Deontološka etika
Deontološka etika ili deontologija (od grčkog δέον, -{deon}-, „obaveza, dužnost”) grana je moralne filozofije koja već po svojoj etimologiji upućuje na dužnost kao osnovnu referencu u donošenju odgovarajućih odluka. Etika je, podsetimo se, filozofska disciplina koja se bavi moralnim fenomenima, a ovi se tiču ljudskih postupaka i ponašanja koji na neki način asociraju sa pojmovima dobrog i ispravnog. Ime etika dolazi iz helenske, a moral iz latinske tradicije, i imaju slično značenje, ali se obično koriste tako da prvi pojam dobija teorijsku, a drugi praktičnu konotaciju. Moralno delovanje koje može biti predmet etičke procene treba da izvire iz područija slobode, svesnih izbora koji vode određenim ishodima. Stanovište bi bilo pojednostavljeno ako bi prethodno bilo određeno šta je dobro i ispravno, međutim to nije tako. Svi ovi pojmovi imaju svoj unutrašnji život i istorijski razvoj, podložni su kontekstualnim promenama. Kriterije moralne procene različito formulišu etičke teorije, u zavisnosti od toga koji od bitnih momenata ljudskog postupanje je favorizovan. Ponekad su akcentovane namere i motivi, nekad konsekvence i rezultati delovanja (Bentam i Mil), a neretko i sam delatnik. U tom smislu razlikuje se deontologiju, utilitarizam i tzv. etiku vrline (Aristotel).

Deontološka etika se ponekad opisuje kao dužnosna, obligatorna ili na pravilima zasnovana etika, jer pravila „vezuju osobu za njene obaveze”. Deontologija se često upoređuje sa konsekvencijalizmom, etikom vrline, i pragmatičnom etikom. U ovoj terminologiji, akcija je važnija od posledica. To je etički okvir koji zavisi od unapred definisanog seta pravila i smernica za valjano funkcionisanje sistema u datom okruženju. Dentologija se jednostavno zasniva na kontrolnoj listi koja sadrži izvesna pravila koja treba poštovati prilikom obavljanja određenog zadatka. Prema ovom okviru, rad se smatra vrlim samo ako je u saglasnosti sa kontrolnim spiskom. Ovu proceduru je veoma jednostavno razumeti i primeniti. Ona zahteva minimalni utrošak vremena na odlučivanje između ispravnog i pogrešnog. Međutim, ovom jednostavnošću se ignorišu posledice donesenih odluka.

Termin deontološki je prvobitno korišten za opisivanje specijalizovane definicije prema Brodu, kako je to opisano u njegovoj knjizi iz 1930. godine, Pet tipova etičke teorije Starije upotrebe termina idu unazad do Džeremija Bentama, koji ga je skovao pre 1816. godine kao sinonim za dikastičnu ili cenzorsku etiku (i.e. etiku baziranu na mišljenima). Generalniji smisao reči se zadržao u francuskom jeziku, posebno u terminu -{code de déontologie}- (etički kod), u kontekstu profesionalne etike. U zavisnosti od razmatranog sistema dentološke etike, moralna obligacija može proizaći iz spoljašnjih ili unutrašnjih izvora, kao što je set podrazumevanih pravila sveta (etički naturalizam), religiozni zakon, ili set ličnih ili kulturnih vrednosti (svaki od kojih može da bude u konfliktu sa ličnim željama).

Pristup 
Deontološki pristup dakle, upućuje na onaj unutrašnji momenat, naše dužnosti i obaveze, odgovornost za sam moralni poredak (hrv. ćudoređe). Najinteresantniji i najznačajniji predstavnik ovakvog pristupa je svakako nemački filozof Imanuel Kant (1724—1804). Njegova etika pored ove deontološke crte ima i aprioristički, formalistički, racionalistički, autonomni, ne-emotivistički i ne-metafizički karakter. Nema ništa na svetu, pa čak ni izvan njega, kaže Kant, da je dobro, osim, i jedino, dobre volje. A volja je dobra onda kada je određena unutrašnjim razlogom, „kategoričkim imperativom” kao činjenicom uma. Ovaj racionalno zasnovan postulat ne traži od nas ostvarenje bilo kakvih unapred zadatih ciljeva, nego samo minimum logičke doslednosti koja se manifestuje u mogućnosti „univerzalizacije” maksime našeg delovanja. Samo ona radnja koja je učinjena iz dužnosti, poštovanje prema moralnom zakonu u nama, jeste dobar postupak (dobrodetelj). Ako je pak jedno postupanje samo po svojim spoljašnjim karakteristikama ispravno, onda govorimo o legalitetu. Kant takođe isključuje emotivne motive, saosećanje i empatiju iz motivacionog spektra ponašanja. Ovi su espekti podložni proizvoljnosti, i mogu da dovedu u pitanje pouzdanost etičkih principa. Ono što je manjkavost ovakvog pristupa jeste njegov rigorizam, koji ne dupušta uticaj situacionog, životnog ili istorijskog aspekta na moralnu procenu. Ono što je njegova vrednost je činjenica da snaži konstantnost, uzvišenost i neprikosnovenost moralnog zakona u nama. Ova vrsta vrednovanja brana je interesnim, ideološkim i ad hock tumačenjima u etičkoj sferi. Ovim je takođe istaknuto dostojanstvo čoveka, kao moralnog bića. Svima je znana ona metafora o zvezdanom nebu nad nama i moralnom zakonu u nama. Pred ovim prvim smo mali, a sa ovim drugim beskrajno veliki-ljudi.

