Карпатско-балканске планине
Карпатско-балканске планине су део северне зоне набирања веначних планина Европе. Заузимају простор између Панонског басена, старе Родопске масе на западу и Влашко-понтијског басена на истоку. Својим мањим делом, простиру се на крајњем истоку Србије, између Дунава на северу, Руј планине и Лужничко-заплањске котлине на југу, долином Јужне и Велике Мораве на западу и границе са Бугарском на истоку. Граде их стене различите старости и порекла, као што су пешчари, кречњаци, вулканске и еруптивне стене. Најстарије стене покривене су пешчарима и до 1.000 m, док су кречњачке стене и до 600 m дебљине.

Опште одлике 

Површински и подземни крашки облици рељефа су веома чести, мада не и крупни. Од површинског краса ту су шкрапе, вртаче, ређе увале и једно крашко поље – Одоровско.
Број пећина и прераста је велик: Ресавска, Злотска (Лазарева), Боговинска, Церемошња, Дубочка, Раваничка. Планине су добро покривене шумама и пашњацима, а у њима се налазе велике наслаге мрког и каменог угља, бакра, злата, сребра. Линија Ражањ (долина Моравице) — Сокобањска котлина — Књажевачка котлина, дели Карпатске планине (северно) и Балканске планине (јужно).

Планине 

Набирањем Карпатско-балканских планина настала су 3 планинска венца, међусобно одвојена котлинама и речним долинама. Унутрашњи (западни) низ чине планине: Звишке, Хомољске, Бељаница, Кучајске, Ртањ, Озрен, Девица, Сува планина. Средишњи низ чине планине: Шомрда, Стол, Велики Крш, Црни врх, Тупижница, Тресибаба, Сврљишке планине. Спољашњи (источни) низ планина чине: Мироч, Велики Гребен, Дели Јован и Стара планина дужине око 90 km, са највишим врхом Миџор (2.169 m).

Котлине и клисуре 
 
Планине су рашчлањене котлинама и клисурама. Њима пролазе важне саобраћајнице. Познате котлине су: Звиждшка (Кучевска), Хомољска (Жагубичка), Црноречка, Зајечарска. У Балканском планинском пределу котлине су: Књажевачка, Сокобањска, Сврљишка, Белопаланачка, Заплањска и Пиротска. Између котлина налазе се и многобројне клисуре: Ђердапска, Честобродица – превој Столице, Сићевачка

Доњоподунавска низија 

Доњоподунавска низија обухвата Неготинску Крајину и Кључ, у окуци Дунава код Кладова. Неготинска Крајина се налази у североисточном делу Србије, оивичена Мирочом и Дели Јованом. Представља најнижу, плодну и добро обрађену равницу у Србији (28 m). Кључ се простире у окуци Дунава код Кладова, између Ђердапске клисуре, Мироча и Вратњанске реке. Плодна, флувијално наносна низија. Неготинска Крајина и Кључ имају привредни значај у речном саобраћају (Дунав), риболову и виноградарству.

Референце

Литература

Спољашње везе 
 ОШ „Милован Глишић“- Географски подсетник „Карпатско-балканске планине“, Радосав Седларевић, приступ 21.4.2013
 Упознај Србију: „Карпатско-балкански предео“, приступ 21.4.2013
 Знање: „Рељеф“, приступ 21.4.2013
 Истражи Србију: Планинарење, приступ 21.4.2013

Карпати
Планине у Србији
Карпатско-балканске планине су део северне зоне набирања веначних планина Европе . Заузимају простор између Панонског басена , старе Родопске масе на западу и Влашко-понтијског басена на истоку . Својим мањим делом , простиру се на крајњем истоку Србије , између Дунава на северу , Руј планине и Лужничко-заплањске котлине на југу , долином Јужне и Велике Мораве на западу и границе са Бугарском на истоку . Граде их стене различите старости и порекла , као што су пешчари , кречњаци , вулканске и еруптивне стене . Најстарије стене покривене су пешчарима и до000 m , док су кречњачке стене и доm дебљине . Опште одлике Површински и подземни крашки облици рељефа су веома чести , мада не и крупни . Од површинског краса ту су шкрапе , вртаче , ређе увале и једно крашко поље – Одоровско . Број пећина и прераста је велик : Ресавска , Злотска ( Лазарева ) , Боговинска , Церемошња , Дубочка , Раваничка . Планине су добро покривене шумама и пашњацима , а у њима се налазе велике наслаге мрког и каменог угља , бакра , злата , сребра . Линија Ражањ ( долина Моравице ) — Сокобањска котлина — Књажевачка котлина , дели Карпатске планине ( северно ) и Балканске планине ( јужно ) . Планине Набирањем Карпатско-балканских планина настала супланинска венца , међусобно одвојена котлинама и речним долинама . Унутрашњи ( западни ) низ чине планине : Звишке , Хомољске , Бељаница , Кучајске , Ртањ , Озрен , Девица , Сува планина . Средишњи низ чине планине : Шомрда , Стол , Велики Крш , Црни врх , Тупижница , Тресибаба , Сврљишке планине . Спољашњи ( источни ) низ планина чине : Мироч , Велики Гребен , Дели Јован и Стара планина дужине окоkm , са највишим врхом Миџор169 m ) . Котлине и клисуре Планине су рашчлањене котлинама и клисурама . Њима пролазе важне саобраћајнице . Познате котлине су : Звиждшка ( Кучевска ) , Хомољска ( Жагубичка ) , Црноречка , Зајечарска . У Балканском планинском пределу котлине су : Књажевачка , Сокобањска , Сврљишка , Белопаланачка , Заплањска и Пиротска . Између котлина налазе се и многобројне клисуре : Ђердапска , Честобродица – превој Столице , Сићевачка Доњоподунавска низија Доњоподунавска низија обухвата Неготинску Крајину и Кључ , у окуци Дунава код Кладова . Неготинска Крајина се налази у североисточном делу Србије , оивичена Мирочом и Дели Јованом . Представља најнижу , плодну и добро обрађену равницу у Србијиm ) . Кључ се простире у окуци Дунава код Кладова , између Ђердапске клисуре , Мироча и Вратњанске реке . Плодна , флувијално наносна низија . Неготинска Крајина и Кључ имају привредни значај у речном саобраћају ( Дунав ) , риболову и виноградарству . Референце Литература Спољашње везе ОШ „ Милован Глишић“ - Географски подсетник „ Карпатско-балканске планине “ , Радосав Седларевић , приступ4.2013 Упознај Србију : „ Карпатско-балкански предео “ , приступ4.2013 Знање : „ Рељеф “ , приступ4.2013 Истражи Србију : Планинарење , приступ4.2013 Карпати Планине у Србији