Миленко Турудић
Миленко Турудић (Мокра Гора, Ужице, 1866 — Београд, 1915) био је грађевински инжењер и универзитетски професор.

Биографија 
Основну школу завршио је у Биосци (1878), а Гимназију учио у Ужицу и Београду, где је положио матуру (1887). Дипломирао је на Техничком факултету Велике школе у Београду (1891). По завршетку студија постављен је за предавача гимназије у Пожаревцу. Октобра 1892. уписао се на студије у Берлину, где је 1896. добио диплому грађевинског инжењера. Као инжењер радио је у Министарству грађевина до јуна 1904. Од 1898. до 1904. године био је хонорарарни професор за предмет гвоздене конструкције на Техничком факултету Велике школе. У време оснивања Београдског Универзитета (1905) постављен је за ванредног професора за Гвоздене конструкције, а исте године основао је Кабинет за гвоздене конструкције. 

Познато је да је пројектовао Камени мост у Ивањици, као најдужем једнолучним каменим мостом са равним нивелетом на Балкану.  

Као ванредног професора затекао га је Први светски рат, за време кога је умро, у Београду 1915. године.

Дела 
У часопису Српски технички лист објавио је више стручних чланака из области грађења мостова. Његови практични стручни радови су неколико пројеката доњег строја за мостове од челика, који су пројектовани и изграђивани у иностранству, јер тадашња Србија није имала своје фабрике за челичне конструкције. 

Објавио је неколико књига: 

 Изналажење напрезања код пресека повољног облика код ексцентрично дејствујућих сила и конструкција екваторијалних момената лењивости графичким путем (1898)

 О гвожђу и гвозденим конструкцијама (1904)

 Статичко рачунање попречног укрућења код отворених гвоздених мостова (1905)

Види још 
 Камени мост у Ивањици

Литература 
 
 Биографски лексикон Златиборског округа, Београд, 2006 
 Светислав Љ. Марковић: Моравичка премошћавања, Ивањица, 2016.

Извори

Спољашње везе 

Ужичани
Српски грађевински инжењери
Професори београдског универзитета
Културно наслеђе Западне Србије
Миленко Турудић ( Мокра Гора , Ужице ,— Београд,био је грађевински инжењер и универзитетски професор . Биографија Основну школу завршио је у Биосци а Гимназију учио у Ужицу и Београду , где је положио матуру Дипломирао је на Техничком факултету Велике школе у Београду По завршетку студија постављен је за предавача гимназије у Пожаревцу . Октобра уписао се на студије у Берлину , где је добио диплому грађевинског инжењера . Као инжењер радио је у Министарству грађевина до јуна Од до године био је хонорарарни професор за предмет гвоздене конструкције на Техничком факултету Велике школе . У време оснивања Београдског Универзитетапостављен је за ванредног професора за Гвоздене конструкције , а исте године основао је Кабинет за гвоздене конструкције . Познато је да је пројектовао Камени мост у Ивањици , као најдужем једнолучним каменим мостом са равним нивелетом на Балкану . Као ванредног професора затекао га је Први светски рат , за време кога је умро , у Београду године . Дела У часопису Српски технички лист објавио је више стручних чланака из области грађења мостова . Његови практични стручни радови су неколико пројеката доњег строја за мостове од челика , који су пројектовани и изграђивани у иностранству , јер тадашња Србија није имала своје фабрике за челичне конструкције . Објавио је неколико књига : Изналажење напрезања код пресека повољног облика код ексцентрично дејствујућих сила и конструкција екваторијалних момената лењивости графичким путем О гвожђу и гвозденим конструкцијама Статичко рачунање попречног укрућења код отворених гвоздених мостова Види још Камени мост у Ивањици Литература Биографски лексикон Златиборског округа , Београд , Светислав Љ . Марковић : Моравичка премошћавања , Ивањица , Извори Спољашње везе Ужичани Српски грађевински инжењери Професори београдског универзитета Културно наслеђе Западне Србије