Пунсалмаџин Очирбат
Пунсалмаџин Очирбат (; Завхан, 23. јануар 1942) монголски је политичар, последњи председник Народне Републике, те први председник Републике Монголије од 1990. до 1997. године.

Биографија 
Рођен је у провинцији Завхан, Монголија. Основну и средњу школу похађао је од 1951. до 1960. у Улан Батору, након чега је студирао на Лењиградском рударском факултету. Дипломирао је 1965. са титулом инжењера рударства. Исте године се вратио у Монголију и постао члан Монголске народне револуционарне партије .

Од 1967. је био директор рудника у провинцији Дархан-Ул, а од 1972. заменик министра рударства. Од 1976. је био посланик у Великом хуралу и члан Централног комитета МНРП, те ускоро и министар рударства и геологије. Од 1985. је био председник Државне комисије за стране економске односе и постао министар када је комисија 1987. уздигнута на статус министарства.

Председник Монголије 
Услед економско-политичких промена у Источном блоку, вођство државе на челу с Јамбином Батмунахом дало је оставку 21. марта 1990. године. Очирбат је на парламентарним изборима у јулу 1990. био изабран за посланика у Великом хуралу, након чега су га чланови хурала изабрали за председника НР Монголије. Новим уставом из 1992. године, Народна Република Монголија је укинута и проглашена Република Монголија, па је тако и Очирбатова функција променила име у председник Републике Монголије. Након усвајања новог устава, 1993. су били одржани председнички изборима на којима је победио Очирбат, као први председник којег су директно изабрали грађани а не чланови Великог хурала.

Очирбат је покренуо реформе којима је настојао да што пре искорени социјализам и уведе капитализам у Монголију. Због идеолошких неслагања с вођством МНРП, напустио је партију 1993. године, а реформе нису донеле напредак монголској привреди. Економска ситуација се погоршала: појавила се инфлација, те несташице прехрамбених намирница и енергије.

Монголску спољну политику базирао је на посебном развијању добрих односа са два највећа суседа, Русијом и Кином, а током 1994. обишао је више земаља у Јужној и Југоисточној Азији, те с њима потписао трговачке споразуме.

Учествовао је на председничким изборима 1997. али му гласачи нису били наклоњени због неуспеха привредних реформи у преласку са социјализма на капитализам. Освојио је 29% гласова, а победио га је кандидат МНРП, Нацагин Багабанди .

Живот после председничког мандата 
Након пораза на изборима, Очирбат се повукао из политике и основао „Закладу Очирбат“, непрофитну невладину организацију, која се бави смањењем сиромаштва, развојем самодостатности, те за промицање еколошке и просветне едукације у Монголији.

Од 2005. године члан је Уставног суда Монголије .

Носилац је више монголских одликовања и медаља .

Ожењен је и има двоје деце.

Извори 

Рођени 1942.
Председници Монголије
Монголски комунисти
Монголски политичари
Монголски инжењери
Пунсалмаџин Очирбат ( ; Завхан , јануармонголски је политичар , последњи председник Народне Републике , те први председник Републике Монголије од до године . Биографија Рођен је у провинцији Завхан , Монголија . Основну и средњу школу похађао је од до у Улан Батору , након чега је студирао на Лењиградском рударском факултету . Дипломирао је са титулом инжењера рударства . Исте године се вратио у Монголију и постао члан Монголске народне револуционарне партије \ . Од је био директор рудника у провинцији Дархан-Ул , а од заменик министра рударства . Од је био посланик у Великом хуралу и члан Централног комитета МНРП , те ускоро и министар рударства и геологије . Од је био председник Државне комисије за стране економске односе и постао министар када је комисија уздигнута на статус министарства . Председник Монголије Услед економско-политичких промена у Источном блоку , вођство државе на челу с Јамбином Батмунахом дало је оставку марта године . Очирбат је на парламентарним изборима у јулу био изабран за посланика у Великом хуралу , након чега су га чланови хурала изабрали за председника НР Монголије . Новим уставом из године , Народна Република Монголија је укинута и проглашена Република Монголија , па је тако и Очирбатова функција променила име у председник Републике Монголије . Након усвајања новог устава , су били одржани председнички изборима на којима је победио Очирбат , као први председник којег су директно изабрали грађани а не чланови Великог хурала . Очирбат је покренуо реформе којима је настојао да што пре искорени социјализам и уведе капитализам у Монголију . Због идеолошких неслагања с вођством МНРП , напустио је партију године , а реформе нису донеле напредак монголској привреди . Економска ситуација се погоршала : појавила се инфлација , те несташице прехрамбених намирница и енергије . Монголску спољну политику базирао је на посебном развијању добрих односа са два највећа суседа , Русијом и Кином , а током обишао је више земаља у Јужној и Југоисточној Азији , те с њима потписао трговачке споразуме . Учествовао је на председничким изборима али му гласачи нису били наклоњени због неуспеха привредних реформи у преласку са социјализма на капитализам . Освојио је гласова , а победио га је кандидат МНРП , Нацагин Багабанди \ . Живот после председничког мандата Након пораза на изборима , Очирбат се повукао из политике и основао „ Закладу Очирбат “ , непрофитну невладину организацију , која се бави смањењем сиромаштва , развојем самодостатности , те за промицање еколошке и просветне едукације у Монголији . Од године члан је Уставног суда Монголије \ . Носилац је више монголских одликовања и медаља \ . Ожењен је и има двоје деце . Извори Рођени Председници Монголије Монголски комунисти Монголски политичари Монголски инжењери