Кристина Младеновић
Кристина Младеновић (; Сен Пол сир Мер, 14. маја 1993) француска је тенисерка српског порекла. Најбољи пласман на ВТА ранг листи у појединачној конкуренцији јој је било 10. место (октобар 2017). У конкуренцији парова је дошла до првог места на ранг листи (јун 2019) и освојила више од 20 трофеја, укључујући и три гренд слем турнира. У мешовитим паровима је дошла до два гренд слем турнира, а заједно са Ришаром Гаскеом донела Француској титулу на Хопман купу 2017. године.

Каријера 
Кристини родитељи, отац Драган (професионални рукометаш) и мајка Џенита (некадашња одбојкашица) доселили су се у Француску из бивше Југославије. Кристина је почела да тренира тенис са 7 година, а њен први тренер управо је био њен отац.

Први меч у јуниорској конкуренцији одиграла је у мају 2006, а највећи успех у тој категорији постигла је 2009. када је освојила јуниорски Ролан Гарос у појединачној конкуренцији (у финалу је победила Рускињу Дарију Гаврилову са 6:3, 6:2).
Захваљујући титули на РГ, 8. јуна 2009. доспела је на прво место јуниорске листе тенисерки. Исте године играла је финала јуниорског Вимблдона у синглу и дублу (у оба меча поражена од Тајланђанке Нопаван Лертчевакарн).

Први меч у сениорској конкуренцији под окриљем ИТФ одиграла је у септембру 2007. у квалификацијама за Отворено првенство Париза и доживела пораз од Чехиње Петре Квитове. Први наступ на неком од Гренд слем турнира забележила је на Отвореном првенству Аустралије 2009. где је наступила захваљујући специјалној позивници организатора. У првом колу поражена је од 14. носитељке Пати Шнидер из Швајцарске са 1:2 (по сетовима 6:2, 4:6, 2:6). У јулу исте године преко квалификација изборила је наступ у главни жреб турнира у Прагу, али је поново изгубила у првом колу, овај пут од Зарине Дијас из Казахстана (4:6, 1:6).

Сезона 2011. 
Сезону 2011. Младеновићева је започела премијерним наступом за репрезентацију Француске на Хопман купу где је играла заједно са Николом Маијем. На том такмичењу Младеновићева је у синглу остварила две победе (против Франческе Скијавоне и Лоре Робсон и један пораз).

Након тога наступила је у квалификацијама за аустралијски гренд слем, али је неочекивано изгубила од Британке Хедер Вотсон са 3:6, 2:6. Нови неуспех доживела је изгубивши у квалификацијама за ИТФ турнир у Греноблу, што је за последицу имало пад на ВТА листи испод 300. места.

Међутим током фебруара успела је да освоји две узастопне ИТФ титуле. Прво на турниру у Сатону (Енглеска) где је у финалу победила Немицу Мону Бартел са 2:1 (по сетовима 6:3, 1:6, 6:2), а затим је у финалу Стокхолма славила против Холанђанке Аранче Рус са 2:0 (по сетовима 6:3, 6:4). До краја 2011. освојила је још две ИТФ титуле: у Падови (Италија) је славила против домаће тенисерке Карин Кнап са 2:1 (по сетовима 3:6, 6:4, 6:0), док је у финалу Анкаре била боља од Рускиње Валерије Савиних са 2:1 (по сетовима 7:5, 5:7, 6:1).

Сезона 2012. 
У фебруару Младеновићева је по први пут добила позив да наступи за Француску Фед куп репрезентацију (у дублу са Виржини Разано), а наступила је за национални тим и на Олимпијским играма у Лондону где је наступила у игри парова заједно са Ализе Корне.

Највећи успех те сезоне остварила је на Отвореном првенству САД када је по први пут у каријери успела да се пласира у треће коло неког гренд слем турнира. У првом колу савладала је тенисерку са Новог Зеланда Марину Ераковић са 2:0 (по сетовима 7:5 и 6:4), а у другом и Рускињу Анастасију Пављученкову (6:1, 6:2) која је била постављена за 20. носитељку. У трећем колу поражена је од сународнице Марион Бартоли са 6:2, 6:4.

Почетком септембра учествовала је на ВТА турниру у Квебеку где је поражена у полуфиналу од 8. носитељке Луције Храдецке из Чешке са тесних 5:7 и 5:7. Међутим успела је да освоји титулу у дублу заједно са Татјаном Малек која јој је донела 30. место у конкуренцији парова на ВТА листи.

Крајем године Младеновићева је освојила своју прву титулу у појединачној сениорској конкуренцији, победивши у финалу турнира Тајпеју домаћу тенисерку Кај-Чен Чанг са 2:0 (по сетовима 6:4, 6:3).

