Борис Савовић
Борис Савовић (Требиње, 18. јун 1987) српско-црногорски је кошаркаш. Игра на позицији крилног центра.

Биографија 
Кошарком се бави од седме године, а 2003. прикључује се вршачком Хемофарму - на почетку игром у млађим категоријама, али већ у осамнаестој години добија прилику и у сениорском тиму овог клуба. Са првим тимом Хемофарма осваја и титулу првака Јадранске лиге 2004/05. и у њему остаје до 2009. године.

Сезону 2009/10. проводи у екипи Будућности из Подгорице, која у том периоду осваја оба национална трофеја. Након тога враћа се у Хемофарм, у коме овога пута бележи још запаженије роле. У јануару 2012. прелази у турски Галатасарај у ком се задржава до краја сезоне.

У јулу 2012. је потписао уговор са Црвеном звездом. У Звезди проводи читаву наредну сезону и са њом осваја Куп Радивоја Кораћа за 2013. годину, а завређује и епитет најбољег скакача Јадранске лиге 2012/13. са просеком од 8,29 скокова по мечу. У сезони 2013/14. игра за минхенски Бајерн и са њима осваја Бундеслигу Немачке. И након тога се задржава у Немачкој, будући да у јулу 2014. потписује за Ратиофарм Улм. Од фебруара 2015. до краја те сезоне поново је бранио боје Будућности и списку освојених трофеја придодао још једно црногорско првенство.

Лета 2015. постаје играч Турк Телекома, али у овом клубу остаје само до децембра исте године. Дана 25. децембра 2015. је потписао краткорочни уговор са Мега Лексом. У дресу Меге је наступио на само три утакмице и већ 15. јануара 2016. је прешао у Венецију до краја сезоне. У јулу 2016. по трећи пут је обукао дрес Будућности, и са њом је у сезони 2016/17. освојио оба домаћа трофеја. Средином јула 2017. је потписао за Зјелона Гору. У пољској екипи је био до 10. децембра 2018. када прелази у Автодор Саратов до краја сезоне 2018/19.

У новембру 2019. је потписао за Гојанг Орионсе из Јужне Кореје. У овој екипи је био до фебруара 2020. када је због пандемије корона вируса одлучио да напусти клуб. Почетком марта 2020. је потписао уговор са руском Пармом. У септембру 2021. је потписао уговор са екипом Јенисеја из Краснојарска. Почетком јануара 2022. се вратио у српску кошарку и потписао краткорочни уговор са Мегом.

Успеси

Клупски 
 Хемофарм:
 Јадранска лига (1): 2004/05.

 Будућност:
 Првенство Црне Горе (3): 2009/10, 2014/15, 2016/17.
 Куп Црне Горе (2): 2010, 2017.

 Црвена звезда:
 Куп Радивоја Кораћа (1): 2013.

 Бајерн Минхен:
 Првенство Немачке (1): 2013/14.

Референце

Спољашње везе 

 Борис Савовић на сајту Euroleague (језик: енглески)
 Борис Савовић на сајту Proballers (језик: енглески)
 Борис Савовић на сајту RealGM (језик: енглески)

Рођени 1987.
Спортисти из Требиња
Српски кошаркаши
Црногорски кошаркаши
Крилни центри
Кошаркаши Бајерн Минхена
Кошаркаши Будућности
Кошаркаши Вршца
Кошаркаши Галатасараја
Кошаркаши Мега баскета
Кошаркаши ОКК Београда
Кошаркаши Турк Телекома
Кошаркаши Црвене звезде
Кошаркаши Парме
Српски спортисти из Босне и Херцеговине
Борис Савовић ( Требиње , јунсрпско-црногорски је кошаркаш . Игра на позицији крилног центра . Биографија Кошарком се бави од седме године , а прикључује се вршачком Хемофарму - на почетку игром у млађим категоријама , али већ у осамнаестој години добија прилику и у сениорском тиму овог клуба . Са првим тимом Хемофарма осваја и титулу првака Јадранске лиге05. и у њему остаје до године . Сезону10. проводи у екипи Будућности из Подгорице , која у том периоду осваја оба национална трофеја . Након тога враћа се у Хемофарм , у коме овога пута бележи још запаженије роле . У јануару прелази у турски Галатасарај у ком се задржава до краја сезоне . У јулу је потписао уговор са Црвеном звездом . У Звезди проводи читаву наредну сезону и са њом осваја Куп Радивоја Кораћа за годину , а завређује и епитет најбољег скакача Јадранске лиге13. са просеком од29 скокова по мечу . У сезони14. игра за минхенски Бајерн и са њима осваја Бундеслигу Немачке . И након тога се задржава у Немачкој , будући да у јулу потписује за Ратиофарм Улм . Од фебруара до краја те сезоне поново је бранио боје Будућности и списку освојених трофеја придодао још једно црногорско првенство . Лета постаје играч Турк Телекома , али у овом клубу остаје само до децембра исте године . Дана децембра је потписао краткорочни уговор са Мега Лексом . У дресу Меге је наступио на само три утакмице и већ јануара је прешао у Венецију до краја сезоне . У јулу по трећи пут је обукао дрес Будућности , и са њом је у сезони17. освојио оба домаћа трофеја . Средином јула је потписао за Зјелона Гору . У пољској екипи је био до децембра када прелази у Автодор Саратов до краја сезоне19. У новембру је потписао за Гојанг Орионсе из Јужне Кореје . У овој екипи је био до фебруара када је због пандемије корона вируса одлучио да напусти клуб . Почетком марта је потписао уговор са руском Пармом . У септембру је потписао уговор са екипом Јенисеја из Краснојарска . Почетком јануара се вратио у српску кошарку и потписао краткорочни уговор са Мегом . Успеси Клупски Хемофарм : Јадранска лига05 . Будућност : Првенство Црне Горе10 , 15,17. Куп Црне Горе Црвена звезда : Куп Радивоја Кораћа Бајерн Минхен : Првенство Немачке14. Референце Спољашње везе Борис Савовић на сајту Euroleague ( језик : енглески ) Борис Савовић на сајту Proballers ( језик : енглески ) Борис Савовић на сајту RealGM ( језик : енглески ) Рођени Спортисти из Требиња Српски кошаркаши Црногорски кошаркаши Крилни центри Кошаркаши Бајерн Минхена Кошаркаши Будућности Кошаркаши Вршца Кошаркаши Галатасараја Кошаркаши Мега баскета Кошаркаши ОКК Београда Кошаркаши Турк Телекома Кошаркаши Црвене звезде Кошаркаши Парме Српски спортисти из Босне и Херцеговине