A. den Dolard
A. den Dolard (, Zvole, 7. februar 1901 — Hunderlo, 26. jun 1994) bio je pseudonim holandskog pisca Korneliusa Johanesa Georga (Boba) Spulstre mlađeg ().

Biografija 
Njegov otac je bio sveštenik Holandske Reformirane Crkve. Sin Bob je, međutim, u svojoj sedamnaestoj godini okrenuo leđa crkvi. Pohađao je višu školu (HBS) u Hagu. Nakon smrti svoga oca postao je računovođa u Batavijskoj naftnoj kompaniji od 1920. do 1926). Godine 1926. debitovao je zbirkom vitalističke poezije Zaljubljeni betondžija (De verliefde betoonwerker). Godine 1928. napustio je svoj posao i krenuo u nekoliko pustolovina kroz Balkan i Francusku, gde je radio razlučite poslove, od zidara i berača grožđa do zemljoradnjika i lučkog radnika. Iskustva koja je stekao prilikom svojih pustolovina obradio je u svojim romanima i novinskim člancima. Njegov biograf Hans Olink je u njegovoj biografiji Opijen životom (Dronken van het leven) otkrio da je Den Dolard 1993. godine u Makedoniji ubio ljubavnika svoje prve žene.

Den Dolard je rano upozoravao na opasnosti fašizma koji je sve više uzimao maha. Zbog njegovih krajnje otvorenih članaka deportovan je iz Austrije, a bio mu je zabranjen ulaz i u Nemačku, Bugarsku i Italiju. Tokom svojih putovanja po Bugarskoj upoznao se, naime, sa kasnijim atentatorom na kralja Aleksandra i sa političkim motivima V.M.R.O.-a. Ta svoja iskustva objavio je 1932. godine u dnevnom listu Het Volk i NRC.

Na svojim višemesečnim pešačenjima po Albaniji i Jugoslaviji - prvo je preduzeo 1931. godine - sakupljao je utiske i opservacije iz kojih su kasnije nastala mnoga nezaboravna dela holandske književnosti kao što su Gostionica s potkovicom (De herberg met het hoefijzer, 1933), Orijent ekspres (Oriënt-Express, 1934), Svadba sedmorice cigana (De bruiloft der zeven zigeuners, 1939) i Zemlja iza božijih leđa (Het land achter Gods rug, 1956). U prevodu Mile Drašković, supruge tadašnjeg jugoslovenskog ambasadora u Hagu, objavljena su u Beogradu njegova dela Nazad, more! (1954) i Zemlja iza božijih leđa.

Njegov prvi turistički vodič kroz Jugoslaviju nastao je doduše tek 1956. godine , ali su njegove reportaže i romani bili ti koji su pobudili pažnju holandske javnosti za jugoistok Evrope, kako za tamošnja politička događanja tako i za prirodne lepote i kulturnu osobenost.

Kada su maja 1940. godine nemačke trupe upale u Nizozemlje, Den Dolard i njegova žena su biciklima izbegli na jug. Naposletku im je pošlo za rukom da se domognu Engleske, nakon što su skoro godinu dana boravili u Višijevskoj Francuskoj. Den Dolard je u Londonu radio kao radio-spiker pri stanicama De Brendaris i Radio Oranje (radio program holandske vlade u iznganstvu, emitovan iz Londona).
Nakon Drugog svetskog rata Den Dolard je napisao izveštaj o isušivanju Valherena , da bi se kasnije na neko vreme nastanio u SAD i Jugoslaviji. O Jugoslaviji, koju je smatrao svojom drugom domovinom, priredio je zajedno sa holandskim fotografom Kasom Orthajsom (Cas Oorthuys) turistički vodič koji je doživeo nekoliko izdanja.

Godine 1962. učestvovao je u prvoj demonstraciji protiv atomskog oružja u Amsterdamu. Porodica Spulstra je od 1954. godine živela u Hunderluu. Odatle je Den Dolard polazio na mnoga putovanja. Ova iskustva je obradio u romanima, novinskim člancima i putopisima.

Svoj život i delo Den Dolard je pretočio u knjigu Život jednog lutalice (Het leven van een landloper). Njegova biografija Opijen životom Hansa Olinka objavljena je 2011. godine.

Spomenik 

U Ohridu u Makedoniji je 29. maja 2006. godine otkriven spomenik u čast A. Den Dolarda. Njegovo ime nosi i jedan trg. Spomenik je dizajnirao čuveni makedonski arhitekta Vladimir Taić, na osnovu ideje šefa holandske Privredne komore u Makedoniji, Petera Bosea. Nalazi se ispred hotela Millennium i hotela Lebed. Po objavljivanju njegovor romana Svadba sedmorice cigana 1939. godine, u Holandiji je zabeleženo izuzetno interesovanje za Ohrid, što je na vrhuncu rezultovalo cifrom od oko 50.000 posetilaca iz Holandije na godišnjem nivou.

