Петар Костић (етнолог)
Петар Костић  (Крагујевац, 1932) српски је  етнолог. Био је кустос, виши кустос и музејски саветник у Етнографском музеју у Београду. Радни век је завршио на месту руководиоца библиотеке Етнографског музеја у Београду. Петар Костић је један од бољих познавалаца годишњих обичаја Срба.

Биографија 

Петар Костић је рођен у Крагујевцу 1932. Растао је и школовао се у Новом Саду и Београду. У Београду је завршио Прву београдску гимназију а 1973. и Етнологију на Филозофском факултету. Запослио се у Етнографском музеју у Београду у коме је провео цео радни век. Живи у Београду.

Истраживања 
Знања је стицао проучавајући свјетске етнологе, антропологе и социологе религије као што су (Лубор Нидерле, Сергеј Токарев, Мирча Елијаде), kao и еминентне српске етнологе на челу са Вуком Стефановићем Караџићем, и плејадом врхунских стручњака у овој области : Јован Цвијић , Јован Ердељановић, Веселин Чајкановић , Јевто Дедијер, Владимир Дворниковић, Петар Влаховић, Шпиро Кулишић... Како ова научна област поред кабинетског рада захтева стална проучавања извора, Петар Костић је добар део свога радног века провео на терену у истраживањима.
Истраживао је изворе - народно предање и преживеле артефакте и предмете материјалне културе. Стрпљиво и аналитички је све време запамћивао народне обичаје по Србији. Својим магнетофоном је бележио против заборава, сећања најстаријих становника од Пештера и Старог Влаха, преко Драгачева и Шумадије. Траке са овим драгоценим садржајима се чувају у Етнографском музеју у Београду и многе од њих чекају да буду проучене.

Проналазио је, скупљао и уређивао етнографски материјал налажен по целој Србији. Систематизовао га је , регистровао и правио збирке. 

О резултатима својих истраживања писао је у бројним научним и стручним радовима, каталозима и новинским чланцима. Направио је 10-ак ауторских изложби. Био је консултант такође и у 10-ак етнолошких филмова.

Радови 

Непрекидно су његови научни радови публиковани у Гласнику Етнографског музеја у Београду и објављивани као сепарати. Део публикованих радова:

 Порекло и значење годишњих обичаја , Београд, 1972.
 Пас полаженик, Београд, 1986.
 Годишњи обичаји, Београд, 1989.
 Годишњи обичаји у Срба, Београд, 1993.
 Годишњи обичаји у Драгачеву, околини Чачка и Г. Милановца, Београд, 1996.

Често је консултован и обимно цитиран у стручној литератури.

Изложбе 

Све време је осмишљавао и постасвљао етнолошке изложбе у Београду, широм Србије, али и у иностранству. (Каталози о овим изложбама су смештени у архиви Етнографског музеја у Београду и у приватној збирци аутора). Део његовог изложбеног рада:

 „El arte popular de Yugoslavia", Национални музеј у Боготи, август 1973. - Репрезентативна изложба народне уметности Југославије.
 Лазарице у селу Сурлици , Манакова кућа, Београд, мај 1982.
 Обреди и веровања српског народа, Београд, Народна библиотека Србије, април,1986. (коаутор Олга Стевановић)
 Ватра у обичајима и веровањима у Србији, Београд, 1987.
 Ватра у обичајима и веровањима у Србији, Београд, 1990. (коаутори Јасна Бјеладиновић-Јергић и Љубомир Рељић)

Етнолошки филм 

Учествовао је у настајању српског етнолошког филма. У десетак филмова је стручни консултант. У филму Вучари, у режији Иље Сланог, дао је свој допринос такође као консултант. Филм је добио прву награду на Канском фестивалу етнолошког филма. Видео записи ових етнолошких филмова су трајно смештени у ахриву Етнографског музеја у Београду.

Последње године свог радног века, све до пензионисања, провео је као руководилац библиотеке Етнографског музеја у Београду.

