Гоша 410
Гоша 410 је троделни путнички електро-моторни воз које је израђивани у фабрици вагона Гоша у Смедеревској Паланци током 70-их година 20. века. Произведено је укупно три гарнитуре, .

Развој 
Након електрификације значајних железничких праваца крајем 60-их и почетком 70-их, стручњаци из Гоше су се одлучили да уђу у развој путничког електро-моторног воза за југословенску железницу који би служио за приградски и регионални саобраћај. Након извесног времена израђен је прототип - троделни електро-моторни воз, диодно вучно возило монофазног система 25 kV,50 Hz, основни састав са електро-моторним колима у средини, УК - МК - УК, и осовинским распоредом 2’2’+B’oB’o+2’2’. У возу је била уграђена електрична опрема Групмент (Groupment) и обртно постоље типа Вегман са диск кочницом. Гоша 410 је располагала са пнеуматском и електро-отпорничком кочницом Оерликен-Рапид, а аутоматско квачило је било Шарфенберг (Scharfenberg). До краја 70-их израђене су три гарнитуре које су дате на пробу ЖТП БГД.

Саобраћај 
Гоша 410 је на пробним вожњама показала добре карактеристике. Међутим, Југословенске железнице које су биле тада јако заинтересоване за масовнију набавку путничких електро-моторних возова, на крају су се одлучили за страног произвођача из СССР. ЖТП БГД ЈЖ је купило гарнитуре ЕМВ 412/416 фабрике РВР из СССР, данашња Летонија, и после свих тестова и проба пуштене су у редован саобраћај 25. септембра 1980. Ово је уједно био и крај Гоше 410, првог домаћег ЕМВ, који никада није ушао у серијску производњу. Званично објашњење је било да због измирења дела клириншког дуга СССР цене ових гарнитура као и делова су знатно били јефтинији од гошиног ЕМВ, који је имао одређене делове западних произвођача који су знатно скупљи. После 3-4 године експлатације, три гарнитуре Гоше 410, су због недостатка делова повучене из железничког саобраћаја и остављене без намере да се ремонтују и набаве потребни делови. Данас се могу наћи зарђали остаци једне гарнитуре недалеко од Смедерева.

Технички подаци

Види још 
 Гоша 812
 ЕМВ 412

Железничка возила
Гошаје троделни путнички електро-моторни воз које је израђивани у фабрици вагона Гоша у Смедеревској Паланци токомих година века . Произведено је укупно три гарнитуре , \ . Развој Након електрификације значајних железничких праваца крајемих и почеткомих , стручњаци из Гоше су се одлучили да уђу у развој путничког електро-моторног воза за југословенску железницу који би служио за приградски и регионални саобраћај . Након извесног времена израђен је прототип - троделни електро-моторни воз , диодно вучно возило монофазног системаkV,50 Hz , основни састав са електро-моторним колима у средини , УК - МК - УК , и осовинским распоредом2’ +B’ oB’ o+2’2 ’ . У возу је била уграђена електрична опрема Групмент ( Groupment ) и обртно постоље типа Вегман са диск кочницом . Гошаје располагала са пнеуматском и електро-отпорничком кочницом Оерликен-Рапид , а аутоматско квачило је било Шарфенберг ( Scharfenberg ) . До крајаих израђене су три гарнитуре које су дате на пробу ЖТП БГД . Саобраћај Гошаје на пробним вожњама показала добре карактеристике . Међутим , Југословенске железнице које су биле тада јако заинтересоване за масовнију набавку путничких електро-моторних возова , на крају су се одлучили за страног произвођача из СССР . ЖТП БГД ЈЖ је купило гарнитуре ЕМВ416 фабрике РВР из СССР , данашња Летонија , и после свих тестова и проба пуштене су у редован саобраћај септембра Ово је уједно био и крај Гоше првог домаћег ЕМВ , који никада није ушао у серијску производњу . Званично објашњење је било да због измирења дела клириншког дуга СССР цене ових гарнитура као и делова су знатно били јефтинији од гошиног ЕМВ , који је имао одређене делове западних произвођача који су знатно скупљи . Послегодине експлатације , три гарнитуре Гоше су због недостатка делова повучене из железничког саобраћаја и остављене без намере да се ремонтују и набаве потребни делови . Данас се могу наћи зарђали остаци једне гарнитуре недалеко од Смедерева . Технички подаци Види још Гоша ЕМВ Железничка возила