Породица Настасијевић
Породица Настасијевић била је позната уметничка породица из Горњег Милановца која је оставила дубок траг у српској култури, подаривши неколико значајних, даровитих и плодних српских уметника у раздобљу после Првог светског рата.

Историјат 

Отац породице, Никола Лазаревић, доселио се с мајком из Охрида у Брусницу као шестогодишњак. У знак захвалности према ујаку Настасу Ђорђевићу (градитељу горњомилановачке цркве Свете Тројице) код кога је изучио градитељски занат, одрекао се мајчиног презимена и од ујаковог имена правио ново презиме – Настасијевић. Био је признати грађевинар различитих здања. У оба турска рата био је четовођа, а након бугарског рата одликован је и медаљама за војничке врлине, као и Таковским крстом за учешће у рату за ослобођење и независност од 1876. до 1878. године. Свирао је флауту и волео је књижевност.

Мајка Милица, родом из Краљева (Карановца), била је кћи трговца и извозника Косте Јовановића. Имала је за жену оног времена високо образовање – школовала се на Институту Катарине Миловук у Београду.У породици је било седморо надарене деце: Наталија (филозоф), Живорад (сликар), Момчило (песник и књижевник), Светомир (композитор, музички критичар, педагог и теоретичар, диригент, директор Београдске опере и дипломирани архитекта), Славомир (књижевник), Даринка (историчар) и Славка (математичар).
Уметност је била у средишту пажње ове породице која је увек била наклоњена и свему што је национално. Уметност је била непосредна преокупација четворице браће, а у томе су их подржавали и родитељи и њихове три сестре. Тако је било и за време њиховог живота у Горњем Милановцу (кућа им је била у улици Танаска Рајића бр. 7, а касније је срушена током бомбардовања у Другом светском рату), али и касније, по пресељењу породице у Београд 1920. године. Њихов првобитни београдски дом био је у Ратарској улици бр. 131 (данашња улица Краљице Марије бр. 55), док су се касније преселили у Молерову бр. 9.

Њихов београдски дом је од посебног значаја јер су се у њему празницима и недељом одржавала музичка послеподнева која су временом прерасла у недељне уметничке састанке. Ти догађаји су се од 1924. до 1938. године одржавали редовно а на њих су долазили бројни битни интелектуалци и уметници тог времена попут Исидоре Секулић, Милоша Црњанског, Растка Петровића, Станислава Винавера, Рада Драинца, Димитрија Митриновића, Душана Матића и многих других.

Легат 

Легат горњомилановачке породице Настасијевић, једног од синонима града, налази се у приземљу зграде Музеја рудничко-таковског краја. Њихова заоставштина првобитно је била у рукама Славке Настасијевић све до њене смрти када је о бригу о наслеђу преузео Славомир. По жељи његових потомака, заоставштина је 9. априла 1983. године поклоњена овој музејској установи.

Реч је о великом броју драгоцених личних предмета, музичких инструмената, намештаја, стотинак уметничких дела међу којима има цртежа и слика, више од 200 фотографија, скоро 500 докумената, позоришних плаката, белешки, преписки и око 1100 књига и записа музичких и сценских дела.

Референце

Види још 
 Библиотека Браћа Настасијевић
 Музеј рудничко-таковског краја

Спољашње везе 
 Настасијевићи - тема броја, приступљено 15. октобра 2016.

Браћа Настасијевић
Горњомилановчани
Породица Настасијевић била је позната уметничка породица из Горњег Милановца која је оставила дубок траг у српској култури , подаривши неколико значајних , даровитих и плодних српских уметника у раздобљу после Првог светског рата . Историјат Отац породице , Никола Лазаревић , доселио се с мајком из Охрида у Брусницу као шестогодишњак . У знак захвалности према ујаку Настасу Ђорђевићу ( градитељу горњомилановачке цркве Свете Тројице ) код кога је изучио градитељски занат , одрекао се мајчиног презимена и од ујаковог имена правио ново презиме – Настасијевић . Био је признати грађевинар различитих здања . У оба турска рата био је четовођа , а након бугарског рата одликован је и медаљама за војничке врлине , као и Таковским крстом за учешће у рату за ослобођење и независност од до године . Свирао је флауту и волео је књижевност . Мајка Милица , родом из Краљева ( Карановца ) , била је кћи трговца и извозника Косте Јовановића . Имала је за жену оног времена високо образовање – школовала се на Институту Катарине Миловук у Београду.У породици је било седморо надарене деце : Наталија ( филозоф ) , Живорад ( сликар ) , Момчило ( песник и књижевник ) , Светомир ( композитор , музички критичар , педагог и теоретичар , диригент , директор Београдске опере и дипломирани архитекта ) , Славомир ( књижевник ) , Даринка ( историчар ) и Славка ( математичар ) . Уметност је била у средишту пажње ове породице која је увек била наклоњена и свему што је национално . Уметност је била непосредна преокупација четворице браће , а у томе су их подржавали и родитељи и њихове три сестре . Тако је било и за време њиховог живота у Горњем Милановцу ( кућа им је била у улици Танаска Рајића бр. а касније је срушена током бомбардовања у Другом светском рату ) , али и касније , по пресељењу породице у Београд године . Њихов првобитни београдски дом био је у Ратарској улици бр.( данашња улица Краљице Марије бр. док су се касније преселили у Молерову бр . Њихов београдски дом је од посебног значаја јер су се у њему празницима и недељом одржавала музичка послеподнева која су временом прерасла у недељне уметничке састанке . Ти догађаји су се од до године одржавали редовно а на њих су долазили бројни битни интелектуалци и уметници тог времена попут Исидоре Секулић , Милоша Црњанског , Растка Петровића , Станислава Винавера , Рада Драинца , Димитрија Митриновића , Душана Матића и многих других . Легат Легат горњомилановачке породице Настасијевић , једног од синонима града , налази се у приземљу зграде Музеја рудничко-таковског краја . Њихова заоставштина првобитно је била у рукама Славке Настасијевић све до њене смрти када је о бригу о наслеђу преузео Славомир . По жељи његових потомака , заоставштина је априла године поклоњена овој музејској установи . Реч је о великом броју драгоцених личних предмета , музичких инструмената , намештаја , стотинак уметничких дела међу којима има цртежа и слика , више одфотографија , скородокумената , позоришних плаката , белешки , преписки и ококњига и записа музичких и сценских дела . Референце Види још Библиотека Браћа Настасијевић Музеј рудничко-таковског краја Спољашње везе Настасијевићи - тема броја , приступљено октобра Браћа Настасијевић Горњомилановчани