Јован Дујовић
Јован Дујовић (Дечани, 28. август 1938) српски је књижевник, новинар–фељтониста, пјесник, антологичар, приповједач, романсијер, писац за дјецу и омладину. Преминуо је 19. априла 2015. у Црној Гори.

Члан је Удружења књижевника Црне Горе и Удружења новинара Црне Горе. Добитник је угледних књижевних и новинарских награда. Песме су му превођене на веће светске језике и заступљене у антологијским изборима.

Поријекло и дјетињство 
По пореклу је из Васојевића, Љеворечанин. Иако је према матичним књигама рођен „28. августа. 1937 у Прекобрђу (Морача)“ или „7. априла 1939. у Лијевој Ријеци – Васојевићи“ проверено је да је рођен 28. августа 1938. у Дечанима, Метохија, које је од Турака ослободио његов ујак, ђенерал Радомир Вешовић, 1912. године.

Дујовић је у ратно доба одрастао као сироче без родитеља и ичега свога, чобанујући за туђим козама у морачком Прекобрђу и овцама по љеворечком висовима,

Новинарска и књижевна каријера 

Када је одрастао, запослио се у подгоричкој Побједи у којој је провео журналистички вијек, пишући, поред осталог у многим релевантним југословенским новинама, ревијама, књижевним листовима и часописима, медијима за дјецу и електронским гласилима.

Пријем код критике 
О Дујовићевој поезији писали су многи критичари и песници: Мирољуб Тодоровић, Андрија Радуловић, академик Жарко Ђуровић, Радован Поповић, Желидраг Никчевић, Катарина Брајовић, Гаро Јовановић, Горан Бјелановић, Веселин Лазаревић, Слободан-Куч Милић, Милутин Лујо Данојлић, Миодраг Вуковић, Јован Чађеновић, Ранко Јововић, Слободан Томовић, Илија Лакушић, Милорад Јоксимовић а највише Миодраг Мркић. 

Мирољуб Тодоровић, оснивач сигнализма истиче Дујовићеву изворну модерност и да он својим радом обликује нашу културну сцену.

Миодраг Мркић, између осталог, каже о писцу: „Песници од свега стварају поезију. Дујовић се не труди да ствара књишке симболе, насилне метафоре, нема естетско-поетског егзибиционизма. Мислим да је то нешто, да се ипак по тој, рецимо сировој али суровој новинарској поетичности издваја у нашој поезији. Дакле, Дујовић има индивидуалност, он не бира речи. Узима их и из новинарског жаргона. Све речи имају право на поетизацију. Кроз мисаоност дневног новинарског пробеласају и високепоетске слике. Његово песништво је лирска синтеза новинарски забележених догађаја и осећања Срба. То песништво и та лирска синтеза бележи и социјално-филозофска схватања и осећања. Дујовић успева да дневна новинарска умовања добију чар и лепоту поетског. Дујовићево дело је љупка политичка творевина. Мали роман у стиховима о култу личности. У векове који следе из овог Дујовићевог густог текст–ткања сазнаће се тада много више и јасније но од хорда помодних епигона, трабаната, који су више прилагођавајући се и ћердајући у постмодернистичким 'ачењима' за потребе режима, живели као званично и незванично плаћени дисиденти, управо од лика и дела друга Тита, хировитог бонвивана, златног дечка наше епохе, несташног сина нашег...“

Милорад Јоксимовић о Дујовићевој збирци Ијед наводи: „Необична је Дујовићева поетска књижица од осамнаест песама. Стилски разбарушена, без оптерећења ма каквим поетичким нормама, а свака пјесма му извире из суштине његовог бића и живота, садашњег и блискоминувшег. У свакој је препознатљива горка јабука и лични став. (...) Док је био млађи Дујовићу су они који су га читали говорили како су мисли да је старији, а сад кад је протекло големо вријеме, при сусрету у четири ока, не трепнувши, кажу му како су мислили да је много млађи.“

