Карло Смели
Карло Смели (10. новембар 1433, Дижон — 5. јануар 1477, Нанси), био је војвода од Брабанта, Бургундије Лимбурга, Лотијера и Луксембурга и Гроф од Артоа, Бургундије, Фландрије, Еноа, Холандије, Намира, Зеланда и Цутфена. Отац му је био Филип III од Бургундије, а мајка Изабела од Португалије и Бургундије. Као наследник Бургундије, одмах по рођењу добио је титулу грофа Шарола.

Карло је реорганизовао војску у професионалне најамничке ордонанс-компаније и увео строгу дисциплину међу војницима. Често је уместо домаћих војника користио италијанске или енглеске плаћенике. Основао је парламент у Мехелену 1470. године. Декретима је укинуо привилегије Фландрије, Холандије, Брабанта и Еноа.

За време његове владавине нагло се појачао утицај аустријског надвојводе Максимилијана I Хабзбуршког. Карло је у сукобу с њим погинуо у бици код Нансија 5. јануара 1477. године. Тада су Немци освојили Бургундију.

Младост

Добијање надимка 
Као веома млад Карло Мартин је изузетно волео витештво. На двору свог оца је стекао образовање, а у то време мали број људи у Европи су умели да читају и пишу. Године 1453. је учествовао у бици код Гаверене. Због храбрости коју је показао у бици назвали су га Карло Смели.

Бракови и односи са Француском 
Већ 1440. године Карло се оженио Катарином Валоа, кћерком француског краља Шарла VII Победника. Она је умрла већ 1446. године, а Карло се 1453. године оженио моћном француском властелинком Изабелом Бурбон. Са њом је 13. фебруара 1457. године добио кћерку Марију. Изабела је умрла 25. септембра 1465. године.

Око 1460. године Карло је упознао Дофена (француског престолонаследника) Луја. Они су убрзо постали добри пријатељи, али Луј је чим је дошао на власт у Француској 1461. године почео непријатељства са Бургундијом. Луј је чак између 1364. и 1365. године нападао Карлову Шаролу. Том приликом Луј је изазвао побуну кнежева, који су били у вазалном односу према Карлу. Карло је одлучио да склопи савез са Енглезима. Карло је чак 1468. године оженио енглеску принцезу Маргарету од Јорка. Венчање је одржано у Брижу.

Рат за наслеђе Шароле 
Дана 12. априла 1465. године Карло је са 20.000 људи кренуо на Луја. До битке је дошло 13. јула код Монтлерија. Луј је иако је имао за 5.000 мање људи од Карла успео да победи. Обе стране су изгубили по 2.000 људи, али Карло је био рањен. Тако је Луј, Шаролу припојио Француској. 4. октобра дошло је до мира у Шарантону ле Пону. Тим миром Карло је добио Нормандију и неколико градова на Соми. Да би краљ то урадио Карло му је исплатио 400.000 златних круна.

Први рат са Лијежом 
У Лијежу је 1464. године избила побуна против пореза. Њему се придружио и Динан. Становници су чак тврдили да је Карло ванбрачни син Изабеле од Португалије и Бургундије и претходног бискупа Лијежа († 1455). Увређени Карло је 25. августа 1466. године дошао у Динан и побио све његове становнике. После тога почео је преговоре са Лијежом, али када је Карлов отац Филип Добри 15. јуна 1467. године у Брижу Лијежани су се побунили њима се придружио Гент, Мехелен и Антверпен, али Карло их је поразио у бици код Синт Тројдена. После тога је уништио бедеме Лијежа и побио је његове становнике. Карло после тога није поставио новог бискупа града наго је сам себе прогласио за бискупа. Тим поступком се закључује да је Карло био међу првим апсолутистичким владарима Европе.

Владавина

Други рат са Лијежом 
Лијежани су планирали да подигну другу побуну. Кад су почели преговори између Луја и Карла у Перону. 14. октобра 1468. чим је Карло отишао на преговоре и напустио град избила је побуна. Карло је окривио Луја да сарађује са побуњеницима. Луј му је да би му доказао да је на његовој страни поклонио Пикардију и одрекао се Фландрије, па чак и признао Карла војводом од Берија и целе Шампање. Луј је обавезао да ће помоћи Карлу да угуши побуну. Већ 21. октобра побуна је била угушена.

Побуна на Соми 
Убрзо после тога избила је побуна у граду Бовеу на Соми. Побуњеници су чак 1471. године заробили Карла. После неког времена Карло се ослободио и у савезу са Лујем напао град, али је доживео пораз, јер је Лујева војска прешла на страну побуњеника и Карлу преотели Пикардију са поседима у Нормандији.

