Загорка Стојановић
Загорка Стојановић (Београд, 1939) српска је уметница. Активна је као сликарка, таписерист, костимограф, сценограф, илустратор и модни креатор. Од свега чиме се бавила највише воли ткање таписерија и одевних предмета, па Загорка често за себе каже да је „ткаља која је завршила академију за примењене уметности“. Члан је УЛУПУДС-а и Удружења филмских радника. До сада је излагала не преко шездесет колективник и преко тридесет самосталних изложби у земљи и иностранству.

Живот и каријера 
Загорка Стојановић је рођена 7. јула 1939. године у Београду од оца Светомира и мајке Љубинке. Основно и средње школовање, похађала је у Чачку, Крагујевцу и Београду. Дипломирала је 1964. године у Београду на Академији примењених уметности, Одсек за текстил, у класи професора Драгутина Митриновића. 

Загорка Стојановић се једно време усавршавала на студијским путовањима у Италији и Пољској, где је учествовала на многобројним изложбама које су представљале Југославију и Србију у свету.

Од 1982. до 1991. године Загорка је живела и стварала у Загребу, где је на позив Фадила Хаџића радила у кабареу „Јазавац“, као костимограф. Једно време у Загребу је била и председница тамошње Текстилне секције. Након избијања сукоба деведесетих година 20. века, на простору Хрватске, Загорка се вратила, на нови почетак, у свој родни Београд и уметничку радионицу у Ракарима, и ту наставила свој живот и даљи рад као самостални уметник.

Загорка Стојановић је радила и као костимограф у многим позориштима у Југославији, Румунији и Француској, и костимом, а често и решавањем комплетне сценографије у текстилу, до сада опремила више од сто позоришних представа. Радила је и као костимограф за многобројне филмове, телевизијске серије, шоу програме, телевизијске преносе заједничких прослава и друго.

Загорка је основала Ткачки двор где ствара своје креације у самоћи сеоске куће у Ракарима, уз које се како она то каже "игра“.

Живи и ствара у Београду и у Ракарима. Добитница је националне пензије Републике Србије.

Њена рођена сестра је Милка Стојановић, позната српска оперска певачица (сопран).

Уметнички рад 
Загорка Стојановић је таписериста, костимограф, сценограф, илустратор, модни креатор, „ткаља која је завршила Академију за примењену уметност”, како она то често за себе воли да каже. 

У ликовни живот Србије Загорка Стојановић се укључила, јако рано још као студент на Академији примењених уметности у Београду. Истраживањем граница могућности, пре свега у сликарској техници таписерија, Загорка је остварила врхунац у „скулптурама“ изведеним ткањем, „чија апстрактна фигурација готово да губи додир са старим занатом“.

Последњих година, Загорка Стојановић, као таписерист негује сасвим нов израз у својим креацијама - иконоткање. Њен нови уметнички израз заснован је на скоро канонски веродостојно истканим иконама, по византијском кључу, које дословно цитирају и прате ток Загоркине изворне идеје. Полиптих „Деисис“, пет икона-тканица, из тог Загоркиног сликаркиног опуса, награђен је Гран пријем у уметничкој колонији „Милешева 93“, да би следећих година био изложен и на изложбама у Њујорку и Паризу. 

Уметнички занат ткања, Загорка је учила по сеоским насељима Србије, од старих ткаља, које су јој откриле неизмерне могућности ткања, које је она надоградила и усавршила. Захваљујући тим сазнањима, и личним вештинама, Загорка своје тканице-таписерије, ради до савршенства. Њима је украсила огромне просторе модерне архитектуре, чији зидови од хладног материјала, бетона, челика, стакла, сада оплемењују таписерије ове познате српске ткаље-таписеристкиње. Загоркине таписерије и иконоткања, са златним нитима и Ахтирском Богородицом, стигле су до приватних збирки и музеја, Америке и Јужне Африке.

