Антипапа
Антипапа () особа је која, као супарник ономе ко се генерално сматра легитимно изабраним папом, износи у значајној мери прихваћену тврдњу да је она папа, бискуп Рима и вођа Католичке цркве. У периоду између 3. и 15. века, антипапе су имале подршку прилично значајних фракција кардинала и секуларних краљева. Особе које тврде да су папе, али имају мало следбеника, као што су модерне седевакантистичке антипапе, не класификују се као историјске антипапе.

У списку папа датом у годишњаку -{Annuario Pontificio}- који издаје Света столица, стоји следећа напомена уз име папе Лава VIII (963–965):
У овом тренутку, као и поново средином 11. века, наилазимо на изборе током којих проблеми у харамонизовању историјских критеријума, и оних теолошких и канонског права, чине немогућим да се јасно одреди која страна је поседовала легитимитет чија чињенична егзистенција гарантује непрекинуту законуту линију наслеђивања од Светог Петра. Ово је неодређеност која у неким случајевима чини упутним да се напусти додељивање редних бројева списку папа.

Историја 
Иполит Римски (умро 235) обично се сматра најранијим антипапом, јер је предводио засебну групу унутар Цркве у Риму која се противила папи Калисту I. Иполит се помирио са Калистовим другим наследником, папом Понтијаном, и обојица се данас славе као свеци Римокатоличке цркве и њихово име се слави истог дана, 13. августа. Да ли су две или више особа помешане у овом наводу о Иполиту и да ли се Иполит заиста прогласио римским бискупом, остаје нејасно, јер ниједна таква тврдња није нађена у списима који се приписују Иполиту.

Евсевије Цезарејски цитира неименованог старијег писца који је забележио причу о неком Наталију, свештенику из трећег века, који је прихватио звање бискупа од јеретичке групе у Риму. Овај Наталије се убрзо покајао, и сузног лица молио папу Зефирина да га прими назад у цркву.

Новатијан (умро 258), још је једна личност из 3. века, која је сигурно тврдила да је папа, супротстављен Папи Корнелију, и ако се Наталије и Иполит искључе због тога што ситуација око њих није сасвим јасна, може се рећи да је Новатијан први антипапа.

Период у коме су антипапе биле најбројније је период борби између папа и светих римских царева у 11. и 12. веку. Цареви су често постављали своје кандидате за папу, који би подржавали њихове циљеве. Са своје стране, папе су понекад подржавале ривалске претенденте на престо (антикраљеве) у Немачкој, у борби против одређених царева.

Велика Западна шизма, која је настала 1378, када су француски кардинали, тврдећи да је избор папе Урбана VI неважећи, изабрале Климента VII за папу, што је довело до две, и касније три ривалске линије претендената на папски трон: римска линија, авињонска линија (Климент VII је своју резиденцију сместио у Авињон у Француској), и линија у Пизи. У Пизи у Италији је на Сабору изабран трећи претендент, Александар V. Како би се окончала шизма, у мају 1415. је на Сабору у Констанци смењен Јован XXIII из Пизе. Папа Гргур XII из римске линије се повукао у јулу 1415. 1417, сабор је такође формално сменио Венедикта XIII из Авињона, али он је одбио да се повуче. Касније је Мартин V изабран, и он је био прихваћен свуда осим у све мањим областима које су остале верне Бенедикту XIII. Скандал Западне шизме је довео до антипапских осећања, што је утицало на Протестантску реформацију почетком 16. века.

Списак историјских антипапа 
Звездицама су означени они који су узети у обзир у конвенционалној нумерацији каснијих папа које су узеле исто име. Списак папа и антипапа у -{Annuario Pontificio}- не укључује Наталија нити Климента VIII. Може бити да се број Климентових следбеника сматра занемарљивим.

Силвестер III, који се понекад наводи као антипапа се појављује у -{Annuario Pontificio}- као папа: услед нејасноћа око канонског права током средине 11. века и историјских чињеница, не даје се суд о његовом легитимитету. „Католичка енциклопедија“ га наводи у свом списку папа, али уз напомену: „Сматран од стране неких за антипапу“. Неки други извори га класификују као антипапу.

Види још 
 Списак папа

Референце

Литература 
 
 
 Raspail, Jean, "L'Anneau du pêcheur," Paris: Albin Michel, 403 pp. 
 Bavoux, Gérard, "Le Porteur de lumière," Paris: Pygmalion, 329 pp.

