаменитији је огранак породице Горјански. Андрија I се у изворима помиње више пута између 1317. и 1330. године. Имао је двојицу синова: Павла IV (умро после 1356) и Николу I Горјанског. Никола је познати угарски властелин. Погинуо је у бици код Горјана. Имао је сина Николу II који је касније постао хрватски бан и палатин. Његов брат Иван VII је у бици код Горјана заробљен, али је касније ослобођен. Николу Горјанског Млађег отровала је жена 1429. године. Са њом је имао само ћерку Катарину. Имао је и тројицу синова, Николу III (са неименованом ћерком српског кнеза Лазара Хребељановића), Ладислава IV и Ивана VIII са Аном Цељском. Иван VIII је 1411. године, након склапања мира између Жигмунда и Стефана Остоје постао вазал угарског краља који га је поставио за војводу Усоре. Иван је присвојио имања Хрвоја Вукчића Хрватинића 1413. године када је херцега Жигмунд прогласио издајником. У бици код Лашве пада у заробљеништво. У изворима се последњи пут помиње 1424. године. Ладислав IV обављао је функцију мачванског бана, а у изворима се последњи пут помиње 1457. године. Његов син јединац, Јоб, умире 1481. године. Његовом смрћу изумрла је породица Горјански.

Извори
 Хрватски биографски лексикон, пдф

Горјански
Горјански ( мађарски : de Gara ) је била угарска великашка породица чији су припадници владали у Славонији , Срему и Мачви . Историја Горјански су пореклом из мађарског града Дорозме у жупанији Чонград . У изворима се породица по први пут јавља у Хрватској када је херцег Бела , син угарског краља Беле IV , даровао године , као награду за верну службу , Ивану , » de genere Drusma « и његовом сину Стефану I , своме мачоноши , село Горјани у тадашњој Вуковској жупанији . По селу је породица понела име . Горјани су постали баштински посед Горјанских . Они на свом имању граде утврђени град и око њега подижу насеље . Историја породице Горјански може се пратити од владавине Стефана I . Он је између и године био значајна личност у Пожешкој и Вуковској жупанији , а године понео је титулу мачванског бана . Његови синови су утемељивачи три огранка породице Горјански . Павле I је утемељивач банске гране , Иван II Ботош ботошке , а Андрија I палатинске гране . Банска и ботрошка грана Павле се спомиње од године када је као присталица Карла I Анжујског добио Дреновац у Пожешкој жупанији . Од до године обавља функцију мачванског бана , жупана Вуковске , Сремске и Бодрошке жупаније . Од до године је краљичин судија , а од године помиње се као њен благајник . Имао је двојицу синова : Ивана III и Павла II . Утемељивач Ботрошке гране , Иван II , помиње се у бројним документима између и године . Имао је сина Андрију II . Андријин син био је Гргур II који је погинуо године у бици код Горјана . Као последњи из овог огранка породице Горјански помињу се Ђурађ и Андрија године . Палатинска грана Палатинска грана породице Горјански најзнаменитији је огранак породице Горјански . Андрија I се у изворима помиње више пута између и године . Имао је двојицу синова : Павла IV ( умро послеи Николу I Горјанског . Никола је познати угарски властелин . Погинуо је у бици код Горјана . Имао је сина Николу II који је касније постао хрватски бан и палатин . Његов брат Иван VII је у бици код Горјана заробљен , али је касније ослобођен . Николу Горјанског Млађег отровала је жена године . Са њом је имао само ћерку Катарину . Имао је и тројицу синова , Николу III ( са неименованом ћерком српског кнеза Лазара Хребељановића ) , Ладислава IV и Ивана VIII са Аном Цељском . Иван VIII је године , након склапања мира између Жигмунда и Стефана Остоје постао вазал угарског краља који га је поставио за војводу Усоре . Иван је присвојио имања Хрвоја Вукчића Хрватинића године када је херцега Жигмунд прогласио издајником . У бици код Лашве пада у заробљеништво . У изворима се последњи пут помиње године . Ладислав IV обављао је функцију мачванског бана , а у изворима се последњи пут помиње године . Његов син јединац , Јоб , умире године . Његовом смрћу изумрла је породица Горјански . Извори Хрватски биографски лексикон , пдф Горјански