Дехуманизација уметности
Дехуманизација уметности () је хуманистички концепт који је развио шпански филозоф Хосе Ортега и Гасет у истоименом делу из 1925. године. Тим изразом Ортега и Гасет алудира на авангардну уметност и књижевност („изми“) настале након Првог светског рата.

Главни представници авангарде у Шпанији су припадници Генерације '27, међу којима се истичу песници као што су Луис Сернуда, Федерико Гарсија Лорка, Педро Салинас, Хорхе Гиљен, Рафаел Алберти и Висенте Алеисандре. Група је за узоре имала Хуана Рамона Хименеза, модернисту Рубена Дарија и симболистичку књижевност, што је представљало корак унапред у односу на претходну Генерацију '98 и њене представнике као што су Мигел де Унамуно, Антонио Мачадо, Пио Бароха и др.

Ортега и Гасет концептуализује нову естетику као „уметност за мањину“, рафинирану књижевност бекства која не уме да асимилује масу. Одлике те нове форме разумевања уметности резимирао је Висенте Гаос у својој антологији поезије Генерације '27:

 Жеља за оригиналношу и иновативношћу (која се наслања на претходнике из периода романтизма).
 Херметизам (која отежава њено разумевање, бежи од јасне референције).
 Самодовољност уметности (чистота, аутентичност).
 Антиреализам и антиромантизам (песма не треба да значи, већ једноставно да постоји; с друге стране, избегава се романтичарски субјективизам).
 Надреализам (логичка инкохеренција, значај несвесног и снова).
 Интрасценденција (незаинтересованост, одрицање од одговорности за вануметничку реалност и од морализма).
 Доминација метафоре (коју у поменутом цитату наводи Ортега и Гасет).
 Онирички језик (повезан са надреализмом).
 Атомизација (дезинтеграција, кидање логичких веза).

Литература 
 Gаоs, Vicente.	"Antología del Grupo Poético de 1927". Ed. Cátedra, 1976.
 Ortega y Gasset, José. "La deshumanización del arte y otros ensayos de estética". Alianza Ed., 1991.

Спољашње везе 
 Simón Marchán Fiz, «Una nueva sensibilidad artística», ABC Cultural, 11-11-2000.

Естетика
Дехуманизација уметности ( ) је хуманистички концепт који је развио шпански филозоф Хосе Ортега и Гасет у истоименом делу из године . Тим изразом Ортега и Гасет алудира на авангардну уметност и књижевност ( „ изми “ ) настале након Првог светског рата . Главни представници авангарде у Шпанији су припадници Генерације '27 , међу којима се истичу песници као што су Луис Сернуда , Федерико Гарсија Лорка , Педро Салинас , Хорхе Гиљен , Рафаел Алберти и Висенте Алеисандре . Група је за узоре имала Хуана Рамона Хименеза , модернисту Рубена Дарија и симболистичку књижевност , што је представљало корак унапред у односу на претходну Генерацију '98 и њене представнике као што су Мигел де Унамуно , Антонио Мачадо , Пио Бароха и др . Ортега и Гасет концептуализује нову естетику као „ уметност за мањину “ , рафинирану књижевност бекства која не уме да асимилује масу . Одлике те нове форме разумевања уметности резимирао је Висенте Гаос у својој антологији поезије Генерације '27 : Жеља за оригиналношу и иновативношћу ( која се наслања на претходнике из периода романтизма ) . Херметизам ( која отежава њено разумевање , бежи од јасне референције ) . Самодовољност уметности ( чистота , аутентичност ) . Антиреализам и антиромантизам ( песма не треба да значи , већ једноставно да постоји ; с друге стране , избегава се романтичарски субјективизам ) . Надреализам ( логичка инкохеренција , значај несвесног и снова ) . Интрасценденција ( незаинтересованост , одрицање од одговорности за вануметничку реалност и од морализма ) . Доминација метафоре ( коју у поменутом цитату наводи Ортега и Гасет ) . Онирички језик ( повезан са надреализмом ) . Атомизација ( дезинтеграција , кидање логичких веза ) . Литература Gаоs , Vicente . " Antología del Grupo Poético de . Ed . Cátedra , Ortega y Gasset , José . " La deshumanización del arte y otros ensayos de estética " . Alianza Ed . , Спољашње везе Simón Marchán Fiz , « Una nueva sensibilidad artística » , ABC Cultural, 2000 . Естетика