Џорџ Сантајана
{{Филозоф
| име                 = Џорџ Сантајана
| слика               = George Santayana.jpg
| ширина_слике        = 204п
| опис_слике          = Цртеж Џорџа Сантајане с почетка 20. века
| пуно_име            = Хорхе Агустин Николас Руиз де Сантајана и Борас
| датум_рођења = 
| место_рођења        = Мадрид
| држава_рођења       = Шпанија
| датум_смрти = 
| место_смрти         = Рим
| држава_смрти        = Италија
| школа = Универзитет Харвард, Кингс колеџ
| епоха               = Филозофија 20. века
| регија              = Западна филозофија
| школа_филозофије    = прагматизам, натурализам
| главна_интересовања = филозофија морала, политичка филозофија, епистемологија, метафизика, филозофија религије
| значајне_идеје      = лукрецијански материјализам, скептицизам, природна аристократија, Краљевства бића| утицаји_од          = 
|Democritus |Plato |Aristotle |Lucretius |Baruch Spinoza |Arthur Schopenhauer |Hippolyte Taine |Ernest Renan |William James |Ralph Waldo Emerson
| утицао_на           = Вилијам Џејмс, Бертранд Расел, Волас Стивенс, Џон Лахс, Ирвинг Сингер, Тимоти Сприге
}}

Хорхе Агустин Николас Руиз де Сантајана и Борас (; 16. децембар 1863 — 26. септембар 1952) познатији као Џорџ Сантајана (), је био филозоф, есејист, песник и писац. Иако је до краја живота задржао шпанско држављанство и увек имао важећи шпански пасош, Сантајана је одрастао и образовао се у Сједињеним Државама, и сматрао се Американцем. Писао је на енглеском и опште се сматра америчким писцем. Са четрдесет осам година, Сантајана је напустио свој положај на Харварду и за стално отишао у Европу, никада се више не вративши у Сједињене Државе. У тестаменту је тражио да буде сахрањен у шпанском Пантеону гробља у Риму.

Сантајана је познат по чувеним изрекама као што су „они који не памте прошлост су осуђени да је понављају“, и „Само мртви су видели крај рата“. (други цитат се често погрешно приписује Платону). Сантајана се обично убраја у прагматисте заједно са својим колегама са Харварда Вилијамом Џејмсом и Џошајом Ројсом. Говорио је како у филозофији стоји на „истом становишту као и у свакодневном животу“.

 Биографија 
 Детињство и младост 
Рођен је као Хорхе Агустин Николас Руиз де Сантајана и Борас 16. децембра 1863. у Мадриду. Рано детињство је провео у Авили у Шпанији. Његова мајка, Хозефина Борас је била ћерка шпанског званичника у Филипинима, а Хорхе је био њено једино дете из другог брака. Она је била удовица Џорџа Старџиса, бостонског трговца са којим је имала петоро деце, од којих је двоје умрло у раном детињству. Остала је да живи у Бостону још пар година након мужевљеве смрти 1857, али се 1861. са своје троје деце вратила у Мадрид. Тамо је срела Агустина Руиза де Сантајану, старог пријатеља из Филипина. Њих двоје су се венчали 1862. Колонијални чиновник, Руиз де Сантајана, је такође био сликар и интелектуалац.

Породица је живела у Мадриду и Авили до 1869, када се Хозефина Борас де Сантајана вратила у Бостон са своје троје деце из првог брака, јер је обећала првом мужу да ће децу одгајати у Сједињеним Државама. Оставила је шестогодишњег Хорхеа са оцем у Шпанији. Хорхе и његов отац су пошли за њом 1872, али се његовом оцу није свидео ни Бостон, ни понашање супруге, тако да се убрзо сам вратио у Авилу. Остао је тамо до краја живота. Хорхе није видео оца све док није отишао на Универзитет Харвард и почео да проводи летње одморе у Шпанији. Током овог периода, шпанско Сантајанино име, Хорхе је постало енглеско Џорџ.

 Образовање 
Похађао је Бостонску латинску школу и Универзитет Харвард, где је био ученик филозофа Вилијама Џејмса и Џошаје Ројса. Након што је дипломирао на Харварду 1886, Сантајана је две године студирао у Берлину.. Након тога се вратио на Харвард, где је написао своју дисертацију о Херману Лоцеу и предавао филозофију, поставши део „златног доба“ филозофског одељења на Харварду. Неки од његових студената на Харварду су и сами постали познати. Међу њима су Т. С. Елиот, Роберт Фрост, Гертруда Штајн, Хорас Кален и Валтер Липман. Волас Стивенс му није био ученик али су постали пријатељи. Од 1896. до 1897, Сантајана је студирао на Краљевом колеџу у Кембриџу.

