Владимир Карић
Владимир Карић (Светлић, 2. новембар 1848—8. јануар 1894) био је српски географ, педагог, публициста и дипломата.

Биографија 
Потиче из сиромашне чиновничке породице и током школовања сам је себе радом издржавао. Основну школу је учио у Крагујевцу, а гимназију похађао у Крагујевцу, Шапцу и Београду. Правни факултет је завршио на Великој школи у Београду 1864-1868. године. Каријеру је отпочео у струци, као практикант у шабачком суду. У истом граду је неко време као замена предавао у градској гимназији. Године 1870. постаје писар Начелства у Пожаревцу. Исте године прелази у Шабац, где започиње вишегодишњу каријеру гимназијског професора у тамошњој полугимназији. Карић је по некима био географ самоук, без студијске спреме.

Просвета 

Године 1870. именован је за суплента шабачке ниже гимназије. А након полагања професорског испита 1873. године прдужава просветни рад у Шапцу. Много је утицао на научна опредељења свог ученика из шабачке гимназије - будућег научника и академика Јована Цвијића. Карић је својим ђацима показивао концепте будућег уџбеника географије 1879. године. Враћа се он 1873. године у Пожаревац, сада као професор географије гимназије. Кроз неколико година, 1879. добија поново премештај у Шабачку гимназију. У Београд долази са службом 1881. године. Од тада почиње да издаје наставне уџбенике из географије. У просвети је Карић остао до 1888. године, када је постављен на место референта у Министарству просвете и црквених дела. Године 1879. написао је уџбеник Земљописа - географије. Убрзо је свој уџбеник проширио објавивши Земљопис у две књиге. Године 1881. изабран је за ванредног члана Просветног савета. Године 1882. објавио је књигу Српска Земља, где је у геолошком, географском и статистичком погледу описао територије које су Срби насељавали у то време. Карић је политичко-географске есеје у којима је исказао дубоку љубав према својој земљи и њеним невољама. Године 1887. написао је волуминозно дело Србија у три тома. Та књига је била запажени експонат на Светској изложби у Паризу 1889. године. Под псеудонимом "В. Црнојевић" објавио је Карић 1889. године вредну историјско-путописну студију под насловом "Цариград, Света Гора, Солун".

Дипломатска активност 

Године 1889. због показаног квалитета у раду Министарства просвете и црквених дела у погледу развоја српске просвете у Старој Србији и Македонији постављен је за начелника новооснованог Просветно-политичког одељења Министарства иностраних дела. То одељење формирано је управо због ширења српског утицаја и просвете у Старој Србији и Македонији, који су били угрожени делатношћу Бугарске егзархије. Постаје он шеф српске пропагадне мисије у неослобођеним крајевима српства. Владимир Карић је био изразити представник просвећеног национализма код Срба. Године 1889. 13. октобра постављен је за конзула српског конзулата у Скопљу. Карић је радио на томе да Скопље учврсти као средиште из којег ће се ширити српски утицај и јачати српска национална свест у Отоманском царству. Тежио је да се повећа број српских школа, цркви, свештеника и учитеља, књижара и повежу тамошњи национални радници. На конзулском положају остао је до 1892. године, где је на пословима српске националне политике показао знатне успехе. Био је тих година близак пријатељ и сарадник Јована Ристића. На лични захтев, због неслагања са новим министром, напустио је Скопље октобра 1892. године.

Повратак у Београд 

По повратку у Београд, 1892. године предавао је до пензије 1893. године у Нижој београдској гимназији. Због нарушеног здравља (туберкулозе) отишао је у ваздушну бању Баден у Тиролу, тамо је и умро 8. јануара 1894. године. На опелу у Саборној цркви у Београду је говорио његов следбеник Јован Цвијић. Тестаментом је све своје имање скромни Карић завештао географском одсеку Велике школе.

Наслеђе 
Према Јовану Цвијићу, уз Милана Ђ. Милићевића Владимир Карић је највише учинио за распростирање знања о српским земљама.

