Никола Гажевић
Никола Гажевић (Сотонићи, код Вирпазара, 18. децембар 1918 — 15. јул 2012) био је учесник Народноослободилачке борбе и генерал-пуковник ЈНА.

Биографија 
Рођен је 18. децембра 1918. године у Сотонићима, код Вирпазара, у породици Сава Гажевића. Након основне школе, похађао је и завршио гимназију на Цетињу, матуриравши 1939. године. Пре Другог светског рата, студирао је право на Београдском универзитету. Током студија био је активан у редовима комунистичке омладине и студентског револуционарног покрета. Члан Комунистичке партије Југославије (КПЈ) постао је 1937. године, као ученик Цетињске гимназије.

Народноослободилачком покрету (НОП) се прикључио 1941. године. Учесник је Тринаестојулског устанка. У току једне од борби је заробљен и интерниран у логор у Албанији, а из логора излази фебруара 1942. Током рата био је политички комесар чете Ловћенског НОП одреда, а по формирању Четврте пролетерске црногорске ударне бригаде, био је борац, па заменик политкомесара чете, заменик политкомесара и политкомесар њеног Првог батаљона.

У априлу 1943. године завршио је партијски курс при Централном комитету КПЈ и Врховном штабу НОВ и ПОЈ. Био је секретар Среског комитета КПЈ за Бар и Окружног комитета КПЈ за Боку которску, члан Политичког одељења (Политодела) Треће ударне дивизије НОВЈ, те руководилац Политодела Приморске оперативне групе. Почетком 1945. године постао је предавач и заменик управника у Вишој партијској школи „Ђуро Ђаковић“ и руководилац партијско-политичког курса при Штабу Прве армије ЈА.

Послератни период 
После рата, међу осталим, био је начелник Кадровске управе, политички комесар армије и корпуса, помоћник команданта војне области и начелник управе у Генералштабу ЈНА. Био је главни уредник Војне енциклопедије. Био је члан Организације СКЈ за ЈНА. Пензионисан је 1978. године у чину генерал-пуковника ЈНА.

Завршио је Вишу војну академију ЈНА и Курс оператике ЈНА.

Умро је 15. јула 2012. године.

Носилац је Партизанске споменице 1941. и других југословенских одликовања, међу којима су — Орден ратне заставе, Орден заслуга за народ са златном звездом, Орден братства и јединства са златним венцем, Орден за храброст и др.

Референце

Литература 
 Енциклопедија Југославије (књига четврта). „Југославенски лексикографски завод“, Загреб 1986. година.

Рођени 1918.
Умрли 2012.
Барани
Комунисти Црне Горе
Револуционарни студентски покрет Југославије
Југословенски партизани
Политички комесари НОВЈ
Борци Четврте пролетерске бригаде
Чланови Организације СКЈ у ЈНА
Дипломци Више партијске школе „Ђуро Ђаковић”
Носиоци Партизанске споменице 1941.
Генерал-пуковници ЈНА
Дипломци Више војне академије ЈНА
Енциклопедисти
Одликовани Орденом ратне заставе
Никола Гажевић ( Сотонићи , код Вирпазара , децембар— јулбио је учесник Народноослободилачке борбе и генерал-пуковник ЈНА . Биографија Рођен је децембра године у Сотонићима , код Вирпазара , у породици Сава Гажевића . Након основне школе , похађао је и завршио гимназију на Цетињу , матуриравши године . Пре Другог светског рата , студирао је право на Београдском универзитету . Током студија био је активан у редовима комунистичке омладине и студентског револуционарног покрета . Члан Комунистичке партије Југославије ( КПЈ ) постао је године , као ученик Цетињске гимназије . Народноослободилачком покрету ( НОП ) се прикључио године . Учесник је Тринаестојулског устанка . У току једне од борби је заробљен и интерниран у логор у Албанији , а из логора излази фебруара Током рата био је политички комесар чете Ловћенског НОП одреда , а по формирању Четврте пролетерске црногорске ударне бригаде , био је борац , па заменик политкомесара чете , заменик политкомесара и политкомесар њеног Првог батаљона . У априлу године завршио је партијски курс при Централном комитету КПЈ и Врховном штабу НОВ и ПОЈ . Био је секретар Среског комитета КПЈ за Бар и Окружног комитета КПЈ за Боку которску , члан Политичког одељења ( Политодела ) Треће ударне дивизије НОВЈ , те руководилац Политодела Приморске оперативне групе . Почетком године постао је предавач и заменик управника у Вишој партијској школи „ Ђуро Ђаковић “ и руководилац партијско-политичког курса при Штабу Прве армије ЈА . Послератни период После рата , међу осталим , био је начелник Кадровске управе , политички комесар армије и корпуса , помоћник команданта војне области и начелник управе у Генералштабу ЈНА . Био је главни уредник Војне енциклопедије . Био је члан Организације СКЈ за ЈНА . Пензионисан је године у чину генерал-пуковника ЈНА . Завршио је Вишу војну академију ЈНА и Курс оператике ЈНА . Умро је јула године . Носилац је Партизанске споменице и других југословенских одликовања , међу којима су — Орден ратне заставе , Орден заслуга за народ са златном звездом , Орден братства и јединства са златним венцем , Орден за храброст и др . Референце Литература Енциклопедија Југославије ( књига четврта ) . „ Југославенски лексикографски завод “ , Загреб година . Рођени Умрли Барани Комунисти Црне Горе Револуционарни студентски покрет Југославије Југословенски партизани Политички комесари НОВЈ Борци Четврте пролетерске бригаде Чланови Организације СКЈ у ЈНА Дипломци Више партијске школе „ Ђуро Ђаковић ” Носиоци Партизанске споменице Генерал-пуковници ЈНА Дипломци Више војне академије ЈНА Енциклопедисти Одликовани Орденом ратне заставе