Бранко Брновић
Бранко Брновић (Подгорица, 8. август 1967) је бивши црногорски и југословенски фудбалер и репрезентативац Југославије. Након завршетка играчке каријере ради као фудбалски тренер.

Клупска каријера 
Сениорски деби је имао у екипи Будућности, за коју је у четири сезоне одиграо 100 првенствених утакмица. Након тога долази у Партизан, где је био стандардан, и за три сезоне осваја две титуле и два купа.

Године 1994. одлази у Еспањол где проводи наредних шест сезона. Прве четири сезоне је био стандардан, а последње две није играо пуно. У дресу Еспањола је одиграо укупно 146 утакмица у Примери, и освојио је Куп Краља 2000. године.

Фудбалу се враћа у сезони 2006/07. у дресу Кома са Златице, којем помаже да избори опстанак у првој прволигашкој сезони у независној Црној Гори.

Репрезентација 
Са репрезентацијом Југославије до 20 година је освојио титулу светског првака на Светском првенству 1987. у Чилеу. На том турниру је наступио на пет утакмица.

За сениорску репрезентацију Југославије је дебитовао 20. септембра 1989, на пријатељској утакмици против Грчке која је одиграна на стадиону Војводине у Новом Саду. Био је део репрезентације која је кроз квалификације изборила пласман на Европско првенство 1992. у Шведској, али на крају на то такмичење није отишла због санкција.

Као члан репрезентације СР Југославије је изборио пласман на Светско првенство 1998. у Француској. На првенству у Француској, Брновић је наступио на три утакмице. Свој последњи меч за национални тим је одиграо управо на овом првенству, и то 29. јуна 1998, у поразу од Холандије (1:2) у осмини финала.

Голови за репрезентацију

Тренерска каријера 
Од 2007. до 2011. био је помоћни тренер у репрезентацији Црне Горе. У септембру 2011, након одласка Златка Крањчара, постављен је за селектора Црне Горе. Успешно је довршио посао у тадашњем циклусу квалификација за Европско првенство 2012. и пласирао се у бараж, у којем је Црна Гора поражена од Чешке са 3:0 у укупном скору.

Брновић је након тога одрадио пуна два циклуса, квалификација за Светско првенство 2014. у Бразилу и Европско првенство 2016. у Француској. У првом је Црна Гора завршила као трећа на табели, иза Енглеске и Украјине и до претпоследњег кола се борила за бараж. У квалификацијама за ЕВРО 2016, Црна Гора је од почетка била далеко од високог пласмана, да би циклус завршила као 4. у групи, убедљиво иза Аустрије, Русије и Шведске, које су се пласирале у завршницу.

Са места селектора смењен је 17. децембра 2015. године. На клупи репрезентације као селектор укупно је седео 34 пута, рачунајући квалификационе и пријатељске утакмице. Биланс је 11 победа, девет ремија и 13 пораза, не рачунајући службених 0:3 од Русије марта 2015. године. Само у квалификацијама, Брновићев биланс је седам победа, шест ремија и 11 пораза. 

У октобру 2018. је постављен за тренера подгоричке Будућности. Са подгоричким клубом је освојио Куп Црне Горе у сезони 2018/19. На клупи Будућности се задржао до 28. октобра 2019. када је смењен. У моменту отказа, са екипом Будућности је био први на табели, уз низ од четири победе у првенству, док је у последњих седам мечева, рачунајући и Куп, у коме су дошли до четвртфинала, остварено пет тријумфа и два ремија.

Трофеји (као играч)

Партизан 
 Првенство СР Југославије (2) : 1992/93, 1993/94.
 Куп СР Југославије (2) : 1991/92, 1993/94.

Еспањол 
 Куп Шпаније (1) : 1999/00.

Трофеји (као тренер)

Будућност Подгорица 
 Куп Црне Горе (1) : 2018/19.

