Снежана (бајка)
Снежана (позната и под насловом Снежана и седам патуљака или Сњегуљица и седам патуљака) немачка је бајка, позната у већем делу Европе, и данас једна од најпознатијих бајки у свету. Браћа Грим су је објавила 1812. у првом издању њихове збирке „Дечје и домаће бајке” (Бајке браће Грим). Добила је назив  (у данашњој ортографији -{Schneewittchen}-), и била је бројно означена као Прича 53. Грим су завршили коначну верзију приче 1854.

Бајка садржи елементе као што су магично огледалце, отровна јабука, стаклени сандук и ликове зле краљице и седам патуљака, који су први пут именовани појединачним именима у Бродвејовој представи „Снежана и седам патуљака“ (1912), а потом су добили различита имена и у Волт Дизнијевом филму из 1937. „Снежана и седам патуљака“. Причу Браће Грим, која се уобичајено помиње као „Снежана“, не треба мешати са причом „Снежана и трнова ружица“ (на немачком -{Schneeweißchen und Rosenrot}-), другом бајком коју су сакупили Браћа Грим.

У фолклорној класификацији Арн-Томсон, приче ове врсте груписане су заједно као тип 709, Снежана. Остале приче ове врсте су „Лепа Венеција“, „Мирсина“, „Њури Хедиг“ и „Златно дрво и сребрно дрво“.

Садржај 
Бајка почиње сликом краљице која седи и шије усред зиме. Док је шила и гледала кроз прозор, случајно се убола на иглу и тада су три капи крви пале у снег. Видевши да црвена крв на белом снегу тако лепо изгледа, краљица је тада пожелела да добије ћерку која ће бити бела као снег, румена као крв и црнокоса као абонос. Тако је и било. Краљица је добила ћерку Снежану али је, нажалост, после порођаја преминула. 

Снежанин отац се после годину дана поново оженио, и у кућу довео жену која, иако је била лепа, по природи је била и горда и надмена и није могла да трпи да је неко надмаши по лепоти. Имала је своје чаробно огледало које јој је говорило ко је најлепши на свету: „Када би стала испред њега и огледала се,запитала би: Кажи, огледалце, на зиду том, Да л’ најлепша сам на свету овом? А огледало би узвраћало: Краљице, ви сте најлепши на свету.” Међутим, једног дана, када је Снежана израсла у прелепу девојку, огледало је њеној маћехи рекло да она више није најлепша, већ да је то сада Снежана. Маћеха се тада разљутила и послала ловца да оде у шуму и убије Снежану, а као доказ да је извршио наређење, да јој донесе Снежанина плућа и јетру. Ловац то није могао да учини, пустио је Снежану, а њеној маћехи донео плућа и јетру дивље свиње које је ова појела. 

Снежана је лутала по шуми све док није наишла на једну кућу у којој је, од умора, заспала. У тој кући су живели патуљци рудари који су прихватили да Снежана живи код њих, али да им за узврат одржава и уређује кућу. Маћеха је убрзо сазнала како је Снежана још увек жива и одлучила је да се премаскира у стару бакицу и да, тако замаскирана, оде код Снежане. Нашавши је, понудила јој је појас који је Снежана прихватила. Вештица је опасала Снежану и толико јако ју је притисла да је ова остала без даха и пала као пртва. Међутим, када су се патуљци вратили из рудника, исекли су појас и Снежана се пробудила. 

Када је маћеха чула од свог чаробног огледалцета да је Снежана и даље жива, поново је отишла код ње, али јој је сада понудила чешаљ. Када ју је очешљала, Снежана је поново пала као мртва. Патуљци су јој чешаљ извадили из косе и Снежана се пробудила. 

Трећи пут маћеха је код Снежане отишла са отровном јабуком која је са једне стране била црвена, а са друге бела. Како би уверила Снежану да је неће отровати, вештица је загризла белу страну јабуке која није била отровна. Снежана је затим загризла црвену страну и пала мртва. У овој ситуацији патуљци нису могли да помогну. Направили су јој стаклени ковчег и ставили га на један пропланак. Ту ју је видео принц који се одмах заљубио у Снежану. Када су патуљци пристали да му дају ковчег, принчеве слуге су се, носећи ковчег, спотакле, тако да је од силног трескања Снежани испао комадић јабуке из уста. Она је оживела и отишла са принцом у његов двор. 

На њихово крунисање брака позвана је и маћеха која је била приморана да игра у ужареним папучама све док мртва није пала на земљу.

Инспирација 

Научници су теоретисали о могућем пореклу приче, а фолклористи као што су Сигрид Шмит, Џозеф Џејкобс и Кристин Голдберг су приметили да комбинује више мотива који се такође налазе у другим народним причама. Научник Грејем Андерсон упоређује бајку са римском легендом о Хиони, или „Снегу“, забележеној у Овидијевим Метаморфозама.

