Скопско крајиште
Скопско крајиште (Босанско крајиште, Скопско—босанско крајиште) је била привремена админстративна јединица Османског царства.

Историја 
Основано је 1392. након османског освајања Скопља од српског обласног господара Вука Бранковића. После слома Вука Бранковића 1396. године, на простору његове области је постојала нека врста српско-турског двовлашћа све до 1455. године, када су Турци коначно у потпуности потчинили ове крајеве. За то време, поред Скопља, османска војска је имала своју посаду у старом утврђењу Звечан на Ибру и утврђењу Јелеч крај Новог Пазара (ондашње насеље Ново Трговиште), a кадија је био смештен у рударском месту Глухавица. Управници Скопског крајишта били су султанови заступници према западу и надзирали су суседне хришћанске вазалне владаре. Контролисали су пут према Сјеници, Пријепољу и даље према Босни.

Први управник крајишта био је освајач Скопља Саруханли паша Јигит-бег, у српским и дубровачким изворима називан Пашаит. Наследио га је син Исхак који је знатно проширио територију крајишта и ојачао турски утицај у Босни. Године 1448. када је Исхаков син Иса успоставио сталну власт у средњовековној жупи Врхбосни, крајиште је достигло највећи обим, а од тада се назива још и Скопско—босанско крајиште.

Крајиште се састојало од више вилајета. Термин вилајет се тада косристио за ниже управне области, да би у наредним вековима добио другачије значење, од када се користи за управне области највишег нивоа у Османском царству (пашалуке). Средином 15. века крајиште је обухватало следеће вилајете: Скопље, Калканделен (Тетово), Горњи и Доњи Дебар, Дуго Брдо, Река, Чемерница, Велес, Прилеп, Битољ, Кичево, Паштрик, Влк, Приштина, Звечан, Јелеч, Рас, Сјеница, Никшићи (Власи Никшићи) и Ходидјед.

Након османског освајања Краљевине Босне 1463. основан је Босански санџак, чиме је територија крајишта знатно умањена.

Управници крајишта:
 Саруханли паша Јигит-бег (Пашаит) (1392–1414),
 Исхак-бег (1414–1439),
 Химети-Заде Несух-бег (1439—1454),
 Иса-бег Исаковић (1454—1463).

Литература 
 
 
 Шабановић, Х. (1964) Крајиште Иса-бега Исхаковића — збирни катастарски попис из 1455. Сарајево: Оријентални институт

Провинције Османског царства
Историја Србије под Османским царством
Историја Македоније под Османским царством
Историја Босне и Херцеговине под Османским царством
Историја Црне Горе под Османским царством
Скопско крајиште ( Босанско крајиште , Скопско—босанско крајиште ) је била привремена админстративна јединица Османског царства . Историја Основано је након османског освајања Скопља од српског обласног господара Вука Бранковића . После слома Вука Бранковића године , на простору његове области је постојала нека врста српско-турског двовлашћа све до године , када су Турци коначно у потпуности потчинили ове крајеве . За то време , поред Скопља , османска војска је имала своју посаду у старом утврђењу Звечан на Ибру и утврђењу Јелеч крај Новог Пазара ( ондашње насеље Ново Трговиште ) , a кадија је био смештен у рударском месту Глухавица . Управници Скопског крајишта били су султанови заступници према западу и надзирали су суседне хришћанске вазалне владаре . Контролисали су пут према Сјеници , Пријепољу и даље према Босни . Први управник крајишта био је освајач Скопља Саруханли паша Јигит-бег , у српским и дубровачким изворима називан Пашаит . Наследио га је син Исхак који је знатно проширио територију крајишта и ојачао турски утицај у Босни . Године када је Исхаков син Иса успоставио сталну власт у средњовековној жупи Врхбосни , крајиште је достигло највећи обим , а од тада се назива још и Скопско—босанско крајиште . Крајиште се састојало од више вилајета . Термин вилајет се тада косристио за ниже управне области , да би у наредним вековима добио другачије значење , од када се користи за управне области највишег нивоа у Османском царству ( пашалуке ) . Средином века крајиште је обухватало следеће вилајете : Скопље , Калканделен ( Тетово ) , Горњи и Доњи Дебар , Дуго Брдо , Река , Чемерница , Велес , Прилеп , Битољ , Кичево , Паштрик , Влк , Приштина , Звечан , Јелеч , Рас , Сјеница , Никшићи ( Власи Никшићи ) и Ходидјед . Након османског освајања Краљевине Босне основан је Босански санџак , чиме је територија крајишта знатно умањена . Управници крајишта : Саруханли паша Јигит-бег ( Пашаит ) 1414 ) , Исхак-бег1439 ) , Химети-Заде Несух-бег1454 ) , Иса-бег Исаковић1463 ) . Литература Шабановић , Х.Крајиште Иса-бега Исхаковића — збирни катастарски попис из Сарајево : Оријентални институт Провинције Османског царства Историја Србије под Османским царством Историја Македоније под Османским царством Историја Босне и Херцеговине под Османским царством Историја Црне Горе под Османским царством