Загорка Стојановић своја ткачка и уметничка знања несебично преноси бројним ткаљама, костимографима и таписеристима на бројним курсевима, летњим школама и радионицама широм Србије, и са надом да ће „та наша традиција изаћи из оквира архивске грађе етнологије,“  Загорка о тим својим настојањима каже:

Гостујући је професор у Букурешту, Загребу и Познању

Самосталне изложбе

Учешће на изложбама и ликовним колонијама 
Загорка Стојановић је учествовала на шездесетак колективним изложби као што су: Октобарски салон, Мајски салон, Међународно тријенале таписерије у Лођу (Пољска) 1978. и 1981. итд.

Награде и признања 
 2016. Вукова награда
 2012. Годишња награда „Атаљеа 61“ за таписерију
 2009. Награда за костим на другом фестивалу позоришта у Брчком
 2000. Награда за животно дело УЛУПУДС-а
 1988. Годишња награда УЛУПУДС-а
 1998. Златна значка КПЗ
 1994. Награда „Бели анђео“ - Милешева
 1991. Награде за костимографију на позоришним сусретима „Јоаким Вујић“
 1988. Награде за костимографију на Данима сатире Загреба
 1981. Награде на изложби „Таписерија Београд“
 1978. Дипломе за таписерију на Мајском салону, Београд
 1975. Откупне награде за таписерију на Октобарском салону, Београд
 1975. Годишње награде УЛУПУДС-а
 1962. Награда за текстил на Сајму моде у Београду

Галерија 
Таписерије Загорке Стојановић са изложбе „Мандорла једне иконе“, у ГСЛУ Ниш

Види још 
 Ткачки двор Ракари

Извори

Спољашње везе 
 Човек је одговоран за чување своје слободе („Политика“, 28. април 2013) Приступљено 27. 4. 2013
 ULUPUDS Dobitnici Nagrade za Životno delo - ULUPUDS-a. Приступљено 27. 4. 2013
 Лични космос: Кућа ткања у селу Ракари - РТС Београд,  15. 3. 2020. 
 Загорка Стојановић, сајт уметнице 
 Изложба таписерија Загорке Стојановић „Мандорла једне иконе“, Ниш, Галерија Србија, 7-26.март 2013.
 Ткање је важније од лета на Марс („Политика“, 22. април 2014)
 Ткање је као земљопис народне душе („Политика”, 7. фебруар 2017)

