Fosfoenolpiruvatna kiselina
Fosfoenolpiruvatna kiselina (-{PEP}-, fosfoenolpiruvat) je anjon koji je značajno hemijsko jedinjenje u biohemiji. Ona sadrži visokoenergijske fosfatne veze (-61,9 -{kJ/mol}-), i učestvuje u glikolizi i glukoneogenezi. Kod biljki, ona takođe učestvuje u biosintezi raznih aromatičnih jedinjenja i u fiksaciji ugljenika, dok se kod bakterija koristi kao izvor energije za fosfotransferazni sistem.

U glikolizi 
PEP se formira dejstvom enzima enolaza na 2-fosfoglicerat. Metabolizam PEP-a do piruvata posredstvom piruvatne kinaze (PK) formira se 1 molekul adenozin trifosfata (ATP) putem fosforilacije supstrata. ATP je jedan od glavnih nosilaca hemijske energije u ćelijama.

U glukoneogenezi 
PEP se formira dekarboksilacijom oksaloacetata i hidrolizom jednog molekula guanozin trifosfata. Ta reakcija je katalizovana enzimom fosfoenolpiruvat karboksikinaza (PEPCK), i ona je korak koji ograničava brzinu glukoneogeneze:

-{GTP}- + oksaloacetat → -{GDP}- + fosfoenolpiruvat + -{CO}-2

U biljkama 
PEP se koristi u sintezi horizmata u putu šikimata. Horiumat zatim može da bude metabolisan u aromatične aminokiseline (fenilalanin, triptofan i tirozin) i druga aromatična jedinjenja.

Osim toga, kod -{C}-4 biljki, PEP služi kao važan supstrat u fiksaciji ugljenika. Hemijska reakcija je katalizovana fosfoenolpiruvat karboksilazom (PEP karboksilaza):

-{PEP + HCO}-3- → oksaloacetat

Reference

Spoljašnje veze 

Карбоксилне киселине
Гликолиза
Органофосфати
Fosfoenolpiruvatna kiselina ( -{ PEP }- , fosfoenolpiruvat ) je anjon koji je značajno hemijsko jedinjenje u biohemiji . Ona sadrži visokoenergijske fosfatne veze9 -{ kJ/ mol }- ) , i učestvuje u glikolizi i glukoneogenezi . Kod biljki , ona takođe učestvuje u biosintezi raznih aromatičnih jedinjenja i u fiksaciji ugljenika , dok se kod bakterija koristi kao izvor energije za fosfotransferazni sistem . U glikolizi PEP se formira dejstvom enzima enolaza nafosfoglicerat . Metabolizam PEP-a do piruvata posredstvom piruvatne kinaze ( PK ) formira semolekul adenozin trifosfata ( ATP ) putem fosforilacije supstrata . ATP je jedan od glavnih nosilaca hemijske energije u ćelijama . U glukoneogenezi PEP se formira dekarboksilacijom oksaloacetata i hidrolizom jednog molekula guanozin trifosfata . Ta reakcija je katalizovana enzimom fosfoenolpiruvat karboksikinaza ( PEPCK ) , i ona je korak koji ograničava brzinu glukoneogeneze : -{ GTP }- + oksaloacetat → -{ GDP }- + fosfoenolpiruvat + -{ CO } -2 U biljkama PEP se koristi u sintezi horizmata u putu šikimata . Horiumat zatim može da bude metabolisan u aromatične aminokiseline ( fenilalanin , triptofan i tirozin ) i druga aromatična jedinjenja . Osim toga , kod -{ C } -4 biljki , PEP služi kao važan supstrat u fiksaciji ugljenika . Hemijska reakcija je katalizovana fosfoenolpiruvat karboksilazom ( PEP karboksilaza ) : -{ PEP + HCO } -3- → oksaloacetat Reference Spoljašnje veze Карбоксилне киселине Гликолиза Органофосфати