Балша Рајчевић
Балша Рајчевић (Београд, 23. јул 1941) српски је академски вајар и сликар, књижевник, историчар уметности и ликовни критичар.

Биографија 
Завршио је Академију примењених уметности и Историју уметности на Филозофском факултету у Београду 1965. године. На катедри историје уметности магистрирао је 1976. године. 

Има звање истакнутог уметника УЛУПУДС-а. Члан је УЛУС-а, УЛУПУДС-а, Удружења ликовних критичара Србије, Међународног удружења ликовних критичара као и Удружења књижевника Србије.

Ликовно дело 
Као вајар и сликар излагао на преко 500 групних изложби у земљи и иностранству (Париз, Осло, Хелсинки, Инголштат, Падова, Каиро, Софија, Букурешт, Будимпешта итд) и 60 самосталних изложби у земљи (Београд, Загреб, Ниш, Крагујевац, Краљево...), као и у иностранству (Париз, Рим). 

Изабиран на бројним селекцијским и концепцијским, као и жирираним изложбама наших познатих ликовних критичара. Дела Балше Рајчевића се налазе у власништву више модерних галерија и музеја. О његовом раду написано је више од 150 библиографских јединица.

Књижевно и публицистичко дело 
Као ликовни критичар и историчар уметности објавио је шест књига и преко 800 текстова, есеја и ликовних критика. 

Објавио је 40 књига поезије, прозе и есејистике. По­е­зи­ја му је за­сту­пље­на у ви­ше пе­снич­ких ан­то­ло­ги­ја и збор­ни­ка. Превођен је на енглески, француски и македонски.

Награде и признања 
Рајчевић је добитник 23 ликовне награде, међу којима и неколико најугледнијих:  Награде Октобарског салона у Београду (1975, 1991 и 1996); Награда Удружења ликовних уметника примењене уметности за животно дело (2003); Годишња награда КПЗ културе Београда за најуспешнију изложбу одржану у београдским галеријама (1978); Равноправна откупна награда на Југословенском бијеналу скулптуре у Мурској Соботи (1981); Златни беочуг града Београда за врхунски допринос култури и уметности града Београда (2012); Златна значка КПЗ Србије за укупан допринос српској култури и уметности и др.   ; . 

У области књижевности добио је награде "Јован Скерлић" за књигу песама Речник страха (2010) и Прву награду на међународном конкурсу часописа Акт за најбољу најкраћу причу (2011),Награду "Бранко Миљковић" за песму на конкурсу Удружења књижевника Бранко Миљковић из Ниша; Прву награду "Видовдански цвет" за родољубиву песму на конкурсу Удружења потомака ратника, Пожаревац и Библиотеке "Србољуб Митић", Мало Црниће, 2017 ; Друга награда на књижевном конкурсу " Песмодари мира ", 2018; Награду на конкурсу за поезију књижевног клуба " "Звездани колодвор", Београд,2015 ; Награду за најлепши љубавни сонет на на  XX јавном конкурсу љубавне " Песме над песмама", Клуб уметничких душа Мркоњић град, 2021 ; Награду за најлепши " Златни диптих " љубавних песама на XXI  јавном конкурсу љубавне "Песме над песмама", Мркоњић град, 2022 и др.

