Скупштина Србије и Црне Горе
Скупштина Србије и Црне Горе је била највише представничко тело и носилац уставотворне и законодавне власти у Државној заједници Србији и Црној Гори. Парламент државне заједнице је био једнодоман и састојао се од 126 посланика, од којих је 91 био из Србије, а 35 из Црне Горе. Скупштина Србије и Црне Горе је основана фебруара 2003. године, стварањем Државне заједнице Србија и Црна Гора, усвајањем Уставне повеље у Савезној Скупштини СР Југославије, Скупштини Србије и Скупштини Црне Горе. Са престанком постојања Државне заједнице Србије и Црне Горе јуна 2006. и Скупштина Србије и Црне Горе је престала да постоји.

Надлежност 
Према Уставној повељи Србије и Црне Горе, Скупштина Србије и Црне Горе одлучује о Уставној повељи, као највишем правном акту Србије и Црне Горе, на начин утврђен Уставном повељом и доноси законе и друге акте о:

 институцијама основаним у складу с Уставном повељом и њиховом функционисању;
 примени међународног права и конвенција које утврђују обавезе о сарадњи Србије и Црне Горе са међународним судовима;
 проглашењу и укидању ратног стања, уз претходну сагласност скупштина држава чланица;
 војним питањима и одбрани;
 чланству Србије и Црне Горе, као субјекта међународног права, у међународним организацијама и о правима и обавезама који проистичу из тог чланства, уз претходну сагласност надлежних органа држава чланица;
 утврђивању граница Србије и Црне Горе, уз претходну сагласност скупштине државе чланице на чијој територији је та граница;
 питањима која се односе на стандардизацију, интелектуалну својину, мере и драгоцене метале и статистику;
 политици усељавања, давања азила, визног система и интегрисаном управљању пограничним пословима, у складу са стандардима Европске уније;
 ратификовању међународних уговора и споразума Србије и Црне Горе;
 годишњим приходима и расходима неопходним за финансирање надлежности поверених Србији и Црној Гори, на предлог надлежних органа држава чланица и Савета министара;
 спречавању и уклањању препрека слободном кретању људи, робе, услуга и капитала у оквиру Србије и Црне Горе;
 избору председника Србије и Црне Горе и Савета министара;
 застави, химни и грбу Србије и Црне Горе.

Скупштина Србије и Црне Горе обављала је и друге послове из надлежности Србије и Црне Горе, утврђене Уставном повељом.

Скупштина Србије и Црне Горе доносила је пословник о свом раду.

Састав и избор 
Скупштина Србије и Црне Горе била је једнодомна и чинило ју је 126 посланика, од којих је 91 био из Србије и 35 из Црне Горе.

Посланици Скупштине Србије и Црне Горе бирали су се из сваке државе чланице, у складу са европским и демократским стандардима, на основу закона држава чланица. Током прве две године по усвајању Уставне повеље било је предвиђено да се посланици се бирају посредно, сразмерно заступљености у Народној скупштини Републике Србије и Скупштини Републике Црне Горе.

На првим изборима посланици су се бирали из састава Народне скупштине Републике Србије, Скупштине Републике Црне Горе и Савезне скупштине. Према Уставној повељи, ако се у држави чланици у том периоду одрже парламентарни избори, састав њене делегације у Скупштини Србије и Црне Горе биће усаглашен сразмерно резултатима избора.

Уставном повељом је било предвиђено да се после овог почетног периода посланици Скупштине Србије и Црне Горе бирају се на непосредним изборима. Међутим до тога није дошло јер је државна заједница 2006. године престала да постоји.

Мандат посланика трајао је четири године.

Председник и потпредседник Скупштине Србије и Црне Горе 
Скупштина из реда посланика бирала је председника и потпредседника Скупштине Србије и Црне Горе, који нису могли бити из исте државе чланице.

Неспојивост функција 
Председник Скупштине Србије и Црне Горе и председник Србије и Црне Горе нису могли бити из исте државе чланице.

Начин одлучивања 
Скупштина Србије и Црне Горе одлуке је доносила већином гласова од укупног броја посланика, с тим да за одлуку гласа и већина од укупног броја посланика из сваке државе чланице.

Слобода говора и имунитет 
Посланик имао је слободу говора у Скупштини Србије и Црне Горе и уживао имунитет за изговорене речи и друга дела извршена у својству посланика.

Посланик није могао бити позван на одговорност, притворен или кажњен без одобрења Скупштине Србије и Црне Горе, осим ако је био затечен у вршењу кривичног дела за које је прописана казна затвора у трајању дужем од пет година.

Председник Србије и Црне Горе, чланови Савета министара и судије Суда Србије и Црне Горе уживали су имунитет као посланици.

Право предлагања закона 
Предлог закона Скупштини Србије и Црне Горе могао је поднети Савет министара, посланик и Скупштина државе чланице.

