Farmakokinetika
Farmakokinetika, skraćeno PK, (od starogrčkog -{pharmakon}- "lek" i -{kinetikos}- "vezano za kretanje") je grana farmakologije koja se bavi izučavanjem promena supstanci doziranih u žive organizme. Reč farmakokinetika prvi put uveo je Friedrich Hartmut Dost 1953. godine u Nemačkoj i disciplinu definisao kao nauku kvantitativne analize odnosa između organizma i leka. Supstance od interesa su farmaceutski agensi, hormoni, nutrijenti, i toksini. Ona pokušava da otkrije sudbinu leka od momenta njegovog unosa do tačke u kojoj je kompletno eliminisan iz tela.

Farmakokinetika opisuje kako telo deluje na specifični lek nakon doziranja putem mehanizama apsorpcije i distribucije, kao i hemijske promene supstane u telu (e.g. posredstvom metaboličkih enzima kao što su enzimi citohrom P450 ili glukuronoziltransferaza), i efekte i puteve izlučivanja metabolita leka. Farmakokinetička svojstva leka mogu da budu uslovljena faktorima poput mesta administriranja i doze leka. Ti faktori mogu da utiču na brzinu apsorpcije. Farmakokinetika se često studira zajedno sa farmakodinamikom.

Pregled 

Farmakokinetika opisuje kako telo utiče na određeni ksenobiotik/hemikaliju nakon primene kroz mehanizme apsorpcije i distribucije, kao i na metaboličke promene supstance u telu (npr. metaboličkim enzimima kao što su citohrom P450 ili enzimi glukuronoziltransferaze), i efekte i putevi izlučivanja metabolita leka. Na farmakokinetička svojstva hemikalija utiču način primene i doza primenjenog leka. Ovo može uticati na stopu apsorpcije.

Modeli su razvijeni da pojednostave konceptualizaciju mnogih procesa koji se odvijaju u interakciji između organizma i hemijske supstance. Jedan od njih, multipregradni model, je najčešće korišćena aproksimacija stvarnosti; međutim, složenost koja je uključena u dodavanje parametara sa tim pristupom modelovanju znači da se najčešće koriste monokompartmentalni modeli i iznad svega dvopartmentalni modeli. Različiti odeljci na koje je model podeljen obično se nazivaju ADME šema (takođe se nazivaju i LADME ako je oslobađanje uključeno kao poseban korak od apsorpcije):

 Liberacija – proces oslobađanja leka iz farmaceutske formulacije. Takođe pogledajte IVIVC.
 Apsorpcija - proces ulaska supstance u krvotok.
 Distribucija – disperzija ili diseminacija supstanci kroz tečnosti i tkiva tela.
 Metabolizam (ili biotransformacija, ili inaktivacija) – prepoznavanje od strane organizma da je prisutna strana supstanca i nepovratna transformacija matičnih jedinjenja u metabolite.
 Ekskrecija – uklanjanje supstanci iz tela. U retkim slučajevima, neki lekovi se nepovratno akumuliraju u tkivu tela.

Metrike 

Sledeće su najčešće merene farmakokinetičke metrike: Jedinice doze u tabeli su molske (mol) i molarne (M). Da biste izrazili metriku tabele u jedinicama mase, umesto količina supstance, jednostavno zamenite 'mol' sa 'g' i 'M' sa 'g/dm3'. Slično, druge jedinice u tabeli mogu biti izražene u jedinicama ekvivalentne dimenzije skaliranjem.

Analiza

Bioanalitičke metode 

Bioanalitičke metode su neophodne za konstruisanje profila koncentracija-vreme. Za merenje koncentracije lekova u biološkoj matrici, najčešće plazmi, koriste se hemijske tehnike. Odgovarajuće bioanalitičke metode treba da budu selektivne i osetljive. Na primer, mikroskalna termoforeza može da se koristi da se kvantifikuje kako biološka matrica/tečnost utiče na afinitet leka za njegovu biološku metu.

Masena spektrometrija 

Farmakokinetika se često proučava korišćenjem masene spektrometrije zbog složene prirode matriksa (često plazme ili urina) i potrebe za visokom osetljivošću za posmatranje koncentracija nakon niske doze i dugog vremenskog perioda. Najčešća instrumentacija koja se koristi u ovom vidu primene je LC-MS sa trostrukim kvadrupolnim masenim spektrometrom. Tandemska masena spektrometrija se obično koristi radi dodatne specifičnosti. Standardne krive i interni standardi se koriste za kvantifikaciju obično pojedinačnog leka u uzorcima. Uzorci predstavljaju različite vremenske tačke dok se farmaceutski lek primenjuje, a zatim metaboliše ili uklanja iz tela. Prazni uzorci uzeti pre davanja su važni u određivanju pozadine i obezbeđivanju integriteta podataka sa tako složenim matricama uzoraka. Velika pažnja se poklanja linearnosti standardne krive; međutim, uobičajeno je koristiti prilagođavanje krive sa složenijim funkcijama kao što su kvadratne, pošto odziv većine masenih spektrometara nije linearan u velikim opsezima koncentracije.

