Бундева
Бундева или тиква (лудаја, мисирача, дулек; ), једногодишња је биљка пузавица из фамилије бундева (-{Cucurbitaceae}-), чији се крупни плодови користе у људској исхрани, а семена и у фитотерапији. Поред бундеве, породици -{Cucurbitaceae}- припада и друго поврће које се користи у свакодневној људској исхрани, попут лубенице и краставца.

Опис 
Бундева је једногодишња биљка, полеглог, угластог стабла са рашљикама, покривеног оштрим длакама. Стабло може бити дугачко и 10 метара, дебљине у просеку 10 милиметара. Листови су са дугачким дршкама, велики, петорежњевити и обрасли оштрим длакама. Цветови су крупни, једнополни, жути. Мушки цветови су појединачни или их је више сакупљених у пазуху листова, а женски су усамљени. Цветна дршка је незнатно проширена испод женских цветова. Крунични листићи су срасли до половине.

Плод је велика бобица, лоптастог или цилиндричног облика, жуте, беле или наранџасте боје, с глатком, благо ребрастом кором. Унутрашњост бундеве је интензивно жуте до наранџасте боје. Дебела шкољка садржи семе и пулпу. Неке сорте са сличним изгледом изведене су из врсте -{Cucurbita maxima}-. Специфичне зимске сорте потичу од других врста, укључујући и -{Cucurbita argyrosperma}- и -{Cucurbita moschata}-, које се такође називају тиквама или бундевама. Плод традиционалне бундеве (-{Cucurbita pepo}-) обично тежи између 2,7 и 8,2 килограма, док плод крупнијих сорти (-{Cucurbita maxima}-) редовно достиже тежину од преко 34 килограма.

Распрострањеност 
Сматра се да је пореклом из Америке а натурализована је широм света. Биљка потиче из Мексика, а захваљујући Шпанцима пренета је у Европу. Једна од врста бундеве потиче из Индије, док се на подручју Европе највише раширила округла бундева која потиче из Америке. Најстарији налази семена потичу из периода између 7.000 и 5.500 година пре нове ере.

Гаји се по вртовима и њивама, често као међуусев у кукурузу.

Употреба 
Пулпа плода и семена су јестиви. Пулпа је богата водом, влакнима, протеинима и витаминима и користи се у исхрани, најчешће термички обрађена. Семена су богата масним уљем, протеинима и минералима и користе се печена, као посластица или за добијање уља хладним цеђењем. Бундевино уље је црвенкасте боје, квалитетно, лако сварљиво. Семена и уље се примењују у фитотерапији код бенигне хиперплазије простате. 

Некада су жене у старој Грчкој и Риму справљале помаду од туцаног семена тикве и маслиновог уља и користиле је за негу коже и уклањање пега на лицу. У средњем веку су ходочасници носили о појасу посуду од тикве, уместо чутуре. Тиква — посуда за воду привезана за подужи штап и шкољке пришивене на огртач и шешир биле су обележје лепрозних болесника који су у средњем веку лутали Европом тражећи излечење.

Пита од тикве – тиквењача – традиционални је део оброка захвалности у Канади и САД. Пите од бундеве обично се праве од различитих врста зимских тикви. У Америци постоји традиција да се тикве исклешу као лампиони за украс око забавног обреда Ноћи вештица. Међутим, на Западном Балкану, тиква се првенствено употребљава за спремање пита, умака, печених и куваних јела, сокова и џемова, а популарно је и пржење посољеног семена.

Лековитост 
По хранљивој вредности и дијететској важности водећа је међу поврћем. Има шест пута више витамина него јабука и цвекла, богата је витамином А, садржи и витамине Ц, Е и скуп витамина Б, као и гвожђе. Пулпа је посебно слатког укуса, што је особито изражено при печењу.

Референце

Литература 

 Јанчић Радиша, Стојановић Данило. Економска ботаника, корисне биљке и њихови производи. 1. изд. Београд: Завод за уџбенике, 396 стр., илустр. 
 Велика илустрована енциклопедија за децу, Шта знам о биљкама и животињама. 4. изд. Београд: Београдски издавачко-графички завод.