Reference

Literatura 

 Kritika praktičnog uma,Imanuel Kant
 Principi etike, Dž. E. Mur
 Filozofija za IV razred gimnazije, Milanka Radić Tadić
 Beauchamp, Tom L. 1991. Philosophical Ethics: An Introduction to Moral Philosophy, 2nd Ed. New York: McGraw Hill.
 Broad, C. D. 1930. Five Types of Ethical Theory. New York: Harcourt, Brace and Co.
 Flew, Antony. 1979. 'Consequentialism'. In A Dictionary of Philosophy (2nd Ed.). New York: St Martins.
 Kamm, F. M. 1996. Morality, Mortality Vol. II: Rights, Duties, and Status. New York: Oxford University Press.
 
 
 Olson, Robert G. 1967. 'Deontological Ethics'. Paul Edwards (ed.) The Encyclopedia of Philosophy. London: Collier Macmillan.
 W. D. Ross 1930. The Right and the Good. Oxford: Clarendon Press.
 Salzman, Todd A. 1995. Deontology and Teleology: An Investigation of the Normative Debate in Roman Catholic Moral Theology. University Press.
 Waller, Bruce N. 2005. Consider Ethics: Theory, Readings, and Contemporary Issues. New York: Pearson Longman.
 Wierenga, Edward. 1983. 'A Defensible Divine Command Theory'. Noûs, 17 (3): 387-407. Dumaguete city.
 
  (monograph)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Habib, Allen (2008), Promises, in the Stanford Encyclopedia of Philosophy.

Spoljašnje veze 

 Kantian Ethics - Summary A concise summary of the key details of Kant's deontology
 Freedom and the Boundary of Morals, Lecture 22 from Stephen Palmquist's book, The Tree of Philosophy (fourth edition, 2000).
 Deontology and Ethical Ends

