Милан Прибићевић
Милан Прибићевић (Брод на Сави, 1877 — Монтре, 8. март 1937) био је пуковник Српске војске, учесник у Балканским ратовима и Првом светском рату. Борио се на Кајмакчалану,  Церу, Јадру, Гучеву и у биткама за ослобођеље Косова и Јужне Србије. Два пута је био рањен. Први пут у Церској битци, а други пут на Кајмакчалану 1916. године. 

Био је носилац Карађорђеве звезде са мачевима првог реда и Медаље за храброст. 

Због велике физичке исцрпљености након рањавања био је повучен са фронта и одлучено је да борбу  настави у Америци, на окупљању добровољаца за Солунски фронт. Као високи интелектуалац који је одлично говорио енглески и француски језик, био је права особа која је требало да представља Србију и да шири истину о положају и стању Српске војске. Такође, радио је на добијању материјалне помоћи од америчке државе и српске дијаспоре. У тим одговорним и опсежним пословима, сарађивао је са великим српским научником и патриотом Михајлом Пупином. 

Истакао се у политичком раду на уједињењу Јужних Словена и на рушењу Аустроугарске. Био је и публициста, песник, приповедач. 

Милан Прибићевић је основао и  предводио земљорадничку странку у Краљевини Југославији.

Биографија 
Милан Прибићевић је рођен у Броду на Сави, данас Славонском Броду. Потиче из српске банијске породице од оца Васа, грађанског учитеља и мајке Христине, домаћице. У младости је био аустријски официр. Доласком у Краљевину Србију 1904. год. постао је чувени национални борац и трибун, за уједињење Јужних Словена. Био је истакнути ратник и један од виђенијих међуратних политичара. Био је и публициста, песник, приповедач, романсијер.

Последње деценије живота провео је на Косову, у селу Велика Река код Вучитрна, доносећи тековине савремене цивилизације.

Имао је старију браћу Валеријана и Светозара и млађег брата Адама.

Сахрањен је на Новом гробљу у Београду, у Алеји великана, са својом мајком Христином и супругом Ружом Бошковић Прибићевић. 

На његовом споменику пише: Пуковник Српске војке, носилац Карађорђеве зведе са мачевима, земљорадник са Косова из села Велика река.

Приповетке 
 Из Адамових прича
 Земља од државе (1927)
 Бадње вече Остоје Бјелице

Референце

Литература

Спољашње везе 

 Политичке активности Прибићевића

Рођени 1877.
Умрли 1937.
Брођани (Славонски Брод)
Српски књижевници
Српски политичари
Српски песници
Српски публицисти
Сахрањени на Новом гробљу у Београду
Срби у Славонији
Милан Прибићевић ( Брод на Сави ,— Монтре , мартбио је пуковник Српске војске , учесник у Балканским ратовима и Првом светском рату . Борио се на Кајмакчалану , Церу , Јадру , Гучеву и у биткама за ослобођеље Косова и Јужне Србије . Два пута је био рањен . Први пут у Церској битци , а други пут на Кајмакчалану године . Био је носилац Карађорђеве звезде са мачевима првог реда и Медаље за храброст . Због велике физичке исцрпљености након рањавања био је повучен са фронта и одлучено је да борбу настави у Америци , на окупљању добровољаца за Солунски фронт . Као високи интелектуалац који је одлично говорио енглески и француски језик , био је права особа која је требало да представља Србију и да шири истину о положају и стању Српске војске . Такође , радио је на добијању материјалне помоћи од америчке државе и српске дијаспоре . У тим одговорним и опсежним пословима , сарађивао је са великим српским научником и патриотом Михајлом Пупином . Истакао се у политичком раду на уједињењу Јужних Словена и на рушењу Аустроугарске . Био је и публициста , песник , приповедач . Милан Прибићевић је основао и предводио земљорадничку странку у Краљевини Југославији . Биографија Милан Прибићевић је рођен у Броду на Сави , данас Славонском Броду . Потиче из српске банијске породице од оца Васа , грађанског учитеља и мајке Христине , домаћице . У младости је био аустријски официр . Доласком у Краљевину Србију год. постао је чувени национални борац и трибун , за уједињење Јужних Словена . Био је истакнути ратник и један од виђенијих међуратних политичара . Био је и публициста , песник , приповедач , романсијер . Последње деценије живота провео је на Косову , у селу Велика Река код Вучитрна , доносећи тековине савремене цивилизације . Имао је старију браћу Валеријана и Светозара и млађег брата Адама . Сахрањен је на Новом гробљу у Београду , у Алеји великана , са својом мајком Христином и супругом Ружом Бошковић Прибићевић . На његовом споменику пише : Пуковник Српске војке , носилац Карађорђеве зведе са мачевима , земљорадник са Косова из села Велика река . Приповетке Из Адамових прича Земља од државе Бадње вече Остоје Бјелице Референце Литература Спољашње везе Политичке активности Прибићевића Рођени Умрли Брођани ( Славонски Брод ) Српски књижевници Српски политичари Српски песници Српски публицисти Сахрањени на Новом гробљу у Београду Срби у Славонији