 Путовања 
1912, Сантајана је поднео оставку на Харварду и остатак живота је провео у Европи. Нешто новца је уштедео, а остало му је и новца од мајчине заоставштине. Након неколико година у Авили, Паризу и Оксфорду, након 1920, почео је да зиме проводи у Риму, а након неког времена се за стално преселио у Рим, где је наставио да живи све до смрти. Током четрдесет година које је провео у Европи, написао је деветнаест књига и одбио неколико престижних академских позиција. У својим каснијим годинама, Сантајана је имао новца за удобан живот, делом захваљујући роману Последњи пуританац из 1935, који је неочекивано постао бестселер. Својим новцем је помагао више писаца, укључујући и Бертранда Расела, са којим се суштински није слагао ни филозофски, нити политички. Сантајана се никад није женио. Његов љубавни живот, ако је постојао, није био познат јавности.

 Филозофски рад и публикације 

Међу Сантајаниним главним филозофским делима су Осећај за лепоту (; 1896), његова прва књига формата монографије и можда прво велико дело о естетици написано у Сједињеним Државама; Живот разума (, пет томова, 1905–6), врхунац његове каријере на Харварду; Скептицизам и животињска вера (; 1923); и Краљевства бића (, четири тома, 1927–40). Иако Сантајана није био прагматист у смислу Вилијама Џејмса, Чарлса Сандерса Пирса, Џошаје Ројса или Џона Дјуија, Живот разума се може сматрати првом проширеном обрадом прагматизма.

Попут многих класичних прагматиста, и пошто је такође био добро поткован у области еволуционе теорије, Сантајана се посветио метафизичком натурализму. Веровао је да су људска спознаја, културни обрасци и друштвене институције еволуирале тако да се хармонизују са условима присутним у њиховом окружењу. Суд о њиховој вредности се стога може донети по мери у којој олакшавају људску срећу. Алтернативни назив за Живот разума, Фазе људског прогреса (), наовди на ово метафизичко виђење.

Сантајана је био рани поборник епифеноменализма, али се такође дивио класичном материјализму Демокрита и Лукреција (од тројице аутора о којима је писао у делу Три филозофска песника, Сантајана најпохвалније говори о Лукрецију). Врло је ценио Спинозина дела, називајући га својим „господаром и моделом“.

Иако је био агностик, религију је сматрао прилично бенигном, за разлику од Бертранда Расела, који је сматрао да је религија штетна. Сантајанини ставови о религији су дати у његовим књигама Разум у религији (), Идеја Христа у јеванђељима () и Интерпретације поезије и религије (). Сантајана је себе описивао естетичким католиком. Последњу деценију свог живота је провео у манастиру у Риму, где су се о њему бринуле ирске монахиње.

 Види још 
 Америчка филозофија

 Референце 

 Даља литература 
 -{W. Arnett, 1955. Santayana and the Sense of Beauty, Bloomington, Indiana University Press.}-
 -{H.T. Kirby-Smith, 1997. A Philosophical Novelist: George Santayana and the Last Puritan. Southern Illinois University Press.}-
 -{Jeffers, Thomas L., 2005. Apprenticeships: The Bildungsroman from Goethe to Santayana. New York: Palgrave: 159–84.}-
 -{McCormick, John, 1987. George Santayana: A Biography. Alfred A. Knopf. The biography.}-
 -{Singer, Irving, 2000. George Santayana, Literary Philosopher. Yale University Press.}-

 Спољашње везе 

 
 , Садржи потпуну библиографију примарне литературе, као и избор из секундарне литературе
 Интернет енциклопедија филозофије: Џорџ Сантајана, Метју Флам
 Издање Сантајана
 [http://ulib.iupui.edu/digitalscholarship/collections/Santayana/ Начуто у Севиљи] '': Билтен Сантајаниног друштва
 -{"George Santayana: Catholic Atheist" by Richard Butler in Spirituality Today, Vol. 38 (Winter 1986), pp. 319}-
 