Етика
Етичке теорије
Морал
Deontološka etika ili deontologija ( od grčkog δέον , -{ deon }- , „ obaveza , dužnost ” ) grana je moralne filozofije koja već po svojoj etimologiji upućuje na dužnost kao osnovnu referencu u donošenju odgovarajućih odluka . Etika je , podsetimo se , filozofska disciplina koja se bavi moralnim fenomenima , a ovi se tiču ljudskih postupaka i ponašanja koji na neki način asociraju sa pojmovima dobrog i ispravnog . Ime etika dolazi iz helenske , a moral iz latinske tradicije , i imaju slično značenje , ali se obično koriste tako da prvi pojam dobija teorijsku , a drugi praktičnu konotaciju . Moralno delovanje koje može biti predmet etičke procene treba da izvire iz područija slobode , svesnih izbora koji vode određenim ishodima . Stanovište bi bilo pojednostavljeno ako bi prethodno bilo određeno šta je dobro i ispravno , međutim to nije tako . Svi ovi pojmovi imaju svoj unutrašnji život i istorijski razvoj , podložni su kontekstualnim promenama . Kriterije moralne procene različito formulišu etičke teorije , u zavisnosti od toga koji od bitnih momenata ljudskog postupanje je favorizovan . Ponekad su akcentovane namere i motivi , nekad konsekvence i rezultati delovanja ( Bentam i Mil ) , a neretko i sam delatnik . U tom smislu razlikuje se deontologiju , utilitarizam i tzv. etiku vrline ( Aristotel ) . Deontološka etika se ponekad opisuje kao dužnosna , obligatorna ili na pravilima zasnovana etika , jer pravila „ vezuju osobu za njene obaveze ” . Deontologija se često upoređuje sa konsekvencijalizmom , etikom vrline , i pragmatičnom etikom . U ovoj terminologiji , akcija je važnija od posledica . To je etički okvir koji zavisi od unapred definisanog seta pravila i smernica za valjano funkcionisanje sistema u datom okruženju . Dentologija se jednostavno zasniva na kontrolnoj listi koja sadrži izvesna pravila koja treba poštovati prilikom obavljanja određenog zadatka . Prema ovom okviru , rad se smatra vrlim samo ako je u saglasnosti sa kontrolnim spiskom . Ovu proceduru je veoma jednostavno razumeti i primeniti . Ona zahteva minimalni utrošak vremena na odlučivanje između ispravnog i pogrešnog . Međutim , ovom jednostavnošću se ignorišu posledice donesenih odluka . Termin deontološki je prvobitno korišten za opisivanje specijalizovane definicije prema Brodu , kako je to opisano u njegovoj knjizi iz godine , Pet tipova etičke teorije Starije upotrebe termina idu unazad do Džeremija Bentama , koji ga je skovao pre godine kao sinonim za dikastičnu ili cenzorsku etiku ( i.e. etiku baziranu na mišljenima ) . Generalniji smisao reči se zadržao u francuskom jeziku , posebno u terminu -{ code de déontologie }- ( etički kod ) , u kontekstu profesionalne etike . U zavisnosti od razmatranog sistema dentološke etike , moralna obligacija može proizaći iz spoljašnjih ili unutrašnjih izvora , kao što je set podrazumevanih pravila sveta ( etički naturalizam ) , religiozni zakon , ili set ličnih ili kulturnih vrednosti ( svaki od kojih može da bude u konfliktu sa ličnim željama ) . Pristup Deontološki pristup dakle , upućuje na onaj unutrašnji momenat , naše dužnosti i obaveze , odgovornost za sam moralni poredak ( hrv. ćudoređe ) . Najinteresantniji i najznačajniji predstavnik ovakvog pristupa je svakako nemački filozof Imanuel Kant1804 ) . Njegova etika pored ove deontološke crte ima i aprioristički , formalistički , racionalistički , autonomni , ne-emotivistički i ne-metafizički karakter . Nema ništa na svetu , pa čak ni izvan njega , kaže Kant , da je dobro , osim , i jedino , dobre volje . A volja je dobra onda kada je određena unutrašnjim razlogom , „ kategoričkim imperativom ” kao činjenicom uma . Ovaj racionalno zasnovan postulat ne traži od nas ostvarenje bilo kakvih unapred zadatih ciljeva , nego samo minimum logičke doslednosti koja se manifestuje u mogućnosti „ univerzalizacije ” maksime našeg delovanja . Samo ona radnja koja je učinjena iz dužnosti , poštovanje prema moralnom zakonu u nama , jeste dobar postupak ( dobrodetelj ) . Ako je pak jedno postupanje samo po svojim spoljašnjim karakteristikama ispravno , onda govorimo o legalitetu . Kant takođe isključuje emotivne motive , saosećanje i empatiju iz motivacionog spektra ponašanja . Ovi su espekti podložni proizvoljnosti , i mogu da dovedu u pitanje pouzdanost etičkih principa . Ono što je manjkavost ovakvog pristupa jeste njegov rigorizam , koji ne dupušta uticaj situacionog , životnog ili istorijskog aspekta na moralnu procenu . Ono što je njegova vrednost je činjenica da snaži konstantnost , uzvišenost i neprikosnovenost moralnog zakona u nama . Ova vrsta vrednovanja brana je interesnim , ideološkim i ad hock tumačenjima u etičkoj sferi . Ovim je takođe istaknuto dostojanstvo čoveka , kao moralnog bića . Svima je znana ona metafora o zvezdanom nebu nad nama i moralnom zakonu u nama . Pred ovim prvim smo mali , a sa ovim drugim beskrajno veliki-ljudi . Reference Literatura Kritika praktičnog uma,Imanuel Kant Principi etike , Dž. E . Mur Filozofija za IV razred gimnazije , Milanka Radić Tadić Beauchamp , Tom L . Philosophical Ethics : An Introduction to Moral Philosophy ,d Ed . New York : McGraw Hill. Broad , C. D. Five Types of Ethical Theory . New York : Harcourt , Brace and Co . Flew , Antony . ' Consequentialism ' . In A Dictionary of Philosophyd Ed . ) . New York : St Martins . Kamm , F. M . Morality , Mortality Vol . II : Rights , Duties , and Status . New York : Oxford University Press . Olson , Robert G. ' Deontological Ethics ' . Paul Edwards ( ed . ) The Encyclopedia of Philosophy . London : Collier Macmillan. W. D. Ross The Right and the Good . Oxford : Clarendon Press . Salzman , Todd A . Deontology and Teleology : An Investigation of the Normative Debate in Roman Catholic Moral Theology . University Press. Waller , Bruce N . Consider Ethics : Theory , Readings , and Contemporary Issues . New York : Pearson Longman. Wierenga , Edward . ' A Defensible Divine Command Theory ' . Noûs,( 3 ) : Dumaguete city. ( monograph ) Habib , Allen Promises , in the Stanford Encyclopedia of Philosophy . Spoljašnje veze Kantian Ethics - Summary A concise summary of the key details of Kant's deontology Freedom and the Boundary of Morals , Lecturefrom Stephen Palmquist's book , The Tree of Philosophy ( fourth edition , Deontology and Ethical Ends Етика Етичке теорије Морал