Слава Блажевић
Слава Блажевић (Госпић, 18. децембар 1919 — Ријека, 14. фебруар 1999), лекарка, учесник Народноослободилачке борбе и генерал-мајор санитетске службе ЈНА.

Биографија 
Рођена је 18. децембра 1919. године у Госпићу, где је завршила основну школу и нижу гимназију. Потом је од 1937. године у Београду учила за медицинску сестру. 

Године 1941. када је Југославија била окупирана од стране сила Осовине, напустила је школовање и отишла у родну Лику. Тамо је активно учествовала у Народноослободилачкој борби - била је референт санитета у батаљону „Марко Орешковић“ и у Трећем личком партизанском одреду. У прво време била је једина медицинска сестра међу личким партизанима. Крајем 1941. године налазила се на Каменском при штабу Групе личких партизанских одреда, где је са докторком Славом Ћетковић-Очко организовала санитетске курсеве.

Када је јула 1942. године формирана Прва личка ударна бригада, била је референт санитета у Првом батаљону. Потом је била управник и политички комесар партизанских болница, а у 1943. години је била политички комесар болнице на Бијелим Потоцима. 

После завршетка рада је наставила је професионалну каријеру у Југословенској армији, али је била упућена да настави школовање медицине и 1949. године је уписала Медицински факултет. После завршетка студија радила је најпре као лекар специјалиста пулмолог, а потом је била начелник Одељења и управник Војне болнице у Загребу. 

Заједно са др Розом Папом била је једна од две жене са генералским чином у Југословенској народној армији (ЈНА). 

Преминула је 14. фебруара 1999. године у Ријеци, a сахрањена je 22. фебруара 1999. у Загребу на гробљу Гај урни. 

Носилац је Партизанске споменице 1941. и више других југословенских одликовања.

Референце

Литература 
 Војни лексикон. „Војноиздавачки завод“ Београд, 1981. година.

Рођени 1919.
Умрли 1999.
Госпићани
Југословенски партизани
Политички комесари НОВЈ
Борци Прве личке бригаде
Жене у Народноослободилачкој борби
Носиоци Партизанске споменице 1941.
Генерал-мајори ЈНА
Слава Блажевић ( Госпић , децембар— Ријека , фебруар лекарка , учесник Народноослободилачке борбе и генерал-мајор санитетске службе ЈНА . Биографија Рођена је децембра године у Госпићу , где је завршила основну школу и нижу гимназију . Потом је од године у Београду учила за медицинску сестру . Године када је Југославија била окупирана од стране сила Осовине , напустила је школовање и отишла у родну Лику . Тамо је активно учествовала у Народноослободилачкој борби - била је референт санитета у батаљону „ Марко Орешковић “ и у Трећем личком партизанском одреду . У прво време била је једина медицинска сестра међу личким партизанима . Крајем године налазила се на Каменском при штабу Групе личких партизанских одреда , где је са докторком Славом Ћетковић-Очко организовала санитетске курсеве . Када је јула године формирана Прва личка ударна бригада , била је референт санитета у Првом батаљону . Потом је била управник и политички комесар партизанских болница , а у години је била политички комесар болнице на Бијелим Потоцима . После завршетка рада је наставила је професионалну каријеру у Југословенској армији , али је била упућена да настави школовање медицине и године је уписала Медицински факултет . После завршетка студија радила је најпре као лекар специјалиста пулмолог , а потом је била начелник Одељења и управник Војне болнице у Загребу . Заједно са др Розом Папом била је једна од две жене са генералским чином у Југословенској народној армији ( ЈНА ) . Преминула је фебруара године у Ријеци , a сахрањена je фебруара у Загребу на гробљу Гај урни . Носилац је Партизанске споменице и више других југословенских одликовања . Референце Литература Војни лексикон . „ Војноиздавачки завод “ Београд , година . Рођени Умрли Госпићани Југословенски партизани Политички комесари НОВЈ Борци Прве личке бригаде Жене у Народноослободилачкој борби Носиоци Партизанске споменице Генерал-мајори ЈНА