Зимзелен
Зимзелен () је зељаста трајница (перена) љубичастих цветова и стално зелених листова. Ова биљка је због својих листова постала симбол бесмртности. Раније је сматрана симболом невиности и чедности. Поред свега тога, означава и вечно пријатељство. У ранијим периодима (Средњи век и касније) током јавних погубљења, блиска родбина или пријатељи осуђеног носили су цветове зимзелена са значењем да ће се душа погубљеног, без обзира на почињено дело, ипак преселити у рај, да осуђени није крив и да је невин погубљен. У хришћанској религији и иконографији зимзелен представља невино страдање Исуса Христа. У народу се често назива и мали зимзелен или павенка.

Oпис биљке 
Зимзелен је вишегодишња биљка која може нарасти и до 15-20 центиметара. Најбоље успева на влажном тлу, али може се наћи и на мало сушнијем земљишту. Спада у ниво ниског растиња. Може се наћи у шумама и на ливадама, обично уз жбунове и дрвеће. Користи се у народној медицини.

Лист 
Листови су зелени током целе године. Широки су 2,5-3 и дуги 4 центиметра. Тамнозелене боје су боје и имају правилан облик. Глатких су рубова. Користи се у народној медицина као горко средство за јачање организма, чисти крв, те помаже у излучивању штетних материја из организма. Такође, осушени и самлевени се користе као зачин. Листови (Vincae minoris folium) се користе за добијање семисинтетичког деривата винкамина који се користи за израду препарата за лечење сметњи у крвотоку мозга. Винкамин утиче на крвни притисак, тако што га снижава.

Цвет 
Цветови зимзелена су љубичасте или модро-плаве боје. Цветају крајем лета и дуги су око један центиметар. Састављени су од 5 латица. У ретким случајевима може бити и беле боје. Има пријатан мирис. И цвет, као и други делови биљке, има лековита својства, па самим тим има и примену у медицини.

Стабло и корен 
Стабло је коленичасто, дуго између 10 и 20 центиметара. Малог је обима и лако је савитљиво, као и код других зељастих биљака. Мало је светлије боје него листови. Корен је нешто мањи, најчешће дуг око 7 центиметара. Сличан је као и код других зељастих биљака.

Плод 
Плод представљају 2 ваљкаста, на врху зашиљена мешка и врло су мали, те нелако опазиви. Дуги су 1,5-2,5 центиметара. Семена су дужине 6-9 мм, ваљкаста, смеђа и по површини брадавичаста.

Активне материје 
Зимзелен од активних материја поседује више од 50 алкалоида, од којих су најзначајнији индолни, а међу њима је најважнији винкамин. Битно је истажи ида садржи танине, флавоноиде, хетерозиде, витамин Ц.

Распрострањење 
Распрострањена је у јужној и средњој Европи, као и у Малој Азији. Представник је понтијско-субмедитеранског флорног елемента. У Србији се може наћи у околини Београда, на Кошутњаку, као и на Авали. Такође, у подгорју Старој планини, околини Ниша, Ужица, а као гајена украсна биљка широм Србије.

Литература 
-{
 Flora Europaea: Vinca minor distribution
 Morphology and ecology of Vinca minor (in Spanish)
 Borealforest: Vinca minor 
 Vinca minor (from Ohio State University's Pocket Gardener)
 Common periwinkle (as an invasive species; includes photos)
 Blamey, M., & Grey-Wilson, C. (1989). Flora of Britain and Northern Europe. Hodder & Stoughton.
 Huxley, A., ed. (1992). New RHS Dictionary of Gardening 4: 665. Macmillan.
}-

Reference

Спољашње везе 

 -{Traditional Medicine Uses: Vinca minor}-

Apocynaceae
Флора Европе
Лековите биљке
Зимзелени лишћари
Вишегодишње биљке
Зимзелен ( ) је зељаста трајница ( перена ) љубичастих цветова и стално зелених листова . Ова биљка је због својих листова постала симбол бесмртности . Раније је сматрана симболом невиности и чедности . Поред свега тога , означава и вечно пријатељство . У ранијим периодима ( Средњи век и касније ) током јавних погубљења , блиска родбина или пријатељи осуђеног носили су цветове зимзелена са значењем да ће се душа погубљеног , без обзира на почињено дело , ипак преселити у рај , да осуђени није крив и да је невин погубљен . У хришћанској религији и иконографији зимзелен представља невино страдање Исуса Христа . У народу се често назива и мали зимзелен или павенка . Oпис биљке Зимзелен је вишегодишња биљка која може нарасти и доцентиметара . Најбоље успева на влажном тлу , али може се наћи и на мало сушнијем земљишту . Спада у ниво ниског растиња . Може се наћи у шумама и на ливадама , обично уз жбунове и дрвеће . Користи се у народној медицини . Лист Листови су зелени током целе године . Широки су5-3 и дугицентиметра . Тамнозелене боје су боје и имају правилан облик . Глатких су рубова . Користи се у народној медицина као горко средство за јачање организма , чисти крв , те помаже у излучивању штетних материја из организма . Такође , осушени и самлевени се користе као зачин . Листови ( Vincae minoris folium ) се користе за добијање семисинтетичког деривата винкамина који се користи за израду препарата за лечење сметњи у крвотоку мозга . Винкамин утиче на крвни притисак , тако што га снижава . Цвет Цветови зимзелена су љубичасте или модро-плаве боје . Цветају крајем лета и дуги су око један центиметар . Састављени су одлатица . У ретким случајевима може бити и беле боје . Има пријатан мирис . И цвет , као и други делови биљке , има лековита својства , па самим тим има и примену у медицини . Стабло и корен Стабло је коленичасто , дуго измеђуицентиметара . Малог је обима и лако је савитљиво , као и код других зељастих биљака . Мало је светлије боје него листови . Корен је нешто мањи , најчешће дуг окоцентиметара . Сличан је као и код других зељастих биљака . Плод Плод представљајуваљкаста , на врху зашиљена мешка и врло су мали , те нелако опазиви . Дуги су5-2,5 центиметара . Семена су дужинемм , ваљкаста , смеђа и по површини брадавичаста . Активне материје Зимзелен од активних материја поседује више одалкалоида , од којих су најзначајнији индолни , а међу њима је најважнији винкамин . Битно је истажи ида садржи танине , флавоноиде , хетерозиде , витамин Ц . Распрострањење Распрострањена је у јужној и средњој Европи , као и у Малој Азији . Представник је понтијско-субмедитеранског флорног елемента . У Србији се може наћи у околини Београда , на Кошутњаку , као и на Авали . Такође , у подгорју Старој планини , околини Ниша , Ужица , а као гајена украсна биљка широм Србије . Литература - { Flora Europaea : Vinca minor distribution Morphology and ecology of Vinca minor ( in Spanish ) Borealforest : Vinca minor Vinca minor ( from Ohio State University's Pocket Gardener ) Common periwinkle ( as an invasive species ; includes photos ) Blamey , M . , & Grey-Wilson , C . Flora of Britain and Northern Europe . Hodder & Stoughton . Huxley , A . , ed . New RHS Dictionary of Gardening Macmillan . }- Reference Спољашње везе -{ Traditional Medicine Uses : Vinca minor }- Apocynaceae Флора Европе Лековите биљке Зимзелени лишћари Вишегодишње биљке