Током 1980-их и 1990-их, неки немачки аутори су сугерисали да је бајка могла бити инспирисана стварном особом. Екхард Сандер, по занимању учитељ, тврдио је да је инспирација била Маргарета фон Валдек, немачка грофица рођена 1533. године, као и неколико других жена у њеној породици. Карлхајнц Бартелс, фармацеут и научник из Лора на Мајни, града у северозападној Баварској, створио је провокативну теорију да је Снежана била Марија Софија Маргарет Катарина, бароница фон унд цу Ертал, рођена 1725. године. Међутим, озбиљни научници генерално одбацују ове теорије, и професор фолклора Доналд Хас их назива „чистом спекулацијом и сасвим неубедљивим“.

Варијације 

Главне студије традиционалних варијанти Снежане су Ернст Бекленова Студија о Снежани из 1910. године, која је поновно издање педесет варијанти Снежане, и студије Стивена Свона Џонса. У свом првом издању, браћа Грим су објавила верзију коју су прво прикупили, у којој је негативац дела Снежанина љубоморна биолошка мајка. У верзији која је пре првог издања послата једном другом фолклористи, осим тога, она не наређује слуги да је одведе у шуму, већ је сама води тамо да набере цвеће и напушта је; у првом издању овај задатак је пренет на слугу. Верује се да је промена у маћеху у каснијим издањима имала за циљ да се ублажи прича за децу.

Популарна, али санирана верзија приче је амерички анимирани филм Снежана и седам патуљака из 1937. Волта Дизнија. Дизнијева варијација Снежане дала је патуљцима имена и укључивала је Снежану која пева. Дизнијев филм је такође једина верзија у којој се Снежана и њен принц састају пре него што она загризе јабуку; заправо, овај сусрет покреће радњу. Уместо њених плућа и јетре, како пише у оригиналу, краљица тражи од ловца да врати Снежанино срце. Док се помиње срце, оно се никада не приказује у кутији. Снежана је такође старија и зрелија. Њу откривају патуљци након што очисте кућу, не узнемиравајући је. Штавише, у Дизнијевом филму зла краљица само једном покушава да убије Снежану (са отрованом јабуком) и не успева. Она затим умире тако што је пала низ литицу и згњечила ју је камена громада, након што су је патуљци јурили кроз шуму. У оригиналу, краљица је приморана да игра до смрти у усијаним гвозденим папучама.

Референце

Литература 

 
 
 
 
 
 
 Hui, J. Y., Ellis, C., McIntosh, J., & Olley, K. "Ála flekks saga: A Snow White Variant from Late Medieval Iceland". In: Leeds Studies in English, 49 (2018): 45-64. http://digital.library.leeds.ac.uk/id/eprint/26324

Спољашње везе 

 -{Text of "Little Snow-white" from "Household Tales by Brothers Grimm" on Project Gutenberg}-

