Tekunica (rod)
Tekunica () je rod sitnih glodara iz familije veverica (-{Sciuridae}-). Široko zastupljena vrsta tekunice je tekunica (-{Spermophilus citellus}-). Kao što je tradicionalno definisano, rod je bio veoma bogat vrstama, koje su se protezale kroz Evropu, Aziju i Severnu Ameriku, ali je utvrđeno da je ovaj raspored parafiletski za inače različite prerijske pse, marmote i antilopske veverice. Kao posledica toga, sve bivše vrste Spermophilus iz Severne Amerike su premeštene u druge rodove, ostavljajući evropske i azijske vrste kao prave Spermophilus (jedini izuzeci su dva azijska Urocitellus).

Neke vrste se ponekad nazivaju susliks (ili sousliks). Ovo ime potiče od ruskog суслик, suslik. U nekim jezicima, derivat imena je u uobičajenoj upotrebi, na primer suseł u poljskom. Naučno ime ovog roda znači „semeljupci” (gr. σπέρμα sperma, genitiv σπέρματος spermatos – seme; φίλος philos – prijatelj, ljubavnik).

Stanište i ponašanje 

Kao tipične veverice, Spermophilus žive na otvorenim staništima kao što su travnjaci, livade, stepe i polupustinje, hrane se niskim biljkama i koriste jazbine kao gnezda i utočište. One su dnevne životinje i uglavnom žive u kolonijama, mada se neke vrste mogu javiti i pojedinačno. Nalaze se u nizijama i visoravnima, hiberniraju tokom hladnijih meseci (do oko 8 meseci svake godine kod nekih vrsta), a u sušnim regionima takođe mogu da estiviraju tokom leta ili jeseni. Rasprostranjenost različitih vrsta je uglavnom razdvojena, često velikim rekama, iako postoje regioni u kojima žive čak tri vrste, a retko dve vrste mogu čak formirati i mešovite kolonije. Poznato je da se nekoliko vrsta hibridizuje tamo gde njihovi rasponi dolaze u kontakt.

Opis 

Spermophilus su u celini žućkastе, svetlo narandžastе, svetlo braonkastе ili sivkast. Iako su mnogе neupadljivo išaranе ili pegavе, ili imaju narandžaste oznake na glavi, generalno im nedostaje jaka šara, osim kod S. suslicus, kojа obično ima braon gornji deo sa jasnim belim mrljama. Veličina varira u zavisnosti od vrste i imaju dužinu glave i tela око . Pre hibernacije najveći S. fulvus može težiti do , a najveći S. major do skoro , ali uvek teže mnogo manje ranije u godini i druge vrste su znatno manji, uglavnom manjе od   čak i u vrhunskom stanju pre hibernacije. Svе imaju prilično kratak rep koji — u zavisnosti od tačne vrste — iznosi oko 10–45% dužine glave i tela.

Tekunica živi pod zemljom u mreži hodnika koje sama kopa. Tekunica može biti duga do 20 -{cm}- i težine 200-400 g. Imaju vrlo snažne prste i duge nokte na nogama, izduženo telo i kratak rep. Jedinke ove vrste žive u porodičnim kolonijama u dubokim podzemnim tunelima. Budući da su aktivne tokom dana, vrlo ih je lako uočiti kako se hrane ili veselo igraju na otvorenim travnatim površinama oko ulaza u tunel. Na svaki znak opasnosti oglašavaju se snažnim pištanjem, upozoravajući ostale članove porodice. Za vreme zimskog sna temperatura im spada i do 0 °C. Noge su joj kratke i završavaju se snažnim kandžama. Oči su joj velike, a uši gotovo žakržljale.

Tekunica je u ishrani prvenstveno biljožder, dnevno pojede oko 80 -{g}- hrane. Hrani se nekim vrstama tvrdokrilaca, gusenica i skakavaca, što joj je posebna poslastica.

Tekunice mogu biti nosioci buva koje su prenosioci bolesti, takođe mogu činiti štetu ljudima u slučajevima kada svoje tunele kopaju ispod kuća. Iako su u stanju da se penju, većina vrsta tekunica živi na otvorenom, u staništima bez drveća.

Odnos sa ljudima 

Veverice mogu da nose buve koje prenose bolesti na ljude (pogledajte crnu smrt), i bile su destruktivne zbog izrade tunela ispod ljudskih naseobina.

Vrste 

Generička revizija je sprovedena 2007. godine primenom filogenetske analize korišćenjem mitohondrijskog gena citohroma b. Ovo je dovelo do cepanja Spermophilus u osam rodova, pri čemu su prerijskim psima, marmotima i antilopskim vevericama date numerisane klade. Tačni odnosi između klada su donekle nejasni. Među njima, ove isključivo palearktičke vrste su zadržane kao rod Spermophilus sensu stricto (u najstrožem smislu).