Референце

Спољашње везе 

 

Рођени 1967.
Спортисти из Подгорице
Црногорски фудбалери
Југословенски фудбалери
Везни играчи у фудбалу
Фудбалери Црвене стијене
Фудбалери Партизана
Фудбалери Будућности Подгорица
Фудбалери Еспањола
Црногорски фудбалски тренери
Селектори фудбалске репрезентације Црне Горе
Тренери ФК Будућност Подгорица
Југословенски фудбалски репрезентативци
Бранко Брновић ( Подгорица , августје бивши црногорски и југословенски фудбалер и репрезентативац Југославије . Након завршетка играчке каријере ради као фудбалски тренер . Клупска каријера Сениорски деби је имао у екипи Будућности , за коју је у четири сезоне одиграопрвенствених утакмица . Након тога долази у Партизан , где је био стандардан , и за три сезоне осваја две титуле и два купа . Године одлази у Еспањол где проводи наредних шест сезона . Прве четири сезоне је био стандардан , а последње две није играо пуно . У дресу Еспањола је одиграо укупноутакмица у Примери , и освојио је Куп Краља године . Фудбалу се враћа у сезони07. у дресу Кома са Златице , којем помаже да избори опстанак у првој прволигашкој сезони у независној Црној Гори . Репрезентација Са репрезентацијом Југославије догодина је освојио титулу светског првака на Светском првенству у Чилеу . На том турниру је наступио на пет утакмица . За сениорску репрезентацију Југославије је дебитовао септембра на пријатељској утакмици против Грчке која је одиграна на стадиону Војводине у Новом Саду . Био је део репрезентације која је кроз квалификације изборила пласман на Европско првенство у Шведској , али на крају на то такмичење није отишла због санкција . Као члан репрезентације СР Југославије је изборио пласман на Светско првенство у Француској . На првенству у Француској , Брновић је наступио на три утакмице . Свој последњи меч за национални тим је одиграо управо на овом првенству , и то јуна у поразу од Холандије2 ) у осмини финала . Голови за репрезентацију Тренерска каријера Од до био је помоћни тренер у репрезентацији Црне Горе . У септембру након одласка Златка Крањчара , постављен је за селектора Црне Горе . Успешно је довршио посао у тадашњем циклусу квалификација за Европско првенство и пласирао се у бараж , у којем је Црна Гора поражена од Чешке са0 у укупном скору . Брновић је након тога одрадио пуна два циклуса , квалификација за Светско првенство у Бразилу и Европско првенство у Француској . У првом је Црна Гора завршила као трећа на табели , иза Енглеске и Украјине и до претпоследњег кола се борила за бараж . У квалификацијама за ЕВРО Црна Гора је од почетка била далеко од високог пласмана , да би циклус завршила као у групи , убедљиво иза Аустрије , Русије и Шведске , које су се пласирале у завршницу . Са места селектора смењен је децембра године . На клупи репрезентације као селектор укупно је седеопута , рачунајући квалификационе и пријатељске утакмице . Биланс јепобеда , девет ремија ипораза , не рачунајући службених3 од Русије марта године . Само у квалификацијама , Брновићев биланс је седам победа , шест ремија ипораза . У октобру је постављен за тренера подгоричке Будућности . Са подгоричким клубом је освојио Куп Црне Горе у сезони19. На клупи Будућности се задржао до октобра када је смењен . У моменту отказа , са екипом Будућности је био први на табели , уз низ од четири победе у првенству , док је у последњих седам мечева , рачунајући и Куп , у коме су дошли до четвртфинала , остварено пет тријумфа и два ремија . Трофеји ( као играч ) Партизан Првенство СР Југославије:93,94. Куп СР Југославије:92,94. Еспањол Куп Шпаније:00 . Трофеји ( као тренер ) Будућност Подгорица Куп Црне Горе:19. Референце Спољашње везе Рођени Спортисти из Подгорице Црногорски фудбалери Југословенски фудбалери Везни играчи у фудбалу Фудбалери Црвене стијене Фудбалери Партизана Фудбалери Будућности Подгорица Фудбалери Еспањола Црногорски фудбалски тренери Селектори фудбалске репрезентације Црне Горе Тренери ФК Будућност Подгорица Југословенски фудбалски репрезентативци