Centralna Evropa (roman)
Centralna Evropa je roman autora Vilijama T. Volmana, objavljen 2005. godine. Iste godine, knjiga je osvojila američku Nacionalnu nagradu za knjigu fikcije. Knjiga je posvećena Danilu Kišu i njegovoj knjizi Grobnica za Borisa Davidoviča.

Sadržaj 
Radnja romana se odvija u Srednjoj Evropi tokom 20. veka, uz mnoštvo raznorodnih likova – generala, mučenika, oficira, pesnika, izdajnika, umetnika i muzičara. Roman se bavi moralnim odlukama ljudi, donesenim u najtežim vremenima, i donosi perspektivu ljudskog delovanja u ratno doba. Volman je u romanu upotrebio mnoge istorijske ličnosti, npr. kompozitora Dmitrija Šostakoviča, filmskog reditelja Romana Karmena, pesnikinju Anu Ahmatovu, SS oficira Kurta Gerštajna, itd.

U pogovoru, Volman tvrdi da, premda je dosta istraživao i likovi su većinom stvarne ličnosti, ovo delo treba smatrati fikcijom. On je roman karakterisao kao „niz parabola o poznatim, ozloglašenim i anonimnim evropskim moralnim akterima u trenucima odluke”. Iako je radnja mahom istorijski tačna, ima i izmišljenih detalja i anegdota, poput ljubavnog trougla između Šostakoviča, Romana Karmena i Elene Konstantinovske.

Reakcije 
Književni dodatak Tajmsa objavio je da je Volman „izradio delo koje je kinematsko u opsegu, epsko u ambiciji i stalno uzbudljivo, i koje pokazuje da je on jedan od najvažnijih i najfascinantnijih pisaca našeg vremena”.

Kritički magazin Njujork tajmsa opisao je roman kao „najtoplije delo, njegovu [Volmanovu] verovatno najbolju knjigu ... delom roman, a delom zbirku priča, virtuozno istorijsko opsećanje i fokusiranu studiju nasilja”.

Izvori

Spoljašnje veze 
 Nacionalna nagrada za knjigu fikcije – 2005 
 Zujeći Šostakovič – esej o knjizi 

Romani 2005.
Centralna Evropa je roman autora Vilijama T . Volmana , objavljen godine . Iste godine , knjiga je osvojila američku Nacionalnu nagradu za knjigu fikcije . Knjiga je posvećena Danilu Kišu i njegovoj knjizi Grobnica za Borisa Davidoviča . Sadržaj Radnja romana se odvija u Srednjoj Evropi tokom veka , uz mnoštvo raznorodnih likova – generala , mučenika , oficira , pesnika , izdajnika , umetnika i muzičara . Roman se bavi moralnim odlukama ljudi , donesenim u najtežim vremenima , i donosi perspektivu ljudskog delovanja u ratno doba . Volman je u romanu upotrebio mnoge istorijske ličnosti , npr. kompozitora Dmitrija Šostakoviča , filmskog reditelja Romana Karmena , pesnikinju Anu Ahmatovu , SS oficira Kurta Gerštajna , itd . U pogovoru , Volman tvrdi da , premda je dosta istraživao i likovi su većinom stvarne ličnosti , ovo delo treba smatrati fikcijom . On je roman karakterisao kao „ niz parabola o poznatim , ozloglašenim i anonimnim evropskim moralnim akterima u trenucima odluke ” . Iako je radnja mahom istorijski tačna , ima i izmišljenih detalja i anegdota , poput ljubavnog trougla između Šostakoviča , Romana Karmena i Elene Konstantinovske . Reakcije Književni dodatak Tajmsa objavio je da je Volman „ izradio delo koje je kinematsko u opsegu , epsko u ambiciji i stalno uzbudljivo , i koje pokazuje da je on jedan od najvažnijih i najfascinantnijih pisaca našeg vremena ” . Kritički magazin Njujork tajmsa opisao je roman kao „ najtoplije delo , njegovu [ Volmanovu ] verovatno najbolju knjigu \ ... delom roman , a delom zbirku priča , virtuozno istorijsko opsećanje i fokusiranu studiju nasilja ” . Izvori Spoljašnje veze Nacionalna nagrada za knjigu fikcije – Zujeći Šostakovič – esej o knjizi Romani