 Дела Сантајане и о њему на сајту -{Archive.org}-

Рођени 1863.
Умрли 1952.
Амерички књижевници
Амерички филозофи
Амерички песници
Шпански књижевници
Шпански филозофи
Шпански песници
Мадриђани
Прагматичари
Онтолози
Атеистички филозофи
{ { Филозоф | име = Џорџ Сантајана | слика = George Santayana.jpg | ширина_слике = | опис_слике = Цртеж Џорџа Сантајане с почетка века | пуно_име = Хорхе Агустин Николас Руиз де Сантајана и Борас | датум_рођења = | место_рођења = Мадрид | држава_рођења = Шпанија | датум_смрти = | место_смрти = Рим | држава_смрти = Италија | школа = Универзитет Харвард , Кингс колеџ | епоха = Филозофија века | регија = Западна филозофија | школа_филозофије = прагматизам , натурализам | главна_интересовања = филозофија морала , политичка филозофија , епистемологија , метафизика , филозофија религије | значајне_идеје = лукрецијански материјализам , скептицизам , природна аристократија , Краљевства бића| утицаји_од = |Democritus |Plato |Aristotle |Lucretius |Baruch Spinoza |Arthur Schopenhauer |Hippolyte Taine |Ernest Renan |William James |Ralph Waldo Emerson | утицао_на = Вилијам Џејмс , Бертранд Расел , Волас Стивенс , Џон Лахс , Ирвинг Сингер , Тимоти Сприге } } Хорхе Агустин Николас Руиз де Сантајана и Борас ( ; децембар— септембарпознатији као Џорџ Сантајана ( ) , је био филозоф , есејист , песник и писац . Иако је до краја живота задржао шпанско држављанство и увек имао важећи шпански пасош , Сантајана је одрастао и образовао се у Сједињеним Државама , и сматрао се Американцем . Писао је на енглеском и опште се сматра америчким писцем . Са четрдесет осам година , Сантајана је напустио свој положај на Харварду и за стално отишао у Европу , никада се више не вративши у Сједињене Државе . У тестаменту је тражио да буде сахрањен у шпанском Пантеону гробља у Риму . Сантајана је познат по чувеним изрекама као што су „ они који не памте прошлост су осуђени да је понављају “ , и „ Само мртви су видели крај рата “ . ( други цитат се често погрешно приписује Платону ) . Сантајана се обично убраја у прагматисте заједно са својим колегама са Харварда Вилијамом Џејмсом и Џошајом Ројсом . Говорио је како у филозофији стоји на „ истом становишту као и у свакодневном животу “ . Биографија Детињство и младост Рођен је као Хорхе Агустин Николас Руиз де Сантајана и Борас децембра у Мадриду . Рано детињство је провео у Авили у Шпанији . Његова мајка , Хозефина Борас је била ћерка шпанског званичника у Филипинима , а Хорхе је био њено једино дете из другог брака . Она је била удовица Џорџа Старџиса , бостонског трговца са којим је имала петоро деце , од којих је двоје умрло у раном детињству . Остала је да живи у Бостону још пар година након мужевљеве смрти али се са своје троје деце вратила у Мадрид . Тамо је срела Агустина Руиза де Сантајану , старог пријатеља из Филипина . Њих двоје су се венчали Колонијални чиновник , Руиз де Сантајана , је такође био сликар и интелектуалац . Породица је живела у Мадриду и Авили до када се Хозефина Борас де Сантајана вратила у Бостон са своје троје деце из првог брака , јер је обећала првом мужу да ће децу одгајати у Сједињеним Државама . Оставила је шестогодишњег Хорхеа са оцем у Шпанији . Хорхе и његов отац су пошли за њом али се његовом оцу није свидео ни Бостон , ни понашање супруге , тако да се убрзо сам вратио у Авилу . Остао је тамо до краја живота . Хорхе није видео оца све док није отишао на Универзитет Харвард и почео да проводи летње одморе у Шпанији . Током овог периода , шпанско Сантајанино име , Хорхе је постало енглеско Џорџ . Образовање Похађао је Бостонску латинску школу и Универзитет Харвард , где је био ученик филозофа Вилијама Џејмса и Џошаје Ројса . Након што је дипломирао на Харварду Сантајана је две године студирао у Берлину .. Након тога се вратио на Харвард , где је написао своју дисертацију о Херману Лоцеу и предавао филозофију , поставши део „ златног доба “ филозофског одељења на Харварду . Неки од његових студената на Харварду су и сами постали познати . Међу њима су Т. С . Елиот , Роберт Фрост , Гертруда Штајн , Хорас Кален и Валтер Липман . Волас Стивенс му није био ученик али су постали пријатељи . Од до Сантајана је студирао на Краљевом колеџу у Кембриџу . Путовања 1912 , Сантајана је поднео оставку на Харварду и остатак живота је провео у Европи . Нешто новца је уштедео , а остало му је и новца од мајчине заоставштине . Након неколико година у Авили , Паризу и Оксфорду , након почео је да зиме проводи у Риму , а након неког времена се за стално преселио у Рим , где је наставио да живи све до смрти . Током четрдесет година које је провео у Европи , написао је деветнаест књига и одбио неколико престижних академских позиција . У својим каснијим годинама , Сантајана је имао новца за удобан живот , делом захваљујући роману Последњи пуританац из који је неочекивано постао бестселер . Својим новцем је помагао више писаца , укључујући и Бертранда Расела , са којим се суштински није слагао ни филозофски , нити политички . Сантајана се никад није женио . Његов љубавни живот , ако је постојао , није био познат јавности . Филозофски рад и публикације Међу Сантајаниним главним филозофским делима су Осећај за лепоту ( ; његова прва књига формата монографије и можда прво велико дело о естетици написано у Сједињеним Државама ; Живот разума ( , пет томова ,6 ) , врхунац његове каријере на Харварду ; Скептицизам и животињска вера ( ; и Краљевства бића ( , четири тома,40 ) . Иако Сантајана није био прагматист у смислу Вилијама Џејмса , Чарлса Сандерса Пирса , Џошаје Ројса или Џона Дјуија , Живот разума се може сматрати првом проширеном обрадом прагматизма . Попут многих класичних прагматиста , и пошто је такође био добро поткован у области еволуционе теорије , Сантајана се посветио метафизичком натурализму . Веровао је да су људска спознаја , културни обрасци и друштвене институције еволуирале тако да се хармонизују са условима присутним у њиховом окружењу . Суд о њиховој вредности се стога може донети по мери у којој олакшавају људску срећу . Алтернативни назив за Живот разума , Фазе људског прогреса ( ) , наовди на ово метафизичко виђење . Сантајана је био рани поборник епифеноменализма , али се такође дивио класичном материјализму Демокрита и Лукреција ( од тројице аутора о којима је писао у делу Три филозофска песника , Сантајана најпохвалније говори о Лукрецију ) . Врло је ценио Спинозина дела , називајући га својим „ господаром и моделом “ . Иако је био агностик , религију је сматрао прилично бенигном , за разлику од Бертранда Расела , који је сматрао да је религија штетна . Сантајанини ставови о религији су дати у његовим књигама Разум у религији ( ) , Идеја Христа у јеванђељима ( ) и Интерпретације поезије и религије ( ) . Сантајана је себе описивао естетичким католиком . Последњу деценију свог живота је провео у манастиру у Риму , где су се о њему бринуле ирске монахиње . Види још Америчка филозофија Референце Даља литература -{ W . Arnett , Santayana and the Sense of Beauty , Bloomington , Indiana University Press . }- -{ H.T . Kirby-Smith , A Philosophical Novelist : George Santayana and the Last Puritan . Southern Illinois University Press . }- -{ Jeffers , Thomas L . , Apprenticeships : The Bildungsroman from Goethe to Santayana . New York : Palgrave:84. }- -{ McCormick , John , George Santayana : A Biography . Alfred A. Knopf . The biography . }- -{ Singer , Irving , George Santayana , Literary Philosopher. Yale University Press . }- Спољашње везе , Садржи потпуну библиографију примарне литературе , као и избор из секундарне литературе Интернет енциклопедија филозофије : Џорџ Сантајана , Метју Флам Издање Сантајана [ http://ulib.iupui.edu/digitalscholarship/collections/Santayana/ Начуто у Севиљи ] ' ' : Билтен Сантајаниног друштва -{ " George Santayana : Catholic Atheist " by Richard Butler in Spirituality Today , Vol.( Winter pp.- Дела Сантајане и о њему на сајту -{ Archive.org }- Рођени Умрли Амерички књижевници Амерички филозофи Амерички песници Шпански књижевници Шпански филозофи Шпански песници Мадриђани Прагматичари Онтолози Атеистички филозофи