Масовно убиство у Великој Иванчи
Масовно убиство или покољ у Великој Иванчи догодио се ујутро 9. априла 2013. у селу Велика Иванча у општини Младеновац када је хицима из пиштоља убијено 13 људи. Починилац је шездесетогодишњи Љубиша Богдановић.

Жртве

Ток масакра 
Љубиша је прво у својој кући убио осамдесеттрогодишњу мајку Добрилу и четрдесетдвогодишњег сина Бранка. Потом је провалио у суседну кућу породице Деспотовић где је побио свих пет чланова, укључујући двогодишњег Давида. Затим је убио по двоје чланова породица Јешић, Мијаиловић и Стекић. Ланчано убиство, које је трајало око пола сата, завршило је доласком полиције и покушајем починиоца да изврши самоубиство хицем у главу. На лицу места је убијено дванаесторо људи, а једна жртва је преминула у болници. Убица је, исто у болници, умро 11. априла 2013. године.

Починилац 
Љубиша Богдановић је рођен 5. априла 1953. у Великој Иванчи. Током детињства отац му је извршио самоубиство, те је њега и његовог брата Радмила васпитао деда Обрад, који их је тукао сваки пут када би починили неку грешку. Богдановић је заједно са сином Бранком радио у фабрици за прераду дрва у словеначком власништву, где су обојица 2012. добили отказ. Богдановић је за време рата у Хрватској 1991. служио четири и по месеца на славонском ратишту. Од 1981. има дозволу за ношење ватреног оружја.

Мотиви злочина су предмет спекулација. Комшије су Богдановића описали као мирног, али новинари су извештавали о томе да је злостављао породицу и да се са сином посвађао због тога што није одобравао његову везу са девојком. Други наводе историју душевних болести у породици Богдановићевих, па се наводе његов рођак и стриц, од којих је потоњи умро у душевној болници.

Медијско покривање догађаја 
У првој половини априла 2013. на електронском порталу Е-новине објављен је текст Срећан вам масакр, медијски домаћини!, у коме је представљен начин на који је овај догађај пропраћен у домаћим медијима. Као подршку тој критици сензационализма српских медија, вест је у неизмењеном облику 12. априла пренело Удружење новинара Србије (УНС).

Прво су представљени текстови објављени у Блицу, међу којима је и десет фактора ризика који који су довели до масакра у Великој Иванчи — насиље у породици, потиснута депресија, породични конфликти, посттрауматски стрес, самоубиство у породици, поремећај структуре личности, држање оружја у кући, скученост живота на селу, губитак посла и трауматично детињство.

Следећа анализа била је она текстова из новина Ало!, у којима је масакр представљен лошом срећом коју носи број 13 (трискаидекафобија). Убијено је 13 људи дана 9. априла (9+4=13) 2013. године. Тела жртава преузета су у 13 сати, а сахрана је била прекосутра у исто време. Наводно, ноћ пре догађаја Љубишина крмача се опрасила и на свет донела 13 прасића. Богдановић је умро у 13:58 (5+8=13). Исти таблоид је у вези са случајем интервјуисао астролога.

Претпоследњи представљен текст је онај из дневних новина Курир. То је заправо интервју са локалним попом. Свештеник тврди да су се у Велику Иванчу за време сеобе Срба у 17. веку доселила петорица калуђера. Они су у селу поставили темеље манастира који није саграђен до краја, а на којима су их из непознатих разлога чланови локалне породице Ристић убили. Због тога, променили су презиме у Николић и од тад је село као проклето. Поп тврди да га је Богдановић подсећао на тог Николића који се убио.

Последњи је текст електронског таблоида Телеграф, у ком уредници тврде да су пронашли девојку због које је масакр почињен, тј. због које су се отац Љубиша и син Бранко наводно посвађали. Од међународно познатих новинских агенција, вест су између осталих пренели и британски Телеграф, амерички Њујорк тајмс, британски Индепендент.