Види још 
 Списак српских етнолога

Референце

Извори 
 Каталози са изложби (власништво аутора)

Рођени 1932.
Крагујевчани
Српски етнолози
Ученици Прве београдске гимназије
Научници из Београда
Петар Костић ( Крагујевац,српски је етнолог . Био је кустос , виши кустос и музејски саветник у Етнографском музеју у Београду . Радни век је завршио на месту руководиоца библиотеке Етнографског музеја у Београду . Петар Костић је један од бољих познавалаца годишњих обичаја Срба . Биографија Петар Костић је рођен у Крагујевцу Растао је и школовао се у Новом Саду и Београду . У Београду је завршио Прву београдску гимназију а и Етнологију на Филозофском факултету . Запослио се у Етнографском музеју у Београду у коме је провео цео радни век . Живи у Београду . Истраживања Знања је стицао проучавајући свјетске етнологе , антропологе и социологе религије као што су ( Лубор Нидерле , Сергеј Токарев , Мирча Елијаде ) , kao и еминентне српске етнологе на челу са Вуком Стефановићем Караџићем , и плејадом врхунских стручњака у овој области \ : Јован Цвијић , Јован Ердељановић , Веселин Чајкановић , Јевто Дедијер , Владимир Дворниковић , Петар Влаховић , Шпиро Кулишић ... Како ова научна област поред кабинетског рада захтева стална проучавања извора , Петар Костић је добар део свога радног века провео на терену у истраживањима . Истраживао је изворе - народно предање и преживеле артефакте и предмете материјалне културе . Стрпљиво и аналитички је све време запамћивао народне обичаје по Србији . Својим магнетофоном је бележио против заборава , сећања најстаријих становника од Пештера и Старог Влаха , преко Драгачева и Шумадије . Траке са овим драгоценим садржајима се чувају у Етнографском музеју у Београду и многе од њих чекају да буду проучене . Проналазио је , скупљао и уређивао етнографски материјал налажен по целој Србији . Систематизовао га је , регистровао и правио збирке . О резултатима својих истраживања писао је у бројним научним и стручним радовима , каталозима и новинским чланцима . Направио јеак ауторских изложби . Био је консултант такође и уак етнолошких филмова . Радови Непрекидно су његови научни радови публиковани у Гласнику Етнографског музеја у Београду и објављивани као сепарати . Део публикованих радова : Порекло и значење годишњих обичаја , Београд , Пас полаженик , Београд , Годишњи обичаји , Београд , Годишњи обичаји у Срба , Београд , Годишњи обичаји у Драгачеву , околини Чачка и Г . Милановца , Београд , Често је консултован и обимно цитиран у стручној литератури . Изложбе Све време је осмишљавао и постасвљао етнолошке изложбе у Београду , широм Србије , али и у иностранству . ( Каталози о овим изложбама су смештени у архиви Етнографског музеја у Београду и у приватној збирци аутора ) . Део његовог изложбеног рада : „ El arte popular de Yugoslavia " , Национални музеј у Боготи , август - Репрезентативна изложба народне уметности Југославије . Лазарице у селу Сурлици , Манакова кућа , Београд , мај Обреди и веровања српског народа , Београд , Народна библиотека Србије , април,1986. ( коаутор Олга Стевановић ) Ватра у обичајима и веровањима у Србији , Београд , Ватра у обичајима и веровањима у Србији , Београд , ( коаутори Јасна Бјеладиновић-Јергић и Љубомир Рељић ) Етнолошки филм Учествовао је у настајању српског етнолошког филма . У десетак филмова је стручни консултант . У филму Вучари , у режији Иље Сланог , дао је свој допринос такође као консултант . Филм је добио прву награду на Канском фестивалу етнолошког филма . Видео записи ових етнолошких филмова су трајно смештени у ахриву Етнографског музеја у Београду . Последње године свог радног века , све до пензионисања , провео је као руководилац библиотеке Етнографског музеја у Београду . Види још Списак српских етнолога Референце Извори Каталози са изложби ( власништво аутора ) Рођени Крагујевчани Српски етнолози Ученици Прве београдске гимназије Научници из Београда