Trenutno postoji značajno interesovanje za korišćenje masene spektrometrije veoma visoke osetljivosti za studije mikrodoziranja, koje se vide kao obećavajuća alternativa eksperimentisanju na životinjama. Nedavne studije pokazuju da se sekundarna elektrosprejna jonizacija (SESI-MS) može koristiti u praćenju lekova, što pruža prednost izbegavanja žrtvovanja životinja.

Vidi još 
 Bioraspoloživost
 Enzimska kinetika
 Farmakodinamika

Reference

Literatura 

 
 
 Alberts et al., Introducción a la Biología Celular, pág. 375-376, 2ª edición, Ed. Médica Panamericana
 Alberts et al., Biología Molecular de la célula, pág. 595, 4ª edición, Ed. Omega
 Armijo JA. 2003. Farmacocinética: Absorción, Distribución y Eliminación de los Fármacos. En: Flórez J, Armijo JA, Mediavilla A, Farmacología Humana, 4ta edición. Masson. Barcelona. pp: 51-79.
 .
 .
 Cooper, La célula, pág 470-471, 2ª edición, Ed. Marbán
 .
 .
 .
 .
 Devlin, T. M. 2004. Bioquímica, 4ª edición. Reverté, Barcelona. 
 .
 
 .
 .
 Malcolm Rowland, Thomas N. Tozer. "Farmacocinética clínica: Conceptos y Aplicaciones"
 Pharmacokinetics. (2006). En Mosby's Dictionary of Medicine, Nursing, & Health Professions. Philadelphia, PA: Elsevier Health Sciences. Disponible en  Última visita 11, diciembre de 2008,
 .
 .
 .
 .
 .
 .
 
 .
 .

Spoljašnje veze 
 https://web.archive.org/web/20070304050519/http://vam.anest.ufl.edu/demos/onecompbolus.html
 http://cti.itc.virginia.edu/~cmg/Demo/scriptFrame.html 
 https://web.archive.org/web/20150924105610/http://www.staff.uni-giessen.de/~gi38/publica/pharma/pharma.pdf

