Бранислав Трајковић
Бранислав Трајковић (Оџаци, 29. август 1989) је српски фудбалер. Игра на позицији штопера.

Клупска каријера 
Трајковић је прошао млађе селекције Хајдука из Куле, а за први тим овог клуба је дебитовао у сезони 2005/06. Након тога је био на позајмицама у ПОФК Кули и Радничком из Сомбора, а за Хајдук је поново заиграо од другог дела сезоне 2007/08. У наредном периоду је постао стандардни првотимац суперлигаша из Куле.

Последњег дана летњег прелазног рока 2010, Трајковић је потписао уговор са Војводином. Са новосадским клубом је провео наредне три и по сезоне, током којих је два пута играо финале Купа Србије (2011, 2013), али је оба пута поражен. У мају 2013. је уврштен у идеалних 11 играча Суперлиге Србије за сезону 2012/13.

У јануару 2014. је потписао троипогодишњи уговор са Партизаном. Трајковић је 6. августа 2014, на реванш утакмици трећег кола квалификација за Лигу шампиона са Лудогорецом, без лопте ударио Словенца Безјака и добио црвени картон. Истог момента етикетиран је као главни кривац за елиминацију Партизана. После три месеца натезања, 13. октобра 2014. раскинуо уговор са црно-белима, који је важио чак до 2017. године, али због обостраног незадовољства, после само шест месеци стављена је тачка на сарадњу.

У јануару 2015. потписао уговор са казахстанским прволигашем Ордабасијем, у чијем дресу је провео наредне две сезоне. Почетком септембра 2017. се вратио у српски фудбал и потписао за суперлигаша Земун. У марту 2018, на првенственој утакмици против Јавора, Трајковић је сломио ногу због чега је отишао на дужу паузу. Вратио се на терен у наредној сезони и провео је и први део такмичарске 2018/19. у Земуну.

Почетком априла 2019. је потписао уговор са екипом Ислоч Мински рејон, која наступа у Премијер лиги Белорусије. Трајковић за овај клуб није успео да забележи ниједан званичан наступ. Одиграо је једну утакмицу за резервни тим, а само једном се нашао на клупи, и то у Куп утакмици против Шахтјора из Солигорска, па је почетком јуна 2019. уговор раскинут. Након више од пола године без клуба, Трајковић у јануару 2020. потписује једногодишњи уговор са македонским прволигашем Работничким.

Репрезентација 
У јануару 2013. је добио први позив у сениорску репрезентацију Србије. Селектор Синиша Михајловић га је уврстио на списак играча за пријатељску утакмицу против Кипра, 6. фебруара 2013. у Никозији. Трајковић се одазвао позиву али није добио прилику да дебитује на овом мечу. Свој једини наступ за сениорску репрезентацију Србије је имао 15. октобра 2013. у квалификационом мечу за СП 2014. против репрезентације БЈР Македоније (5:1) у Јагодини.

Референце

Спољашње везе 

 
 

Рођени 1989.
Оџачани (Србија)
Српски фудбалери
Одбрамбени играчи у фудбалу
Фудбалери Хајдука Кула
Фудбалери Радничког (Сомбор)
Фудбалери Текстилца
Фудбалери Партизана
Фудбалери Војводине
Фудбалери Земуна
Фудбалери Работничког
Фудбалери Радничког Београд
Фудбалери Суперлиге Србије
Српски фудбалски репрезентативци
Бранислав Трајковић ( Оџаци , августје српски фудбалер . Игра на позицији штопера . Клупска каријера Трајковић је прошао млађе селекције Хајдука из Куле , а за први тим овог клуба је дебитовао у сезони06 . Након тога је био на позајмицама у ПОФК Кули и Радничком из Сомбора , а за Хајдук је поново заиграо од другог дела сезоне08. У наредном периоду је постао стандардни првотимац суперлигаша из Куле . Последњег дана летњег прелазног рока Трајковић је потписао уговор са Војводином . Са новосадским клубом је провео наредне три и по сезоне , током којих је два пута играо финале Купа Србије али је оба пута поражен . У мају је уврштен у идеалнихиграча Суперлиге Србије за сезону13 . У јануару је потписао троипогодишњи уговор са Партизаном . Трајковић је августа на реванш утакмици трећег кола квалификација за Лигу шампиона са Лудогорецом , без лопте ударио Словенца Безјака и добио црвени картон . Истог момента етикетиран је као главни кривац за елиминацију Партизана . После три месеца натезања , октобра раскинуо уговор са црно-белима , који је важио чак до године , али због обостраног незадовољства , после само шест месеци стављена је тачка на сарадњу . У јануару потписао уговор са казахстанским прволигашем Ордабасијем , у чијем дресу је провео наредне две сезоне . Почетком септембра се вратио у српски фудбал и потписао за суперлигаша Земун . У марту на првенственој утакмици против Јавора , Трајковић је сломио ногу због чега је отишао на дужу паузу . Вратио се на терен у наредној сезони и провео је и први део такмичарске19. у Земуну . Почетком априла је потписао уговор са екипом Ислоч Мински рејон , која наступа у Премијер лиги Белорусије . Трајковић за овај клуб није успео да забележи ниједан званичан наступ . Одиграо је једну утакмицу за резервни тим , а само једном се нашао на клупи , и то у Куп утакмици против Шахтјора из Солигорска , па је почетком јуна уговор раскинут . Након више од пола године без клуба , Трајковић у јануару потписује једногодишњи уговор са македонским прволигашем Работничким . Репрезентација У јануару је добио први позив у сениорску репрезентацију Србије . Селектор Синиша Михајловић га је уврстио на списак играча за пријатељску утакмицу против Кипра , фебруара у Никозији . Трајковић се одазвао позиву али није добио прилику да дебитује на овом мечу . Свој једини наступ за сениорску репрезентацију Србије је имао октобра у квалификационом мечу за СП против репрезентације БЈР Македоније1 ) у Јагодини . Референце Спољашње везе Рођени Оџачани ( Србија ) Српски фудбалери Одбрамбени играчи у фудбалу Фудбалери Хајдука Кула Фудбалери Радничког ( Сомбор ) Фудбалери Текстилца Фудбалери Партизана Фудбалери Војводине Фудбалери Земуна Фудбалери Работничког Фудбалери Радничког Београд Фудбалери Суперлиге Србије Српски фудбалски репрезентативци