Библиографија

Радио, листови и часописи 
Јован Дујовић је своје приче, пјесме, репортаже, фељтоне и интервјуе објављивао у: Агенција СРНА; Аргумент; Ауто-ревија ЦГ; Барске новине; Беорама; Бока; Борба; Велика Србија; Вечерње новости; Вјесник; Војник; Глас Зете; Глас омладине; Глас Подриња; Глас Црногорца; Гледишта; Дан; Данас; Дело; Дневник; Дуга; Ева и Адам; Експрес политика; Жељезничке новине; Жељезничка трибина; За домовину; Завичај; Задруга; Змај; Зум репортер; Ибарске новости; Инвалидски лист; Интервју; Исељенички сусрети; Истина, Беч; Исток; Јавност; Јединство; Југо-ревија; Јустиција; Кафана; Књижевна реч; Књижевне новине; Књижевност; Кораци; Круг; Младост; Мостови; Народна армија; Наша жена; Наша побједа; Нови лист; Новине српске; Народне новине; Овдје; Огледало; Одјек; Омладински покрет; Освит; Ослобођење; Осмица; Панорама; Пионири; Пљеваљске новине; Побједа; Полетарац; Полис; Политика; Православље; Просвјетни рад; Радио станице Београд, Загреб и Подгорица; Ревија 92; Ревија Д; Сведок; Светигора; Сјутра; Слобода; Споне; Стварање; Стремљења; Студентска ријеч; Сусрети, Цетиње (1953, првобјављена пјесма); Титов пионир; Телеграм; Часопис; Туристичке новине; Фокус; Црногорски ратник; Четврти јул...

Поезија 
 Карадаг 1972
 Ринг 1986
 Амалгам 1988
 Отворене ране 1995.
 Ијед 1997
 Антички јеловник 2004
 Свратак 2004
 Изабрана поезија 2006
 Необавезна антологија свјетске поезије 2007.
 Тријумф – то мајка више не рађа 2007.
 Поезија посвете 2009
 Тушта и тма – мудрости кафанског филозофа
 Моја поезија
 Натоломејске ноћи
 Табела–библиотека
 Свједок

Проза и публицистика 
 Би што би
 Немо`те немо`те, можемо се ми стиђет` једног дана од њега /журналистички животописи/
 Нетко бјеше Дујовић Јоване
 Његош између интрига и отрова
 Кобна веза пјесника и књаза
 Морачке пасторале
 Васојевићке пасторале
 Славни црногорски пустолови
 Јунак двије револуције - Владо Ћетковић
 Преписка Војводе Гавра Вуковића и Митра Бакића
 Зловремене оде
 Паклени врт Балкана
 Голготе, садржај: Голгота попа и пјесника Стевана Вукчевића "Нестора Жучног млађег" који је прошао све животне страхове, од носача и Матхаузена и Голог отока…; Одисеја Олге Вујошевић, која је с тек рођеном кћерком провела ратну годину у злогласним фашистичким затворима и остала жива; Далматинци у Црној Гори – знаменити писци, сликари и градитељи: Симо Матавуљ, Валтазар Богишић, Влахо Буковац, Јосип Сладе… који су оставили неизбрисив траг на нашем тлу; Суђење великом филозофу и његошологу Слободану Томовићу на Београдском универзитету с којег је удаљен због антимарксистичке оријентације; Како је професор Предраг Ковачевић из Котора, као тек ослобођени њемачки заробљеник ухватио злогласног гаулајтера Хајнриха Химлера; Међу Црногорцима на Мироч планини код Кладова, који су се први населили прије двјеста година; Исповијест несрећног ауторовог учитеља Тадише Ракочевића из Прекобрђа код Манастира Мораче... 
 Острошко злато и његова судбина
 Анегдоте Михаила Ојданића
 Књажев сукоб с црногорским војводама (Миљаном Вуковим, Марком Миљановим, Пеком Павловићем и Јолем Пилетићем)
 У албанским вртлозима – исп. Ђона Марковића

Као приређивач 
 Митрополит Амфилохије (Радовић) – Враћање душе у чистоту (приредио)
 Мемоари ђенерала Радомира Вешовића
 Сердар Јанко Вукотић
 Поруке потомству

Књиге за младе 
 Зоолошка читанка
 Тајне Бај-дола (роман)
 Подвиг (приче)
 Статисти (приче)

Антологије и зборници 
 Језерски врх
 Боже Правде
 Споменица Првог српског устанка
 Љубавна поезија
 Родитељи у поезији
 Савремена црногорска поезија за дјецу
 Вино и поезија
 Необавезна антологија
 Црногорско новинарство
 Крчаг вина и поезије
 Храм књиге

Необјављени рукописи 
 Фељтони и репортаже
 Српска апокалипса
 Комненов колеж
 Олујине
 Клечка

Извори

Спољашње везе 

 Комнен Бећировић: „Јован Дујовић, свједок свога времена“, Бесједа изречена на књижевној вечери Јована Дујовића, 30. августа 2008. у Колашину
 Емисија „И би ријеч: Јован Дујовић“, Радио „Светигора“, Цетиње, 2007.
 Комнен Бећировић: „Слово за четрдесетницу Јована Дујовића“

