Љубомир Рајичић
Љубомир Рајичић Чврга (Београд, 22. август 1871 — Београд, 18. март 1943) био је глумац, дугогодишњи и један од најзаслужнијих српских управитеља путујућих позоришта по скоро свим крајевима Краљевине Србије - Војводини, Босни и Херцеговини, Црној Гори. Био је управитељ и Градског позоришта у Нишу.

Позоришна каријера 

Почео је да игра као несвршени ученик Трговачке школе 1888. године у Народном позоришту у Београду, а затим наставио у путујућим дружинама Тоше Марковића у Старим Бановцима у Срему, 1890. - 94. Исаија Јокића и Михаила Пешића, 1894. Ђуре Протића, 1896. је поново у Народном позоришту у Београду, 1897—1900. води путујуће позориште, 1900—1901. је у нишком "Синђелићу", 1901—1903. водио је поново своју трупу, 1904. је кратко у Српском народном позоришту у Новом Саду, а од 1904. је стално управник путујућих позоришта. Од 1936. до 1941. је секретар Народног позоришта Дунавске бановине у Новом Саду.
По вредности осредњи, али у игри врло брижљив и одмерен глумац, тумачио је карактерне и комичне партије. Истакао се као Јованча Мицић - „Пут око света“, Јеротије „Сумњиво лице“ и Гвозден „Девојачка клетва“ Љубинка Петровића.
У Нишу је запажен као Плантроз - „Париска сиротиња“ Едвара Бризбара - Ежена Ниса, као Максим - „Ђидо“, Вуле Пупавац - „Подвала“ Милована Глишића, и вероватно у некој алтернацији.

Литература 
 "Нишко позориште 1887—1944." - Синиша Јанић и Боривоје С. Стојковић, Часопис Театрон, број 30/1/2, Музеј позоришне уметности СР Србије, Београд 1987

Спољашње везе 

 Биографија
 Историјат позоришта у Нишу

Рођени 1871.
Српски глумци
Умрли 1943.
Глумци из Београда
Љубомир Рајичић Чврга ( Београд , август— Београд , мартбио је глумац , дугогодишњи и један од најзаслужнијих српских управитеља путујућих позоришта по скоро свим крајевима Краљевине Србије - Војводини , Босни и Херцеговини , Црној Гори . Био је управитељ и Градског позоришта у Нишу . Позоришна каријера Почео је да игра као несвршени ученик Трговачке школе године у Народном позоришту у Београду , а затим наставио у путујућим дружинама Тоше Марковића у Старим Бановцима у Срему , - Исаија Јокића и Михаила Пешића , Ђуре Протића , је поново у Народном позоришту у Београду,1900. води путујуће позориште,1901. је у нишком " Синђелићу " ,1903. водио је поново своју трупу , је кратко у Српском народном позоришту у Новом Саду , а од је стално управник путујућих позоришта . Од до је секретар Народног позоришта Дунавске бановине у Новом Саду . По вредности осредњи , али у игри врло брижљив и одмерен глумац , тумачио је карактерне и комичне партије . Истакао се као Јованча Мицић - „ Пут око света “ , Јеротије „ Сумњиво лице “ и Гвозден „ Девојачка клетва “ Љубинка Петровића . У Нишу је запажен као Плантроз - „ Париска сиротиња “ Едвара Бризбара - Ежена Ниса , као Максим - „ Ђидо “ , Вуле Пупавац - „ Подвала “ Милована Глишића , и вероватно у некој алтернацији . Литература " Нишко позориште1944 . " - Синиша Јанић и Боривоје С . Стојковић , Часопис Театрон , број1 /2 , Музеј позоришне уметности СР Србије , Београд Спољашње везе Биографија Историјат позоришта у Нишу Рођени Српски глумци Умрли Глумци из Београда