Холандска Индија
Холандска Индија () бивша је холандска колонија из које је настала данашња Република Индонезија.

Обједињена Холандска источноиндијска компанија (ВОЦ) je била је доминирајућа снага на архипелагу од почетка 17. века. Основана 1602. године, врло брзо је потискивала Португалију која је до тада владала тим подручјем. У то време, Португалија је била део Шпаније с којом је Холандија била у рату. Холанђани су 1605. од Португалаца узели Амбон на Молуцима и у њему основали своје прво упориште у подручју.

Године 1619. основали су Батавију, како се у то време називала данашња Џакарта, као главно седиште Компаније, а њихова власт првобитно је обухватала само уже подручје око Батавије. Надаље, током 17. века, заузели су постепено све важније луке архипелага: 1641. Малаку (Малајско полуострво), 1667. Аћех (север Суматре), 1669. Макасар (Борнео) и, на крају, 1682. до тада британски Бантен (Јава).

Привреда колоније заснивала се на зачинима који су на различитим острвима узгајани као монокултура: Амбон је био специјализован за клинчиће, Тимор за сандаловину, Бандска острва за мушкатне орашчиће. Са такође холандског Цејлона долазио је цимет, а веома важан зачин који је такође узгајан био је и црни бибер. Бибер су размењивали за памук из Индије и сребро из Америке. Један од важних извора богатства Компаније била је и трговина унутар архипелага.

Становништво је бројало 1900. око 37 милиона. Од тога је 29 милиона живело на Јави и Мадури. У колонији је живело око 80.000 Европљана и 550.000 етничких Кинеза.

Преузимање од стране холандске владе након 1799. 

Крајем 18. века ВОЦ је већ дуго био држава у држави. Након 1799. кад је ВОЦ распуштен и међуфазе у време наполеонских ратова архипелагом је управљала Британија, да би потом холандска држава преузела управљање. При томе су Британци вратили читаво подручје као јединствену Холандску колонију. Овај процес довршен је 1824. споразумом којим су и замењени британско упориште Бенгкулен (данас Бенгкулу) на Суматри за Малаку до тада холандско упориште на Малајском полуострву. Тако су колонијалне силе рационално заокружиле своја подручја утицаја.

Холандска влада наставила је ВОЦ-ов омиљени начин владања овим подручјима, индиректно, преко индонежанских кнежева.

Током 19. века унутрашњост многих острва, на којима је до тада ВОЦ имао само упоришта, се колонизују. Тако је од 1908. читава територија касније Индонезије припадала Холандској источној Индији. Граница с Португалским Тимором, која се углавном поклапа с данашњом границом између Индонезије и Источног Тимора, коначно је дефинисана 1916. године.

Колонијалне трупе 
Још у време постојања Источноиндијске компаније већи део ангажованих војника био је регрутован из редова немачких добровољаца. Иста пракса настављена је и касније. До 1900. удео нехоланђана у европском особљу био је значајно изнад 50%, док се тај удео касније кретао око једне трећине. Од локалног становништва, врбовани су углавном Јаванци које се сматрало ратоборнима, и претежно хришћански Амбонежани. За стражарске службе и сузбијање герилаца у Аћеху још 1890-их образоване су помоћне јединице.

Други светски рат и независност 

Након јапанског напада на Перл Харбор, холандска влада у егзилу, заједно с САД-ом и Великом Британијом и другим земљама, објавила је рат Јапану. Од 16. јануара 1941. до 8. марта 1942. Јапан је освојио читаво подручје Холандске Индије, а 9. марта објављена је нападачима безусловна предаја. Подручје је све до краја рата 1945. остало у јапанским рукама. Јапанци су за то време подржавали индонежански национални покрет предвођен Сукарном и Мохамедом Хатом.

Након јапанске капитулације 15. августа 1945. републиканац Сукарно објавио је независност Холандске Индије. Холандија то није прихватила, него је покушала да обнови своју власт. У прелазном раздобљу, према договору јапанске трупе су, надзиране Британцима, и даље бринуле за ред и мир. У том времену републиканци су успели да овладају великим деловима Јаве и неким другим подручјима. У две војне акције, еуфемистички назване полицијскима, Холанђани су вратили велике делове тих подручја под своју контролу. Но, светска јавност, међу осталима и САД од чије финансијске подршке је Холандија зависила, осудиле су акције.

