Храм Светог архангела Гаврила у Борчу
Храм Светог архангела Гаврила, налази се у селу Борач непосредно испод Борачког крша, у општини Кнић, припада Епархији жичкој Српске православне цркве. Заједно са Средњовковним градом Борачом и старим гробљем у Борчу представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја. Борачки крш, у чијем се подножју налази црква, проглашен је спомеником природе.

Историјат 
Црква посвећена aрхангелу Гаврилу налази се у подножју стене на којој је подигнут средњовековни град Борач. Основни податак којим се врши датовање овог објекта представља натпис у фреско – техници на надвратнику портала источног зида припрате. Његов садржај указује на време осликавања цркве – 20. јули 1553. године, али не и на годину градње, која је могла бити доста ранија.

Архитектура 
Скромна борачка црква је једнобродна грађевина сажетог уписаног крста. Зидана је од камених притесаних квадера, различитих димензија, али складно укомпонованих у целину. Алтернацијом комада карактеристичних боја и прелива, постигнут је јединствен ефекат. Апсида на источној страни је споља петострана а изнутра полукружна, са ђакониконом и проскомидијом који су, тек наглашени, полукружним нишама, не много већим од истоветних на северном и јужном зиду олтарског простора. Наос са карактеристичним правцем пружања од истока ка западу, засведен је полуобличастим сводом, који заједно са луцима ослоњеним на степенасто профилисане конзоле носи ниску, у темену издубљену, слепу централну куполу. У другој половини 16. века изграђена је припрата засведена полуобличастим сводом, на истоветан начин и од истог материјала као наос. Комуникација припрате са спољашњошћу остварена је са два портала, главним улазним на западном, и бочним (данас претежно у употреби) на јужном зиду. На оба портала се налазе дрвена декорисана врата, настала у различитим временима, са различитим вегетабилним, дрвеним и металним апликацијама. Својом лепотом и квалитетом израде посебно се издвајају јужна улазна врата, настала највероватније у другој половини 18. века.

У другој половини 19. века изведени су први радови на пословима обнове храма, односно поправкама, које нису нарушиле аутентичност израза. Том приликом дограђена је и спољна припрата, која у потпуности прати архитектонски израз и форму старе цркве. Усклађеност са старијим партијама храма испоштована је чак и у употреби материјала, камених блокова притесаног камена. Ексонартекс је изграђен у форми трема, полуобличастог свода ослоњеног на четири масивна стуба, зиданих од камених тесаника, на којима почивају полукружни лукови који их истовремено и повезују. Архитектонска пластика борачке цркве, сведеног је израза и скромне материјализације, а монотона камена фасадна платна оживљена су фризовима слепих аркада на северној и јужној страни. Узане, профилисане монофоре, распоређене су, по једна, на северном и јужном зиду припрате и наоса, и једна на олтарској апсиди. Улазни портали, иако степенасто компоновани, лишени су било какве стилизованости. Посебна препознатљивост цркве, донекле долази и од степенасто компонованих кровних равни, данас покривених ћерамидом, која је заменила некадашњу покривку од олова или камених тесаника.

Живопис у цркви се сачувао у најнижој зони олтара, наоса и источног зида припрате, као и делимично у другој зони јужног и западног зида главног дела храма.

Целина од двадесетак целивајућих икона олтарске преграде настала је око 1870. год. и својим стилским особеностима упућује на рад Димитрија Посниковића. Иконостас у храму архистратига Михаила ни у ком погледу не одступа од Посниковићевих скромних сликарских способности, слабијег цртежа и перспективе али далеко сигурнијег колорита и са распоредом икона ближем традиционалним решењима.

Галерија

Види још 
 Списак споменика културе у Шумадијском округу

Литература 
 Бошковић, Ђ. и сар.(1956): Борач у: Археолошки споменици и  налазишта у Србији, II Централна Србија, стр. 95-96, САНУ, Београд
 Боривоје Радић, Предраг Пајкић, Знаменитости Шумадије, стр. 94, Завод за заштиту споменик културе Крагујевац, Крагујевац 2007.
 Сања Кесић, Живопис цркве Св. Арханђела у Борчу, Саопштења XXV РЗЗСК 1993
 Ранко Фридрик, О радовима  на конзервацији  архитектуре цркве у селу Борчу, Саопштења X РЗЗСК 1974.
 G.Skrivanić, Fra Mauro, II Mappamondo, Istorijski časopis 12-13,1963, str 157-166
 Феликс Каниц, Србија земља и становништво, од римског доба до краја XIX века, прва књига, LOGOS ART, Београд 2007

