Валеријан Кујбишев
Валеријан Владимирович Кујбишев (; Омск, 6. јун 1888 — Москва, 25. јануар 1935) био је руски револуционар, официр Црвене армије и совјетски политичар.

Биографија 
Рођен је 1888. године у Омску. Завршио је Војну академију у Омску. Руској социјалдемократској радничкој партији придружио се 1904. године. Наредне године се уписао у војно-медицинску академију, али је избачен из ње због политичких уверења.

Револуционарна каријера 
Кујбишев је између 1906. и 1914. широм Руске империје изводио диверзије и акције против царистичког режима, све док напослетку није био прогнан у Нарим, Сибир. Тамо се упознао с Јаковом Свердловим и њих су двојица основали локалну бољшевичку ћелију. Маја 1912. је побегао у вратио се у Омск, где је ухапшен и затворен на годину дана. Премештен је у Тамбов где је био под полицијским надзором, али је убрзо опет побегао и 1913. и 1914. подстицао на грађанске побуне у Санкт Петербургу, Харкову и Вологди.

Године 1917. је премештен у Самару где је постао председник совјета, функција коју је вршио током Октобарске револуције и годину дана после ње. Током грађанског рата председавао је револуционарним комитетом Самаре и био политички комесар Прве и Четврте армије Црвене армије.

Политичка каријера 
Године 1920. Кујбишев је био изабран за члана Президијума Црвене синдикалне интернационале, а од 1923. до 1926. био је први економски инспектор Совјетског Савеза. Од 1926. до 1930. председавао је Врховним саветом за националну економију, управљао Госпланом 1930—1934. и од 1934. до смрти био члан Политбироа. Као Стаљинов саветник за економију, био је један од најутицајнијих чланова комунистичке партије. Тада је био одликован и Орденом црвене заставе.

Валеријан Кујбишев умро је 25. јануара 1935. од затајења срца и алкохолизма, неколико дана након што је затражио истрагу убиства Сергеја Кирова. Током чистке стрељани су му супруга и брат.

Према тадашњој традицији, био је сахрањен у Кремаљској некрополи.

Наслеђе 
Након смрти, у његову су част градови Самара (Русија), Болгар (Татарстан) и Агарцин (Јерменија) носили име Кујбишев од 1935. до 1991. године, док градови Кујбишев у Новосибирској области и Јерменији још увек носе његово име.

Извори

Спољашње везе 

Рођени 1888.
Умрли 1935.
Руски комунисти
Совјетски политичари
Руски политичари
Револуционари
Сахрањени у Кремаљској некрополи
Валеријан Владимирович Кујбишев ( ; Омск , јун— Москва , јануарбио је руски револуционар , официр Црвене армије и совјетски политичар . Биографија Рођен је године у Омску . Завршио је Војну академију у Омску . Руској социјалдемократској радничкој партији придружио се године . Наредне године се уписао у војно-медицинску академију , али је избачен из ње због политичких уверења . Револуционарна каријера Кујбишев је између и широм Руске империје изводио диверзије и акције против царистичког режима , све док напослетку није био прогнан у Нарим , Сибир . Тамо се упознао с Јаковом Свердловим и њих су двојица основали локалну бољшевичку ћелију . Маја је побегао у вратио се у Омск , где је ухапшен и затворен на годину дана . Премештен је у Тамбов где је био под полицијским надзором , али је убрзо опет побегао и и подстицао на грађанске побуне у Санкт Петербургу , Харкову и Вологди . Године је премештен у Самару где је постао председник совјета , функција коју је вршио током Октобарске револуције и годину дана после ње . Током грађанског рата председавао је револуционарним комитетом Самаре и био политички комесар Прве и Четврте армије Црвене армије . Политичка каријера Године Кујбишев је био изабран за члана Президијума Црвене синдикалне интернационале , а од до био је први економски инспектор Совјетског Савеза . Од до председавао је Врховним саветом за националну економију , управљао Госпланом1934. и од до смрти био члан Политбироа . Као Стаљинов саветник за економију , био је један од најутицајнијих чланова комунистичке партије . Тада је био одликован и Орденом црвене заставе . Валеријан Кујбишев умро је јануара од затајења срца и алкохолизма , неколико дана након што је затражио истрагу убиства Сергеја Кирова . Током чистке стрељани су му супруга и брат . Према тадашњој традицији , био је сахрањен у Кремаљској некрополи . Наслеђе Након смрти , у његову су част градови Самара ( Русија ) , Болгар ( Татарстан ) и Агарцин ( Јерменија ) носили име Кујбишев од до године , док градови Кујбишев у Новосибирској области и Јерменији још увек носе његово име . Извори Спољашње везе Рођени Умрли Руски комунисти Совјетски политичари Руски политичари Револуционари Сахрањени у Кремаљској некрополи