Proteini koji vezuju penicilin
Proteini koji vezuju penicilin — PVP (engl. Penicillin-binding proteins — PBP) se definišu kao proteini koji imaju sposobnost kovalentnog vezivanja penicilin i drugih β-laktamskih antibiotika. Nomenklatura PVP proteina se vrši prema opadajućoj molekulskoj masi, koja je između 40 i 140 kDa. Broj različitih PVP proteina varira među bakterijskim vrstama i kreće se od 2 do 8, dok sama bakterijska ćelija ima između 1000 i 10000 PVP proteina, što čini oko 1% ukupnog broja membranskih proteina.

Klasifikacija 
Proteini koji vezuju penicilin su najšire klasifikovani po molekulskoj masi na one sa malom i one sa velikom molekulskom masom. PVP proteina sa malom molekulskom masom (40-50 kDa) su brojni u membrani i manje su senzitivni na peniciline od teških proteina. Ova grupa nije neophodna za rast mikroorganizama. PVP proteini sa velikom molekulskom masom (60-140 kDa) su senzitivniji na peniciline i manje su zastupljeni u citoplazmatičnoj membrani od lakih, ali su neophodni za rast i razvoj mikroorganizma.

Funkcija 

PVP proteini učestvuju u poslednjim fazama sinteze peptidoglikana koji je osnovna komponenta ćelijskog zida bakterija. Sinteza komponenata ćelijskog zida je esencijalna za rast i deobu bakterijske ćelije i stoga inhibicija peptidoglikana ima baktericidni ili bakteriostatski efekat. Vezivanje antibiotika za PVP proteine izaziva morfološke promene u vidu izduživanja ćelije pre lize. Ova pojava se naziva filamentozni rast i nije je moguće uočiti pri uticaju svih β-laktamimskih antibiotika na bakterijsku ćeliju. Takođe zbog izražene selektivnosti delovanja na samo određene PVP proteine neki β-laktami dovode do drugačijih morfoloških promena. Najviše su izučeni PVP proteini bakterije E. Coli, koja poseduje 7 različitih proteina ove vrste (PVP-1a, PVP-1b, PVP-2, PVP-3, PVP-4, PVP-5 i PVP-6). Od njih PVP-1a, PVP-1b, PVP-2 i PVP-3 spadaju u grupu sa velikom molekulskom masom i esencijalni su za funkcionisanje bakterije. Ovi proteini se vezuju za β-laktame ireverzibilno, dok proteini PVP-4, PVP-5 i PVP-6 imaju malu molekulsku masu, te nisu esencijalni i kompleksi koje grade sa β-laktamima su kratkotrajni.

Vidi još 
 PASTA domn

Reference 

Бактеријски протеини
Proteini koji vezuju penicilin — PVP ( engl . Penicillin-binding proteins — PBP ) se definišu kao proteini koji imaju sposobnost kovalentnog vezivanja penicilin i drugih β-laktamskih antibiotika . Nomenklatura PVP proteina se vrši prema opadajućoj molekulskoj masi , koja je izmeđuikDa . Broj različitih PVP proteina varira među bakterijskim vrstama i kreće se oddo dok sama bakterijska ćelija ima izmeđuiPVP proteina , što čini oko ukupnog broja membranskih proteina . Klasifikacija Proteini koji vezuju penicilin su najšire klasifikovani po molekulskoj masi na one sa malom i one sa velikom molekulskom masom . PVP proteina sa malom molekulskom masomkDa ) su brojni u membrani i manje su senzitivni na peniciline od teških proteina . Ova grupa nije neophodna za rast mikroorganizama . PVP proteini sa velikom molekulskom masomkDa ) su senzitivniji na peniciline i manje su zastupljeni u citoplazmatičnoj membrani od lakih , ali su neophodni za rast i razvoj mikroorganizma . Funkcija PVP proteini učestvuju u poslednjim fazama sinteze peptidoglikana koji je osnovna komponenta ćelijskog zida bakterija . Sinteza komponenata ćelijskog zida je esencijalna za rast i deobu bakterijske ćelije i stoga inhibicija peptidoglikana ima baktericidni ili bakteriostatski efekat . Vezivanje antibiotika za PVP proteine izaziva morfološke promene u vidu izduživanja ćelije pre lize . Ova pojava se naziva filamentozni rast i nije je moguće uočiti pri uticaju svih β-laktamimskih antibiotika na bakterijsku ćeliju . Takođe zbog izražene selektivnosti delovanja na samo određene PVP proteine neki β-laktami dovode do drugačijih morfoloških promena . Najviše su izučeni PVP proteini bakterije E . Coli , koja posedujerazličitih proteina ove vrste ( PVP-1a , PVP-1b , PVP-2 , PVP-3 , PVP-4 , PVP-5 i PVP-6 ) . Od njih PVP-1a , PVP-1b , PVP-2 i PVP-3 spadaju u grupu sa velikom molekulskom masom i esencijalni su za funkcionisanje bakterije . Ovi proteini se vezuju za β-laktame ireverzibilno , dok proteini PVP-4 , PVP-5 i PVP-6 imaju malu molekulsku masu , te nisu esencijalni i kompleksi koje grade sa β-laktamima su kratkotrajni . Vidi još PASTA domn Reference Бактеријски протеини