Бургундијски ратови

Повод за рат и Опсада Нојса 
Године 1470. Карло је покушао да своју кћерку Марију уда за аустријског надвојводу и престолонаследника Светог римског царства, Максимилијана I Хабзбуршког, али када није успео објавио је рат Светом римском царству. На почетку рата 29. јула 1474. године Карло је опсео град Нојс, али његова војска је 27. јуна 1475. године напустила опсаду.

Битка код Ерикура 
Док се водила опсада 13. новембра 1474. године Карло ју је накратко напустио оставивши на опсади већину војске. Код Ерикура са 10.000 људи напао је 18.000 Аустријанаца предвођених војводом Сигисмундом од Аустрије. Карло је катастрофално изгубио битку - погинуло му је 600 витезова, док је аустријанцима погинуло око 70 витезова.

Битка код Сиона 
После пораза на опсади Нојса Карло је склопио савез са династијом Савоја. Она је 15. октобра 1475. године напала Швајцарску, али Савојска војска већим делом састављена од сељака је код Сиона доживела тежак пораз.

Битка код Грансона 

Пошто је видео да на династију Савоја не може рачунати Карло се 2. марта 1476. године поново укључио у рат и напао Стару швајцарску конфедерацију. У бици код Грансона 20.000 Бургунда је доживело пораз од 18.000 Швајцараца. У бици је погинуло 100 Швајцараца и 10 пута више Бургунда.

Битка код Мората 
Карло је са од 12.000 - 20.000 људи 22. јуна 1476. године код Мората напао 25.000 Швајцараца. У бици је погинуло 410 Швајцараца и 6.000 - 10.000 Бургунда, али ни овај пораз није натерао Карла да одустане.

Битка код Нансија и погибија 
Дана 5. јануара 1477. године Карло је са 10.000 људи поново кренуо у поход против Лотарангије, али је погинуо у бици код Нансија где су Немци имали дупло више војника. Од 10.000 Бургунда само су се 2.500 вратили живи.

Последице 
После Карлове погибије његова кћерка Марија је наследила његове територије, али Луј је освојио Бургундију. Једино су Холандија и Белгија остале слободне под влашћу Марије од Бургундије. Луј је покушао да освоји и те области тако што је покушао да свог сина Шарла ожени Маријом, али она је то одлучно одбила и удала се за надвојводиу Максимилијана Хабзбуршког.

Породично стабло

Литература 
 .

