Сретен Аџић
Сретен Аџић (Мала Сугубина, 1856 — Београд, 1933) био је педагог, управитељ Учитељске школе у Јагодини.

Рођење и школовање 
Рођен је 15. октобра 1856. године у селу Мала Сугубина код Трстеника од оца Милуна Милосављевића и мајке Саве. Сретенов отац Милун, свршени богослов, који је радио као учитељ и мајка Сава, умрли су веома рано, па старатељство над њим преузима његов деда по мајци, Хаџи Јефта.

Основну школу, у коју је уписан под презименом Аџић, завршио је у Трстенику. Нижу гимназију учио је у Крагујевцу, а потом завршава и први разред Богословије у Београду. Први разред Учитељске школе завршио је у Крагујевцу, а преостала три у Учитељској школи у Београду.

Просветни рад 
Након положеног учитељског испита зрелости, прве две године службовања проводи у основној школи у Трстенику. Године 1882. Аџић, као државни питомац, одлази у Беч где студира педагогију на Филозофском факултету Универзитета у Бечу. Потом, од 1886. године, на Универзитету у Лајпцигу проводи 6 семестара. У овом периоду се упознаје са васпитном идејом о ручном раду као наставиом предмету из чега ће касније произићи његова књига „Ручни рад у мушкој школи“. По повратку у Србију предаје у нишкој Учитељској школи као и Вишој женској школи у Београду. Аџић се већ тада развија у одличног педагога и методичара чија су предавања разумљива, занимљива и изазивају велико интересовање код ученика. Звање професора добија 1895. године и прелази да предаје у Учитељској школи у Алексинцу. За управитеља Мушке учитељске школе у Јагодини постављен је 1896. године и на том положају остаје наредних двадесет година. Најплодоносније године свога рада Аџић проводи у Учитељској школи у Јагодини те с правом можемо рећи да је углед и начин рада школе Аџићево практично дело које је служило за пример другим школама.

Учитељска школа у Јагодини 
Његовом заслугом је у наставни програм уведен предмет „Школски рад“ у оквиру кога се теоријски изучавала методика свих наставних предмета, али изводила и практична настава у основној школи. У школи је основана певачка дружина, оркестар, ђачка дружина Узданица, богата књижница и читаоница. Школско имање, које се простирало на 10.5 хектара, сматрано је за једно од најугледнијих у Србији. Понос школе представљао је парк у коме се налазило пет пољских учионица. Парк је заправо ботаничка башта одлично уређена, у којој су се налазиле многе ретке врсте дрвећа. Краљ Петар I Карађорђевић је приликом посете школи 1915. године, био опчињен парком те је Аџић у неколико наврата боравио на Опленцу, како би се и тамо уредио сличан парк.
У раду на даљем развоју школе, Аџића прекида Први светски рат.

Даља службовања до пензије 
Недуго после рата, Аџић је премештен за обласног просветног инспектора у Суботици, потом на место професора Више педагошке школе у Београду и за управитеља Учитељске школе у Вршцу. Свој плодоносан и за државу драгоцен, просветни рад, завршава 1924. године одласком у пензију. Преводио је са есперанта на српски, и пропагирао есперанто.

Дела 
 Српска национална школа, (1891). 
 Основно васпитање. Део 1. Телесно васпитање: књига за учитеље и родитеље, (1892).
 Увод у науку о васпитању, (1894). 
 Учитељеве забелешке, низ примера из васпитачкога рада, (1894). 
 Васпитачеве забелешке, намењене родитељима и пријатељима српског подмлатка, (1909). 
 Кроз васиону: астрономија, небеска тела, комете, са сликама, (1910). 
 Пољска учионица, хигијенско-педагошка установа, са 66 слика, (1924). 
 Медоносно шибље и дрвеће, (1924).
 Лековите биљке у Југославији (1930).

Одликовања 
За свој рад одликован је следећим одликовањима:
 Орден Светог Саве V реда (1889)
 Орден Светог Саве IV реда (1903)
 Орден Светог Саве III реда (1907)
 Крст милосрђа

Породичне прилике 
Сретен Аџић је са супругом Милевом Поповић имао двоје деце: сина Милована, који је погинуо током Првог светског рата приликом повлачења војске преко Албаније, и кћер Надежду, у монаштву названу Ана, игуманију манастира Враћевшница.