Бајке браће Грим
Снежана ( позната и под насловом Снежана и седам патуљака или Сњегуљица и седам патуљака ) немачка је бајка , позната у већем делу Европе , и данас једна од најпознатијих бајки у свету . Браћа Грим су је објавила у првом издању њихове збирке „ Дечје и домаће бајке ” ( Бајке браће Грим ) . Добила је назив ( у данашњој ортографији -{ Schneewittchen }- ) , и била је бројно означена као Прича Грим су завршили коначну верзију приче Бајка садржи елементе као што су магично огледалце , отровна јабука , стаклени сандук и ликове зле краљице и седам патуљака , који су први пут именовани појединачним именима у Бродвејовој представи „ Снежана и седам патуљака “ а потом су добили различита имена и у Волт Дизнијевом филму из „ Снежана и седам патуљака “ . Причу Браће Грим , која се уобичајено помиње као „ Снежана “ , не треба мешати са причом „ Снежана и трнова ружица “ ( на немачком -{ Schneeweißchen und Rosenrot }- ) , другом бајком коју су сакупили Браћа Грим . У фолклорној класификацији Арн-Томсон , приче ове врсте груписане су заједно као тип Снежана . Остале приче ове врсте су „ Лепа Венеција “ , „ Мирсина “ , „ Њури Хедиг “ и „ Златно дрво и сребрно дрво “ . Садржај Бајка почиње сликом краљице која седи и шије усред зиме . Док је шила и гледала кроз прозор , случајно се убола на иглу и тада су три капи крви пале у снег . Видевши да црвена крв на белом снегу тако лепо изгледа , краљица је тада пожелела да добије ћерку која ће бити бела као снег , румена као крв и црнокоса као абонос . Тако је и било . Краљица је добила ћерку Снежану али је , нажалост , после порођаја преминула . Снежанин отац се после годину дана поново оженио , и у кућу довео жену која , иако је била лепа , по природи је била и горда и надмена и није могла да трпи да је неко надмаши по лепоти . Имала је своје чаробно огледало које јој је говорило ко је најлепши на свету : „ Када би стала испред њега и огледала се,запитала би : Кажи , огледалце , на зиду том , Да л ’ најлепша сам на свету овом ? А огледало би узвраћало : Краљице , ви сте најлепши на свету . ” Међутим , једног дана , када је Снежана израсла у прелепу девојку , огледало је њеној маћехи рекло да она више није најлепша , већ да је то сада Снежана . Маћеха се тада разљутила и послала ловца да оде у шуму и убије Снежану , а као доказ да је извршио наређење , да јој донесе Снежанина плућа и јетру . Ловац то није могао да учини , пустио је Снежану , а њеној маћехи донео плућа и јетру дивље свиње које је ова појела . Снежана је лутала по шуми све док није наишла на једну кућу у којој је , од умора , заспала . У тој кући су живели патуљци рудари који су прихватили да Снежана живи код њих , али да им за узврат одржава и уређује кућу . Маћеха је убрзо сазнала како је Снежана још увек жива и одлучила је да се премаскира у стару бакицу и да , тако замаскирана , оде код Снежане . Нашавши је , понудила јој је појас који је Снежана прихватила . Вештица је опасала Снежану и толико јако ју је притисла да је ова остала без даха и пала као пртва . Међутим , када су се патуљци вратили из рудника , исекли су појас и Снежана се пробудила . Када је маћеха чула од свог чаробног огледалцета да је Снежана и даље жива , поново је отишла код ње , али јој је сада понудила чешаљ . Када ју је очешљала , Снежана је поново пала као мртва . Патуљци су јој чешаљ извадили из косе и Снежана се пробудила . Трећи пут маћеха је код Снежане отишла са отровном јабуком која је са једне стране била црвена , а са друге бела . Како би уверила Снежану да је неће отровати , вештица је загризла белу страну јабуке која није била отровна . Снежана је затим загризла црвену страну и пала мртва . У овој ситуацији патуљци нису могли да помогну . Направили су јој стаклени ковчег и ставили га на један пропланак . Ту ју је видео принц који се одмах заљубио у Снежану . Када су патуљци пристали да му дају ковчег , принчеве слуге су се , носећи ковчег , спотакле , тако да је од силног трескања Снежани испао комадић јабуке из уста . Она је оживела и отишла са принцом у његов двор . На њихово крунисање брака позвана је и маћеха која је била приморана да игра у ужареним папучама све док мртва није пала на земљу . Инспирација Научници су теоретисали о могућем пореклу приче , а фолклористи као што су Сигрид Шмит , Џозеф Џејкобс и Кристин Голдберг су приметили да комбинује више мотива који се такође налазе у другим народним причама . Научник Грејем Андерсон упоређује бајку са римском легендом о Хиони , или „ Снегу “ , забележеној у Овидијевим Метаморфозама . Токомих иих , неки немачки аутори су сугерисали да је бајка могла бити инспирисана стварном особом . Екхард Сандер , по занимању учитељ , тврдио је да је инспирација била Маргарета фон Валдек , немачка грофица рођена године , као и неколико других жена у њеној породици . Карлхајнц Бартелс , фармацеут и научник из Лора на Мајни , града у северозападној Баварској , створио је провокативну теорију да је Снежана била Марија Софија Маргарет Катарина , бароница фон унд цу Ертал , рођена године . Међутим , озбиљни научници генерално одбацују ове теорије , и професор фолклора Доналд Хас их назива „ чистом спекулацијом и сасвим неубедљивим “ . Варијације Главне студије традиционалних варијанти Снежане су Ернст Бекленова Студија о Снежани из године , која је поновно издање педесет варијанти Снежане , и студије Стивена Свона Џонса . У свом првом издању , браћа Грим су објавила верзију коју су прво прикупили , у којој је негативац дела Снежанина љубоморна биолошка мајка . У верзији која је пре првог издања послата једном другом фолклористи , осим тога , она не наређује слуги да је одведе у шуму , већ је сама води тамо да набере цвеће и напушта је ; у првом издању овај задатак је пренет на слугу . Верује се да је промена у маћеху у каснијим издањима имала за циљ да се ублажи прича за децу . Популарна , али санирана верзија приче је амерички анимирани филм Снежана и седам патуљака из Волта Дизнија . Дизнијева варијација Снежане дала је патуљцима имена и укључивала је Снежану која пева . Дизнијев филм је такође једина верзија у којој се Снежана и њен принц састају пре него што она загризе јабуку ; заправо , овај сусрет покреће радњу . Уместо њених плућа и јетре , како пише у оригиналу , краљица тражи од ловца да врати Снежанино срце . Док се помиње срце , оно се никада не приказује у кутији . Снежана је такође старија и зрелија . Њу откривају патуљци након што очисте кућу , не узнемиравајући је . Штавише , у Дизнијевом филму зла краљица само једном покушава да убије Снежану ( са отрованом јабуком ) и не успева . Она затим умире тако што је пала низ литицу и згњечила ју је камена громада , након што су је патуљци јурили кроз шуму . У оригиналу , краљица је приморана да игра до смрти у усијаним гвозденим папучама . Референце Литература Hui , J. Y . , Ellis , C . , McIntosh , J . , & Olley , K . " Ála flekks saga : A Snow White Variant from Late Medieval Iceland " . In : Leeds Studies in English,( 2018 ) : http://digital.library.leeds.ac.uk/id/eprint/26324 Спољашње везе -{ Text of " Little Snow-white " from " Household Tales by Brothers Grimm " on Project Gutenberg }- Бајке браће Грим