Јосип Хрнчевић
Др Јосип Хрнчевић (Обровница, код Бјеловара, 9. децембар 1901 — Загреб, 13. март 1994), правник, судија, учесник Народноослободилачке борбе и друштвено-политички радник СФР Југославије и СР Хрватске.

Биографија 
Рођен је 9. децембра у селу Обровници код Бјеловара. Гимназију је завршио 1922. године у Бјеловару, а након тога студиј права у Загребу, где је и докторирао 1927. године. На почетку је радио као судијски и адвокатски приправник у Загребу, те као судија котарских судова у Бјеловару, Новској, Вуковару и Чаковцу, те окружних судова у Вараждину и Сремској Митровици (1929–1941). 

Члан Комунистичке партије Југославије постао је 1933. године. био је секретар Месног комитета КПЈ у Вараждину и Чаковцу од 1934, а од 1937. до лета 1941. секретар Окружног комитета. У марту 1940. године, био је делегат на саветовању КП Хрватске у Загребу, а у августу исте године на Првој конференцији КПХ у Загребу био је изабран за кандидата за члана Централног комитета КПХ.

Народноослободилачка борба 
Био је један од организатора Народноослободилачког покрета у Хрватском Загорју и Међимурју. У јуну је учествовао у оснивању прве партизанске групе у околици Вараждина, а у августу 1941. радио је на терену Сремске Митровице. Почетком јануара 1942. године, ступио је у Фрушкогорски партизански одред, где је био заменик политичког комесара одреда, а затим на војној дужности у Штабу за Срем. У новембру 1942, као делегат Штаба Трећег сремског одреда, упућен је у Штаб Треће оперативне зоне у Славонији. По доласку у Славонију, постао је члан Обласног комитета КПХ и секретар Обласног НОО за Славонију. На лето 1943. године, био је упућен на партијски рад у Загреб. По повратку из Загреба у септембру 1943, постао је секретар Обласног комитета КПХ за Загребачку област, а од новембра 1943. члан повереништва ЦК КПХ за северну Хрватску. У априлу 1944, отишао је у Врховни штаб НОВЈ у Дрвар, где је постао начелник војно-судског одељења и председник већа Вишег војног суда при Врховном штабу.

Током рата, имао је чин пуковника НОВЈ, а након превођења у резерву, произведен је у чин генерал-мајора.

Послератна каријера 
После рата, био је председник Војног већа Врховног суда ФНРЈ (1945–1946), савезни јавни тужилац ФНРЈ (1946–1951), председник Савезног врховног суда (1951–1959), члан Савезног извршног већа и секретар СИВ-а за правосуђе (1959—1963). Након доношења Устава 1963, био је изабран за председника Уставног суда Хрватске, дужност на којој је пензионисан 1967. године.

Био је члан Централног комитета СКХ (1946—1954. и 1965–1968), члан Централног комитета СКЈ (1952–1964) и члан Савета федерације СФРЈ.

Био је посланик Сабора НР Хрватске и народни посланик Народне скупштине ФНРЈ првог и другог сазива. Био је члан Савезног одбора ССРН Југославије и Главног одбора ССРН Хрватске, члан Централног одбора СУБНОР Југославије и члан председништва Савеза удружења правника Југославије.

Умро је 13. марта 1994. године у Загребу.

Литерарни рад и одликовања 
Објављивао је чланке и расправе, нарочито о институцијама јавног тужилаштва и уставним судовима у стручним публикацијама и периодици. Такође је скупио и објавио историјско-публицистичке чланке о Загребу током Другог светског рата.

Аутор је књига „Свједочанства“ (Загреб 1984) и „Црвене заставе – 1936“ (Загреб 1986; као коаутор).

Носилац је Партизанске споменице 1941, Ордена народног ослобођења, Ордена заслуга за народа са златном звездом, Ордена братства и јединства са златним венцем, Ордена рада са црвеном заставом, Орден за храброст и више других југословенских одликовања.

Литература 
 Југословенски савременици: ко је ко у Југославији. „Седма сила“, Београд 1957. година.
 Енциклопедија Југославије (књига четврта). „Лексикографски завод ФНРЈ“, Загреб 1960. година.
 Југословенски савременици: ко је ко у Југославији. „Хронометар“, Београд 1970. година.
 Енциклопедија Југославије (књига четврта). „Југославенски лексикографски завод Мирослав Крлежа“, Загреб 1986. година.
 Хрватски биографски лексикон (књига пета). „Лексикографски завод Мирослав Крлежа“, Загреб 2002. година.