Холандија је признала независност Индонезије 27. децембра 1949. но задржала је суверенитет над Холандском Новом Гвинејом до 1962. када је, под притиском САД, прихватила предају и тог подручја Индонезији. При томе, као један од услова Холандија је захтевала провођење референдума у Папуи о припајању Индонезији. Индонезија је манипулисала референдумом у своју корист, но Уједињене нације су га службено признале.

Референце

Литература 

 
 
 
 
  
 
 
 
 
 
 
 
 
 Booth, Anne, et al. Indonesian Economic History in the Dutch Colonial Era (1990)
 Borschberg, Peter, The Dutch East Indies (2016), 
 
 Bosma, Ulbe. Emigration: Colonial circuits between Europe and Asia in the 19th and early 20th century, European History Online, Mainz: Institute of European History, 2011, retrieved: 23 May 2011.
 
  online edition 
 
 
 
 
 Braudel, Fernand, The perspective of the World, vol III in Civilization and Capitalism, 1984
 , comprehensive coverage
 Gouda, Frances. Dutch Culture Overseas: Colonial Practice in the Netherlands Indies, 1900-1942 (1996) online 
 Nagtegaal, Luc. Riding the Dutch Tiger: The Dutch East Indies Company and the Northeast Coast of Java, 1680–1743 (1996) 250pp
 Robins, Nick. The Corporation that Changed the World: How the East India Company Shaped the Modern Multinational (2006) excerpt and text search
 Taylor, Jean Gelman.  The Social World of Batavia: Europeans and Eurasians in Colonial Indonesia (1983)
 
 Panikkar, K. M. (1953). Asia and Western dominance, 1498-1945, by K.M. Panikkar. London: G. Allen and Unwin.

Спољашње везе 

 11 Dutch Indies objects in 'The European Library Harvest'
 Cribb, Robert, Digital Atlas of Indonesian History 
 Historical Documents of the Dutch Parliament 1814–1995
 Parallel and Divergent Aspects of British Rule in the Raj, French Rule in Indochina, Dutch Rule in the Netherlands East Indies (Indonesia), and American Rule in the Philippines
 Yasuo Uemura, "The Sugar Estates in Besuki and the Depression" Hiroshima Interdisciplinary Studies in the Humanities, Vol.4 page.30-78
 Yasuo Uemura, "The Depression and the Sugar Industry in Surabaya" Hiroshima Interdisciplinary Studies in the Humanities, Vol.3 page.1-54
 
 

