Тома Смиљанић-Брадина
Тома Смиљанић (Тресонче, 13. јун 1888 — Београд, 10. мај 1969) био је српски етнограф, филолог, песник, прозаиста, драмски аутор и публициста.

Биографија 
Рођен је у селу Тресончу 1888. године, у старом и чувеном "братству" - Брадиновци. Презиме-надимак Брадина је добио по свом прадеди Сарџу Караџи Брадини сеоском прваку из прве половине 19. века. Основну школу српску и бугарску је похађао у родном селу, а затим српску гимназију у Солуну 1906. године. Био је стипендиста Друштва Светог Саве. Радио је као учитељ у српским школама у селима Тресончу, Долном Мелничану и Галичнику (1906-1911). Године 1911. уписао је Филозофски факултет у Београду али му је студије прекинуо Први балкански рат. По избијању рата пријавио се у четнички одред Војводе Вука и са њиме прошао сва бојишта од Кумановске битке до Елбасана. Учествовао је у Првом светском рату и са војском прошао албанску голготу. После опоравка на Крфу је са осталим српским ђацима послат у Француску где завршава студије географије и историје у Клермон Ферану.

По завршетку рата и повратку у земљу предаје у тетовској гимназији о (1920/21) и гимназији у Скопљу (1921–1927), и у Трговачкој академији у истом граду. (1927–1931). Године 1930. поново одлази у Француску на одбрану докторске дисертације под насловом: „Наша стара племена Мијаци и Брсјаци у Јужној Србији“. Између 1931. и 1934. био је народни посланик Галичко-дебарског среза, а затим инспектор и начелник Просветног одељења Вардарске бановине. Учествује у Априлском рату 1941. након чега се повлачи у Србију где током окупације ради у Учитељској школи у Алексинцу.

Године 1946. отишао је у пензију и настанио се у Београду. До смрти 1969. године није престао да се бави научним радом који је почео још као учитељ. сарађивао је са бројним научним часописима као и са српском и македонском академијом наука. Поред антропогеографских истраживања бавио се и литерарним радом.

Библиографија 
 На планини и друге приповетке из Македоније, Скопље, 1924; 
 Стојна и друге приповетке из Македоније, Скопље, 1924; 
 Племенске особине Мијака, Београд 1924.
 Седи краљ, Скопље, 1925; 
 Канонска визитација Река, Скопље, 1925; 
 Мијаци, Горна Река и Мавровско поље, Београд 1926.
 Маћедонски печалбари. Драма у пет чинова с певањем, Прилеп, 1927); 
 Песмарица, Скопље, 1929; 
 Прилози за познавање сточарства на нашим високим планинама. Београд 1932.
 Сточарство на Бистри, Стогову, Крчину и Кобару, Београд 1932.
 Племе Брсјака, Београд 1932.
 Краљ слободар – Краљ миротворац, Скопље, 1936; 
 Идеалисти (први чин драме), „Јужни преглед“, Скопље, 1937.

Референце 

Рођени 1888.
Умрли 1969.
Срби у Северној Македонији
Српски географи
Српски етнографи
Мијаци
Четници (Борба за Македонију)
Личности балканских ратова
Политичари Краљевине Југославије
Доктори историјских наука
Тома Смиљанић ( Тресонче , јун— Београд , мајбио је српски етнограф , филолог , песник , прозаиста , драмски аутор и публициста . Биографија Рођен је у селу Тресончу године , у старом и чувеном " братству " - Брадиновци . Презиме-надимак Брадина је добио по свом прадеди Сарџу Караџи Брадини сеоском прваку из прве половине века . Основну школу српску и бугарску је похађао у родном селу , а затим српску гимназију у Солуну године . Био је стипендиста Друштва Светог Саве . Радио је као учитељ у српским школама у селима Тресончу , Долном Мелничану и Галичнику Године уписао је Филозофски факултет у Београду али му је студије прекинуо Први балкански рат . По избијању рата пријавио се у четнички одред Војводе Вука и са њиме прошао сва бојишта од Кумановске битке до Елбасана . Учествовао је у Првом светском рату и са војском прошао албанску голготу . После опоравка на Крфу је са осталим српским ђацима послат у Француску где завршава студије географије и историје у Клермон Ферану . По завршетку рата и повратку у земљу предаје у тетовској гимназији о21 ) и гимназији у Скопљу1927 ) , и у Трговачкој академији у истом граду.1931 ) . Године поново одлази у Француску на одбрану докторске дисертације под насловом : „ Наша стара племена Мијаци и Брсјаци у Јужној Србији “ . Између и био је народни посланик Галичко-дебарског среза , а затим инспектор и начелник Просветног одељења Вардарске бановине . Учествује у Априлском рату након чега се повлачи у Србију где током окупације ради у Учитељској школи у Алексинцу . Године отишао је у пензију и настанио се у Београду . До смрти године није престао да се бави научним радом који је почео још као учитељ. сарађивао је са бројним научним часописима као и са српском и македонском академијом наука . Поред антропогеографских истраживања бавио се и литерарним радом . Библиографија На планини и друге приповетке из Македоније , Скопље , Стојна и друге приповетке из Македоније , Скопље , Племенске особине Мијака , Београд Седи краљ , Скопље , Канонска визитација Река , Скопље , Мијаци , Горна Река и Мавровско поље , Београд Маћедонски печалбари . Драма у пет чинова с певањем , Прилеп , Песмарица , Скопље , Прилози за познавање сточарства на нашим високим планинама . Београд Сточарство на Бистри , Стогову , Крчину и Кобару , Београд Племе Брсјака , Београд Краљ слободар – Краљ миротворац , Скопље , Идеалисти ( први чин драме ) , „ Јужни преглед “ , Скопље , Референце Рођени Умрли Срби у Северној Македонији Српски географи Српски етнографи Мијаци Четници ( Борба за Македонију ) Личности балканских ратова Политичари Краљевине Југославије Доктори историјских наука