Рођени 1901.
Умрли 1994.
Бјеловарци
Хрватски правници
Комунисти Хрватске
Југословенски партизани
Официри НОВЈ
Друштвено-политички радници СФРЈ
Друштвено-политички радници СР Хрватске
Чланови ЦК КПЈ/СКЈ
Генерали ЈНА у резерви
Посланици Сабора СР Хрватске
Посланици Народне скупштине ФНРЈ (први сазив)
Носиоци Партизанске споменице 1941.
Одликовани Орденом народног ослобођења
Доктори правних наука
Др Јосип Хрнчевић ( Обровница , код Бјеловара , децембар— Загреб , март правник , судија , учесник Народноослободилачке борбе и друштвено-политички радник СФР Југославије и СР Хрватске . Биографија Рођен је децембра у селу Обровници код Бјеловара . Гимназију је завршио године у Бјеловару , а након тога студиј права у Загребу , где је и докторирао године . На почетку је радио као судијски и адвокатски приправник у Загребу , те као судија котарских судова у Бјеловару , Новској , Вуковару и Чаковцу , те окружних судова у Вараждину и Сремској Митровици1941 ) . Члан Комунистичке партије Југославије постао је године. био је секретар Месног комитета КПЈ у Вараждину и Чаковцу од а од до лета секретар Окружног комитета . У марту године , био је делегат на саветовању КП Хрватске у Загребу , а у августу исте године на Првој конференцији КПХ у Загребу био је изабран за кандидата за члана Централног комитета КПХ . Народноослободилачка борба Био је један од организатора Народноослободилачког покрета у Хрватском Загорју и Међимурју . У јуну је учествовао у оснивању прве партизанске групе у околици Вараждина , а у августу радио је на терену Сремске Митровице . Почетком јануара године , ступио је у Фрушкогорски партизански одред , где је био заменик политичког комесара одреда , а затим на војној дужности у Штабу за Срем . У новембру као делегат Штаба Трећег сремског одреда , упућен је у Штаб Треће оперативне зоне у Славонији . По доласку у Славонију , постао је члан Обласног комитета КПХ и секретар Обласног НОО за Славонију . На лето године , био је упућен на партијски рад у Загреб . По повратку из Загреба у септембру постао је секретар Обласног комитета КПХ за Загребачку област , а од новембра члан повереништва ЦК КПХ за северну Хрватску . У априлу отишао је у Врховни штаб НОВЈ у Дрвар , где је постао начелник војно-судског одељења и председник већа Вишег војног суда при Врховном штабу . Током рата , имао је чин пуковника НОВЈ , а након превођења у резерву , произведен је у чин генерал-мајора . Послератна каријера После рата , био је председник Војног већа Врховног суда ФНРЈ1946 ) , савезни јавни тужилац ФНРЈ1951 ) , председник Савезног врховног суда1959 ) , члан Савезног извршног већа и секретар СИВ-а за правосуђе1963 ) . Након доношења Устава био је изабран за председника Уставног суда Хрватске , дужност на којој је пензионисан године . Био је члан Централног комитета СКХ1954. и1968 ) , члан Централног комитета СКЈ1964 ) и члан Савета федерације СФРЈ . Био је посланик Сабора НР Хрватске и народни посланик Народне скупштине ФНРЈ првог и другог сазива . Био је члан Савезног одбора ССРН Југославије и Главног одбора ССРН Хрватске , члан Централног одбора СУБНОР Југославије и члан председништва Савеза удружења правника Југославије . Умро је марта године у Загребу . Литерарни рад и одликовања Објављивао је чланке и расправе , нарочито о институцијама јавног тужилаштва и уставним судовима у стручним публикацијама и периодици . Такође је скупио и објавио историјско-публицистичке чланке о Загребу током Другог светског рата . Аутор је књига „ Свједочанства “ ( Загреби „ Црвене заставе – ( Загреб као коаутор ) . Носилац је Партизанске споменице Ордена народног ослобођења , Ордена заслуга за народа са златном звездом , Ордена братства и јединства са златним венцем , Ордена рада са црвеном заставом , Орден за храброст и више других југословенских одликовања . Литература Југословенски савременици : ко је ко у Југославији . „ Седма сила “ , Београд година . Енциклопедија Југославије ( књига четврта ) . „ Лексикографски завод ФНРЈ “ , Загреб година . Југословенски савременици : ко је ко у Југославији . „ Хронометар “ , Београд година . Енциклопедија Југославије ( књига четврта ) . „ Југославенски лексикографски завод Мирослав Крлежа “ , Загреб година . Хрватски биографски лексикон ( књига пета ) . „ Лексикографски завод Мирослав Крлежа “ , Загреб година . Рођени Умрли Бјеловарци Хрватски правници Комунисти Хрватске Југословенски партизани Официри НОВЈ Друштвено-политички радници СФРЈ Друштвено-политички радници СР Хрватске Чланови ЦК КПЈ / СКЈ Генерали ЈНА у резерви Посланици Сабора СР Хрватске Посланици Народне скупштине ФНРЈ ( први сазив ) Носиоци Партизанске споменице Одликовани Орденом народног ослобођења Доктори правних наука