Холандске колоније
Историја Индонезије
Холандска Индија ( ) бивша је холандска колонија из које је настала данашња Република Индонезија . Обједињена Холандска источноиндијска компанија ( ВОЦ ) je била је доминирајућа снага на архипелагу од почетка века . Основана године , врло брзо је потискивала Португалију која је до тада владала тим подручјем . У то време , Португалија је била део Шпаније с којом је Холандија била у рату . Холанђани су од Португалаца узели Амбон на Молуцима и у њему основали своје прво упориште у подручју . Године основали су Батавију , како се у то време називала данашња Џакарта , као главно седиште Компаније , а њихова власт првобитно је обухватала само уже подручје око Батавије . Надаље , током века , заузели су постепено све важније луке архипелага : Малаку ( Малајско полуострво ) , Аћех ( север Суматре ) , Макасар ( Борнео ) и , на крају , до тада британски Бантен ( Јава ) . Привреда колоније заснивала се на зачинима који су на различитим острвима узгајани као монокултура : Амбон је био специјализован за клинчиће , Тимор за сандаловину , Бандска острва за мушкатне орашчиће . Са такође холандског Цејлона долазио је цимет , а веома важан зачин који је такође узгајан био је и црни бибер . Бибер су размењивали за памук из Индије и сребро из Америке . Један од важних извора богатства Компаније била је и трговина унутар архипелага . Становништво је бројало окомилиона . Од тога јемилиона живело на Јави и Мадури . У колонији је живело око000 Европљана и000 етничких Кинеза . Преузимање од стране холандске владе након Крајем века ВОЦ је већ дуго био држава у држави . Након кад је ВОЦ распуштен и међуфазе у време наполеонских ратова архипелагом је управљала Британија , да би потом холандска држава преузела управљање . При томе су Британци вратили читаво подручје као јединствену Холандску колонију . Овај процес довршен је споразумом којим су и замењени британско упориште Бенгкулен ( данас Бенгкулу ) на Суматри за Малаку до тада холандско упориште на Малајском полуострву . Тако су колонијалне силе рационално заокружиле своја подручја утицаја . Холандска влада наставила је ВОЦ-ов омиљени начин владања овим подручјима , индиректно , преко индонежанских кнежева . Током века унутрашњост многих острва , на којима је до тада ВОЦ имао само упоришта , се колонизују . Тако је од читава територија касније Индонезије припадала Холандској источној Индији . Граница с Португалским Тимором , која се углавном поклапа с данашњом границом између Индонезије и Источног Тимора , коначно је дефинисана године . Колонијалне трупе Још у време постојања Источноиндијске компаније већи део ангажованих војника био је регрутован из редова немачких добровољаца . Иста пракса настављена је и касније . До удео нехоланђана у европском особљу био је значајно изнад , док се тај удео касније кретао око једне трећине . Од локалног становништва , врбовани су углавном Јаванци које се сматрало ратоборнима , и претежно хришћански Амбонежани . За стражарске службе и сузбијање герилаца у Аћеху јоших образоване су помоћне јединице . Други светски рат и независност Након јапанског напада на Перл Харбор , холандска влада у егзилу , заједно с САД-ом и Великом Британијом и другим земљама , објавила је рат Јапану . Од јануара до марта Јапан је освојио читаво подручје Холандске Индије , а марта објављена је нападачима безусловна предаја . Подручје је све до краја рата остало у јапанским рукама . Јапанци су за то време подржавали индонежански национални покрет предвођен Сукарном и Мохамедом Хатом . Након јапанске капитулације августа републиканац Сукарно објавио је независност Холандске Индије . Холандија то није прихватила , него је покушала да обнови своју власт . У прелазном раздобљу , према договору јапанске трупе су , надзиране Британцима , и даље бринуле за ред и мир . У том времену републиканци су успели да овладају великим деловима Јаве и неким другим подручјима . У две војне акције , еуфемистички назване полицијскима , Холанђани су вратили велике делове тих подручја под своју контролу . Но , светска јавност , међу осталима и САД од чије финансијске подршке је Холандија зависила , осудиле су акције . Холандија је признала независност Индонезије децембра но задржала је суверенитет над Холандском Новом Гвинејом до када је , под притиском САД , прихватила предају и тог подручја Индонезији . При томе , као један од услова Холандија је захтевала провођење референдума у Папуи о припајању Индонезији . Индонезија је манипулисала референдумом у своју корист , но Уједињене нације су га службено признале . Референце Литература Booth , Anne , et al . Indonesian Economic History in the Dutch Colonial Era Borschberg , Peter , The Dutch East Indies Bosma , Ulbe . Emigration : Colonial circuits between Europe and Asia in theh and earlyh century , European History Online , Mainz : Institute of European History , retrieved:May online edition Braudel , Fernand , The perspective of the World , vol III in Civilization and Capitalism , , comprehensive coverage Gouda , Frances . Dutch Culture Overseas : Colonial Practice in the Netherlands Indies,( 1996 ) online Nagtegaal , Luc . Riding the Dutch Tiger : The Dutch East Indies Company and the Northeast Coast of Java,1743250pp Robins , Nick . The Corporation that Changed the World : How the East India Company Shaped the Modern Multinationalexcerpt and text search Taylor , Jean Gelman . The Social World of Batavia : Europeans and Eurasians in Colonial Indonesia Panikkar , K. M . Asia and Western dominance , by K.M . Panikkar . London : G . Allen and Unwin . Спољашње везе Dutch Indies objects in ' The European Library Harvest ' Cribb , Robert , Digital Atlas of Indonesian History Historical Documents of the Dutch Parliament1995 Parallel and Divergent Aspects of British Rule in the Raj , French Rule in Indochina , Dutch Rule in the Netherlands East Indies ( Indonesia ) , and American Rule in the Philippines Yasuo Uemura , " The Sugar Estates in Besuki and the Depression " Hiroshima Interdisciplinary Studies in the Humanities , Vol.4 page.30-78 Yasuo Uemura , " The Depression and the Sugar Industry in Surabaya " Hiroshima Interdisciplinary Studies in the Humanities , Vol.3 page.1-54 Холандске колоније Историја Индонезије