Малала Јусуфзаи
Малала Јусуфзаи (, , Мингаора, 12. јул 1997) је пакистанска ученица и активисткиња. Године 2014, са 17 година, добила је Нобелову награду за мир, чиме је постала најмлађа особа у историји која је добила ову награду за било коју област. Пореклом је из града Мингаоре који се налази у провинцији Хајбер-Пахтунва на северозападу Пакистана. Позната је као борац за право на образовање и права жена, посебно у долини Сват, где су Талибани забранили девојчицама да похађају школу. Током 2009. године, када јој је било 11–12 година, писала је блог под псеудонимом за Би-Би-Си. У том блогу је описивала свој живот под талибанском влашћу, њихову борбу за превласт над долином Сват и износила је своје ставове о образовању за девојчице. Исте године Њујорк тајмс је снимио документарац о њој. Своју борбу је наставила давањем бројних интервјуа за новине и телевизију. Већ тада ју је Дезмонд Туту номиновао за Међународну дечију награду за мир коју је и добила 2013. године.

На њу је 9. октобра 2012. године покушан атентат. Атентатор је ушао у школски аутобус приликом њеног повратка из школе и испалио јој два хица у главу и врат. Одговорност за овај напад су преузели Талибани. Након атентата је била у критичном стању, али јој се здравствено стање побољшало па је пребачена у Бирмингем на даље лечење. Већ 12. октобра педесет исламских верских лидера у Пакистану је изрекло фатву против оних који су били умешани у атентат. И поред тога талибани су и даље намеравали да убију њу и њеног оца.

Овај покушај атентата је покренуо подршку Малали Јусуфзаи широм света. Дојче веле је Малалу у јануару 2013. године представио као најпознатију тинејџерку на свету. Специјални изасланик Уједињених нација за глобално образовање Гордон Браун је покренуо петицију под слоганом „Ја сам Малала“ са циљем да сва деца широм света до краја 2015. године буду у школама. Петиција је довела до тога да је Пакистан ратификовао прву повељу о праву на образовање. Часопис Тајм је 29. априла 2013. године на својој насловној страни објавио Малалину фотографију као једне од 100 најутицајнијих особа на свету. У 2013. години била је номинована за Нобелову награду за мир. И поред тога што је била међу фаворитима за добијање овог признања, награда је додељена Организацији за забрану хемијског оружја. Тако је постала најмлађа особа номинована за ову награду (16 година) и прва девојчица која је за њу икада номинована. У седишту Уједињених нација је 12. јула 2013. године одржала говор о праву на образовање, а у септембру исте године је свечано отворила градску библиотеку у Бирмингему. Малала Јусуфзаи је добитница награде Сахаров за 2013. годину. Влада Канаде јој је доделила почасно држављанство због њене борбе за заштиту људских права.

Забрањено школовање 
Након указа, пакистански Талибани уништили су још неколико локалних школа. Дана 24. јануара 2009. године, Малала Јусуфзаи је написала: 'Наши годишњи испити треба да буду након одмора, али то ће бити могуће само ако пакистански Талибани дозволе девојчицама да иду у школу. Речено нам је да припремимо одређена поглавља за испит, али не осећам се као да студирам.'

У фебруару 2009. године женске школе су и даље биле затворене. У знак солидарности, приватне школе за дечаке одлучиле су да се не отварају до 9. фебруара, а појавила су се и обавештења о томе. Малала и њен брат су се вратили у свој родни град Мингору, где су улице биле пусте и настала је 'језива тишина'. 'Отишли смо у супермаркет да купимо поклон за мајку, али он је био затворен, док је раније остајао отворен до касно. Многе друге продавнице такође су биле затворене', написала је у свом блогу. Њихов дом је опљачкан, а њихов телевизор украден.

Референце

Спољашње везе 

 
 
 

Рођени 1997.
Нобеловци за мир
Борци за људска права
Пакистански нобеловци
Жене добитнице Нобелове награде
Жене и образовање
Насиље над женама
BBC 100 жена
Малала Јусуфзаи ( , , Мингаора , јулје пакистанска ученица и активисткиња . Године сагодина , добила је Нобелову награду за мир , чиме је постала најмлађа особа у историји која је добила ову награду за било коју област . Пореклом је из града Мингаоре који се налази у провинцији Хајбер-Пахтунва на северозападу Пакистана . Позната је као борац за право на образовање и права жена , посебно у долини Сват , где су Талибани забранили девојчицама да похађају школу . Током године , када јој је било12 година , писала је блог под псеудонимом за Би-Би-Си . У том блогу је описивала свој живот под талибанском влашћу , њихову борбу за превласт над долином Сват и износила је своје ставове о образовању за девојчице . Исте године Њујорк тајмс је снимио документарац о њој . Своју борбу је наставила давањем бројних интервјуа за новине и телевизију . Већ тада ју је Дезмонд Туту номиновао за Међународну дечију награду за мир коју је и добила године . На њу је октобра године покушан атентат . Атентатор је ушао у школски аутобус приликом њеног повратка из школе и испалио јој два хица у главу и врат . Одговорност за овај напад су преузели Талибани . Након атентата је била у критичном стању , али јој се здравствено стање побољшало па је пребачена у Бирмингем на даље лечење . Већ октобра педесет исламских верских лидера у Пакистану је изрекло фатву против оних који су били умешани у атентат . И поред тога талибани су и даље намеравали да убију њу и њеног оца . Овај покушај атентата је покренуо подршку Малали Јусуфзаи широм света . Дојче веле је Малалу у јануару године представио као најпознатију тинејџерку на свету . Специјални изасланик Уједињених нација за глобално образовање Гордон Браун је покренуо петицију под слоганом „ Ја сам Малала “ са циљем да сва деца широм света до краја године буду у школама . Петиција је довела до тога да је Пакистан ратификовао прву повељу о праву на образовање . Часопис Тајм је априла године на својој насловној страни објавио Малалину фотографију као једне однајутицајнијих особа на свету . У години била је номинована за Нобелову награду за мир . И поред тога што је била међу фаворитима за добијање овог признања , награда је додељена Организацији за забрану хемијског оружја . Тако је постала најмлађа особа номинована за ову наградугодина ) и прва девојчица која је за њу икада номинована . У седишту Уједињених нација је јула године одржала говор о праву на образовање , а у септембру исте године је свечано отворила градску библиотеку у Бирмингему . Малала Јусуфзаи је добитница награде Сахаров за годину . Влада Канаде јој је доделила почасно држављанство због њене борбе за заштиту људских права . Забрањено школовање Након указа , пакистански Талибани уништили су још неколико локалних школа . Дана јануара године , Малала Јусуфзаи је написала : ' Наши годишњи испити треба да буду након одмора , али то ће бити могуће само ако пакистански Талибани дозволе девојчицама да иду у школу . Речено нам је да припремимо одређена поглавља за испит , али не осећам се као да студирам .' У фебруару године женске школе су и даље биле затворене . У знак солидарности , приватне школе за дечаке одлучиле су да се не отварају до фебруара , а појавила су се и обавештења о томе . Малала и њен брат су се вратили у свој родни град Мингору , где су улице биле пусте и настала је ' језива тишина ' . ' Отишли смо у супермаркет да купимо поклон за мајку , али он је био затворен , док је раније остајао отворен до касно . Многе друге продавнице такође су биле затворене ' , написала је у свом блогу . Њихов дом је опљачкан , а њихов телевизор украден . Референце Спољашње везе Рођени Нобеловци за мир Борци за људска права Пакистански нобеловци Жене добитнице Нобелове награде Жене и образовање Насиље над женама BBCжена