Аликвотно певање
Аликвотно певање ( или harmonic singing). је специфична техника каналисаног певања. То је резонантно издржавање основне тонске фреквенције која певачу омогућава да пева више од једног тона у исто време (основни + горњи аликвотни тон или више њих).

Певач тако, помоћу посебно формиране артикулације гласовног апарата, постиже невероватно појачање аликвотних тонова основне фреквенције које може да мења по жељи - изменом облика резонантне шупљине уста, ларинкса и фаринкса.

Туванско грлено певање 
Туванско грлено певање (höömij на монголском значи грло) је посебна варијанта аликвотног певања коју упражњавују углавном монголска племена, Туванци из јужног Сибира.

Суштина и уметност овог врло популарног традиционалног и старог туванског грленог пјевања који се преноси с колена на колено, је стварање непојмљивог звука, тако што један или више тонова истовремено звучи заједно са основним тоном.

Грлени певач вешто влада резонанцама и шупљинама главе док ваздух путује из плућа, пролазећи поред гласних жица до усана које мењањем облика производе специфичну мелодију. Положај језика у усној шупљини, која се користи као резонатор, има веома битну улогу (обично је „везан“ за предње горње зубе).

Верује се да је туванско грлено певање настало као последица имитирања физичких и метафизичких звукова из природе (опонашање звукова које производе животиње, ветар, вода), погодног географског положаја и културе туванског народа.

Ови певачи путују и траже отворене простране пејзаже који им омогућују да се звук простире на велику даљину.

Туванско грлено певање има много варијанти и стилова. Већина њих су тесно повезани са стиловима и варијантама које се негују у суседној Монголији.

Културе у овом делу Азије развиле су многе нама непознате инструменте. Најчеће је у употреби morin khuur (читај морин хур) , дрвени древни гудачки инструмент који има две жице и служи као пратећи инструмент за грлено певање, а наравно и за соло свирање. На самом врху инструмента налази се изрезбарена глава коња (Морин Хур,  или преведено: виолина с коњском главом) (види слику десно).

Своје традиционално умеће грленог певања Туванци негују и у певачким друштвима, приказујући га на многим националним и интернационалним фестивалима.

Види још 

 Overtone singing tutorial
 Научи аликвотно певање

Izvori 

 Sainkho Namtchylak, призната светска певачица туванског - монголског грленог певања.
 Sainkho Namtchylak
Музичка терминологија
Певачке технике
Аликвотно певање ( или harmonic singing ) . је специфична техника каналисаног певања . То је резонантно издржавање основне тонске фреквенције која певачу омогућава да пева више од једног тона у исто време ( основни + горњи аликвотни тон или више њих ) . Певач тако , помоћу посебно формиране артикулације гласовног апарата , постиже невероватно појачање аликвотних тонова основне фреквенције које може да мења по жељи - изменом облика резонантне шупљине уста , ларинкса и фаринкса . Туванско грлено певање Туванско грлено певање ( höömij на монголском значи грло ) је посебна варијанта аликвотног певања коју упражњавују углавном монголска племена , Туванци из јужног Сибира . Суштина и уметност овог врло популарног традиционалног и старог туванског грленог пјевања који се преноси с колена на колено , је стварање непојмљивог звука , тако што један или више тонова истовремено звучи заједно са основним тоном . Грлени певач вешто влада резонанцама и шупљинама главе док ваздух путује из плућа , пролазећи поред гласних жица до усана које мењањем облика производе специфичну мелодију . Положај језика у усној шупљини , која се користи као резонатор , има веома битну улогу ( обично је „ везан “ за предње горње зубе ) . Верује се да је туванско грлено певање настало као последица имитирања физичких и метафизичких звукова из природе ( опонашање звукова које производе животиње , ветар , вода ) , погодног географског положаја и културе туванског народа . Ови певачи путују и траже отворене простране пејзаже који им омогућују да се звук простире на велику даљину . Туванско грлено певање има много варијанти и стилова . Већина њих су тесно повезани са стиловима и варијантама које се негују у суседној Монголији . Културе у овом делу Азије развиле су многе нама непознате инструменте . Најчеће је у употреби morin khuur ( читај морин хур ) , дрвени древни гудачки инструмент који има две жице и служи као пратећи инструмент за грлено певање , а наравно и за соло свирање . На самом врху инструмента налази се изрезбарена глава коња ( Морин Хур , или преведено : виолина с коњском главом ) ( види слику десно ) . Своје традиционално умеће грленог певања Туванци негују и у певачким друштвима , приказујући га на многим националним и интернационалним фестивалима . Види још Overtone singing tutorial Научи аликвотно певање Izvori Sainkho Namtchylak , призната светска певачица туванског - монголског грленог певања . Sainkho Namtchylak Музичка терминологија Певачке технике