Спољашње везе 
 Уставна повеља државне заједнице Србија и Црна Гора (2003)

Србија и Црна Гора
Скупштина Србије и Црне Горе је била највише представничко тело и носилац уставотворне и законодавне власти у Државној заједници Србији и Црној Гори . Парламент државне заједнице је био једнодоман и састојао се одпосланика , од којих јебио из Србије , аиз Црне Горе . Скупштина Србије и Црне Горе је основана фебруара године , стварањем Државне заједнице Србија и Црна Гора , усвајањем Уставне повеље у Савезној Скупштини СР Југославије , Скупштини Србије и Скупштини Црне Горе . Са престанком постојања Државне заједнице Србије и Црне Горе јуна и Скупштина Србије и Црне Горе је престала да постоји . Надлежност Према Уставној повељи Србије и Црне Горе , Скупштина Србије и Црне Горе одлучује о Уставној повељи , као највишем правном акту Србије и Црне Горе , на начин утврђен Уставном повељом и доноси законе и друге акте о : институцијама основаним у складу с Уставном повељом и њиховом функционисању ; примени међународног права и конвенција које утврђују обавезе о сарадњи Србије и Црне Горе са међународним судовима ; проглашењу и укидању ратног стања , уз претходну сагласност скупштина држава чланица ; војним питањима и одбрани ; чланству Србије и Црне Горе , као субјекта међународног права , у међународним организацијама и о правима и обавезама који проистичу из тог чланства , уз претходну сагласност надлежних органа држава чланица ; утврђивању граница Србије и Црне Горе , уз претходну сагласност скупштине државе чланице на чијој територији је та граница ; питањима која се односе на стандардизацију , интелектуалну својину , мере и драгоцене метале и статистику ; политици усељавања , давања азила , визног система и интегрисаном управљању пограничним пословима , у складу са стандардима Европске уније ; ратификовању међународних уговора и споразума Србије и Црне Горе ; годишњим приходима и расходима неопходним за финансирање надлежности поверених Србији и Црној Гори , на предлог надлежних органа држава чланица и Савета министара ; спречавању и уклањању препрека слободном кретању људи , робе , услуга и капитала у оквиру Србије и Црне Горе ; избору председника Србије и Црне Горе и Савета министара ; застави , химни и грбу Србије и Црне Горе . Скупштина Србије и Црне Горе обављала је и друге послове из надлежности Србије и Црне Горе , утврђене Уставном повељом . Скупштина Србије и Црне Горе доносила је пословник о свом раду . Састав и избор Скупштина Србије и Црне Горе била је једнодомна и чинило ју јепосланика , од којих јебио из Србије ииз Црне Горе . Посланици Скупштине Србије и Црне Горе бирали су се из сваке државе чланице , у складу са европским и демократским стандардима , на основу закона држава чланица . Током прве две године по усвајању Уставне повеље било је предвиђено да се посланици се бирају посредно , сразмерно заступљености у Народној скупштини Републике Србије и Скупштини Републике Црне Горе . На првим изборима посланици су се бирали из састава Народне скупштине Републике Србије , Скупштине Републике Црне Горе и Савезне скупштине . Према Уставној повељи , ако се у држави чланици у том периоду одрже парламентарни избори , састав њене делегације у Скупштини Србије и Црне Горе биће усаглашен сразмерно резултатима избора . Уставном повељом је било предвиђено да се после овог почетног периода посланици Скупштине Србије и Црне Горе бирају се на непосредним изборима . Међутим до тога није дошло јер је државна заједница године престала да постоји . Мандат посланика трајао је четири године . Председник и потпредседник Скупштине Србије и Црне Горе Скупштина из реда посланика бирала је председника и потпредседника Скупштине Србије и Црне Горе , који нису могли бити из исте државе чланице . Неспојивост функција Председник Скупштине Србије и Црне Горе и председник Србије и Црне Горе нису могли бити из исте државе чланице . Начин одлучивања Скупштина Србије и Црне Горе одлуке је доносила већином гласова од укупног броја посланика , с тим да за одлуку гласа и већина од укупног броја посланика из сваке државе чланице . Слобода говора и имунитет Посланик имао је слободу говора у Скупштини Србије и Црне Горе и уживао имунитет за изговорене речи и друга дела извршена у својству посланика . Посланик није могао бити позван на одговорност , притворен или кажњен без одобрења Скупштине Србије и Црне Горе , осим ако је био затечен у вршењу кривичног дела за које је прописана казна затвора у трајању дужем од пет година . Председник Србије и Црне Горе , чланови Савета министара и судије Суда Србије и Црне Горе уживали су имунитет као посланици . Право предлагања закона Предлог закона Скупштини Србије и Црне Горе могао је поднети Савет министара , посланик и Скупштина државе чланице . Спољашње везе Уставна повеља државне заједнице Србија и Црна Гора Србија и Црна Гора