Internet medija tip
Internet medija tip  je dvodelni identifikator za format dokumenta na Internetu.
Originalno identifikatori su definisani u  za Internet poštu u okviru SMTP protokola, ali je njihovo korišćenje prošireno i na druge protokole kao što su: HTTP, RTP i SIP.
Ovi tipovi su zvani MIME tipovi i nekad se poistovećuju sa Content-types po imenu zaglavlja u protokolima gde je vrednost tipa nosila isti naziv kao i kod MIME tipa.
Originalno primena MIME tipova () je bila da se -{ne-ASCII}- delovi elektronske pošte (to jest razni medija fajlovi koji se šalju u istoj poruci) razdvoje od samog teksta poruke. Bez MIME tipova email klijent ne bi mogao da razlikuje formate priloga ().

Medija tip je sačinjen od 2 ili više delova: tipa, podtipa, i nula ili više opcionalnih atributa. 
Na primer podtip od tipa text ima opcionalni charset atribut koji se može koristiti da ukaže na tip enkodiranja karaktera recimo
text/html; charset=UTF-8. A podtip od recimo tipa multipart često definiše boundary između delova. 
Dozvoljene vrednosti za atribut charset su definisane u listi IANA karakterskih setova.

Pre ,  eksperimentalni i nestandardizovani  medija tipovima su dodeljivani prefiksi x- međutim pokazalo se da ova praksa nije dobra jer je dovodila do problema nekompatibilnosti kad su eksperimentalni tipovi standardizovani. Danas se ta praksa ne preporučuje. Neki podtipovi imaju prefikse:
 „vnd.“ znači specifično za prodavca (); .
 „prs.“ predstavlja lične ili vanity tree.
Novi medija tipovi se mogu kreirati po uputstvu datom u .

Pored email klijenata, Internet pregledači takođe podržavaju različite medija tipove. To omogućava pregledaču da prikaže ili ispiše datoteke koje nisu u HTML formatu. Specifikacija medija tipova je takođe bitna informacija za pretraživačke mašine () zarad klasifikacije podataka na internetu.

Postoji velika količina registrovanih medija tipova kao što su -{GIF}- ili -{PostScript}- datoteke. Takođe moguće je definisati svoj medija tip.

Ograničenja 
Često medija tipovi se koriste kao deo protokola u komunikaciji između dve aplikacije (izvorne i odredišne). U tom kontekstu javljaju se dva problema:

Prvi problem je vezan za mogućnost izvorne aplikacije (web servera, email klijenta) da tačno odredi internet medija tip za neki dokument. Za više informacija o tipovima dokumenata pogledati File format. Mnoge aplikacije heuristikom pokušavaju da klasifikuju datoteku koristeći se ekstenzijom u nazivu ili sa magičnim brojem datoteke (postoje i drugi načini). Nijedan način nije savršen i može netačno da klasifikuje medija tip nekog dokumenta.
 Netačna ekstenzija: Klasifikator ekstenzija datoteka će prijaviti grešku „netačan medija tip“. Primera radi neke aplikacije netačno dodeljuju datoteci Rich text format .doc ekstenzijom umesto korektne .rtf ekstenzije.
 Ekstenzija fali: Klasifikator ekstenzija datoteka će prijaviti grešku „fali medija tip“, ili će netačno prijaviti „catch-all“ tip recimo application/octet-stream. A fajlovi bez ekstenzije su česti na operativnim sistemima tipa Uniks, Linuks.
 Kolizija ekstenzija: Često se dešava da više različitih formata koristi istu ekstenziju u kom slučaju će tip biti nasumično odabran zavisno do aplikacije. Na primer i Microsoft Word templates i graphviz graph files koriste istu ekstenziju „.dot“.
 Dvosmisleni kontejner format: a magic number classifier may give a correct, though non-specific, media type, thus preventing a meaningful interpretation of the content. For instance, Office Open XML (.docx) format and Java executable (.jar) are both implemented internally as a zipped archive. A magic number system may classify such files as application/zip instead of the more specific type. Similar problems occur between XML and application formats implemented on top of XML.
 Dvosmisleni magični broj: Napadač može da napravi datoteku koja je istovremeno identifikovana kao dva različita internet medija tipa. Na primer interna struktura Gifar-a ga pravi istovremeno validnim GIF image i Java executable.