 Spermophilus sensu stricto, veverice Starog sveta
 Alašanska tekunica, Spermophilus alashanicus
 Brandtova tekunica, Spermophilus brevicauda
 Evropska tekunica, Spermophilus citellus
 Dorijanska tekunica, Spermophilus dauricus
 Crvenoobraza tekunica, Spermophilus erythrogenys
 Žuta tekunica, Spermophilus fulvus
 Rasetova tekunica, Spermophilus major
 Kavkazka tekunica, Spermophilus musicus
 Tjenšanska tekunica, Spermophilus nilkaensis
 Palidna tekunica, Spermophilus pallidicauda
 Mala tekunica, Spermophilus pygmaeus
 Reliktna tekunica, Spermophilus relictus
 Pegava tekunica, Spermophilus suslicus
 Bikovska tekunica, Spermophilus taurensis
 Maloazijska tekunica, Spermophilus xanthoprymnus

Praistorijske vrste 

Otkriće i ispitivanje jednog od najbolje očuvanih fosila evroazijske veverice do sada pronađenih omogućilo je proučavanje mnogih ranije nepoznatih aspekata anatomije lobanje tekunice, i podstaklo kritičku ponovnu procenu njenog filogenetskog položaja. Kao rezultat toga, tri pleistocenske vrste koje su se ranije smatrale pripadnicima roda Urocitellus premeštene su u Spermophilus:

 †Spermophilus nogaici
 †Spermophilus polonicus
 †Spermophilus primigenius

Spermophilus citelloides je poznata od srednjeg pleistocena do ranog holocena Evrope. Smatra se da je najbliže srodna sa živim S. suslicus.

Reference

Literatura 

 
 -{Steppan, Scott J.; Storz, B.L. & Hoffmann, R.S. (2004): "Nuclear DNA phylogeny of the squirrels (Mammalia: Rodentia) and the evolution of arboreality from c-myc and RAG1". Molecular Phylogenetics and Evolution 30(3): 703–719.  PDF fulltext}-
 -{Thorington, R.W. & Hoffmann, R.S. (2005): Family Sciuridae. In: Mammal Species of the World—A Taxonomic and Geographic Reference: 754–818. Johns Hopkins University Press, Baltimore.}-