Спољашње везе 

  Чланак о бундеви на сајту РТС-а
  Лековито биље: Тиква
  Народни здравствени лист, тиква (-{Cucurbita pepo L.}-)

Cucurbitales
Поврће
Бундева или тиква ( лудаја , мисирача , дулек ; ) , једногодишња је биљка пузавица из фамилије бундева ( -{ Cucurbitaceae }- ) , чији се крупни плодови користе у људској исхрани , а семена и у фитотерапији . Поред бундеве , породици -{ Cucurbitaceae }- припада и друго поврће које се користи у свакодневној људској исхрани , попут лубенице и краставца . Опис Бундева је једногодишња биљка , полеглог , угластог стабла са рашљикама , покривеног оштрим длакама . Стабло може бити дугачко иметара , дебљине у просекумилиметара . Листови су са дугачким дршкама , велики , петорежњевити и обрасли оштрим длакама . Цветови су крупни , једнополни , жути . Мушки цветови су појединачни или их је више сакупљених у пазуху листова , а женски су усамљени . Цветна дршка је незнатно проширена испод женских цветова . Крунични листићи су срасли до половине . Плод је велика бобица , лоптастог или цилиндричног облика , жуте , беле или наранџасте боје , с глатком , благо ребрастом кором . Унутрашњост бундеве је интензивно жуте до наранџасте боје . Дебела шкољка садржи семе и пулпу . Неке сорте са сличним изгледом изведене су из врсте -{ Cucurbita maxima }- . Специфичне зимске сорте потичу од других врста , укључујући и -{ Cucurbita argyrosperma }- и -{ Cucurbita moschata }- , које се такође називају тиквама или бундевама . Плод традиционалне бундеве ( -{ Cucurbita pepo }- ) обично тежи између7 и2 килограма , док плод крупнијих сорти ( -{ Cucurbita maxima }- ) редовно достиже тежину од прекокилограма . Распрострањеност Сматра се да је пореклом из Америке а натурализована је широм света . Биљка потиче из Мексика , а захваљујући Шпанцима пренета је у Европу . Једна од врста бундеве потиче из Индије , док се на подручју Европе највише раширила округла бундева која потиче из Америке . Најстарији налази семена потичу из периода између000 и500 година пре нове ере . Гаји се по вртовима и њивама , често као међуусев у кукурузу . Употреба Пулпа плода и семена су јестиви . Пулпа је богата водом , влакнима , протеинима и витаминима и користи се у исхрани , најчешће термички обрађена . Семена су богата масним уљем , протеинима и минералима и користе се печена , као посластица или за добијање уља хладним цеђењем . Бундевино уље је црвенкасте боје , квалитетно , лако сварљиво . Семена и уље се примењују у фитотерапији код бенигне хиперплазије простате . Некада су жене у старој Грчкој и Риму справљале помаду од туцаног семена тикве и маслиновог уља и користиле је за негу коже и уклањање пега на лицу . У средњем веку су ходочасници носили о појасу посуду од тикве , уместо чутуре . Тиква — посуда за воду привезана за подужи штап и шкољке пришивене на огртач и шешир биле су обележје лепрозних болесника који су у средњем веку лутали Европом тражећи излечење . Пита од тикве – тиквењача – традиционални је део оброка захвалности у Канади и САД . Пите од бундеве обично се праве од различитих врста зимских тикви . У Америци постоји традиција да се тикве исклешу као лампиони за украс око забавног обреда Ноћи вештица . Међутим , на Западном Балкану , тиква се првенствено употребљава за спремање пита , умака , печених и куваних јела , сокова и џемова , а популарно је и пржење посољеног семена . Лековитост По хранљивој вредности и дијететској важности водећа је међу поврћем . Има шест пута више витамина него јабука и цвекла , богата је витамином А , садржи и витамине Ц , Е и скуп витамина Б , као и гвожђе . Пулпа је посебно слатког укуса , што је особито изражено при печењу . Референце Литература Јанчић Радиша , Стојановић Данило . Економска ботаника , корисне биљке и њихови производи. изд . Београд : Завод за уџбенике,стр . , илустр . Велика илустрована енциклопедија за децу , Шта знам о биљкама и животињама. изд . Београд : Београдски издавачко-графички завод . Спољашње везе Чланак о бундеви на сајту РТС-а Лековито биље : Тиква Народни здравствени лист , тиква ( -{ Cucurbita pepo L. }- ) Cucurbitales Поврће