Proliferatini ćelijski nuklearni antigen
Proliferativni ćelijski nuklearni antigen (PCNA) je DNK stega koja deluje kao faktor procesivnosti za DNK polimerazu δ u eukariotskim ćelijama i koja je esencijalna za replikaciju. PCNA je homotrimer koji ostvaruje svoju procesivnost putem obuhvatanja DNK, pri čemu ona deluje kao osnova na kojoj se vezuju drugi proteini koji su neophodni za DNK replikaciju, DNK popravku, remodelovanje hromatina i epigenetiku.

Mnogi proteini formiraju interakcije sa dva poznata PCNA-interagujuća motiva: PCNA interagujuća peptidna (PIP) kutija i AlkB homolog 2 PCNA interagujući motiv (APIM). Proteinsko vezivanje za PCNA putem PIP-kutije se uglavnom ostvaruje tokom DNK replikacije, dok su proteini koji se vezuju za PCNA putem APIM prvenstveno važni u kontekstu genotoksičnog stresa.

U responsu na DNK oštećenje, ovaj protein biva ubikvitinisan i učestvuje u putu RAD6 zavisne DNK popravke. Poznate su dve transkriptne varijante koje kodiraju isti protein. Pseudogeni ovog gena su prisutni na hromozomu 4 i na X hromozomu.

Interakcije 
PCNA formira interakcije sa:

 Aneksin A2,
 CAF-1,
 CDC25C,
 CHTF18,
 Ciklin D1,
 Ciklin O,
 Cyclin-dependent kinase 4,
 Ciklin-dependent kinase inhibitor 1C,
 DNMT1,
 EP300,
 Endonukleaza 1 specifična za flap strukturu,
 GADD45A,
 GADD45G,
 HDAC1,
 HUS1,
 ING1,
 KCTD13,
 KIAA0101,
 Ku70,
 Ku80,
 MCL1,
 MSH3,
 MSH6,
 MUTYH,
 P21,
 POLD2,
 POLD3,
 POLDIP2,
 POLH,
 POLL,
 RFC1,
 RFC2,
 RFC3,
 RFC4,
 RFC5,
 Ubikvitin C
 ATP zavisna helikaza vernerovog sindroma,
 XRCC1, and
 Protein 1 vezivanja Y kutije.

Proteini koji formiraju interakcije sa PCNA preko APIM obuhvataju ljudski AlkB homolog 2, TFIIS-L, TFII-I, Rad51B, XPA, ZRANB3, i FBH1.

Reference

Literatura

Spoljašnje veze 
 
 
 
 
 
 

ДНК репликација
Поправка ДНК
Proliferativni ćelijski nuklearni antigen ( PCNA ) je DNK stega koja deluje kao faktor procesivnosti za DNK polimerazu δ u eukariotskim ćelijama i koja je esencijalna za replikaciju . PCNA je homotrimer koji ostvaruje svoju procesivnost putem obuhvatanja DNK , pri čemu ona deluje kao osnova na kojoj se vezuju drugi proteini koji su neophodni za DNK replikaciju , DNK popravku , remodelovanje hromatina i epigenetiku . Mnogi proteini formiraju interakcije sa dva poznata PCNA-interagujuća motiva : PCNA interagujuća peptidna ( PIP ) kutija i AlkB homologPCNA interagujući motiv ( APIM ) . Proteinsko vezivanje za PCNA putem PIP-kutije se uglavnom ostvaruje tokom DNK replikacije , dok su proteini koji se vezuju za PCNA putem APIM prvenstveno važni u kontekstu genotoksičnog stresa . U responsu na DNK oštećenje , ovaj protein biva ubikvitinisan i učestvuje u putu RAD6 zavisne DNK popravke . Poznate su dve transkriptne varijante koje kodiraju isti protein . Pseudogeni ovog gena su prisutni na hromozomui na X hromozomu . Interakcije PCNA formira interakcije sa : Aneksin A2 , CAF-1 , CDC25C , CHTF18 , Ciklin D1 , Ciklin O , Cyclin-dependent kinase Ciklin-dependent kinase inhibitor , DNMT1 , EP300 , Endonukleazaspecifična za flap strukturu , GADD45A , GADD45G , HDAC1 , HUS1 , ING1 , KCTD13 , KIAA0101 , Ku70 , Ku80 , MCL1 , MSH3 , MSH6 , MUTYH , P21 , POLD2 , POLD3 , POLDIP2 , POLH , POLL , RFC1 , RFC2 , RFC3 , RFC4 , RFC5 , Ubikvitin C ATP zavisna helikaza vernerovog sindroma , XRCC1 , and Proteinvezivanja Y kutije . Proteini koji formiraju interakcije sa PCNA preko APIM obuhvataju ljudski AlkB homolog TFIIS-L , TFII-I , Rad51B , XPA , ZRANB3 , i FBH1. Reference Literatura Spoljašnje veze ДНК репликација Поправка ДНК