Spoljašnje veze 

 -{About California Ground Squirrels}-
 A Guide to the Mammals of China

Сисари Азије
Сисари Северне Америке
Tekunica ( ) je rod sitnih glodara iz familije veverica ( -{ Sciuridae }- ) . Široko zastupljena vrsta tekunice je tekunica ( -{ Spermophilus citellus }- ) . Kao što je tradicionalno definisano , rod je bio veoma bogat vrstama , koje su se protezale kroz Evropu , Aziju i Severnu Ameriku , ali je utvrđeno da je ovaj raspored parafiletski za inače različite prerijske pse , marmote i antilopske veverice . Kao posledica toga , sve bivše vrste Spermophilus iz Severne Amerike su premeštene u druge rodove , ostavljajući evropske i azijske vrste kao prave Spermophilus ( jedini izuzeci su dva azijska Urocitellus ) . Neke vrste se ponekad nazivaju susliks ( ili sousliks ) . Ovo ime potiče od ruskog суслик , suslik . U nekim jezicima , derivat imena je u uobičajenoj upotrebi , na primer suseł u poljskom . Naučno ime ovog roda znači „ semeljupci ” ( gr. σπέρμα sperma , genitiv σπέρματος spermatos – seme ; φίλος philos – prijatelj , ljubavnik ) . Stanište i ponašanje Kao tipične veverice , Spermophilus žive na otvorenim staništima kao što su travnjaci , livade , stepe i polupustinje , hrane se niskim biljkama i koriste jazbine kao gnezda i utočište . One su dnevne životinje i uglavnom žive u kolonijama , mada se neke vrste mogu javiti i pojedinačno . Nalaze se u nizijama i visoravnima , hiberniraju tokom hladnijih meseci ( do okomeseci svake godine kod nekih vrsta ) , a u sušnim regionima takođe mogu da estiviraju tokom leta ili jeseni . Rasprostranjenost različitih vrsta je uglavnom razdvojena , često velikim rekama , iako postoje regioni u kojima žive čak tri vrste , a retko dve vrste mogu čak formirati i mešovite kolonije . Poznato je da se nekoliko vrsta hibridizuje tamo gde njihovi rasponi dolaze u kontakt . Opis Spermophilus su u celini žućkastе , svetlo narandžastе , svetlo braonkastе ili sivkast . Iako su mnogе neupadljivo išaranе ili pegavе , ili imaju narandžaste oznake na glavi , generalno im nedostaje jaka šara , osim kod S. suslicus , kojа obično ima braon gornji deo sa jasnim belim mrljama . Veličina varira u zavisnosti od vrste i imaju dužinu glave i tela око \ . Pre hibernacije najveći S. fulvus može težiti do , a najveći S. major do skoro , ali uvek teže mnogo manje ranije u godini i druge vrste su znatno manji , uglavnom manjе od čak i u vrhunskom stanju pre hibernacije . Svе imaju prilično kratak rep koji — u zavisnosti od tačne vrste — iznosi oko45% dužine glave i tela . Tekunica živi pod zemljom u mreži hodnika koje sama kopa . Tekunica može biti duga do-{ cm }- i težineg . Imaju vrlo snažne prste i duge nokte na nogama , izduženo telo i kratak rep . Jedinke ove vrste žive u porodičnim kolonijama u dubokim podzemnim tunelima . Budući da su aktivne tokom dana , vrlo ih je lako uočiti kako se hrane ili veselo igraju na otvorenim travnatim površinama oko ulaza u tunel . Na svaki znak opasnosti oglašavaju se snažnim pištanjem , upozoravajući ostale članove porodice . Za vreme zimskog sna temperatura im spada i do°C . Noge su joj kratke i završavaju se snažnim kandžama . Oči su joj velike , a uši gotovo žakržljale . Tekunica je u ishrani prvenstveno biljožder , dnevno pojede oko-{ g }- hrane . Hrani se nekim vrstama tvrdokrilaca , gusenica i skakavaca , što joj je posebna poslastica . Tekunice mogu biti nosioci buva koje su prenosioci bolesti , takođe mogu činiti štetu ljudima u slučajevima kada svoje tunele kopaju ispod kuća . Iako su u stanju da se penju , većina vrsta tekunica živi na otvorenom , u staništima bez drveća . Odnos sa ljudima Veverice mogu da nose buve koje prenose bolesti na ljude ( pogledajte crnu smrt ) , i bile su destruktivne zbog izrade tunela ispod ljudskih naseobina . Vrste Generička revizija je sprovedena godine primenom filogenetske analize korišćenjem mitohondrijskog gena citohroma b . Ovo je dovelo do cepanja Spermophilus u osam rodova , pri čemu su prerijskim psima , marmotima i antilopskim vevericama date numerisane klade . Tačni odnosi između klada su donekle nejasni . Među njima , ove isključivo palearktičke vrste su zadržane kao rod Spermophilus sensu stricto ( u najstrožem smislu ) . Spermophilus sensu stricto , veverice Starog sveta Alašanska tekunica , Spermophilus alashanicus Brandtova tekunica , Spermophilus brevicauda Evropska tekunica , Spermophilus citellus Dorijanska tekunica , Spermophilus dauricus Crvenoobraza tekunica , Spermophilus erythrogenys Žuta tekunica , Spermophilus fulvus Rasetova tekunica , Spermophilus major Kavkazka tekunica , Spermophilus musicus Tjenšanska tekunica , Spermophilus nilkaensis Palidna tekunica , Spermophilus pallidicauda Mala tekunica , Spermophilus pygmaeus Reliktna tekunica , Spermophilus relictus Pegava tekunica , Spermophilus suslicus Bikovska tekunica , Spermophilus taurensis Maloazijska tekunica , Spermophilus xanthoprymnus Praistorijske vrste Otkriće i ispitivanje jednog od najbolje očuvanih fosila evroazijske veverice do sada pronađenih omogućilo je proučavanje mnogih ranije nepoznatih aspekata anatomije lobanje tekunice , i podstaklo kritičku ponovnu procenu njenog filogenetskog položaja . Kao rezultat toga , tri pleistocenske vrste koje su se ranije smatrale pripadnicima roda Urocitellus premeštene su u Spermophilus : †Spermophilus nogaici †Spermophilus polonicus †Spermophilus primigenius Spermophilus citelloides je poznata od srednjeg pleistocena do ranog holocena Evrope . Smatra se da je najbliže srodna sa živim S. suslicus . Reference Literatura -{ Steppan , Scott J . ; Storz , B.L . & Hoffmann , R.S . " Nuclear DNA phylogeny of the squirrels ( Mammalia : Rodentia ) and the evolution of arboreality from c-myc and RAG1 " . Molecular Phylogenetics and Evolution3 ) :719. PDF fulltext }- -{ Thorington , R.W . & Hoffmann , R.S . Family Sciuridae . In : Mammal Species of the World—A Taxonomic and Geographic Reference:818. Johns Hopkins University Press , Baltimore . }- Spoljašnje veze -{ About California Ground Squirrels }- A Guide to the Mammals of China Сисари Азије Сисари Северне Америке