Радивој Увалић
Радивој Увалић Бата (Бачка Паланка, 20. април 1912 — Горган, 28. септембар 1971) био је доктор права, учесник Шпанског грађанског рата и Народноослободилачке борбе, професор Универзитета, друштвено-политички радник и дипломата СФР Југославије.

Биографија 
Студирао је право у Београду и Паризу где је и докторирао.

За време студија у Француској ступио је у везу са члановима КПЈ који су деловали у емиграцији и 1935. постао члан КПЈ. Учествовао је у Шпанском грађанском рату од јануара до августа 1937. борећи се на страни Шпанске републике. После повратка из Шпаније боравио у Паризу, одакле се половином 1939. вратио у земљу. По одслужењу војног рока био је изабран за доцента Правног факултета у Суботици, али постављење није добио.

После Априлског рата 1941. задржавао се у Београду до јуна, када је отишао на планину Пасјачу у Топлици, где је са Ратком Павловићем и другима учествовао у организовању устанка. Био је политички комесар и командир у Расинском партизанском одреду, затим предавач на партијским курсевима. У време ослобођења Србије крајем 1944. био је на дужности Политоделу Двадесетпете српске дивизије, а нешто касније у Пропагандном одељењу Врховног штаба.

После Ослобођења је начелник Савезног министарства за индустрију, начелник одељења за обнову Председништва владе НР Србије, доцент, а затим професор најпре на Правном, а потом на Економском факултету у Београду. 

Увалић је покретач и оснивач Друштва економиста Србије и један од првих његових председника. Покретач је и дугогодишњи главни уредник првог економског теоријског часописа „Економист“ и најеминентнији сарадник тога часописа. У исто време ради на оснивању Економског факултета у Београду, његов утемељач и централна личност у постављању првих основа универзитетске економске наставе на њему. Заслугом Увалића основан је и први Економски институт у Србији, у коме се, на његову иницијативу започињу прва озбиљнија научних истраживања о привреди Србије и Југославије, по којима овај Институт постаје значајна научна институција у јавном животу. Увалић је био један од главних носилаца иницијативе за оснивање Савеза економиста Југославије, председавајући је првог оснивачког Конгреса и подносилац основног конгресног реферата који је смелошћу својих идеја побудио општи интерес и покренуо на критичко разматрање домета и наше теорије и праксе.

Од 1953. до 1960. је југословенски амбасадор у Норвешкој, Аустрији и Француској, 1960—62 директор Института друштвених наука, а потом до 1967. амбасадор у Индији. 

Од 1961. године био је дописни члан Српске академије наука и уметности (САНУ), односно њеног Одељења друштвених наука.

Од 1967. је помоћник државног секретара за иностране послове, а 1971. поново је постављен за амбасадора у Индији. На путу на нову дужност погинуо је у саобраћајној незгоди код места Горган, у Ирану 28. септембра 1971. године.

Носилац је Партизанске споменице 1941. и других југословенских одликовања.

Извори 
 Текст др. Венцеслава Глишића, вишег истраживача Института за историју радничког покрета Београд у Енциклопедији Југославије ЈЛЗ Загреб 1971. том 8 стр 445.
 Реч проф. Николе Чобељића одржаној на комеморативној седници у спомен Радивоја Увалића на Економском факултету у Београду 6. октобра 1971. године.

Спољашње везе 
 Биографија на сајту САНУ

Рођени 1912.
Умрли 1971.
Паланчани (Бачка Паланка)
Комунисти Србије
Југословени у Шпанском грађанском рату
Југословенски партизани
Политички комесари НОВЈ
Професори београдског универзитета‎
Амбасадори СФР Југославије
Друштвено-политички радници СФРЈ
Дописни чланови САНУ
Доктори правних наука
Носиоци Партизанске споменице 1941.
Страдали у саобраћајним незгодама
Радивој Увалић Бата ( Бачка Паланка , април— Горган , септембарбио је доктор права , учесник Шпанског грађанског рата и Народноослободилачке борбе , професор Универзитета , друштвено-политички радник и дипломата СФР Југославије . Биографија Студирао је право у Београду и Паризу где је и докторирао . За време студија у Француској ступио је у везу са члановима КПЈ који су деловали у емиграцији и постао члан КПЈ . Учествовао је у Шпанском грађанском рату од јануара до августа борећи се на страни Шпанске републике . После повратка из Шпаније боравио у Паризу , одакле се половином вратио у земљу . По одслужењу војног рока био је изабран за доцента Правног факултета у Суботици , али постављење није добио . После Априлског рата задржавао се у Београду до јуна , када је отишао на планину Пасјачу у Топлици , где је са Ратком Павловићем и другима учествовао у организовању устанка . Био је политички комесар и командир у Расинском партизанском одреду , затим предавач на партијским курсевима . У време ослобођења Србије крајем био је на дужности Политоделу Двадесетпете српске дивизије , а нешто касније у Пропагандном одељењу Врховног штаба . После Ослобођења је начелник Савезног министарства за индустрију , начелник одељења за обнову Председништва владе НР Србије , доцент , а затим професор најпре на Правном , а потом на Економском факултету у Београду . Увалић је покретач и оснивач Друштва економиста Србије и један од првих његових председника . Покретач је и дугогодишњи главни уредник првог економског теоријског часописа „ Економист “ и најеминентнији сарадник тога часописа . У исто време ради на оснивању Економског факултета у Београду , његов утемељач и централна личност у постављању првих основа универзитетске економске наставе на њему . Заслугом Увалића основан је и први Економски институт у Србији , у коме се , на његову иницијативу започињу прва озбиљнија научних истраживања о привреди Србије и Југославије , по којима овај Институт постаје значајна научна институција у јавном животу . Увалић је био један од главних носилаца иницијативе за оснивање Савеза економиста Југославије , председавајући је првог оснивачког Конгреса и подносилац основног конгресног реферата који је смелошћу својих идеја побудио општи интерес и покренуо на критичко разматрање домета и наше теорије и праксе . Од до је југословенски амбасадор у Норвешкој , Аустрији и Француској,62 директор Института друштвених наука , а потом до амбасадор у Индији . Од године био је дописни члан Српске академије наука и уметности ( САНУ ) , односно њеног Одељења друштвених наука . Од је помоћник државног секретара за иностране послове , а поново је постављен за амбасадора у Индији . На путу на нову дужност погинуо је у саобраћајној незгоди код места Горган , у Ирану септембра године . Носилац је Партизанске споменице и других југословенских одликовања . Извори Текст др . Венцеслава Глишића , вишег истраживача Института за историју радничког покрета Београд у Енциклопедији Југославије ЈЛЗ Загреб томстр Реч проф . Николе Чобељића одржаној на комеморативној седници у спомен Радивоја Увалића на Економском факултету у Београду октобра године . Спољашње везе Биографија на сајту САНУ Рођени Умрли Паланчани ( Бачка Паланка ) Комунисти Србије Југословени у Шпанском грађанском рату Југословенски партизани Политички комесари НОВЈ Професори београдског универзитета‎ Амбасадори СФР Југославије Друштвено-политички радници СФРЈ Дописни чланови САНУ Доктори правних наука Носиоци Партизанске споменице Страдали у саобраћајним незгодама