Референце

Спољашње везе 

 Републички завод за заштиту споменика културе — Београд
 Листа споменика

Цркве Епархије жичке
Верски објекти у Книћу
Споменици културе у Шумадијском округу
Споменици културе од великог значаја
Непокретна културна добра
Православни храмови у Србији
Средњовековне цркве у Србији
Храм Светог архангела Гаврила , налази се у селу Борач непосредно испод Борачког крша , у општини Кнић , припада Епархији жичкој Српске православне цркве . Заједно са Средњовковним градом Борачом и старим гробљем у Борчу представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја . Борачки крш , у чијем се подножју налази црква , проглашен је спомеником природе . Историјат Црква посвећена aрхангелу Гаврилу налази се у подножју стене на којој је подигнут средњовековни град Борач . Основни податак којим се врши датовање овог објекта представља натпис у фреско – техници на надвратнику портала источног зида припрате . Његов садржај указује на време осликавања цркве – јули године , али не и на годину градње , која је могла бити доста ранија . Архитектура Скромна борачка црква је једнобродна грађевина сажетог уписаног крста . Зидана је од камених притесаних квадера , различитих димензија , али складно укомпонованих у целину . Алтернацијом комада карактеристичних боја и прелива , постигнут је јединствен ефекат . Апсида на источној страни је споља петострана а изнутра полукружна , са ђакониконом и проскомидијом који су , тек наглашени , полукружним нишама , не много већим од истоветних на северном и јужном зиду олтарског простора . Наос са карактеристичним правцем пружања од истока ка западу , засведен је полуобличастим сводом , који заједно са луцима ослоњеним на степенасто профилисане конзоле носи ниску , у темену издубљену , слепу централну куполу . У другој половини века изграђена је припрата засведена полуобличастим сводом , на истоветан начин и од истог материјала као наос . Комуникација припрате са спољашњошћу остварена је са два портала , главним улазним на западном , и бочним ( данас претежно у употреби ) на јужном зиду . На оба портала се налазе дрвена декорисана врата , настала у различитим временима , са различитим вегетабилним , дрвеним и металним апликацијама . Својом лепотом и квалитетом израде посебно се издвајају јужна улазна врата , настала највероватније у другој половини века . У другој половини века изведени су први радови на пословима обнове храма , односно поправкама , које нису нарушиле аутентичност израза . Том приликом дограђена је и спољна припрата , која у потпуности прати архитектонски израз и форму старе цркве . Усклађеност са старијим партијама храма испоштована је чак и у употреби материјала , камених блокова притесаног камена . Ексонартекс је изграђен у форми трема , полуобличастог свода ослоњеног на четири масивна стуба , зиданих од камених тесаника , на којима почивају полукружни лукови који их истовремено и повезују . Архитектонска пластика борачке цркве , сведеног је израза и скромне материјализације , а монотона камена фасадна платна оживљена су фризовима слепих аркада на северној и јужној страни . Узане , профилисане монофоре , распоређене су , по једна , на северном и јужном зиду припрате и наоса , и једна на олтарској апсиди . Улазни портали , иако степенасто компоновани , лишени су било какве стилизованости . Посебна препознатљивост цркве , донекле долази и од степенасто компонованих кровних равни , данас покривених ћерамидом , која је заменила некадашњу покривку од олова или камених тесаника . Живопис у цркви се сачувао у најнижој зони олтара , наоса и источног зида припрате , као и делимично у другој зони јужног и западног зида главног дела храма . Целина од двадесетак целивајућих икона олтарске преграде настала је око год. и својим стилским особеностима упућује на рад Димитрија Посниковића . Иконостас у храму архистратига Михаила ни у ком погледу не одступа од Посниковићевих скромних сликарских способности , слабијег цртежа и перспективе али далеко сигурнијег колорита и са распоредом икона ближем традиционалним решењима . Галерија Види још Списак споменика културе у Шумадијском округу Литература Бошковић , Ђ. и сар.( 1956 ) : Борач у : Археолошки споменици и налазишта у Србији , II Централна Србија , стр . САНУ , Београд Боривоје Радић , Предраг Пајкић , Знаменитости Шумадије , стр . Завод за заштиту споменик културе Крагујевац , Крагујевац Сања Кесић , Живопис цркве Св . Арханђела у Борчу , Саопштења XXV РЗЗСК Ранко Фридрик , О радовима на конзервацији архитектуре цркве у селу Борчу , Саопштења X РЗЗСК G.Skrivani ć , Fra Mauro , II Mappamondo , Istorijski časopis1963 , str Феликс Каниц , Србија земља и становништво , од римског доба до краја XIX века , прва књига , LOGOS ART , Београд Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе — Београд Листа споменика Цркве Епархије жичке Верски објекти у Книћу Споменици културе у Шумадијском округу Споменици културе од великог значаја Непокретна културна добра Православни храмови у Србији Средњовековне цркве у Србији