Умро је 9. децембра 1933. године у Београду.

Литература 
 (1939) Споменица у славу Учитеља, професора, директора, педагога, научника, Народног просветитеља од захвалних му ученика и поштовалаца. Јагодина 
 Бакић, В. (1902) Извештај о министарског изасланика Учитељској сколи у Јагодини. Просветни гласник, бр. 1
 Цвијић, Ј. (1903) Насеље Српских земаља. Београд
 Ђорђевић, О. (2000) Сретен Аџић и његова породица. Манастир Враћевшнице 
 Марковић, Б. (1970) Успомене из Ђачке јагодинске Учитељске Школе. Јагодина: Библиотека Учитељског факултета, Рукопис
 Милосављевић, С. М. (1969) Неки нови подаци о Сретену М. Аџићу. Настава и васпитање, ул. 376-380
 Милосављевић, С. (1964) Педагошки рад Сретена Аџића. Београд: Филозофски факултет - Одсек за педагогију, Дипломски рад
 Недовић, В. Епоха Основне школе. Приштина: Обележја
 Недовић В.: Педагошки огледи Сретена Аџића, Јагодина, 1998 / Бисера Јевтић 
 Савић, Л. М. (1964) Историја слепих Србије. Београд: Савез слепих Србије 
 Спасић, Ж. (1978) Утицај покрета Светозара Марковића на побуне средњошколске омладине у Србији 70-их година -{XIX}- века. Јагодина, сепарат

Спољашње везе 

 Биографија Сретена Аџића на сајту Педагошког Факултета у Јагодини
 СВЕТЛАНА МИРЧОВ, О КЊИЗИ КРОЗ ВАСИОНУ И ЊЕНОМ АУТОРУ СРЕТЕНУ М. АЏИЋУ
 Столетна стабла Сретена Аџића („Вечерње новости”, 4. јануар 2019)
 Учитељ из Србије осмислио ђачку праксу - Његове модерне методе прославиле су се у Европи („Вечерње новости”, 19. децембар 2022)

