Ђорђе Ракић
Ђорђе Ракић (Крагујевац, 31. октобар 1985) је бивши српски фудбалер. Играо је на позицији нападача.

Клупска каријера 
Професионалну каријеру је почео 2003. године у екипи Радничког из Крагујевца. За њих је одиграо 64 лигашке утакмице и постигао 22 гола. У јануару 2006. одлази у ОФК Београд, где добрим партијама скреће пажњу на себе. У августу 2007. потписује за Ред Бул Салцбург. За време боравка у аустријском клубу, није провео пуно времена на терену. Играо је више за јуниорски и резервни тим, а током сезоне 2008/09. је био на позајмици у италијанској Ређини.

У фебруару 2010. одлази у Минхен 1860 прво на позајмицу, да би у августу 2010. потписао уговор. Ту је поново почео да игра стандардно, и одиграо је за две и по сезоне 65 лигашких утакмица и дао 13 голова. У новембру 2012. одлази у Катар и потписује тромесечни уговор са Ал Гарафом, као замена за повређеног нападача Алфонса Алвеса. Напустио је клуб у јануару 2013. након истека уговора.

У јуну 2013. је потписао двогодишњи уговор са Црвеном звездом. Већ на почетку свог боравка у Црвеној звезди, током припрема у Словенији, доживео је тешку повреду због чега је морао да пропусти цео јесењи део сезоне 2013/14. За црвено-беле је дебитовао 8. марта 2014, у Београду, на првенственој утакмици са Напретком, када је на терен ушао у 82. минуту уместо Абиоле Дауде. На свом првом мечу у стартној постави, постигао је и први гол. То се десило 22. априла 2014, у победи над нишким Радничким (2:0) на Маракани, када је постигао први гол за свој тим. До краја сезоне је постигао још два гола, 28. маја, на утакмици последњег кола у Новом Саду против Војводине (3:3), када је Црвена звезда и прославила титулу првака државе. Одиграо је и први део сезоне 2014/15. у Црвеној звезди, током којег је постигао четири гола на 12 првенствених мечева. У децембру 2014. је преко медија ушао у сукоб са тадашњим тренером Лалатовићем, након чега је убрзо и напустио клуб. Почетком јануара 2015. је заједно са саиграчем из Звезде, Гораном Гогићем, отишао у кинеског друголигаша Ћингдао.

Провео је четири године у Кини, да би у јануару 2019. прешао у хрватског прволигаша Локомотиву из Загреба. Након једне полусезоне напушта Локомотиву, и у августу 2019. прелази у грчког трећелигаша Каламату. У јануару 2020. се враћа у загребачку Локомотиву. У августу 2020. је завршио играчку каријеру, и одмах затим је почео да ради као помоћни тренер у загребачкој Локомотиви.

Репрезентација 
Био је члан репрезентације Србије до 21. године, на два Европска првенства, 2006. у Португалу и 2007. у Холандији. Такође је био члан репрезентације на Олимпијским играма 2008. у Пекингу.

Трофеји

Црвена звезда 
 Суперлига Србије (1) : 2013/14.

Референце

Спољашње везе 

 
 

Рођени 1985.
Спортисти из Крагујевца
Српски фудбалери
Фудбалери Радничког 1923
Фудбалери ОФК Београда
Фудбалери Ред бул Салцбурга
Фудбалери Ређине
Фудбалери Минхена 1860
Фудбалери Ал Гарафе
Фудбалери Црвене звезде
Фудбалери Локомотиве (Загреб)
Фудбалери Суперлиге Србије
Фудбалери на Летњим олимпијским играма 2008.
Српски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2008.
Нападачи у фудбалу
Ђорђе Ракић ( Крагујевац , октобарје бивши српски фудбалер . Играо је на позицији нападача . Клупска каријера Професионалну каријеру је почео године у екипи Радничког из Крагујевца . За њих је одиграолигашке утакмице и постигаогола . У јануару одлази у ОФК Београд , где добрим партијама скреће пажњу на себе . У августу потписује за Ред Бул Салцбург . За време боравка у аустријском клубу , није провео пуно времена на терену . Играо је више за јуниорски и резервни тим , а током сезоне09. је био на позајмици у италијанској Ређини . У фебруару одлази у Минхенпрво на позајмицу , да би у августу потписао уговор . Ту је поново почео да игра стандардно , и одиграо је за две и по сезонелигашких утакмица и даоголова . У новембру одлази у Катар и потписује тромесечни уговор са Ал Гарафом , као замена за повређеног нападача Алфонса Алвеса . Напустио је клуб у јануару након истека уговора . У јуну је потписао двогодишњи уговор са Црвеном звездом . Већ на почетку свог боравка у Црвеној звезди , током припрема у Словенији , доживео је тешку повреду због чега је морао да пропусти цео јесењи део сезоне14 . За црвено-беле је дебитовао марта у Београду , на првенственој утакмици са Напретком , када је на терен ушао у минуту уместо Абиоле Дауде . На свом првом мечу у стартној постави , постигао је и први гол . То се десило априла у победи над нишким Радничким0 ) на Маракани , када је постигао први гол за свој тим . До краја сезоне је постигао још два гола , маја , на утакмици последњег кола у Новом Саду против Војводине3 ) , када је Црвена звезда и прославила титулу првака државе . Одиграо је и први део сезоне15. у Црвеној звезди , током којег је постигао четири гола напрвенствених мечева . У децембру је преко медија ушао у сукоб са тадашњим тренером Лалатовићем , након чега је убрзо и напустио клуб . Почетком јануара је заједно са саиграчем из Звезде , Гораном Гогићем , отишао у кинеског друголигаша Ћингдао . Провео је четири године у Кини , да би у јануару прешао у хрватског прволигаша Локомотиву из Загреба . Након једне полусезоне напушта Локомотиву , и у августу прелази у грчког трећелигаша Каламату . У јануару се враћа у загребачку Локомотиву . У августу је завршио играчку каријеру , и одмах затим је почео да ради као помоћни тренер у загребачкој Локомотиви . Репрезентација Био је члан репрезентације Србије до године , на два Европска првенства , у Португалу и у Холандији . Такође је био члан репрезентације на Олимпијским играма у Пекингу . Трофеји Црвена звезда Суперлига Србије:14. Референце Спољашње везе Рођени Спортисти из Крагујевца Српски фудбалери Фудбалери Радничког Фудбалери ОФК Београда Фудбалери Ред бул Салцбурга Фудбалери Ређине Фудбалери Минхена Фудбалери Ал Гарафе Фудбалери Црвене звезде Фудбалери Локомотиве ( Загреб ) Фудбалери Суперлиге Србије Фудбалери на Летњим олимпијским играма Српски олимпијци на Летњим олимпијским играма Нападачи у фудбалу