Драго Марушич
Др Драго Марушич (Опатје Село, 10. децембар 1884 — Горица, 30. септембар 1964), словеначки правник и југословенски политичар.

Биографија 
Рођен је 1884. године у Опатјем Селу. Гимназију је завршио у Горици, а дипломирао право 1911. године у Прагу. После тога је био адвокатски приправник у Горици и секретар Словеначке националне странке за Горишку.

Августа 1914. побегао је из аустријске војске у Русију, а 1915. прешао је као добровољац у Србију. Као члан Југословенског одбора, прешао је 1916. са Крфа у Рим, а 1917. у САД где је основао Словеначки национални савез.

Учествовао је у мировној конференцији у Паризу, а до 1922. био је генерални секретар југословенске делегације у Репарационој комисији. Затим је био адвокат у Љубљани, главни секретар Самосталне сељачке странке и председник Савеза словеначких задруга.

Пројугословенски оријентисан, од децембра 1930. до фебруара 1935. био је бан Дравске бановине, а затим до јуна 1935. министар у влади Богољуба Јевтића. након петомајских избора 1935. био је изабран за народног посланика у Скупштини.

Априла 1941. био је један од организатора Сошко-истарске легије у одбрани Југославије и добровољац у Априлском рату. Лета 1941. постао је члан Врховног пленума Ослободилачког фронта Словеније.

Фебруара 1942. италијански војници су га ухапсили, затворили у Падови и затим интернирали. Након капитулације Италије 1943. пуштен је из затовра и дошао у словеначко приморје, где је постао члан Покрајинског одбора ОФ и СНОВ.

После споразума Тито-Шубашић био је именован за министра југословенске владе у Лондону, затим у влади ДФ Југославије. Затим је до 1948. године био министар ПТТ у влади ФНРЈ.

Био је члан АВНОЈ-а, савезни народни посланик, члан Главног одбора ССРН Словеније и председник Црвеног крста Словеније.

Умро је 1964. године у Горици.

Носилац је Партизанске споменице 1941. и других југословенских одликовања, међу којима су — Орден заслуга за народ са златним венцем и Орден братства и јединства са сребрним зрацима.

Литература 
 Енциклопедија Југославије (књига шеста). „Лексикографски завод ФНРЈ“, Загреб 1965. година.
 Енциклопедија Словеније, „Младинска књига“, Љубљана, 1993. година.

Спољашње везе 

Рођени 1884.
Умрли 1964.
Словенци
Словеначки правници
Аустроугарски војници у Првом светском рату
Српски војници у Првом светском рату
Политичари Краљевине Југославије
Банови Дравске бановине
Министри Краљевине Југославије
Посланици Скупштине Краљевине Југославије
Југословенски партизани
Већници АВНОЈ-а
Официри ЈНА у резерви
Министри СФР Југославије
Посланици Скупштине СФРЈ
Друштвено-политички радници СФРЈ
Друштвено-политички радници СР Словеније
Носиоци Партизанске споменице 1941.
Др Драго Марушич ( Опатје Село , децембар— Горица , септембар словеначки правник и југословенски политичар . Биографија Рођен је године у Опатјем Селу . Гимназију је завршио у Горици , а дипломирао право године у Прагу . После тога је био адвокатски приправник у Горици и секретар Словеначке националне странке за Горишку . Августа побегао је из аустријске војске у Русију , а прешао је као добровољац у Србију . Као члан Југословенског одбора , прешао је са Крфа у Рим , а у САД где је основао Словеначки национални савез . Учествовао је у мировној конференцији у Паризу , а до био је генерални секретар југословенске делегације у Репарационој комисији . Затим је био адвокат у Љубљани , главни секретар Самосталне сељачке странке и председник Савеза словеначких задруга . Пројугословенски оријентисан , од децембра до фебруара био је бан Дравске бановине , а затим до јуна министар у влади Богољуба Јевтића. након петомајских избора био је изабран за народног посланика у Скупштини . Априла био је један од организатора Сошко-истарске легије у одбрани Југославије и добровољац у Априлском рату . Лета постао је члан Врховног пленума Ослободилачког фронта Словеније . Фебруара италијански војници су га ухапсили , затворили у Падови и затим интернирали . Након капитулације Италије пуштен је из затовра и дошао у словеначко приморје , где је постао члан Покрајинског одбора ОФ и СНОВ . После споразума Тито-Шубашић био је именован за министра југословенске владе у Лондону , затим у влади ДФ Југославије . Затим је до године био министар ПТТ у влади ФНРЈ . Био је члан АВНОЈ-а , савезни народни посланик , члан Главног одбора ССРН Словеније и председник Црвеног крста Словеније . Умро је године у Горици . Носилац је Партизанске споменице и других југословенских одликовања , међу којима су — Орден заслуга за народ са златним венцем и Орден братства и јединства са сребрним зрацима . Литература Енциклопедија Југославије ( књига шеста ) . „ Лексикографски завод ФНРЈ “ , Загреб година . Енциклопедија Словеније , „ Младинска књига “ , Љубљана , година . Спољашње везе Рођени Умрли Словенци Словеначки правници Аустроугарски војници у Првом светском рату Српски војници у Првом светском рату Политичари Краљевине Југославије Банови Дравске бановине Министри Краљевине Југославије Посланици Скупштине Краљевине Југославије Југословенски партизани Већници АВНОЈ-а Официри ЈНА у резерви Министри СФР Југославије Посланици Скупштине СФРЈ Друштвено-политички радници СФРЈ Друштвено-политички радници СР Словеније Носиоци Партизанске споменице