Види још 
 Тијана Јурић, чије је убиство такође привукло пажњу УНС и НУНС због сензационализма

Референце

Спољашње везе 
 Пет највећих масовних убистава у Србији („Мондо“, 12. април 2013)
 Масовно убиство у Великој Иванчи: Како се мала средина носи са трагедијом, деценију касније (Б92, 11. мај 2023)

Историја Младеновца
Историја Србије у савременом добу
Вишеструка убиства
Србија у 2013.
Масовне пуцњаве у Србији
Масовно убиство или покољ у Великој Иванчи догодио се ујутро априла у селу Велика Иванча у општини Младеновац када је хицима из пиштоља убијенољуди . Починилац је шездесетогодишњи Љубиша Богдановић . Жртве Ток масакра Љубиша је прво у својој кући убио осамдесеттрогодишњу мајку Добрилу и четрдесетдвогодишњег сина Бранка . Потом је провалио у суседну кућу породице Деспотовић где је побио свих пет чланова , укључујући двогодишњег Давида . Затим је убио по двоје чланова породица Јешић , Мијаиловић и Стекић . Ланчано убиство , које је трајало око пола сата , завршило је доласком полиције и покушајем починиоца да изврши самоубиство хицем у главу . На лицу места је убијено дванаесторо људи , а једна жртва је преминула у болници . Убица је , исто у болници , умро априла године . Починилац Љубиша Богдановић је рођен априла у Великој Иванчи . Током детињства отац му је извршио самоубиство , те је њега и његовог брата Радмила васпитао деда Обрад , који их је тукао сваки пут када би починили неку грешку . Богдановић је заједно са сином Бранком радио у фабрици за прераду дрва у словеначком власништву , где су обојица добили отказ . Богдановић је за време рата у Хрватској служио четири и по месеца на славонском ратишту . Од има дозволу за ношење ватреног оружја . Мотиви злочина су предмет спекулација . Комшије су Богдановића описали као мирног , али новинари су извештавали о томе да је злостављао породицу и да се са сином посвађао због тога што није одобравао његову везу са девојком . Други наводе историју душевних болести у породици Богдановићевих , па се наводе његов рођак и стриц , од којих је потоњи умро у душевној болници . Медијско покривање догађаја У првој половини априла на електронском порталу Е-новине објављен је текст Срећан вам масакр , медијски домаћини ! , у коме је представљен начин на који је овај догађај пропраћен у домаћим медијима . Као подршку тој критици сензационализма српских медија , вест је у неизмењеном облику априла пренело Удружење новинара Србије ( УНС ) . Прво су представљени текстови објављени у Блицу , међу којима је и десет фактора ризика који који су довели до масакра у Великој Иванчи — насиље у породици , потиснута депресија , породични конфликти , посттрауматски стрес , самоубиство у породици , поремећај структуре личности , држање оружја у кући , скученост живота на селу , губитак посла и трауматично детињство . Следећа анализа била је она текстова из новина Ало ! , у којима је масакр представљен лошом срећом коју носи број( трискаидекафобија ) . Убијено јељуди дана априла4=13 ) године . Тела жртава преузета су усати , а сахрана је била прекосутра у исто време . Наводно , ноћ пре догађаја Љубишина крмача се опрасила и на свет донелапрасића . Богдановић је умро у588=13 ) . Исти таблоид је у вези са случајем интервјуисао астролога . Претпоследњи представљен текст је онај из дневних новина Курир . То је заправо интервју са локалним попом . Свештеник тврди да су се у Велику Иванчу за време сеобе Срба у веку доселила петорица калуђера . Они су у селу поставили темеље манастира који није саграђен до краја , а на којима су их из непознатих разлога чланови локалне породице Ристић убили . Због тога , променили су презиме у Николић и од тад је село као проклето . Поп тврди да га је Богдановић подсећао на тог Николића који се убио . Последњи је текст електронског таблоида Телеграф , у ком уредници тврде да су пронашли девојку због које је масакр почињен , тј. због које су се отац Љубиша и син Бранко наводно посвађали . Од међународно познатих новинских агенција , вест су између осталих пренели и британски Телеграф , амерички Њујорк тајмс , британски Индепендент . Види још Тијана Јурић , чије је убиство такође привукло пажњу УНС и НУНС због сензационализма Референце Спољашње везе Пет највећих масовних убистава у Србији ( „ Мондо “ , април Масовно убиство у Великој Иванчи : Како се мала средина носи са трагедијом , деценију касније ( Б92 , мај Историја Младеновца Историја Србије у савременом добу Вишеструка убиства Србија у Масовне пуцњаве у Србији