Sa druge strane odredišna aplikacija treba da odluči da li da veruje u korektnost dodeljenog internet medija tipa. Još 2002 god. W3C je upozorio da je ozbiljna greška ako je internet medija tip pogrešno dodeljen i da aplikacija ne sme da pogađa tačan internet medija tip. . Ipak principi softverskog inženjerstva ohrabruju aplikaciju da dopusti određeni nivo lošeg ulaza i da udobnost korisnika pati ako aplikacije koja ne može sama da interpretira sadržaj. 
Iz tog razloga mnoge odredišne aplikacije su dizajnirane da pokušaju da prevaziđu takve greške i identifikuju tačan medija tip. 

Odredišna aplikacija nema ništa više znanja o tipu dokumenta od izvorne aplikacije i pokušaji da se dokuči tip na odredišnom kraju su podjednako teški ili nemogući. ovo može da dovede do nekompatibilnosti između izvorne i odredišne aplikacije, i u najgorem slučaju do bezbednosnih propusta kao što su: Gifar napad ili Cross-site scripting napad. 
Za takve situacije predloženi su napedni content sniffing metodi koji balansiraju između prenosivosti i sigurnosti

Lista čestih medija tipova 

IANA vodi official registry of media types. Neki od medija tipva su:

Preporučeno 
 XML and MIME
 mime.types file
 Content sniffing

Reference

Spoljašnje veze 
 IANA MIME media types list
 IANA character sets
 ,  - Multipurpose Internet Mail Extensions (MIME), parts 1 and 2
  - Media Type Specifications and Registration Procedures