Reference

Spoljašnje veze 
 -{Website gewijd aan A. den Doolaard}-
 -{Biografie A. den Doolaard}-
 -{Televisie interview in de IJsbreker van Adriaan van Dis met A. den Doolaard op 11 februari 1990.}-
 -{Recensie Albanese vertaling van "De Herberg met het Hoefijzer" van A. den Doolaard op Volkskrantblog}- 

Рођени 1901.
Умрли 1994.
Холандски књижевници
Људи под псеудонимом
A. den Dolard ( , Zvole , februar— Hunderlo , junbio je pseudonim holandskog pisca Korneliusa Johanesa Georga ( Boba ) Spulstre mlađeg ( ) . Biografija Njegov otac je bio sveštenik Holandske Reformirane Crkve . Sin Bob je , međutim , u svojoj sedamnaestoj godini okrenuo leđa crkvi . Pohađao je višu školu ( HBS ) u Hagu . Nakon smrti svoga oca postao je računovođa u Batavijskoj naftnoj kompaniji od do Godine debitovao je zbirkom vitalističke poezije Zaljubljeni betondžija ( De verliefde betoonwerker ) . Godine napustio je svoj posao i krenuo u nekoliko pustolovina kroz Balkan i Francusku , gde je radio razlučite poslove , od zidara i berača grožđa do zemljoradnjika i lučkog radnika . Iskustva koja je stekao prilikom svojih pustolovina obradio je u svojim romanima i novinskim člancima . Njegov biograf Hans Olink je u njegovoj biografiji Opijen životom ( Dronken van het leven ) otkrio da je Den Dolard godine u Makedoniji ubio ljubavnika svoje prve žene . Den Dolard je rano upozoravao na opasnosti fašizma koji je sve više uzimao maha . Zbog njegovih krajnje otvorenih članaka deportovan je iz Austrije , a bio mu je zabranjen ulaz i u Nemačku , Bugarsku i Italiju . Tokom svojih putovanja po Bugarskoj upoznao se , naime , sa kasnijim atentatorom na kralja Aleksandra i sa političkim motivima V.M.R.O.-a . Ta svoja iskustva objavio je godine u dnevnom listu Het Volk i NRC . Na svojim višemesečnim pešačenjima po Albaniji i Jugoslaviji - prvo je preduzeo godine - sakupljao je utiske i opservacije iz kojih su kasnije nastala mnoga nezaboravna dela holandske književnosti kao što su Gostionica s potkovicom ( De herberg met het hoefijzer , Orijent ekspres ( Oriënt-Express , Svadba sedmorice cigana ( De bruiloft der zeven zigeuners ,i Zemlja iza božijih leđa ( Het land achter Gods rug , U prevodu Mile Drašković , supruge tadašnjeg jugoslovenskog ambasadora u Hagu , objavljena su u Beogradu njegova dela Nazad , more!i Zemlja iza božijih leđa . Njegov prvi turistički vodič kroz Jugoslaviju nastao je doduše tek godine , ali su njegove reportaže i romani bili ti koji su pobudili pažnju holandske javnosti za jugoistok Evrope , kako za tamošnja politička događanja tako i za prirodne lepote i kulturnu osobenost . Kada su maja godine nemačke trupe upale u Nizozemlje , Den Dolard i njegova žena su biciklima izbegli na jug . Naposletku im je pošlo za rukom da se domognu Engleske , nakon što su skoro godinu dana boravili u Višijevskoj Francuskoj . Den Dolard je u Londonu radio kao radio-spiker pri stanicama De Brendaris i Radio Oranje ( radio program holandske vlade u iznganstvu , emitovan iz Londona ) . Nakon Drugog svetskog rata Den Dolard je napisao izveštaj o isušivanju Valherena , da bi se kasnije na neko vreme nastanio u SAD i Jugoslaviji . O Jugoslaviji , koju je smatrao svojom drugom domovinom , priredio je zajedno sa holandskim fotografom Kasom Orthajsom ( Cas Oorthuys ) turistički vodič koji je doživeo nekoliko izdanja . Godine učestvovao je u prvoj demonstraciji protiv atomskog oružja u Amsterdamu . Porodica Spulstra je od godine živela u Hunderluu . Odatle je Den Dolard polazio na mnoga putovanja . Ova iskustva je obradio u romanima , novinskim člancima i putopisima . Svoj život i delo Den Dolard je pretočio u knjigu Život jednog lutalice ( Het leven van een landloper ) . Njegova biografija Opijen životom Hansa Olinka objavljena je godine . Spomenik U Ohridu u Makedoniji je maja godine otkriven spomenik u čast A . Den Dolarda . Njegovo ime nosi i jedan trg . Spomenik je dizajnirao čuveni makedonski arhitekta Vladimir Taić , na osnovu ideje šefa holandske Privredne komore u Makedoniji , Petera Bosea . Nalazi se ispred hotela Millennium i hotela Lebed . Po objavljivanju njegovor romana Svadba sedmorice cigana godine , u Holandiji je zabeleženo izuzetno interesovanje za Ohrid , što je na vrhuncu rezultovalo cifrom od oko000 posetilaca iz Holandije na godišnjem nivou . Reference Spoljašnje veze -{ Website gewijd aan A. den Doolaard }- -{ Biografie A. den Doolaard }- -{ Televisie interview in de IJsbreker van Adriaan van Dis met A. den Doolaard opfebruari }- -{ Recensie Albanese vertaling van " De Herberg met het Hoefijzer " van A. den Doolaard op Volkskrantblog }- Рођени Умрли Холандски књижевници Људи под псеудонимом