Токата
Токата (од  „такнути", „додирнути") је композиција намењена инструменту с диркама (оргуље, чембало, клавир) у којој долази до изражаја виртуозност извођача. Појавила се у Италији почетком XVI веka. У почетку нема одређен облик већ означава инструменталну композицију насталу самостално, независно о вокалним предлошцима. По свом импровизацијском карактеру сродна је прелудијуму и фантазији, иако већ у најранијим примерцима показује и многе властите карактеристике. У њој је тежиште на виртуозности и максималном коришћењу свих техничких могућности инструмента. Крајем XVI веka термин токата употребљава се у Италији и за краће оргуљске уводе у богослужењу. Италијанска оргуљска токата доживљава врхунац у делима Ђиролама Фрескобалдија. Он хомофоне одломке токата повезује бриљантним пасажима, а формалну заокруженост постиже мотивским јединством. У Италијанској чембалистичкој литератури тога времена (А. и Д. Скарлати, Ф. Дуранте) токата је или завршни став свите или самостална композиција. Вишеделни облик токате преузели су и музичари изван Италије.

Референце

Спољашње везе 
 -{Robert Browning, "A Toccata of Galuppi's" published 1855}-

Музички облици
Токата ( од „ такнути " , „ додирнути " ) је композиција намењена инструменту с диркама ( оргуље , чембало , клавир ) у којој долази до изражаја виртуозност извођача . Појавила се у Италији почетком XVI веka . У почетку нема одређен облик већ означава инструменталну композицију насталу самостално , независно о вокалним предлошцима . По свом импровизацијском карактеру сродна је прелудијуму и фантазији , иако већ у најранијим примерцима показује и многе властите карактеристике . У њој је тежиште на виртуозности и максималном коришћењу свих техничких могућности инструмента . Крајем XVI веka термин токата употребљава се у Италији и за краће оргуљске уводе у богослужењу . Италијанска оргуљска токата доживљава врхунац у делима Ђиролама Фрескобалдија . Он хомофоне одломке токата повезује бриљантним пасажима , а формалну заокруженост постиже мотивским јединством . У Италијанској чембалистичкој литератури тога времена ( А. и Д. Скарлати , Ф . Дуранте ) токата је или завршни став свите или самостална композиција . Вишеделни облик токате преузели су и музичари изван Италије . Референце Спољашње везе -{ Robert Browning , " A Toccata of Galuppi's " published- Музички облици