Географија Енглеске
Енглеска географски обухвата централни и јужни део острва Велика Британија, што чини око две трећине његове површине. Њој припадају још острво Вајт, острва Сили и друга мања острва.

Територија 
Површина Енглеске износи 130.395 km², од чега су 2% водене површине. Површина копна је 129.720 km².

За ратарство се користи 30% површина, за пашњаке 36%, за осталу пољопривреду 5%, за шумарство 8%, а 21% покривају насељена подручја.

Енглеска се граничи са две земље Уједињеног Краљевства, на северу са Шкотском (96 км) и на западу са Велсом (257 км). Енглеска је ближа континенталној Европи него други делови Британије. Од Француске је одваја мореуз широк 34 km, а спаја Евротунел (тунел испод Ламанша) близу Фокстона. Енглеске обале излазе на Ирско море, Северно море и Атлантски океан. Њихова укупна дужина је 4422 km.

Физичка географија 

Река Северн је са 354 km дужине најдужа река Енглеске. Она се улива у Бристолски залив и чувена је по свом плимском таласу који може достићи 2 метра. Ако се у обзир узму само реке које се целим током налазе у Енглеској, онда је најдужа Темза, дуга 346 km. Језера Енглеске су углавном мала. Највеће од њих је језеро Виндермир (-{Windermere}-) са 14,7 km², које се налази у Језерској области на северозападу. Већина бивших мочварних подручја исушена је у средњем веку.

Енглеска обала Северног мора је углавном ниска и песковита са много дина и естуара. Јужна обала је много стрмија. Почиње од белих клифова Довера, и наставља се ка западу где постаје знатно каменитија. Ту се у Дорсету налази Јурска обала која је УНЕСКО-ов споменик геолошке историје. Обала северозападне Енглеске је ниска и песковита, слично источној обали. Најзначајнији естуари су естуари река Хамбер, Темза и залив Вош (-{The Wash}-) на источној обали и Бристолски залив на југозападу. Луке Лондон, Ливерпул и Њукасл налазе се близу ушћа река која су под утицајем плиме и осеке (Темза, Мерси, Тајн).

Геолошки, планине Пенини (-{Pennines}-), познати и као „кичма Енглеске“, представљају најстарије горје у земљи које је настало крајем палеозоика, пре око 300 милиона година. У њихов геолошки састав спадају пешчари и кречњаци, али и угаљ. Постоје крашки пејзажи у деловима Јоркшира и Дарбишира. Пределе око Пенина одликују некултивисана вресишта на већим висинама, испресецана плодним долинама река. Највиша тачка Енглеске, на 978 метара надморске висине, је Скафел пајк (-{Scafell Pike}-) у Камбрији. На граници Енглеске и Шкотске налазе се брда Шевиот (-{Cheviot Hills}-).

Енглеска низија се налази јужно од Пенина. Она је валовита и обрасла интензивно зеленом вегетацијом. Од брегова у овом подручју истичу се: Котсволд (-{Cotswold Hills}-), Чилтерн (-{Chiltern Hills}-), Норт и Саут Даунс (-{North Downs, South Downs}-), који се према мору обрушавају у облику белих стена (види слику десно). Најнижа и најравнија регија Енглеске је Источна Англија.

Клима 

Енглеска има умерену приморску климу. То је блага клима са температурама које ретко падају испод 0 °C зими, док лети не иду изнад 32 °C. Временске прилике одликује честа влажност и променљивост. Најхладнији месеци су јануар и фебруар. Фебруар је посебно хладан у приморју. Јул је обично најтоплији месец. Месеци са најпријатнијим температурама су мај, јун, септембар и октобар. Падавине су равномерно распоређене током целе године.

Полуострво на југозападу одликује се посебно благом климом.

Важан утицај на климу Енглеске има близина Атлантског океана, географска ширина и утицај голфске струје на загревање мора. На западу има више падавина, где делови Језерске области имају рекордне количине падавина. Највише икад забележена температура била је 38,5 °C, и то 10. августа 2003. у месту Брогдејл у Кенту, док је најнижа била -26,1 °C, забележена 10. јануара 1982. у Еџмонду у Шропширу.

Национални паркови Енглеске и Велса 

Почетком 2005. 9,3% површине Енглеске и Велса покривали су национални паркови. Са два нова национална парка овај проценат је порастао на 10,7%.

Највећи градови 
Шири Лондон је далеко највеће урбано подручје у Енглеској и једно од највећих у свету. Сматра се да је то глобална метропола чије становништво бројношћу превазилази број становника у осталим конститутивним државама Уједињеног Краљевства, изузимајући саму Енглеску. Остала градска подручја која се истичу величином и значајем налазе се у северној Енглеској или у области Мидлендс. У Енглеској постоји 51 насеља са статусом града, док их у Уједињеном Краљевству има укупно 69.

