Манастир Јешевац
Није познато чија је Манастир Јешевац задужбина, с обзиром да о томе нема јасних података. Посвећена је светом Јовану.

По једном предању, цркву је подигао Марко Краљевић за покој душе своје мајке Јевросиме - Јеше, по другом, исти је ктитор, велики челник Радич Поступовић, подигао манастире Враћевшницу и Јешевац да се међусобно помажу. У прилог друге теорије иде и чињеница да су основе обе цркве готово истоветне, иако у повељама челника Радича нема помена о овој задужбини, а име је вероватно добила по планини у којој се налази.

У средњем веку је поред манастира пролазио важан пут, који је водио од Београда, преко Рудника, Јешевца, Борча и Карановца (данашње Краљево) до Косова.

Када је Јован Мишковић обишао манастир у 19. веку, зидови су били високи око 2 метра, а почетком 21. века су високи око метар (са изузетком стубова на улазу који су остали на 2 метра висине). М. Драгић је у „Насељима“ навео да је црква служила за време прве владе кнеза Милоша. По причању мештана, црква је потпуно срушена у земљотресу 1922.

Црква је једнобродна, са истовремено грађеном припратом на западној страни и полукружном олтарском апсидом на источној; зидови су дебели око једног метра, дужина цркве (укључујући и припрату) је 19,20-{m}-, а ширина 6,5. Поред улазних врата, у припрати, налазе се две зидне нише у којима су вероватно биле осликане фреске.

у цркви нема остатака малтера или фресака, а у близини се налази неколико надгробних споменика и један запуштен бунар, као и извор.

Извори 

Верски објекти у Горњем Милановцу
Непокретна културна добра
Рушевине средњовековних цркава у Србији
Споменици културе у Моравичком округу
Није познато чија је Манастир Јешевац задужбина , с обзиром да о томе нема јасних података . Посвећена је светом Јовану . По једном предању , цркву је подигао Марко Краљевић за покој душе своје мајке Јевросиме - Јеше , по другом , исти је ктитор , велики челник Радич Поступовић , подигао манастире Враћевшницу и Јешевац да се међусобно помажу . У прилог друге теорије иде и чињеница да су основе обе цркве готово истоветне , иако у повељама челника Радича нема помена о овој задужбини , а име је вероватно добила по планини у којој се налази . У средњем веку је поред манастира пролазио важан пут , који је водио од Београда , преко Рудника , Јешевца , Борча и Карановца ( данашње Краљево ) до Косова . Када је Јован Мишковић обишао манастир у веку , зидови су били високи окометра , а почетком века су високи око метар ( са изузетком стубова на улазу који су остали наметра висине ) . М . Драгић је у „ Насељима “ навео да је црква служила за време прве владе кнеза Милоша . По причању мештана , црква је потпуно срушена у земљотресу Црква је једнобродна , са истовремено грађеном припратом на западној страни и полукружном олтарском апсидом на источној ; зидови су дебели око једног метра , дужина цркве ( укључујући и припрату ) је20-{ m }- , а ширина5 . Поред улазних врата , у припрати , налазе се две зидне нише у којима су вероватно биле осликане фреске . у цркви нема остатака малтера или фресака , а у близини се налази неколико надгробних споменика и један запуштен бунар , као и извор . Извори Верски објекти у Горњем Милановцу Непокретна културна добра Рушевине средњовековних цркава у Србији Споменици културе у Моравичком округу