Рођени 1433.
Умрли 1477.
Бургундски грофови
Бургундске војводе
Династија Валоа
Историја Француске у средњем веку
Витезови подвезице
Витезови златног руна
Карло Смели новембар Дижон — јануар Нанси ) , био је војвода од Брабанта , Бургундије Лимбурга , Лотијера и Луксембурга и Гроф од Артоа , Бургундије , Фландрије , Еноа , Холандије , Намира , Зеланда и Цутфена . Отац му је био Филип III од Бургундије , а мајка Изабела од Португалије и Бургундије . Као наследник Бургундије , одмах по рођењу добио је титулу грофа Шарола . Карло је реорганизовао војску у професионалне најамничке ордонанс-компаније и увео строгу дисциплину међу војницима . Често је уместо домаћих војника користио италијанске или енглеске плаћенике . Основао је парламент у Мехелену године . Декретима је укинуо привилегије Фландрије , Холандије , Брабанта и Еноа . За време његове владавине нагло се појачао утицај аустријског надвојводе Максимилијана I Хабзбуршког . Карло је у сукобу с њим погинуо у бици код Нансија јануара године . Тада су Немци освојили Бургундију . Младост Добијање надимка Као веома млад Карло Мартин је изузетно волео витештво . На двору свог оца је стекао образовање , а у то време мали број људи у Европи су умели да читају и пишу . Године је учествовао у бици код Гаверене . Због храбрости коју је показао у бици назвали су га Карло Смели . Бракови и односи са Француском Већ године Карло се оженио Катарином Валоа , кћерком француског краља Шарла VII Победника . Она је умрла већ године , а Карло се године оженио моћном француском властелинком Изабелом Бурбон . Са њом је фебруара године добио кћерку Марију . Изабела је умрла септембра године . Око године Карло је упознао Дофена ( француског престолонаследника ) Луја . Они су убрзо постали добри пријатељи , али Луј је чим је дошао на власт у Француској године почео непријатељства са Бургундијом . Луј је чак између и године нападао Карлову Шаролу . Том приликом Луј је изазвао побуну кнежева , који су били у вазалном односу према Карлу . Карло је одлучио да склопи савез са Енглезима . Карло је чак године оженио енглеску принцезу Маргарету од Јорка . Венчање је одржано у Брижу . Рат за наслеђе Шароле Дана априла године Карло је са000 људи кренуо на Луја . До битке је дошло јула код Монтлерија . Луј је иако је имао за000 мање људи од Карла успео да победи . Обе стране су изгубили по000 људи , али Карло је био рањен . Тако је Луј , Шаролу припојио Француској. октобра дошло је до мира у Шарантону ле Пону . Тим миром Карло је добио Нормандију и неколико градова на Соми . Да би краљ то урадио Карло му је исплатио000 златних круна . Први рат са Лијежом У Лијежу је године избила побуна против пореза . Њему се придружио и Динан . Становници су чак тврдили да је Карло ванбрачни син Изабеле од Португалије и Бургундије и претходног бискупа Лијежа ( † Увређени Карло је августа године дошао у Динан и побио све његове становнике . После тога почео је преговоре са Лијежом , али када је Карлов отац Филип Добри јуна године у Брижу Лијежани су се побунили њима се придружио Гент , Мехелен и Антверпен , али Карло их је поразио у бици код Синт Тројдена . После тога је уништио бедеме Лијежа и побио је његове становнике . Карло после тога није поставио новог бискупа града наго је сам себе прогласио за бискупа . Тим поступком се закључује да је Карло био међу првим апсолутистичким владарима Европе . Владавина Други рат са Лијежом Лијежани су планирали да подигну другу побуну . Кад су почели преговори између Луја и Карла у Перону. октобра чим је Карло отишао на преговоре и напустио град избила је побуна . Карло је окривио Луја да сарађује са побуњеницима . Луј му је да би му доказао да је на његовој страни поклонио Пикардију и одрекао се Фландрије , па чак и признао Карла војводом од Берија и целе Шампање . Луј је обавезао да ће помоћи Карлу да угуши побуну . Већ октобра побуна је била угушена . Побуна на Соми Убрзо после тога избила је побуна у граду Бовеу на Соми . Побуњеници су чак године заробили Карла . После неког времена Карло се ослободио и у савезу са Лујем напао град , али је доживео пораз , јер је Лујева војска прешла на страну побуњеника и Карлу преотели Пикардију са поседима у Нормандији . Бургундијски ратови Повод за рат и Опсада Нојса Године Карло је покушао да своју кћерку Марију уда за аустријског надвојводу и престолонаследника Светог римског царства , Максимилијана I Хабзбуршког , али када није успео објавио је рат Светом римском царству . На почетку рата јула године Карло је опсео град Нојс , али његова војска је јуна године напустила опсаду . Битка код Ерикура Док се водила опсада новембра године Карло ју је накратко напустио оставивши на опсади већину војске . Код Ерикура са000 људи напао је000 Аустријанаца предвођених војводом Сигисмундом од Аустрије . Карло је катастрофално изгубио битку - погинуло му јевитезова , док је аустријанцима погинуло оковитезова . Битка код Сиона После пораза на опсади Нојса Карло је склопио савез са династијом Савоја . Она је октобра године напала Швајцарску , али Савојска војска већим делом састављена од сељака је код Сиона доживела тежак пораз . Битка код Грансона Пошто је видео да на династију Савоја не може рачунати Карло се марта године поново укључио у рат и напао Стару швајцарску конфедерацију . У бици код Грансона000 Бургунда је доживело пораз од000 Швајцараца . У бици је погинулоШвајцараца ипута више Бургунда . Битка код Мората Карло је са од000 -000 људи јуна године код Мората напао000 Швајцараца . У бици је погинулоШвајцараца и000 -000 Бургунда , али ни овај пораз није натерао Карла да одустане . Битка код Нансија и погибија Дана јануара године Карло је са000 људи поново кренуо у поход против Лотарангије , али је погинуо у бици код Нансија где су Немци имали дупло више војника . Од000 Бургунда само су се500 вратили живи . Последице После Карлове погибије његова кћерка Марија је наследила његове територије , али Луј је освојио Бургундију . Једино су Холандија и Белгија остале слободне под влашћу Марије од Бургундије . Луј је покушао да освоји и те области тако што је покушао да свог сина Шарла ожени Маријом , али она је то одлучно одбила и удала се за надвојводиу Максимилијана Хабзбуршког . Породично стабло Литература \ . Рођени Умрли Бургундски грофови Бургундске војводе Династија Валоа Историја Француске у средњем веку Витезови подвезице Витезови златног руна