Glukokortikoidni receptor
Glukokortikoidni receptor (GR, GCR, NR3C1, nuklearni receptor potfamilije 3, grupa C, član 1) receptor je za koji se vezuju kortizol i drugi glukokortikoidi.

GR je izražen u skoro svim ćelijma a telu i reguliše gene koji kontrolišu razviće, metabolizam, i imunski respons. Gen ovog receptora se izražava u nekoliko formi, te stoga GR ima mnoštvo različitih (pleiotropskih) dejstava u različitim delovima tela.

Kad se za GR vežu glukokortikoidi, njegov primarni mehanizam dejstva je regulacija trakripcije gena. Nevezani receptor se nalazi u ćelijskom citosolu. Nakon vezivanja glukokortikoida za receptor, receptor-glukortikoidni kompleks može da povisi izražavanje antiinflamatornih proteina u jedru ili da suzbije izražavanje proinflamatornih proteina u citozolu (putem sprečavanja translokacije drugih transkripcionih faktora iz citozola u jedro).

Kod ljudi, GR protein je kodiran NR3C1 genom koji je lociran na hromozomu 5 (5q31).

Strukture 
Poput drugih steroidnih receptora, glukokortikoidni receptor ima modularu strukturu i sadrži sledeće domene (obležene sa A - F):
 A/B - -{N}--terminal regulatory domain
 C - DNK vezujući domen (DBD)
 D - region šarke
 E - ligand vezujući domen (LBD)
 F - -{C}--terminalni domen

Vezivanje liganda i odgovor 
U odsustvu hormona, glukokortikoidni receptor (GR) se nalazi u citosolu u kompleksu sa raznim proteinima uključujući protein toplotnog šoka 90 (hsp90), protein toplotnog šoka 70 (hsp70) i protein FKBP52 (FK506 vezujući protein 52). Endogeni glukokortikoidni hormon kortizol difuzijom prolazi kroz ćelijsku membranu u citoplazmu i vezuje se za glukokortikoidni receptor (GR), što dovodi do oslobađanja proteina toplotnog šoka. Rezultujuća aktivirana forma GR ima dva moguća mehanizma dejstva, transaktivacija i transrepresija.

Transaktivacija 
Direktni mehanizam dejstva obuhvata homodimerizaciju receptora, translokaciju putem aktivnog transporta u jedro, i vezivanje za specifiće DNK responsivne elemente, čime se aktivira transkripcija gena. Ovaj mehanizam dejstva se naziva transaktivacija. Biološki respons zavisi od tipa ćelije.

Transrepresija 
U odsustvu aktiviranog GR, drugi transkripcini faktori kao što je NF-κB ili AP-1 mogu da transaktiviraju ciljne gene. Aktivirani GR može da formira kompleks as tim drugim transkripcionim faktorima i da spreči njihovo vezivanje za ciljne gene i time suzbije izražavanje gena koje normalno kontrolišu NF-κB ili AP-1. Ovaj indirektni mehanizam dejstva se naziva transrepresija.

Klinički značaj 

GR je abnormalan u sučajevima familialne glukokortikoidne otpornosti.

U strukturama centralnog nervnog sistema, glukokortikoidni receptor učestvuje u neuroendokrinoj integraciji. On funkcioniše kao glavna komponenta endokrinog uticaja na mozak, posebno u responsu na stres. Ovaj receptor je impliciran u kratkotrajnu i dugotrajnu adaptaciju u responsu na stresore, i važan je za razumevanje psiholoških poremećaja, uključujući pojedine tipove depresije.

Agonisti i antagonisti 
Deksametazon je agonist, a RU486 i ciproteron su antagonisti GR. Isto tako, progesteron i DHEA deluju kao antagonisti na GR.