Статистика финала

ВТА појединачно (1–0)

Парови: 21 (13 победа, 8 пораза)

Референце

Спољашње везе 

 Кристина Младеновић, профил на сајту ВТА
 Кристина Младеновић, профил на сајту ИТФ
 Профил на сајту -{tennisrulz.com}-
 

Рођени 1993.
Француски тенисери
Победници гренд слем турнира у тенису — женски парови
Победници гренд слем турнира у тенису — мешовити парови
Победници Отвореног првенства Аустралије у тенису
Победници Отвореног првенства Француске у тенису
Победници Вимблдонског турнира
Тенисери на Летњим олимпијским играма 2012.
Француски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2012.
Тенисери на Летњим олимпијским играма 2016.
Француски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2016.
Тенисери на Летњим олимпијским играма 2020.
Француски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2020.
Срби у Француској
Кристина Младеновић ( ; Сен Пол сир Мер , мајафранцуска је тенисерка српског порекла . Најбољи пласман на ВТА ранг листи у појединачној конкуренцији јој је било место ( октобар У конкуренцији парова је дошла до првог места на ранг листи ( јуни освојила више одтрофеја , укључујући и три гренд слем турнира . У мешовитим паровима је дошла до два гренд слем турнира , а заједно са Ришаром Гаскеом донела Француској титулу на Хопман купу године . Каријера Кристини родитељи , отац Драган ( професионални рукометаш ) и мајка Џенита ( некадашња одбојкашица ) доселили су се у Француску из бивше Југославије . Кристина је почела да тренира тенис сагодина , а њен први тренер управо је био њен отац . Први меч у јуниорској конкуренцији одиграла је у мају а највећи успех у тој категорији постигла је када је освојила јуниорски Ролан Гарос у појединачној конкуренцији ( у финалу је победила Рускињу Дарију Гаврилову са3,2 ) . Захваљујући титули на РГ , јуна доспела је на прво место јуниорске листе тенисерки . Исте године играла је финала јуниорског Вимблдона у синглу и дублу ( у оба меча поражена од Тајланђанке Нопаван Лертчевакарн ) . Први меч у сениорској конкуренцији под окриљем ИТФ одиграла је у септембру у квалификацијама за Отворено првенство Париза и доживела пораз од Чехиње Петре Квитове . Први наступ на неком од Гренд слем турнира забележила је на Отвореном првенству Аустралије где је наступила захваљујући специјалној позивници организатора . У првом колу поражена је од носитељке Пати Шнидер из Швајцарске са2 ( по сетовима2,6,6 ) . У јулу исте године преко квалификација изборила је наступ у главни жреб турнира у Прагу , али је поново изгубила у првом колу , овај пут од Зарине Дијас из Казахстана6,6 ) . Сезона Сезону Младеновићева је започела премијерним наступом за репрезентацију Француске на Хопман купу где је играла заједно са Николом Маијем . На том такмичењу Младеновићева је у синглу остварила две победе ( против Франческе Скијавоне и Лоре Робсон и један пораз ) . Након тога наступила је у квалификацијама за аустралијски гренд слем , али је неочекивано изгубила од Британке Хедер Вотсон са6,6. Нови неуспех доживела је изгубивши у квалификацијама за ИТФ турнир у Греноблу , што је за последицу имало пад на ВТА листи испод места . Међутим током фебруара успела је да освоји две узастопне ИТФ титуле . Прво на турниру у Сатону ( Енглеска ) где је у финалу победила Немицу Мону Бартел са1 ( по сетовима3,6,2 ) , а затим је у финалу Стокхолма славила против Холанђанке Аранче Рус са0 ( по сетовима3,4 ) . До краја освојила је још две ИТФ титуле : у Падови ( Италија ) је славила против домаће тенисерке Карин Кнап са1 ( по сетовима6,4,0 ) , док је у финалу Анкаре била боља од Рускиње Валерије Савиних са1 ( по сетовима5, 7,1 ) . Сезона У фебруару Младеновићева је по први пут добила позив да наступи за Француску Фед куп репрезентацију ( у дублу са Виржини Разано ) , а наступила је за национални тим и на Олимпијским играма у Лондону где је наступила у игри парова заједно са Ализе Корне . Највећи успех те сезоне остварила је на Отвореном првенству САД када је по први пут у каријери успела да се пласира у треће коло неког гренд слем турнира . У првом колу савладала је тенисерку са Новог Зеланда Марину Ераковић са0 ( по сетовима5 и4 ) , а у другом и Рускињу Анастасију Пављученкову1,2 ) која је била постављена за носитељку . У трећем колу поражена је од сународнице Марион Бартоли са2,4 . Почетком септембра учествовала је на ВТА турниру у Квебеку где је поражена у полуфиналу од носитељке Луције Храдецке из Чешке са тесних7 и7. Међутим успела је да освоји титулу у дублу заједно са Татјаном Малек која јој је донела место у конкуренцији парова на ВТА листи . Крајем године Младеновићева је освојила своју прву титулу у појединачној сениорској конкуренцији , победивши у финалу турнира Тајпеју домаћу тенисерку Кај-Чен Чанг са0 ( по сетовима4,3 ) . Статистика финала ВТА појединачно0 ) Парови:( 13 победа,пораза ) Референце Спољашње везе Кристина Младеновић , профил на сајту ВТА Кристина Младеновић , профил на сајту ИТФ Профил на сајту -{ tennisrulz.com }- Рођени Француски тенисери Победници гренд слем турнира у тенису — женски парови Победници гренд слем турнира у тенису — мешовити парови Победници Отвореног првенства Аустралије у тенису Победници Отвореног првенства Француске у тенису Победници Вимблдонског турнира Тенисери на Летњим олимпијским играма Француски олимпијци на Летњим олимпијским играма Тенисери на Летњим олимпијским играма Француски олимпијци на Летњим олимпијским играма Тенисери на Летњим олимпијским играма Француски олимпијци на Летњим олимпијским играма Срби у Француској