Многи градови у Енглеској имају велики број становника (Бирмингем, Шефилд, Манчестер, Ливерпул, Лидс, Њукасл, Бредфорд, Нотингем и други), то није једини критеријум за добијање градског статуса. По традицији, овај статус имају још и градови са бискупским катедралама, попут Велса, Елија, Рипона, Труроа и Чичестера. По државном статистичком бироу, 10 највећих непрекинутих урбаних подручја у Енглеској су:

Референце

Литература 
 

 

pt:Inglaterra#Geografia
Енглеска географски обухвата централни и јужни део острва Велика Британија , што чини око две трећине његове површине . Њој припадају још острво Вајт , острва Сили и друга мања острва . Територија Површина Енглеске износи395 km² , од чега су водене површине . Површина копна је720 km². За ратарство се користи површина , за пашњаке , за осталу пољопривреду , за шумарство , а покривају насељена подручја . Енглеска се граничи са две земље Уједињеног Краљевства , на северу са Шкотскомкм ) и на западу са Велсомкм ) . Енглеска је ближа континенталној Европи него други делови Британије . Од Француске је одваја мореуз широкkm , а спаја Евротунел ( тунел испод Ламанша ) близу Фокстона . Енглеске обале излазе на Ирско море , Северно море и Атлантски океан . Њихова укупна дужина јеkm . Физичка географија Река Северн је саkm дужине најдужа река Енглеске . Она се улива у Бристолски залив и чувена је по свом плимском таласу који може достићиметра . Ако се у обзир узму само реке које се целим током налазе у Енглеској , онда је најдужа Темза , дугаkm . Језера Енглеске су углавном мала . Највеће од њих је језеро Виндермир ( -{ Windermere }- ) са7 km² , које се налази у Језерској области на северозападу . Већина бивших мочварних подручја исушена је у средњем веку . Енглеска обала Северног мора је углавном ниска и песковита са много дина и естуара . Јужна обала је много стрмија . Почиње од белих клифова Довера , и наставља се ка западу где постаје знатно каменитија . Ту се у Дорсету налази Јурска обала која је УНЕСКО-ов споменик геолошке историје . Обала северозападне Енглеске је ниска и песковита , слично источној обали . Најзначајнији естуари су естуари река Хамбер , Темза и залив Вош ( -{ The Wash }- ) на источној обали и Бристолски залив на југозападу . Луке Лондон , Ливерпул и Њукасл налазе се близу ушћа река која су под утицајем плиме и осеке ( Темза , Мерси , Тајн ) . Геолошки , планине Пенини ( -{ Pennines }- ) , познати и као „ кичма Енглеске “ , представљају најстарије горје у земљи које је настало крајем палеозоика , пре окомилиона година . У њихов геолошки састав спадају пешчари и кречњаци , али и угаљ . Постоје крашки пејзажи у деловима Јоркшира и Дарбишира . Пределе око Пенина одликују некултивисана вресишта на већим висинама , испресецана плодним долинама река . Највиша тачка Енглеске , наметара надморске висине , је Скафел пајк ( -{ Scafell Pike }- ) у Камбрији . На граници Енглеске и Шкотске налазе се брда Шевиот ( -{ Cheviot Hills }- ) . Енглеска низија се налази јужно од Пенина . Она је валовита и обрасла интензивно зеленом вегетацијом . Од брегова у овом подручју истичу се : Котсволд ( -{ Cotswold Hills }- ) , Чилтерн ( -{ Chiltern Hills }- ) , Норт и Саут Даунс ( -{ North Downs , South Downs }- ) , који се према мору обрушавају у облику белих стена ( види слику десно ) . Најнижа и најравнија регија Енглеске је Источна Англија . Клима Енглеска има умерену приморску климу . То је блага клима са температурама које ретко падају испод°C зими , док лети не иду изнад°C . Временске прилике одликује честа влажност и променљивост . Најхладнији месеци су јануар и фебруар . Фебруар је посебно хладан у приморју . Јул је обично најтоплији месец . Месеци са најпријатнијим температурама су мај , јун , септембар и октобар . Падавине су равномерно распоређене током целе године . Полуострво на југозападу одликује се посебно благом климом . Важан утицај на климу Енглеске има близина Атлантског океана , географска ширина и утицај голфске струје на загревање мора . На западу има више падавина , где делови Језерске области имају рекордне количине падавина . Највише икад забележена температура била је5 °C , и то августа у месту Брогдејл у Кенту , док је најнижа била1 °C , забележена јануара у Еџмонду у Шропширу . Национални паркови Енглеске и Велса Почетком3% површине Енглеске и Велса покривали су национални паркови . Са два нова национална парка овај проценат је порастао на7% . Највећи градови Шири Лондон је далеко највеће урбано подручје у Енглеској и једно од највећих у свету . Сматра се да је то глобална метропола чије становништво бројношћу превазилази број становника у осталим конститутивним државама Уједињеног Краљевства , изузимајући саму Енглеску . Остала градска подручја која се истичу величином и значајем налазе се у северној Енглеској или у области Мидлендс . У Енглеској постојинасеља са статусом града , док их у Уједињеном Краљевству има укупно Многи градови у Енглеској имају велики број становника ( Бирмингем , Шефилд , Манчестер , Ливерпул , Лидс , Њукасл , Бредфорд , Нотингем и други ) , то није једини критеријум за добијање градског статуса . По традицији , овај статус имају још и градови са бискупским катедралама , попут Велса , Елија , Рипона , Труроа и Чичестера . По државном статистичком бироу,највећих непрекинутих урбаних подручја у Енглеској су : Референце Литература pt:Inglaterra # Geografia