Interacije
Glukokortikoidni receptor može da formira interakcije sa:

Reference

Literatura

Vidi još 
Selektivni agonist glukokortikoidnog receptora (SEGRA)

Spoljašnje veze 
 H-{uman Protein Reference Database}-
 
 

Интрацелуларни рецептори
Транскрипциони фактори
Геномски пројекти
Glukokortikoidni receptor ( GR , GCR , NR3C1 , nuklearni receptor potfamilije grupa C , članreceptor je za koji se vezuju kortizol i drugi glukokortikoidi . GR je izražen u skoro svim ćelijma a telu i reguliše gene koji kontrolišu razviće , metabolizam , i imunski respons . Gen ovog receptora se izražava u nekoliko formi , te stoga GR ima mnoštvo različitih ( pleiotropskih ) dejstava u različitim delovima tela . Kad se za GR vežu glukokortikoidi , njegov primarni mehanizam dejstva je regulacija trakripcije gena . Nevezani receptor se nalazi u ćelijskom citosolu . Nakon vezivanja glukokortikoida za receptor , receptor-glukortikoidni kompleks može da povisi izražavanje antiinflamatornih proteina u jedru ili da suzbije izražavanje proinflamatornih proteina u citozolu ( putem sprečavanja translokacije drugih transkripcionih faktora iz citozola u jedro ) . Kod ljudi , GR protein je kodiran NR3C1 genom koji je lociran na hromozomu( 5q31 ) . Strukture Poput drugih steroidnih receptora , glukokortikoidni receptor ima modularu strukturu i sadrži sledeće domene ( obležene sa A - F ) : A / B - -{ N } --terminal regulatory domain C - DNK vezujući domen ( DBD ) D - region šarke E - ligand vezujući domen ( LBD ) F - -{ C } --terminalni domen Vezivanje liganda i odgovor U odsustvu hormona , glukokortikoidni receptor ( GR ) se nalazi u citosolu u kompleksu sa raznim proteinima uključujući protein toplotnog šoka( hsp90 ) , protein toplotnog šoka( hsp70 ) i protein FKBP52 ( FK506 vezujući protein Endogeni glukokortikoidni hormon kortizol difuzijom prolazi kroz ćelijsku membranu u citoplazmu i vezuje se za glukokortikoidni receptor ( GR ) , što dovodi do oslobađanja proteina toplotnog šoka . Rezultujuća aktivirana forma GR ima dva moguća mehanizma dejstva , transaktivacija i transrepresija . Transaktivacija Direktni mehanizam dejstva obuhvata homodimerizaciju receptora , translokaciju putem aktivnog transporta u jedro , i vezivanje za specifiće DNK responsivne elemente , čime se aktivira transkripcija gena . Ovaj mehanizam dejstva se naziva transaktivacija . Biološki respons zavisi od tipa ćelije . Transrepresija U odsustvu aktiviranog GR , drugi transkripcini faktori kao što je NF-κB ili AP-1 mogu da transaktiviraju ciljne gene . Aktivirani GR može da formira kompleks as tim drugim transkripcionim faktorima i da spreči njihovo vezivanje za ciljne gene i time suzbije izražavanje gena koje normalno kontrolišu NF-κB ili AP-1 . Ovaj indirektni mehanizam dejstva se naziva transrepresija . Klinički značaj GR je abnormalan u sučajevima familialne glukokortikoidne otpornosti . U strukturama centralnog nervnog sistema , glukokortikoidni receptor učestvuje u neuroendokrinoj integraciji . On funkcioniše kao glavna komponenta endokrinog uticaja na mozak , posebno u responsu na stres . Ovaj receptor je impliciran u kratkotrajnu i dugotrajnu adaptaciju u responsu na stresore , i važan je za razumevanje psiholoških poremećaja , uključujući pojedine tipove depresije . Agonisti i antagonisti Deksametazon je agonist , a RU486 i ciproteron su antagonisti GR . Isto tako , progesteron i DHEA deluju kao antagonisti na GR . Interacije Glukokortikoidni receptor može da formira interakcije sa : Reference Literatura Vidi još Selektivni agonist glukokortikoidnog receptora ( SEGRA ) Spoljašnje veze H-{ uman Protein Reference Database }- Интрацелуларни рецептори Транскрипциони фактори Геномски пројекти