Метаподаци
Формати фајлова
Internet medija tip je dvodelni identifikator za format dokumenta na Internetu . Originalno identifikatori su definisani u za Internet poštu u okviru SMTP protokola , ali je njihovo korišćenje prošireno i na druge protokole kao što su : HTTP , RTP i SIP . Ovi tipovi su zvani MIME tipovi i nekad se poistovećuju sa Content-types po imenu zaglavlja u protokolima gde je vrednost tipa nosila isti naziv kao i kod MIME tipa . Originalno primena MIME tipova ( ) je bila da se -{ ne-ASCII }- delovi elektronske pošte ( to jest razni medija fajlovi koji se šalju u istoj poruci ) razdvoje od samog teksta poruke . Bez MIME tipova email klijent ne bi mogao da razlikuje formate priloga ( ) . Medija tip je sačinjen odili više delova : tipa , podtipa , i nula ili više opcionalnih atributa . Na primer podtip od tipa text ima opcionalni charset atribut koji se može koristiti da ukaže na tip enkodiranja karaktera recimo text / html ; charset=UTF-8. A podtip od recimo tipa multipart često definiše boundary između delova . Dozvoljene vrednosti za atribut charset su definisane u listi IANA karakterskih setova . Pre , eksperimentalni i nestandardizovani medija tipovima su dodeljivani prefiksi x- međutim pokazalo se da ova praksa nije dobra jer je dovodila do problema nekompatibilnosti kad su eksperimentalni tipovi standardizovani . Danas se ta praksa ne preporučuje . Neki podtipovi imaju prefikse : „ vnd . “ znači specifično za prodavca ( ) ; \. „ prs . “ predstavlja lične ili vanity tree . Novi medija tipovi se mogu kreirati po uputstvu datom u \ . Pored email klijenata , Internet pregledači takođe podržavaju različite medija tipove . To omogućava pregledaču da prikaže ili ispiše datoteke koje nisu u HTML formatu . Specifikacija medija tipova je takođe bitna informacija za pretraživačke mašine ( ) zarad klasifikacije podataka na internetu . Postoji velika količina registrovanih medija tipova kao što su -{ GIF }- ili -{ PostScript }- datoteke . Takođe moguće je definisati svoj medija tip . Ograničenja Često medija tipovi se koriste kao deo protokola u komunikaciji između dve aplikacije ( izvorne i odredišne ) . U tom kontekstu javljaju se dva problema : Prvi problem je vezan za mogućnost izvorne aplikacije ( web servera , email klijenta ) da tačno odredi internet medija tip za neki dokument . Za više informacija o tipovima dokumenata pogledati File format . Mnoge aplikacije heuristikom pokušavaju da klasifikuju datoteku koristeći se ekstenzijom u nazivu ili sa magičnim brojem datoteke ( postoje i drugi načini ) . Nijedan način nije savršen i može netačno da klasifikuje medija tip nekog dokumenta . Netačna ekstenzija : Klasifikator ekstenzija datoteka će prijaviti grešku „ netačan medija tip “ . Primera radi neke aplikacije netačno dodeljuju datoteci Rich text format \ .doc ekstenzijom umesto korektne \ .rtf ekstenzije . Ekstenzija fali : Klasifikator ekstenzija datoteka će prijaviti grešku „ fali medija tip “ , ili će netačno prijaviti „ catch-all “ tip recimo application / octet-stream . A fajlovi bez ekstenzije su česti na operativnim sistemima tipa Uniks , Linuks . Kolizija ekstenzija : Često se dešava da više različitih formata koristi istu ekstenziju u kom slučaju će tip biti nasumično odabran zavisno do aplikacije . Na primer i Microsoft Word templates i graphviz graph files koriste istu ekstenziju „ .dot “ . Dvosmisleni kontejner format : a magic number classifier may give a correct , though non-specific , media type , thus preventing a meaningful interpretation of the content . For instance , Office Open XML ( .docx ) format and Java executable ( .jar ) are both implemented internally as a zipped archive . A magic number system may classify such files as application / zip instead of the more specific type . Similar problems occur between XML and application formats implemented on top of XML . Dvosmisleni magični broj : Napadač može da napravi datoteku koja je istovremeno identifikovana kao dva različita internet medija tipa . Na primer interna struktura Gifar-a ga pravi istovremeno validnim GIF image i Java executable . Sa druge strane odredišna aplikacija treba da odluči da li da veruje u korektnost dodeljenog internet medija tipa . Jošgod. W3C je upozorio da je ozbiljna greška ako je internet medija tip pogrešno dodeljen i da aplikacija ne sme da pogađa tačan internet medija tip . \ . Ipak principi softverskog inženjerstva ohrabruju aplikaciju da dopusti određeni nivo lošeg ulaza i da udobnost korisnika pati ako aplikacije koja ne može sama da interpretira sadržaj . Iz tog razloga mnoge odredišne aplikacije su dizajnirane da pokušaju da prevaziđu takve greške i identifikuju tačan medija tip . Odredišna aplikacija nema ništa više znanja o tipu dokumenta od izvorne aplikacije i pokušaji da se dokuči tip na odredišnom kraju su podjednako teški ili nemogući. ovo može da dovede do nekompatibilnosti između izvorne i odredišne aplikacije , i u najgorem slučaju do bezbednosnih propusta kao što su : Gifar napad ili Cross-site scripting napad . Za takve situacije predloženi su napedni content sniffing metodi koji balansiraju između prenosivosti i sigurnosti Lista čestih medija tipova IANA vodi official registry of media types . Neki od medija tipva su : Preporučeno XML and MIME mime.types file Content sniffing Reference Spoljašnje veze IANA MIME media types list IANA character sets , - Multipurpose Internet Mail Extensions ( MIME ) , partsand 2 - Media Type Specifications and Registration Procedures Метаподаци Формати фајлова