Алеф (слово)
Алеф је прво слово семитских абџад алфабета, укључујући феничански алеп (, ), сиријачки алаф (, ), хебрејски алеф (, Aleph) арамејски алап (, ) и арапски алиф (, ).

Из египатског хијероглифа који представља главу бика изведено је феничанско слово алеп, из којег су касније настала грчко слово алфа (Α), која не представља глоталну паузу, већ вокал, а уз њу и латинично A и ћирилично А.

У фонетици, алеф је изворно глотална пауза, често транскрибована као , која се темељи на грчком spiritus lenis , као на пример, у транскрипцији самог слова, .

Настанак 
Име слова alef настало је од западносемитске речи „бик“, док облик слова потиче из протосинајског знака, који се заснива на хијероглифу F1 који представља главу бика.

У савременом књижевном арапском језику, реч  (alīf) буквално значи укроћен или близак, настало од корена (ء ل ف*), чији глагол ألِفَ ('alifa) значи бити упознат са, бити близак са.

Арапски 
Алиф се пише , изговара се  и транскрибује се , и оно представља прво слово арапског алфабета. Заједно са хебрејским алефом, грчком алфом, и латиничким A, настао је из феничанског , из реконструисаног прото-канаанског  „бик“.

Алиф се пише на један од следећих начина, у зависности од његове позиције у речи:

Арапске варијанте 
Историјски гледано, ово слово се користило или као дуго ā, или као глотална пауза '. Ово је довело до [[правописна транскрипција|ортографске забуне, и до увођења додатног слова,  . Хамза се не сматра потпуним словом у арапској ортографији: у већини случајева јавља се на носиоцу, било на  (),  без дијакритичких тачака (), или на алифу. Избор носиоца зависи од компликованих ортографских правила. Alif  је једини носилац на коме се може појавити . Он је такође једини могући носилац на коме хамза представља прву фонему у речи. У случајевима када је алиф носилац хамзе, она се додаје изнад њега, или у случају alif-, испод њега, тиме потврђујући да слово које се тако понаша, заиста означава глоталну паузу, а не дуги вокал.

Други облик хамзе,  (), јавља се само као почетна фонема конструкције одређени члан и у неким сличним случајевима. Разликује се од  по томе што се изоставља после вокала који јој претходи. И у овом случају, алиф је њен једини носилац.

 је, такорећи, двоструки алиф, који заједно представља глоталну тачку и дуги вокал:  (крајње ) , као на пример у   'последњи'. „Постало је стандардно да се хамза коју следи дуго ā пише као два алифа, један вертикалан и други хоризонталан.“ (са знаком „madda“, који представља хоризонтални алиф).

Сломљени алиф,  (), у Египту познат као  (, 'флексибилни алиф'), изгледа као  без дијакритичких тачака  (крајњи облик ) и може се појавити само на крају речи. Иако се разликује од стандардног алифа, он представља исти глас а, често изговорен као кратак вокал. Приликом писања,  се не разликује од персијског слова ye или арапског , као што је случај у Египту, Судану и околним државама.  се транскрибује као  у ALA-LC систему за транскрипцију,  у DIN 31635,  у ISO 233-2, и  у ISO 233.

Кодови знакова

Референце

Литература 
 

Феничански алфабет
Арапска слова
Хебрејски алфабет
Алеф је прво слово семитских абџад алфабета , укључујући феничански алеп ( , ) , сиријачки алаф ( , ) , хебрејски алеф ( , Aleph ) арамејски алап ( , ) и арапски алиф ( , ) . Из египатског хијероглифа који представља главу бика изведено је феничанско слово алеп , из којег су касније настала грчко слово алфа ( Α ) , која не представља глоталну паузу , већ вокал , а уз њу и латинично A и ћирилично А . У фонетици , алеф је изворно глотална пауза , често транскрибована као , која се темељи на грчком spiritus lenis , као на пример , у транскрипцији самог слова , \ . Настанак Име слова alef настало је од западносемитске речи „ бик “ , док облик слова потиче из протосинајског знака , који се заснива на хијероглифу F1 који представља главу бика . У савременом књижевном арапском језику , реч ( alīf ) буквално значи укроћен или близак , настало од корена ( ء ل ف * ) , чији глагол ألِفَ ( 'alifa ) значи бити упознат са , бити близак са . Арапски Алиф се пише , изговара се и транскрибује се , и оно представља прво слово арапског алфабета . Заједно са хебрејским алефом , грчком алфом , и латиничким A , настао је из феничанског , из реконструисаног прото-канаанског „ бик “ . Алиф се пише на један од следећих начина , у зависности од његове позиције у речи : Арапске варијанте Историјски гледано , ово слово се користило или као дуго ā , или као глотална пауза ' . Ово је довело до [ [ правописна транскрипција|ортографске забуне , и до увођења додатног слова , \ . Хамза се не сматра потпуним словом у арапској ортографији : у већини случајева јавља се на носиоцу , било на ( ) , без дијакритичких тачака ( ) , или на алифу . Избор носиоца зависи од компликованих ортографских правила . Alif је једини носилац на коме се може појавити \ . Он је такође једини могући носилац на коме хамза представља прву фонему у речи . У случајевима када је алиф носилац хамзе , она се додаје изнад њега , или у случају alif- , испод њега , тиме потврђујући да слово које се тако понаша , заиста означава глоталну паузу , а не дуги вокал . Други облик хамзе , ( ) , јавља се само као почетна фонема конструкције одређени члан и у неким сличним случајевима . Разликује се од по томе што се изоставља после вокала који јој претходи . И у овом случају , алиф је њен једини носилац. је , такорећи , двоструки алиф , који заједно представља глоталну тачку и дуги вокал : ( крајње ) , као на пример у ' последњи ' . „ Постало је стандардно да се хамза коју следи дуго ā пише као два алифа , један вертикалан и други хоризонталан . “ ( са знаком „ madda “ , који представља хоризонтални алиф ) . Сломљени алиф , ( ) , у Египту познат као ( , ' флексибилни алиф ' ) , изгледа као без дијакритичких тачака ( крајњи облик ) и може се појавити само на крају речи . Иако се разликује од стандардног алифа , он представља исти глас а , често изговорен као кратак вокал . Приликом писања , се не разликује од персијског слова ye или арапског , као што је случај у Египту , Судану и околним државама. се транскрибује као у ALA-LC систему за транскрипцију , у DIN у ISO и у ISO Кодови знакова Референце Литература Феничански алфабет Арапска слова Хебрејски алфабет