Фармакокинетика
Фармакологија
Фармација
Farmakokinetika , skraćeno PK , ( od starogrčkog -{ pharmakon }- " lek " i -{ kinetikos }- " vezano za kretanje " ) je grana farmakologije koja se bavi izučavanjem promena supstanci doziranih u žive organizme . Reč farmakokinetika prvi put uveo je Friedrich Hartmut Dost godine u Nemačkoj i disciplinu definisao kao nauku kvantitativne analize odnosa između organizma i leka . Supstance od interesa su farmaceutski agensi , hormoni , nutrijenti , i toksini . Ona pokušava da otkrije sudbinu leka od momenta njegovog unosa do tačke u kojoj je kompletno eliminisan iz tela . Farmakokinetika opisuje kako telo deluje na specifični lek nakon doziranja putem mehanizama apsorpcije i distribucije , kao i hemijske promene supstane u telu ( e.g. posredstvom metaboličkih enzima kao što su enzimi citohrom P450 ili glukuronoziltransferaza ) , i efekte i puteve izlučivanja metabolita leka . Farmakokinetička svojstva leka mogu da budu uslovljena faktorima poput mesta administriranja i doze leka . Ti faktori mogu da utiču na brzinu apsorpcije . Farmakokinetika se često studira zajedno sa farmakodinamikom . Pregled Farmakokinetika opisuje kako telo utiče na određeni ksenobiotik / hemikaliju nakon primene kroz mehanizme apsorpcije i distribucije , kao i na metaboličke promene supstance u telu ( npr. metaboličkim enzimima kao što su citohrom P450 ili enzimi glukuronoziltransferaze ) , i efekte i putevi izlučivanja metabolita leka . Na farmakokinetička svojstva hemikalija utiču način primene i doza primenjenog leka . Ovo može uticati na stopu apsorpcije . Modeli su razvijeni da pojednostave konceptualizaciju mnogih procesa koji se odvijaju u interakciji između organizma i hemijske supstance . Jedan od njih , multipregradni model , je najčešće korišćena aproksimacija stvarnosti ; međutim , složenost koja je uključena u dodavanje parametara sa tim pristupom modelovanju znači da se najčešće koriste monokompartmentalni modeli i iznad svega dvopartmentalni modeli . Različiti odeljci na koje je model podeljen obično se nazivaju ADME šema ( takođe se nazivaju i LADME ako je oslobađanje uključeno kao poseban korak od apsorpcije ) : Liberacija – proces oslobađanja leka iz farmaceutske formulacije . Takođe pogledajte IVIVC . Apsorpcija - proces ulaska supstance u krvotok . Distribucija – disperzija ili diseminacija supstanci kroz tečnosti i tkiva tela . Metabolizam ( ili biotransformacija , ili inaktivacija ) – prepoznavanje od strane organizma da je prisutna strana supstanca i nepovratna transformacija matičnih jedinjenja u metabolite . Ekskrecija – uklanjanje supstanci iz tela . U retkim slučajevima , neki lekovi se nepovratno akumuliraju u tkivu tela . Metrike Sledeće su najčešće merene farmakokinetičke metrike : Jedinice doze u tabeli su molske ( mol ) i molarne ( M ) . Da biste izrazili metriku tabele u jedinicama mase , umesto količina supstance , jednostavno zamenite ' mol ' sa 'g ' i 'M ' sa 'g / dm3 ' . Slično , druge jedinice u tabeli mogu biti izražene u jedinicama ekvivalentne dimenzije skaliranjem . Analiza Bioanalitičke metode Bioanalitičke metode su neophodne za konstruisanje profila koncentracija-vreme . Za merenje koncentracije lekova u biološkoj matrici , najčešće plazmi , koriste se hemijske tehnike . Odgovarajuće bioanalitičke metode treba da budu selektivne i osetljive . Na primer , mikroskalna termoforeza može da se koristi da se kvantifikuje kako biološka matrica / tečnost utiče na afinitet leka za njegovu biološku metu . Masena spektrometrija Farmakokinetika se često proučava korišćenjem masene spektrometrije zbog složene prirode matriksa ( često plazme ili urina ) i potrebe za visokom osetljivošću za posmatranje koncentracija nakon niske doze i dugog vremenskog perioda . Najčešća instrumentacija koja se koristi u ovom vidu primene je LC-MS sa trostrukim kvadrupolnim masenim spektrometrom . Tandemska masena spektrometrija se obično koristi radi dodatne specifičnosti . Standardne krive i interni standardi se koriste za kvantifikaciju obično pojedinačnog leka u uzorcima . Uzorci predstavljaju različite vremenske tačke dok se farmaceutski lek primenjuje , a zatim metaboliše ili uklanja iz tela . Prazni uzorci uzeti pre davanja su važni u određivanju pozadine i obezbeđivanju integriteta podataka sa tako složenim matricama uzoraka . Velika pažnja se poklanja linearnosti standardne krive ; međutim , uobičajeno je koristiti prilagođavanje krive sa složenijim funkcijama kao što su kvadratne , pošto odziv većine masenih spektrometara nije linearan u velikim opsezima koncentracije . Trenutno postoji značajno interesovanje za korišćenje masene spektrometrije veoma visoke osetljivosti za studije mikrodoziranja , koje se vide kao obećavajuća alternativa eksperimentisanju na životinjama . Nedavne studije pokazuju da se sekundarna elektrosprejna jonizacija ( SESI-MS ) može koristiti u praćenju lekova , što pruža prednost izbegavanja žrtvovanja životinja . Vidi još Bioraspoloživost Enzimska kinetika Farmakodinamika Reference Literatura Alberts et al . , Introducción a la Biología Celular , pág. edición , Ed . Médica Panamericana Alberts et al . , Biología Molecular de la célula , pág. edición , Ed . Omega Armijo JA . Farmacocinética : Absorción , Distribución y Eliminación de los Fármacos . En : Flórez J , Armijo JA , Mediavilla A , Farmacología Humana ,a edición . Masson . Barcelona. pp : \ . \ . Cooper , La célula , pág edición , Ed . Marbán \ . \ . \ . \ . Devlin , T. M. Bioquímica , edición . Reverté , Barcelona . \ . \ . \ . Malcolm Rowland , Thomas N . Tozer . " Farmacocinética clínica : Conceptos y Aplicaciones " Pharmacokinetics . En Mosby's Dictionary of Medicine , Nursing , & Health Professions . Philadelphia , PA : Elsevier Health Sciences . Disponible en Última visita diciembre de \ . \ . \ . \ . \ . \ . \ . \ . Spoljašnje veze https://web.archive.org/web/20070304050519/http://vam.anest.ufl.edu/demos/onecompbolus.html http://cti.itc.virginia.edu/ ~cmg / Demo / scriptFrame.html https://web.archive.org/web/20150924105610/http://www.staff.uni-giessen.de/ ~gi38 / publica / pharma / pharma.pdf Фармакокинетика Фармакологија Фармација