Грујица Лазаревић
Грујица Лазаревић (Рудовци, Лазаревац, 2. октобар 1935 — Чачак, 19. јун 2003) српски је академски сликар, акварелиста и члан Удружења ликовних уметника Србије (УЛУС).

Биографија 
Уписује се у Школу за примењену уметност „Ђорђе Крстић“ у Нишу у класи Пере Станисављевића, и похађа је у периоду од 1952. до 1956. године, ВПШ - ликовни одсек у Београду, а Педагошки факултет, на одсеку за ликовну културу у Ријеци. Професионалну каријеру започиње као наставник ликовног васпитања. Службовао је у Бихаћу, Сарајеву и Чачку у ОШ „Вук Караџић“.

Члан је Удружења ликовних уметника Србије (УЛУС) од 1971. године. Радио је као уредник ликовног програма У Дому културе у Чачку где је основао Ликовни салон. Један је од оснивача Удружења ликовних уметника Чачка - ЛУЧ. У Сарајеву је завршио и курс за редитеље. Свој редитељски првенац, Лоркине „Крваве свадбе“ режирао је за време службовања у Бихаћу.

По доласку у Чачак заједно са Милошем Мишом Радивојевићем формира „Експериментални театар“ - ЕТИЧ. У театру постављају два комада, „Ћелаву певачицу“ од Јонескуа и „Шантићев Теферич“, сценски приказ Шантићеве поезије.

Имао је 80 самосталних изложби у земљи и иностранству. Излагао је самостално у Паризу и Лођу. Учествовао је на 230 колективних иложби. Редован је учесник културне манифестације „Селу у походе“ коју је иницирао глумац Зоран Радмиловић од 1972. до 1990. године.

Умро је и сахрањен је у Чачку 19. јуна 2003. године.

Награде и признања 
За свој рад добио је Октобарску награду СО Чачак за 1980. годину и Специјалну награду Задужбине краља Петра Првог Карађорђевића на Југословенском бијеналу минијатуре 1992. године у Горњем Милановцу. Добитник је награде Друштва ликовних уметника Западног Поморавља, „Драган Ћирковић“ (1976, 1985 и 1996), Бијенала у Земуну (1993). Југословенског бијенала акварела у Зрењанину (1993 и 1997). Освајач је друге награде на изложби „Београд инспирација уметника“ у Београду (1996).

Референце

Спољни извори 
 https://web.archive.org/web/20160306063239/http://www.artinfo.co.rs/ceo_profil.php?korisnik_id=617

Рођени 1935.
Умрли 2003.
Српски сликари
Чачани
Грујица Лазаревић ( Рудовци , Лазаревац , октобар— Чачак , јунсрпски је академски сликар , акварелиста и члан Удружења ликовних уметника Србије ( УЛУС ) . Биографија Уписује се у Школу за примењену уметност „ Ђорђе Крстић “ у Нишу у класи Пере Станисављевића , и похађа је у периоду од до године , ВПШ - ликовни одсек у Београду , а Педагошки факултет , на одсеку за ликовну културу у Ријеци . Професионалну каријеру започиње као наставник ликовног васпитања . Службовао је у Бихаћу , Сарајеву и Чачку у ОШ „ Вук Караџић “ . Члан је Удружења ликовних уметника Србије ( УЛУС ) од године . Радио је као уредник ликовног програма У Дому културе у Чачку где је основао Ликовни салон . Један је од оснивача Удружења ликовних уметника Чачка - ЛУЧ . У Сарајеву је завршио и курс за редитеље . Свој редитељски првенац , Лоркине „ Крваве свадбе “ режирао је за време службовања у Бихаћу . По доласку у Чачак заједно са Милошем Мишом Радивојевићем формира „ Експериментални театар “ - ЕТИЧ . У театру постављају два комада , „ Ћелаву певачицу “ од Јонескуа и „ Шантићев Теферич “ , сценски приказ Шантићеве поезије . Имао јесамосталних изложби у земљи и иностранству . Излагао је самостално у Паризу и Лођу . Учествовао је наколективних иложби . Редован је учесник културне манифестације „ Селу у походе “ коју је иницирао глумац Зоран Радмиловић од до године . Умро је и сахрањен је у Чачку јуна године . Награде и признања За свој рад добио је Октобарску награду СО Чачак за годину и Специјалну награду Задужбине краља Петра Првог Карађорђевића на Југословенском бијеналу минијатуре године у Горњем Милановцу . Добитник је награде Друштва ликовних уметника Западног Поморавља , „ Драган Ћирковић“ и Бијенала у Земуну Југословенског бијенала акварела у Зрењанинуи Освајач је друге награде на изложби „ Београд инспирација уметника “ у Београду Референце Спољни извори https://web.archive.org/web/20160306063239/http://www.artinfo.co.rs/ceo_profil.php?korisnik_id=617 Рођени Умрли Српски сликари Чачани