Библиографија 
 За умет­ност (есе­ји и ли­ков­не кри­ти­ке), Ник­шић 1985;
 Скулп­ту­ра То­ми­сла­ва Ка­у­зла­ри­ћа, Зе­мун 1988;
 Мо­ли­тва ва­ја­ре­ва (пе­сме), Бе­о­град 1992;
 Оаза у ка­љу­зи (пе­сме), Бе­о­град 1993;
 За­нос ни­је за­блу­да (пе­сме), Бе­о­град 1994;
 Да ли то бе­ше са­мо сан (пе­сме), Бе­о­град 1994;
 Ти­ши­на и пу­те­ви (пе­сме), Бе­о­град 1995;
 Пу­то­ка­зи за при­до­шли­це (пе­сме), Бе­о­град 1997;
 Пад наш сва­ки­да­шњи (крат­ке при­че), Бе­о­град 1997;
 Од те­о­ри­је кри­ти­ке до умет­но­сти (есе­ји и члан­ци о умет­но­сти), Бе­о­град 1997;
 Јаг­ња­ли­шта (пе­сме), Срем­ска Ми­тро­ви­ца 1999;
 Гла­со­ви из по­но­ра (пе­сме), Бе­о­град 2001;
 Скри­ве­ни сми­сао ви­ђе­ног (иза­бра­не ли­ков­не кри­ти­ке 1971–2001), Бе­о­град 2001;
 По­след­њи Хи­пер­бо­ре­јац (пе­сме), Бе­о­град 2003;
 Опла­ки­ва­ње ла­бу­да (пе­сме), Бе­о­град 2004;
 Од исме­ја­них му­дра­ца до упла­ше­них про­ро­ка (по­ет­ски огле­ди), Бе­о­град 2004;
 Скулп­ту­ра Бал­ше Рај­че­ви­ћа (мо­но­гра­фи­ја), Бе­о­град 2005;
 По­све­те (пе­сме), Бе­о­град 2006;
 Уз­ви­ше­ни си­ла­зак (пе­сме), Бе­о­град 2006;
 Уса­мље­ни и не­схва­ће­ни (при­че), Бе­о­град 2007;
 Пу­то­ка­зи че­жње (пе­сме), Бе­о­град 2008;
 Реч­ник стра­ха (пе­сме и крат­ке при­че), Бе­о­град 2009;
 Есе­ји о умет­но­сти, Бе­о­град, 2011;
 Уз­диг­ну­ћа у са­мо­ћи (пе­сме), Бе­о­град, 2011;
  "Бела слика у црном раму"(Приче),Београд ,2012
 Ни­ко и не­ко (крат­ке при­че), Бе­о­град, 2012;
 Преобразбе (песме), Београд, 2012.
  "Жена с камејом" (приче).Београд 2013
  "Песник и песма" (песме), Београд,2015
  "Случај сликара Мијушковића"(приче),2016

Референце

Литература 
 Скулптура Балше Рајчевића (монографија), Удружење ликовних уметника Србије, Београд, 2004.
   Балша Рајчевић: "Певање искрено, из дубине душе" (приказ збирке песама "Није последња", Пауна Петронијевића), Вести, Ужице, од 24. децембра 2017.