Рођени 1939.
Српски сликари
Српски костимографи
Добитници Вукове награде
Уметници из Београда
Загорка Стојановић ( Београд,српска је уметница . Активна је као сликарка , таписерист , костимограф , сценограф , илустратор и модни креатор . Од свега чиме се бавила највише воли ткање таписерија и одевних предмета , па Загорка често за себе каже да је „ ткаља која је завршила академију за примењене уметности “ . Члан је УЛУПУДС-а и Удружења филмских радника . До сада је излагала не преко шездесет колективник и преко тридесет самосталних изложби у земљи и иностранству . Живот и каријера Загорка Стојановић је рођена јула године у Београду од оца Светомира и мајке Љубинке . Основно и средње школовање , похађала је у Чачку , Крагујевцу и Београду . Дипломирала је године у Београду на Академији примењених уметности , Одсек за текстил , у класи професора Драгутина Митриновића . Загорка Стојановић се једно време усавршавала на студијским путовањима у Италији и Пољској , где је учествовала на многобројним изложбама које су представљале Југославију и Србију у свету . Од до године Загорка је живела и стварала у Загребу , где је на позив Фадила Хаџића радила у кабареу „ Јазавац “ , као костимограф . Једно време у Загребу је била и председница тамошње Текстилне секције . Након избијања сукоба деведесетих година века , на простору Хрватске , Загорка се вратила , на нови почетак , у свој родни Београд и уметничку радионицу у Ракарима , и ту наставила свој живот и даљи рад као самостални уметник . Загорка Стојановић је радила и као костимограф у многим позориштима у Југославији , Румунији и Француској , и костимом , а често и решавањем комплетне сценографије у текстилу , до сада опремила више од сто позоришних представа . Радила је и као костимограф за многобројне филмове , телевизијске серије , шоу програме , телевизијске преносе заједничких прослава и друго . Загорка је основала Ткачки двор где ствара своје креације у самоћи сеоске куће у Ракарима , уз које се како она то каже " игра “ . Живи и ствара у Београду и у Ракарима . Добитница је националне пензије Републике Србије . Њена рођена сестра је Милка Стојановић , позната српска оперска певачица ( сопран ) . Уметнички рад Загорка Стојановић је таписериста , костимограф , сценограф , илустратор , модни креатор , „ ткаља која је завршила Академију за примењену уметност ” , како она то често за себе воли да каже . У ликовни живот Србије Загорка Стојановић се укључила , јако рано још као студент на Академији примењених уметности у Београду . Истраживањем граница могућности , пре свега у сликарској техници таписерија , Загорка је остварила врхунац у „ скулптурама “ изведеним ткањем , „ чија апстрактна фигурација готово да губи додир са старим занатом “ . Последњих година , Загорка Стојановић , као таписерист негује сасвим нов израз у својим креацијама - иконоткање . Њен нови уметнички израз заснован је на скоро канонски веродостојно истканим иконама , по византијском кључу , које дословно цитирају и прате ток Загоркине изворне идеје . Полиптих „ Деисис “ , пет икона-тканица , из тог Загоркиног сликаркиног опуса , награђен је Гран пријем у уметничкој колонији „ Милешева , да би следећих година био изложен и на изложбама у Њујорку и Паризу . Уметнички занат ткања , Загорка је учила по сеоским насељима Србије , од старих ткаља , које су јој откриле неизмерне могућности ткања , које је она надоградила и усавршила . Захваљујући тим сазнањима , и личним вештинама , Загорка своје тканице-таписерије , ради до савршенства . Њима је украсила огромне просторе модерне архитектуре , чији зидови од хладног материјала , бетона , челика , стакла , сада оплемењују таписерије ове познате српске ткаље-таписеристкиње . Загоркине таписерије и иконоткања , са златним нитима и Ахтирском Богородицом , стигле су до приватних збирки и музеја , Америке и Јужне Африке . Загорка Стојановић своја ткачка и уметничка знања несебично преноси бројним ткаљама , костимографима и таписеристима на бројним курсевима , летњим школама и радионицама широм Србије , и са надом да ће „ та наша традиција изаћи из оквира архивске грађе етнологије , “ Загорка о тим својим настојањима каже : Гостујући је професор у Букурешту , Загребу и Познању Самосталне изложбе Учешће на изложбама и ликовним колонијама Загорка Стојановић је учествовала на шездесетак колективним изложби као што су : Октобарски салон , Мајски салон , Међународно тријенале таписерије у Лођу ( Пољска ) и итд . Награде и признања Вукова награда Годишња награда „ Атаљеа за таписерију Награда за костим на другом фестивалу позоришта у Брчком Награда за животно дело УЛУПУДС-а Годишња награда УЛУПУДС-а Златна значка КПЗ Награда „ Бели анђео “ - Милешева Награде за костимографију на позоришним сусретима „ Јоаким Вујић “ Награде за костимографију на Данима сатире Загреба Награде на изложби „ Таписерија Београд “ Дипломе за таписерију на Мајском салону , Београд Откупне награде за таписерију на Октобарском салону , Београд Годишње награде УЛУПУДС-а Награда за текстил на Сајму моде у Београду Галерија Таписерије Загорке Стојановић са изложбе „ Мандорла једне иконе “ , у ГСЛУ Ниш Види још Ткачки двор Ракари Извори Спољашње везе Човек је одговоран за чување своје слободе ( „ Политика “ , априлПриступљено ULUPUDS Dobitnici Nagrade za Životno delo - ULUPUDS-a . Приступљено Лични космос : Кућа ткања у селу Ракари - РТС Београд , Загорка Стојановић , сајт уметнице Изложба таписерија Загорке Стојановић „ Мандорла једне иконе “ , Ниш , Галерија Србија,март Ткање је важније од лета на Марс ( „ Политика “ , април Ткање је као земљопис народне душе ( „ Политика ” , фебруар Рођени Српски сликари Српски костимографи Добитници Вукове награде Уметници из Београда