Рођени 1938. 
Дечанци
Васојевићи
Српски књижевници
Српски новинари
Српски историчари
Српски публицисти
Срби у Црној Гори
Јован Дујовић ( Дечани , августсрпски је књижевник , новинар–фељтониста , пјесник , антологичар , приповједач , романсијер , писац за дјецу и омладину . Преминуо је априла у Црној Гори . Члан је Удружења књижевника Црне Горе и Удружења новинара Црне Горе . Добитник је угледних књижевних и новинарских награда . Песме су му превођене на веће светске језике и заступљене у антологијским изборима . Поријекло и дјетињство По пореклу је из Васојевића , Љеворечанин . Иако је према матичним књигама рођен „ 28. августа.у Прекобрђу ( Морача ) “ или „ 7. априла у Лијевој Ријеци – Васојевићи “ проверено је да је рођен августа у Дечанима , Метохија , које је од Турака ослободио његов ујак , ђенерал Радомир Вешовић , године . Дујовић је у ратно доба одрастао као сироче без родитеља и ичега свога , чобанујући за туђим козама у морачком Прекобрђу и овцама по љеворечком висовима , Новинарска и књижевна каријера Када је одрастао , запослио се у подгоричкој Побједи у којој је провео журналистички вијек , пишући , поред осталог у многим релевантним југословенским новинама , ревијама , књижевним листовима и часописима , медијима за дјецу и електронским гласилима . Пријем код критике О Дујовићевој поезији писали су многи критичари и песници : Мирољуб Тодоровић , Андрија Радуловић , академик Жарко Ђуровић , Радован Поповић , Желидраг Никчевић , Катарина Брајовић , Гаро Јовановић , Горан Бјелановић , Веселин Лазаревић , Слободан-Куч Милић , Милутин Лујо Данојлић , Миодраг Вуковић , Јован Чађеновић , Ранко Јововић , Слободан Томовић , Илија Лакушић , Милорад Јоксимовић а највише Миодраг Мркић . Мирољуб Тодоровић , оснивач сигнализма истиче Дујовићеву изворну модерност и да он својим радом обликује нашу културну сцену . Миодраг Мркић , између осталог , каже о писцу : „ Песници од свега стварају поезију . Дујовић се не труди да ствара књишке симболе , насилне метафоре , нема естетско-поетског егзибиционизма . Мислим да је то нешто , да се ипак по тој , рецимо сировој али суровој новинарској поетичности издваја у нашој поезији . Дакле , Дујовић има индивидуалност , он не бира речи . Узима их и из новинарског жаргона . Све речи имају право на поетизацију . Кроз мисаоност дневног новинарског пробеласају и високепоетске слике . Његово песништво је лирска синтеза новинарски забележених догађаја и осећања Срба . То песништво и та лирска синтеза бележи и социјално-филозофска схватања и осећања . Дујовић успева да дневна новинарска умовања добију чар и лепоту поетског . Дујовићево дело је љупка политичка творевина . Мали роман у стиховима о култу личности . У векове који следе из овог Дујовићевог густог текст–ткања сазнаће се тада много више и јасније но од хорда помодних епигона , трабаната , који су више прилагођавајући се и ћердајући у постмодернистичким ' ачењима ' за потребе режима , живели као званично и незванично плаћени дисиденти , управо од лика и дела друга Тита , хировитог бонвивана , златног дечка наше епохе , несташног сина нашег . . . “ Милорад Јоксимовић о Дујовићевој збирци Ијед наводи : „ Необична је Дујовићева поетска књижица од осамнаест песама . Стилски разбарушена , без оптерећења ма каквим поетичким нормама , а свака пјесма му извире из суштине његовог бића и живота , садашњег и блискоминувшег . У свакој је препознатљива горка јабука и лични став . ( . . . ) Док је био млађи Дујовићу су они који су га читали говорили како су мисли да је старији , а сад кад је протекло големо вријеме , при сусрету у четири ока , не трепнувши , кажу му како су мислили да је много млађи . “ Библиографија Радио , листови и часописи Јован Дујовић је своје приче , пјесме , репортаже , фељтоне и интервјуе објављивао у : Агенција СРНА ; Аргумент ; Ауто-ревија ЦГ ; Барске новине ; Беорама ; Бока ; Борба ; Велика Србија ; Вечерње