Диглосија у арапском језику
Диглосија је појава у којој заједница говорника употребљава паралелно две битно различите варијанте истог језика, у зависности од комуникацијског контекста. Диглосија је појава која захвата читаву заједницу, а двојезичност (билингвизам) индивидуална је појава. За цео говорни простор арапског језика карактеристична је диглосија. У арапском језику са једне стране стоји стандардни језик, изведен из класичног (الفُصْحَى), а са друге стране је језик дијалеката(العَامِيَة). Стандардни језик је језик се описујуе као, књижевни и формални језик који исказује висок степен хомогености и служи као службени језик свих арапских земаља. То је језик ислама (друге по величини религије на свету), панарапски национализам, и означава арапски идентитет. Дијалекат, с друге стране, представља народну књижевност и свакодневни вид комуникације. Арапима је матерњи језик управо тај дијалекат, док књижевни арапски уче процесом образовања и школовања. Поред ова два, у говорној пракси јављају се бројни прелазни варијетети који представњају својеврсну функционалну мешавину стандардног варијетета и двају говора у контакту.

Диглосија и образовање у арапском свету 
Стопа писмености у арапском свету је него просечна за земље у равоју и представља изазов за систем образовања. Поред константних напора да се побољша језичка политика у арапском свету, већина ових покушаја се заснивају на педагошким и језичким сугестијама за побољшање усвајања стандардног језика. Примећује се растућа свест међу арапском образованим светом о директној вези између употребе стандардног језика у формалном образовању и и високог степена неписмености у арапским земљама. Образовна политика развојног дискурса у арапском свету тренутно нема одговорен а проблем диглосије, који су посебно важни за развој погодних образовних метода и и праксе за развој писмености.

Стандардизација 
У дефиницији свих језика постоје утврђена граматичка правила у стандардном језику. Постоје граматике, речници, изговор, стил писања, као и утврђена норма која дозвољава мале варијанте на тему. С друге стране дескриптивне и нормативне студије дијалекта или не постоје или су новијег датума и малобројне. На њима су највише радили учењаци ван подручја говорног језика и писани су на другим језицима. Дијалекат нема устаљена правила писања, граматику, речник и начин изговарања.

Референце 

Арапска граматика
Диглосија
Диглосија је појава у којој заједница говорника употребљава паралелно две битно различите варијанте истог језика , у зависности од комуникацијског контекста . Диглосија је појава која захвата читаву заједницу , а двојезичност ( билингвизам ) индивидуална је појава . За цео говорни простор арапског језика карактеристична је диглосија . У арапском језику са једне стране стоји стандардни језик , изведен из класичног ( الفُصْحَى ) , а са друге стране је језик дијалеката( العَامِيَة ) . Стандардни језик је језик се описујуе као , књижевни и формални језик који исказује висок степен хомогености и служи као службени језик свих арапских земаља . То је језик ислама ( друге по величини религије на свету ) , панарапски национализам , и означава арапски идентитет . Дијалекат , с друге стране , представља народну књижевност и свакодневни вид комуникације . Арапима је матерњи језик управо тај дијалекат , док књижевни арапски уче процесом образовања и школовања . Поред ова два , у говорној пракси јављају се бројни прелазни варијетети који представњају својеврсну функционалну мешавину стандардног варијетета и двају говора у контакту . Диглосија и образовање у арапском свету Стопа писмености у арапском свету је него просечна за земље у равоју и представља изазов за систем образовања . Поред константних напора да се побољша језичка политика у арапском свету , већина ових покушаја се заснивају на педагошким и језичким сугестијама за побољшање усвајања стандардног језика . Примећује се растућа свест међу арапском образованим светом о директној вези између употребе стандардног језика у формалном образовању и и високог степена неписмености у арапским земљама . Образовна политика развојног дискурса у арапском свету тренутно нема одговорен а проблем диглосије , који су посебно важни за развој погодних образовних метода и и праксе за развој писмености . Стандардизација У дефиницији свих језика постоје утврђена граматичка правила у стандардном језику . Постоје граматике , речници , изговор , стил писања , као и утврђена норма која дозвољава мале варијанте на тему . С друге стране дескриптивне и нормативне студије дијалекта или не постоје или су новијег датума и малобројне . На њима су највише радили учењаци ван подручја говорног језика и писани су на другим језицима . Дијалекат нема устаљена правила писања , граматику , речник и начин изговарања . Референце Арапска граматика Диглосија