Рођени 1856.
Умрли 1933.
Јагодинци
Српски педагози
Носиоци Ордена Светог Саве
Сретен Аџић ( Мала Сугубина ,— Београд,био је педагог , управитељ Учитељске школе у Јагодини . Рођење и школовање Рођен је октобра године у селу Мала Сугубина код Трстеника од оца Милуна Милосављевића и мајке Саве . Сретенов отац Милун , свршени богослов , који је радио као учитељ и мајка Сава , умрли су веома рано , па старатељство над њим преузима његов деда по мајци , Хаџи Јефта . Основну школу , у коју је уписан под презименом Аџић , завршио је у Трстенику . Нижу гимназију учио је у Крагујевцу , а потом завршава и први разред Богословије у Београду . Први разред Учитељске школе завршио је у Крагујевцу , а преостала три у Учитељској школи у Београду . Просветни рад Након положеног учитељског испита зрелости , прве две године службовања проводи у основној школи у Трстенику . Године Аџић , као државни питомац , одлази у Беч где студира педагогију на Филозофском факултету Универзитета у Бечу . Потом , од године , на Универзитету у Лајпцигу проводисеместара . У овом периоду се упознаје са васпитном идејом о ручном раду као наставиом предмету из чега ће касније произићи његова књига „ Ручни рад у мушкој школи “ . По повратку у Србију предаје у нишкој Учитељској школи као и Вишој женској школи у Београду . Аџић се већ тада развија у одличног педагога и методичара чија су предавања разумљива , занимљива и изазивају велико интересовање код ученика . Звање професора добија године и прелази да предаје у Учитељској школи у Алексинцу . За управитеља Мушке учитељске школе у Јагодини постављен је године и на том положају остаје наредних двадесет година . Најплодоносније године свога рада Аџић проводи у Учитељској школи у Јагодини те с правом можемо рећи да је углед и начин рада школе Аџићево практично дело које је служило за пример другим школама . Учитељска школа у Јагодини Његовом заслугом је у наставни програм уведен предмет „ Школски рад “ у оквиру кога се теоријски изучавала методика свих наставних предмета , али изводила и практична настава у основној школи . У школи је основана певачка дружина , оркестар , ђачка дружина Узданица , богата књижница и читаоница . Школско имање , које се простирало на5 хектара , сматрано је за једно од најугледнијих у Србији . Понос школе представљао је парк у коме се налазило пет пољских учионица . Парк је заправо ботаничка башта одлично уређена , у којој су се налазиле многе ретке врсте дрвећа . Краљ Петар I Карађорђевић је приликом посете школи године , био опчињен парком те је Аџић у неколико наврата боравио на Опленцу , како би се и тамо уредио сличан парк . У раду на даљем развоју школе , Аџића прекида Први светски рат . Даља службовања до пензије Недуго после рата , Аџић је премештен за обласног просветног инспектора у Суботици , потом на место професора Више педагошке школе у Београду и за управитеља Учитељске школе у Вршцу . Свој плодоносан и за државу драгоцен , просветни рад , завршава године одласком у пензију . Преводио је са есперанта на српски , и пропагирао есперанто . Дела Српска национална школа , Основно васпитање . Део Телесно васпитање : књига за учитеље и родитеље , Увод у науку о васпитању , Учитељеве забелешке , низ примера из васпитачкога рада , Васпитачеве забелешке , намењене родитељима и пријатељима српског подмлатка , Кроз васиону : астрономија , небеска тела , комете , са сликама , Пољска учионица , хигијенско-педагошка установа , саслика , Медоносно шибље и дрвеће , Лековите биљке у Југославији Одликовања За свој рад одликован је следећим одликовањима : Орден Светог Саве V реда Орден Светог Саве IV реда Орден Светог Саве III реда Крст милосрђа Породичне прилике Сретен Аџић је са супругом Милевом Поповић имао двоје деце : сина Милована , који је погинуо током Првог светског рата приликом повлачења војске преко Албаније , и кћер Надежду , у монаштву названу Ана , игуманију манастира Враћевшница . Умро је децембра године у Београду . Литература Споменица у славу Учитеља , професора , директора , педагога , научника , Народног просветитеља од захвалних му ученика и поштовалаца . Јагодина Бакић , В.Извештај о министарског изасланика Учитељској сколи у Јагодини . Просветни гласник , бр. 1 Цвијић , Ј.Насеље Српских земаља . Београд Ђорђевић , О.Сретен Аџић и његова породица . Манастир Враћевшнице Марковић , Б.Успомене из Ђачке јагодинске Учитељске Школе . Јагодина : Библиотека Учитељског факултета , Рукопис Милосављевић , С . М.Неки нови подаци о Сретену М. Аџићу . Настава и васпитање , ул . Милосављевић , С.Педагошки рад Сретена Аџића . Београд : Филозофски факултет - Одсек за педагогију , Дипломски рад Недовић , В . Епоха Основне школе . Приштина : Обележја Недовић В. : Педагошки огледи Сретена Аџића , Јагодина , / Бисера Јевтић Савић , Л . М.Историја слепих Србије . Београд : Савез слепих Србије Спасић , Ж.Утицај покрета Светозара Марковића на побуне средњошколске омладине у Србијиих година -{ XIX }- века . Јагодина , сепарат Спољашње везе Биографија Сретена Аџића на сајту Педагошког Факултета у Јагодини СВЕТЛАНА МИРЧОВ , О КЊИЗИ КРОЗ ВАСИОНУ И ЊЕНОМ АУТОРУ СРЕТЕНУ М . АЏИЋУ Столетна стабла Сретена Аџића ( „ Вечерње новости ” , јануар Учитељ из Србије осмислио ђачку праксу - Његове модерне методе прославиле су се у Европи ( „ Вечерње новости ” , децембар Рођени Умрли Јагодинци Српски педагози Носиоци Ордена Светог Саве