Референце

Види још 
 Велимир Карић

Стара Србија
Српске дипломате
Крагујевчани
Српска акција у Македонији
Историја Македоније у новом веку
Српски географи
Топољани
Ученици Прве београдске гимназије
Владимир Карић ( Светлић , новембар8. јануарбио је српски географ , педагог , публициста и дипломата . Биографија Потиче из сиромашне чиновничке породице и током школовања сам је себе радом издржавао . Основну школу је учио у Крагујевцу , а гимназију похађао у Крагујевцу , Шапцу и Београду . Правни факултет је завршио на Великој школи у Београду године . Каријеру је отпочео у струци , као практикант у шабачком суду . У истом граду је неко време као замена предавао у градској гимназији . Године постаје писар Начелства у Пожаревцу . Исте године прелази у Шабац , где започиње вишегодишњу каријеру гимназијског професора у тамошњој полугимназији . Карић је по некима био географ самоук , без студијске спреме . Просвета Године именован је за суплента шабачке ниже гимназије . А након полагања професорског испита године прдужава просветни рад у Шапцу . Много је утицао на научна опредељења свог ученика из шабачке гимназије - будућег научника и академика Јована Цвијића . Карић је својим ђацима показивао концепте будућег уџбеника географије године . Враћа се он године у Пожаревац , сада као професор географије гимназије . Кроз неколико година , добија поново премештај у Шабачку гимназију . У Београд долази са службом године . Од тада почиње да издаје наставне уџбенике из географије . У просвети је Карић остао до године , када је постављен на место референта у Министарству просвете и црквених дела . Године написао је уџбеник Земљописа - географије . Убрзо је свој уџбеник проширио објавивши Земљопис у две књиге . Године изабран је за ванредног члана Просветног савета . Године објавио је књигу Српска Земља , где је у геолошком , географском и статистичком погледу описао територије које су Срби насељавали у то време . Карић је политичко-географске есеје у којима је исказао дубоку љубав према својој земљи и њеним невољама . Године написао је волуминозно дело Србија у три тома . Та књига је била запажени експонат на Светској изложби у Паризу године . Под псеудонимом " В . Црнојевић " објавио је Карић године вредну историјско-путописну студију под насловом " Цариград , Света Гора , Солун " . Дипломатска активност Године због показаног квалитета у раду Министарства просвете и црквених дела у погледу развоја српске просвете у Старој Србији и Македонији постављен је за начелника новооснованог Просветно-политичког одељења Министарства иностраних дела . То одељење формирано је управо због ширења српског утицаја и просвете у Старој Србији и Македонији , који су били угрожени делатношћу Бугарске егзархије . Постаје он шеф српске пропагадне мисије у неослобођеним крајевима српства . Владимир Карић је био изразити представник просвећеног национализма код Срба . Године октобра постављен је за конзула српског конзулата у Скопљу . Карић је радио на томе да Скопље учврсти као средиште из којег ће се ширити српски утицај и јачати српска национална свест у Отоманском царству . Тежио је да се повећа број српских школа , цркви , свештеника и учитеља , књижара и повежу тамошњи национални радници . На конзулском положају остао је до године , где је на пословима српске националне политике показао знатне успехе . Био је тих година близак пријатељ и сарадник Јована Ристића . На лични захтев , због неслагања са новим министром , напустио је Скопље октобра године . Повратак у Београд По повратку у Београд , године предавао је до пензије године у Нижој београдској гимназији . Због нарушеног здравља ( туберкулозе ) отишао је у ваздушну бању Баден у Тиролу , тамо је и умро јануара године . На опелу у Саборној цркви у Београду је говорио његов следбеник Јован Цвијић . Тестаментом је све своје имање скромни Карић завештао географском одсеку Велике школе . Наслеђе Према Јовану Цвијићу , уз Милана Ђ . Милићевића Владимир Карић је највише учинио за распростирање знања о српским земљама . Референце Види још Велимир Карић Стара Србија Српске дипломате Крагујевчани Српска акција у Македонији Историја Македоније у новом веку Српски географи Топољани Ученици Прве београдске гимназије