новости ; Вјесник ; Војник ; Глас Зете ; Глас омладине ; Глас Подриња ; Глас Црногорца ; Гледишта ; Дан ; Данас ; Дело ; Дневник ; Дуга ; Ева и Адам ; Експрес политика ; Жељезничке новине ; Жељезничка трибина ; За домовину ; Завичај ; Задруга ; Змај ; Зум репортер ; Ибарске новости ; Инвалидски лист ; Интервју ; Исељенички сусрети ; Истина , Беч ; Исток ; Јавност ; Јединство ; Југо-ревија ; Јустиција ; Кафана ; Књижевна реч ; Књижевне новине ; Књижевност ; Кораци ; Круг ; Младост ; Мостови ; Народна армија ; Наша жена ; Наша побједа ; Нови лист ; Новине српске ; Народне новине ; Овдје ; Огледало ; Одјек ; Омладински покрет ; Освит ; Ослобођење ; Осмица ; Панорама ; Пионири ; Пљеваљске новине ; Побједа ; Полетарац ; Полис ; Политика ; Православље ; Просвјетни рад ; Радио станице Београд , Загреб и Подгорица ; Ревија Ревија Д ; Сведок ; Светигора ; Сјутра ; Слобода ; Споне ; Стварање ; Стремљења ; Студентска ријеч ; Сусрети , Цетиње првобјављена пјесма ) ; Титов пионир ; Телеграм ; Часопис ; Туристичке новине ; Фокус ; Црногорски ратник ; Четврти јул ... Поезија Карадаг Ринг Амалгам Отворене ране Ијед Антички јеловник Свратак Изабрана поезија Необавезна антологија свјетске поезије Тријумф – то мајка више не рађа Поезија посвете Тушта и тма – мудрости кафанског филозофа Моја поезија Натоломејске ноћи Табела–библиотека Свједок Проза и публицистика Би што би Немо`те немо`те , можемо се ми стиђет` једног дана од њега / журналистички животописи / Нетко бјеше Дујовић Јоване Његош између интрига и отрова Кобна веза пјесника и књаза Морачке пасторале Васојевићке пасторале Славни црногорски пустолови Јунак двије револуције - Владо Ћетковић Преписка Војводе Гавра Вуковића и Митра Бакића Зловремене оде Паклени врт Балкана Голготе , садржај : Голгота попа и пјесника Стевана Вукчевића " Нестора Жучног млађег " који је прошао све животне страхове , од носача и Матхаузена и Голог отока … ; Одисеја Олге Вујошевић , која је с тек рођеном кћерком провела ратну годину у злогласним фашистичким затворима и остала жива ; Далматинци у Црној Гори – знаменити писци , сликари и градитељи : Симо Матавуљ , Валтазар Богишић , Влахо Буковац , Јосип Сладе … који су оставили неизбрисив траг на нашем тлу ; Суђење великом филозофу и његошологу Слободану Томовићу на Београдском универзитету с којег је удаљен због антимарксистичке оријентације ; Како је професор Предраг Ковачевић из Котора , као тек ослобођени њемачки заробљеник ухватио злогласног гаулајтера Хајнриха Химлера ; Међу Црногорцима на Мироч планини код Кладова , који су се први населили прије двјеста година ; Исповијест несрећног ауторовог учитеља Тадише Ракочевића из Прекобрђа код Манастира Мораче ... Острошко злато и његова судбина Анегдоте Михаила Ојданића Књажев сукоб с црногорским војводама ( Миљаном Вуковим , Марком Миљановим , Пеком Павловићем и Јолем Пилетићем ) У албанским вртлозима – исп . Ђона Марковића Као приређивач Митрополит Амфилохије ( Радовић ) – Враћање душе у чистоту ( приредио ) Мемоари ђенерала Радомира Вешовића Сердар Јанко Вукотић Поруке потомству Књиге за младе Зоолошка читанка Тајне Бај-дола ( роман ) Подвиг ( приче ) Статисти ( приче ) Антологије и зборници Језерски врх Боже Правде Споменица Првог српског устанка Љубавна поезија Родитељи у поезији Савремена црногорска поезија за дјецу Вино и поезија Необавезна антологија Црногорско новинарство Крчаг вина и поезије Храм књиге Необјављени рукописи Фељтони и репортаже Српска апокалипса Комненов колеж Олујине Клечка Извори Спољашње везе Комнен Бећировић : „ Јован Дујовић , свједок свога времена “ , Бесједа изречена на књижевној вечери Јована Дујовића , августа у Колашину Емисија „ И би ријеч : Јован Дујовић “ , Радио „ Светигора “ , Цетиње , Комнен Бећировић : „ Слово за четрдесетницу Јована Дујовића “ Рођени Дечанци Васојевићи Српски књижевници Српски новинари Српски историчари Српски публицисти Срби у Црној Гори