Филип Јанковић (народни херој)
Филип Јанковић (Јанковића Крш, код Цетиња, 1886 — Вољице, код Бугојна, 27. јул 1942), учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије.

Биографија 
Рођен је 1886. године у селу Јанковића Крш, код Цетиња. Као младић је пет година радио у Канади. Након тога се вратио у Црну Гору. Учествовао је у Балканскима и Првом светском рату. Током ових ратова, три пута је био рањаван. После Првог светског рата је поновно отишао у Америку из које се вратио кући 1932. године.

Учесник Народноослободилачке борбе је од 1941. године. Током Тринаестојулског устанка учествовао је у борбама за ослобођење родног краја. После устанка је био борац батаљона „Царев лаз“ Ловћенског одреда.

Априла 1942. батаљон се реорганизовао у Други ударни батаљон Ловћенског одреда, у којем је Филип постао командир вода.

Јуна 1942. године био је рањен у борби с четницима код Велимља. Умро је од последица рањавања у Вољицама код Бугојна 26. јула 1942. године, у Централној болници НОВЈ.
	
Указом председника Федеративне Народне Републике Југославије Јосипа Броза Тита, 27. новембра 1953. године, проглашен је за народног хероја.

Године 1957, његови посмртни остаци су сахрањени у гробницу народних хероја на Горици у Титограду.

Литература 
 
 Српски биографски речник (књига четврта). „Матица српска“ Нови Сад, 2009. година.

Рођени 1886.
Умрли 1942.
Цетињани
Личности балканских ратова
Југословенски партизани
Погинули партизански команданти
Народни хероји - Ј
Филип Јанковић ( Јанковића Крш , код Цетиња ,— Вољице , код Бугојна , јул учесник Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије . Биографија Рођен је године у селу Јанковића Крш , код Цетиња . Као младић је пет година радио у Канади . Након тога се вратио у Црну Гору . Учествовао је у Балканскима и Првом светском рату . Током ових ратова , три пута је био рањаван . После Првог светског рата је поновно отишао у Америку из које се вратио кући године . Учесник Народноослободилачке борбе је од године . Током Тринаестојулског устанка учествовао је у борбама за ослобођење родног краја . После устанка је био борац батаљона „ Царев лаз “ Ловћенског одреда . Априла батаљон се реорганизовао у Други ударни батаљон Ловћенског одреда , у којем је Филип постао командир вода . Јуна године био је рањен у борби с четницима код Велимља . Умро је од последица рањавања у Вољицама код Бугојна јула године , у Централној болници НОВЈ . Указом председника Федеративне Народне Републике Југославије Јосипа Броза Тита , новембра године , проглашен је за народног хероја . Године његови посмртни остаци су сахрањени у гробницу народних хероја на Горици у Титограду . Литература Српски биографски речник ( књига четврта ) . „ Матица српска “ Нови Сад , година . Рођени Умрли Цетињани Личности балканских ратова Југословенски партизани Погинули партизански команданти Народни хероји - Ј