Рођени 1941.
Уметници из Београда
Српски сликари
Српски вајари
Српски историчари уметности
Српски ликовни критичари
Српски књижевници
Књижевници из Београда
Балша Рајчевић ( Београд , јулсрпски је академски вајар и сликар , књижевник , историчар уметности и ликовни критичар . Биографија Завршио је Академију примењених уметности и Историју уметности на Филозофском факултету у Београду године . На катедри историје уметности магистрирао је године . Има звање истакнутог уметника УЛУПУДС-а . Члан је УЛУС-а , УЛУПУДС-а , Удружења ликовних критичара Србије , Међународног удружења ликовних критичара као и Удружења књижевника Србије . Ликовно дело Као вајар и сликар излагао на прекогрупних изложби у земљи и иностранству ( Париз , Осло , Хелсинки , Инголштат , Падова , Каиро , Софија , Букурешт , Будимпешта итд ) исамосталних изложби у земљи ( Београд , Загреб , Ниш , Крагујевац , Краљево . . . ) , као и у иностранству ( Париз , Рим ) . Изабиран на бројним селекцијским и концепцијским , као и жирираним изложбама наших познатих ликовних критичара . Дела Балше Рајчевића се налазе у власништву више модерних галерија и музеја . О његовом раду написано је више одбиблиографских јединица . Књижевно и публицистичко дело Као ликовни критичар и историчар уметности објавио је шест књига и прекотекстова , есеја и ликовних критика . Објавио јекњига поезије , прозе и есејистике . По­е­зи­ја му је за­сту­пље­на у ви­ше пе­снич­ких ан­то­ло­ги­ја и збор­ни­ка . Превођен је на енглески , француски и македонски . Награде и признања Рајчевић је добитникликовне награде , међу којима и неколико најугледнијих : Награде Октобарског салона у Београдуи Награда Удружења ликовних уметника примењене уметности за животно дело Годишња награда КПЗ културе Београда за најуспешнију изложбу одржану у београдским галеријама Равноправна откупна награда на Југословенском бијеналу скулптуре у Мурској Соботи Златни беочуг града Београда за врхунски допринос култури и уметности града Београда Златна значка КПЗ Србије за укупан допринос српској култури и уметности и др . ; \ . У области књижевности добио је награде " Јован Скерлић " за књигу песама Речник страхаи Прву награду на међународном конкурсу часописа Акт за најбољу најкраћу причуНаграду " Бранко Миљковић " за песму на конкурсу Удружења књижевника Бранко Миљковић из Ниша ; Прву награду " Видовдански цвет " за родољубиву песму на конкурсу Удружења потомака ратника , Пожаревац и Библиотеке " Србољуб Митић " , Мало Црниће , ; Друга награда на књижевном конкурсу " Песмодари мира " , Награду на конкурсу за поезију књижевног клуба " " Звездани колодвор " , Београд , 2015 ; Награду за најлепши љубавни сонет на на XX јавном конкурсу љубавне " Песме над песмама " , Клуб уметничких душа Мркоњић град , ; Награду за најлепши " Златни диптих " љубавних песама на XXI јавном конкурсу љубавне " Песме над песмама " , Мркоњић град ,и др . Библиографија За умет­ност ( есе­ји и ли­ков­не кри­ти­ке ) , Ник­шић Скулп­ту­ра То­ми­сла­ва Ка­у­зла­ри­ћа , Зе­мун Мо­ли­тва ва­ја­ре­ва ( пе­сме ) , Бе­о­град Оаза у ка­љу­зи ( пе­сме ) , Бе­о­град За­нос ни­је за­блу­да ( пе­сме ) , Бе­о­град Да ли то бе­ше са­мо сан ( пе­сме ) , Бе­о­град Ти­ши­на и пу­те­ви ( пе­сме ) , Бе­о­град Пу­то­ка­зи за при­до­шли­це ( пе­сме ) , Бе­о­град Пад наш сва­ки­да­шњи ( крат­ке при­че ) , Бе­о­град Од те­о­ри­је кри­ти­ке до умет­но­сти ( есе­ји и члан­ци о умет­но­сти ) , Бе­о­град Јаг­ња­ли­шта ( пе­сме ) , Срем­ска Ми­тро­ви­ца Гла­со­ви из по­но­ра ( пе­сме ) , Бе­о­град Скри­ве­ни сми­сао ви­ђе­ног ( иза­бра­не ли­ков­не кри­ти­ке2001 ) , Бе­о­град По­след­њи Хи­пер­бо­ре­јац ( пе­сме ) , Бе­о­град Опла­ки­ва­ње ла­бу­да ( пе­сме ) , Бе­о­град Од исме­ја­них му­дра­ца до упла­ше­них про­ро­ка ( по­ет­ски огле­ди ) , Бе­о­град Скулп­ту­ра Бал­ше Рај­че­ви­ћа ( мо­но­гра­фи­ја ) , Бе­о­град По­све­те ( пе­сме ) , Бе­о­град Уз­ви­ше­ни си­ла­зак ( пе­сме ) , Бе­о­град Уса­мље­ни и не­схва­ће­ни ( при­че ) , Бе­о­град Пу­то­ка­зи че­жње ( пе­сме ) , Бе­о­град Реч­ник стра­ха ( пе­сме и крат­ке при­че ) , Бе­о­град Есе­ји о умет­но­сти , Бе­о­град , Уз­диг­ну­ћа у са­мо­ћи ( пе­сме ) , Бе­о­град , " Бела слика у црном раму" ( Приче ) ,Београд , 2012 Ни­ко и не­ко ( крат­ке при­че ) , Бе­о­град , Преобразбе ( песме ) , Београд , " Жена с камејом " ( приче ) .Београд " Песник и песма " ( песме ) , Београд , 2015 " Случај сликара Мијушковића" ( приче ) , 2016 Референце Литература Скулптура Балше Рајчевића ( монографија ) , Удружење ликовних уметника Србије , Београд , Балша Рајчевић : " Певање искрено , из дубине душе " ( приказ збирке песама " Није последња " , Пауна Петронијевића ) , Вести , Ужице , од децембра Рођени Уметници из Београда Српски сликари Српски вајари Српски историчари уметности Српски ликовни критичари Српски књижевници Књижевници из Београда