Спољашње везе 

 Католичка енциклопедија: Антипапа
 Енциклопедија Британика: Антипапа
 Папска енциклопедија: Антипапа

Католичка црква
Антипапа ( ) особа је која , као супарник ономе ко се генерално сматра легитимно изабраним папом , износи у значајној мери прихваћену тврдњу да је она папа , бискуп Рима и вођа Католичке цркве . У периоду између и века , антипапе су имале подршку прилично значајних фракција кардинала и секуларних краљева . Особе које тврде да су папе , али имају мало следбеника , као што су модерне седевакантистичке антипапе , не класификују се као историјске антипапе . У списку папа датом у годишњаку -{ Annuario Pontificio }- који издаје Света столица , стоји следећа напомена уз име папе Лава VIII965 ) : У овом тренутку , као и поново средином века , наилазимо на изборе током којих проблеми у харамонизовању историјских критеријума , и оних теолошких и канонског права , чине немогућим да се јасно одреди која страна је поседовала легитимитет чија чињенична егзистенција гарантује непрекинуту законуту линију наслеђивања од Светог Петра . Ово је неодређеност која у неким случајевима чини упутним да се напусти додељивање редних бројева списку папа . Историја Иполит Римски ( умро 235 ) обично се сматра најранијим антипапом , јер је предводио засебну групу унутар Цркве у Риму која се противила папи Калисту I . Иполит се помирио са Калистовим другим наследником , папом Понтијаном , и обојица се данас славе као свеци Римокатоличке цркве и њихово име се слави истог дана , августа . Да ли су две или више особа помешане у овом наводу о Иполиту и да ли се Иполит заиста прогласио римским бискупом , остаје нејасно , јер ниједна таква тврдња није нађена у списима који се приписују Иполиту . Евсевије Цезарејски цитира неименованог старијег писца који је забележио причу о неком Наталију , свештенику из трећег века , који је прихватио звање бискупа од јеретичке групе у Риму . Овај Наталије се убрзо покајао , и сузног лица молио папу Зефирина да га прими назад у цркву . Новатијан ( умро још је једна личност из века , која је сигурно тврдила да је папа , супротстављен Папи Корнелију , и ако се Наталије и Иполит искључе због тога што ситуација око њих није сасвим јасна , може се рећи да је Новатијан први антипапа . Период у коме су антипапе биле најбројније је период борби између папа и светих римских царева у и веку . Цареви су често постављали своје кандидате за папу , који би подржавали њихове циљеве . Са своје стране , папе су понекад подржавале ривалске претенденте на престо ( антикраљеве ) у Немачкој , у борби против одређених царева . Велика Западна шизма , која је настала када су француски кардинали , тврдећи да је избор папе Урбана VI неважећи , изабрале Климента VII за папу , што је довело до две , и касније три ривалске линије претендената на папски трон : римска линија , авињонска линија ( Климент VII је своју резиденцију сместио у Авињон у Француској ) , и линија у Пизи . У Пизи у Италији је на Сабору изабран трећи претендент , Александар V . Како би се окончала шизма , у мају је на Сабору у Констанци смењен Јован XXIII из Пизе . Папа Гргур XII из римске линије се повукао у јулу сабор је такође формално сменио Венедикта XIII из Авињона , али он је одбио да се повуче . Касније је Мартин V изабран , и он је био прихваћен свуда осим у све мањим областима које су остале верне Бенедикту XIII . Скандал Западне шизме је довео до антипапских осећања , што је утицало на Протестантску реформацију почетком века . Списак историјских антипапа Звездицама су означени они који су узети у обзир у конвенционалној нумерацији каснијих папа које су узеле исто име . Списак папа и антипапа у -{ Annuario Pontificio }- не укључује Наталија нити Климента VIII . Може бити да се број Климентових следбеника сматра занемарљивим . Силвестер III , који се понекад наводи као антипапа се појављује у -{ Annuario Pontificio }- као папа : услед нејасноћа око канонског права током средине века и историјских чињеница , не даје се суд о његовом легитимитету . „ Католичка енциклопедија “ га наводи у свом списку папа , али уз напомену : „ Сматран од стране неких за антипапу “ . Неки други извори га класификују као антипапу . Види још Списак папа Референце Литература Raspail , Jean , " L' Anneau du pêcheur , " Paris : Albin Michel,pp . Bavoux , Gérard , " Le Porteur de lumière , " Paris : Pygmalion,pp . Спољашње везе Католичка енциклопедија : Антипапа Енциклопедија Британика : Антипапа Папска енциклопедија : Антипапа Католичка црква