Песма Евровизије 2014.
Песма Евровизије 2014. (; ) је био 59. по реду избор за Песму Евровизије. Одржан је у Копенхагену, главном граду Данске, захваљујући победи Емели де Форест на Евровизији 2013. године у Малмеу, са песмом -{Only Teardrops}-. Данска је по трећи пут угостила такмичаре фестивала, а прво домаћинство имала је 1964. године. Емитер такмичења био је дански јавни сервис -{DR}-. Полуфиналне вечери биле су 6. и 8. маја 2014. године, а велико финале је одржано 10. маја 2014. године. Водитељи шоуа су били Лиз Рене, Николај Копел и Пилов Асбек. На такмичењу је учествовало укупно 37 земаља, а као земље повратнице учешће су узели Пољска (након двогодишње паузе) те Португал (након једногодишње паузе), док су Бугарска, Кипар, Србија и Хрватска ово такмичење прескочили због финансијских и других разлога. Дебитаната 2014. године на Евровизији није било.

Након напетог процеса гласања базираног на додељивању поена од стране националног жирија и публике у омјеру 50:50, победу на такмичењу је однела Аустрија са песмом -{Rise Like a Phoenix}- (), извођача Кончите Вурст, и по гласовима публике и по гласовима жирија. Другопласирани су Комон линетси из Холандије са песмом -{Calm After the Storm}- (), а трећепласирана Шведска. Убедљива победа коју је остварила контроверзна аустријска представница Кончита, освојивши укупно 290 бодова публике и жирија земаља учесница, била је прва победа Аустрије након 1966. године (укупно друга евровизијска победа за ову земљу). Такмичење 2014. године било је најуспешнији резултат икада за представнике Јерменије, док је за другопласирану Холандију ово био најбољи резултат, рачунајући од победе коју су остварили на Евросонгу 1975. Рекордних 195 милиона гледалаца широм света пратило је такмичење, а овиме је оборен рекорд из 2013. године, и то за 15 милиона.

Организатори шоуа из Копенхагена су потрошили укупно 112 милиона данских круна (око 15 милиона евра) на организацију спектакла; ова сума је, међутим, троструко већа од планираног буџета, те је тако била повод за подизање високих оптужница против организатора које се теретило за непотизам у оквиру организовања такмичења. Домаћинска телевизија -{DR}- је после разматрања више понуда градова и дворана широм Данске, као најбољу арену одабрала Халу B&W. Свеукупно, на такмичењу су учествовале две државе мање у односу на претходну годину, што је Евровизију 2014. године са 37 извођача учинило такмичењем са најмањим бројем учесника још од 2006. Службени компилацијски албум Песме Евровизије 2014. издала је кућа -{Universal Music Group}-, и то 14. априла 2014. године, а на албуму се налазило свих 37 песама које су изведене на бини, укључујући званичну #JoinUs музичку тему, која је била свирана током паузе великог финала. Емитер домаћин (-{DR}-) и ЕРУ за продукцију такмичења освојили су Интернационалну ТВ награду на додељивању -{Premios Ondas}- признања од стране Радио Барселоне.

Такмичење ће остати упамћено по првој квалификацији за финале Црне Горе (коју је представљао Сергеј Ћетковић) и Сан Марина, чијој представници Валентини Монети је то било треће узастопно такмичење за ову земљу. Финалу су као почасни гости присуствовали и представници данске краљевске породице, престолонаследник Принц Фредерик и његова супруга Крунска принцеза Мери.

Избор града домаћина 

Јавни радио и телевизијски сервис Данске -{DR}- је на конференцији за новинаре одржаној 2. септембра 2013. објавио да ће се такмичење за 59. песму Евровизије одржати у главном и највећем граду у земљи Копенхагену, односно у хали некадашњег бродоградилишта на острву Рефсхалоен. Цело подручје око бродоградилишта је преуређено за потребе фестивала и трансформисано у својеврсно „евровизијско острво“, док је највећа хала бродоградилишта -{B&W Hallerne}- претворена у концертни простор капацитета 10.000 места.

За службени слоган такмичења одабран је „-{#JoinUs}-“ или „придружи нам се“.

Градоначелник Копенхагена Франк Јенсен је још крајем августа изјавио да ће град подржати фестивал са око 40 милиона данских круна (или око 5,4 милиона евра), а такође је најавио да ће кроз домаћинство Песме Евровизије град уједно радити и на додатној промоцији еколошки прихватљивих технологија, пошто је Копенхаген проглашен за еколошку престоницу Европе за 2014. годину.

У трку за домаћинство 59. издања Песме Евровизије било је укупно 5 данских градова: Хернинг, Копенхаген, Олборг, Фредериција и Хорсенс, а у најужем кругу фаворита су од почетка била два првонаведена. У почетку се размишљало да такмичење буде одржано или на стадиону Паркен у Копенхагену где је било одржано и такмичење 2001, односно у арени -{Jyske Bank Boxen}- у Хернингу (капацитета 15.000 места) у којој је одржано финале националног избора 2013. године. Град Хорсенс је као евентуално место одржавања фестивала кандидовао двориште некадашњег државног затвора које би за потребе такмичења било прекривено стакленим кровом.

Због нешто слабијих хотелских капацитета у граду и околини, Олборг је и службено одустао од кандидатуре за организацију фестивала 17. јуна 2013. године (услов је био да град има минимум 3.000 хотелских соба, док је Олборг имао свега 1.600, од чега је велики број већ био резервисан у време одржавања Евровизије).

Формат такмичења 

Такмичење је као и ранијих година (а почев од Песме Евровизије 2008. у Београду) подељено на три вечери, два полуфинала велико финале. По десет песама из оба полуфинала обезбедило је пласман у финале, где их је чекало 6 директних учесника, такозвана „велика петорка“ (Француска, Шпанија, Уједињено Краљевство, Немачка и Италија) и земља домаћин (Данска). Гласало се по систему 50:50, тј. пола укупне оцене чинили су гласови стручног жирија, а другу половину гласови публике.

Европска радиодифузна унија (ЕРУ) је 20. септембра 2013. објавила службена правила за овогодишње такмичење, а која се тичу мањих промена везано за гласање жирија. Да би се избегле спекулације о намештањима резултата, ЕРУ је донела одлуку да сваки од 5 чланова националних жирија мора бити у обавези да јавно објави своје гласове (у виду рангирања песама од првог до последњег места), односно имена свих чланова жирија била су позната на дан 1. маја 2014. (недељу дана пре почетка такмичења). Члан жирија могла је да буде особа из света музике, телевизије и забаве која није директно учествовали на претходна два такмичења.

Жреб за полуфинала 
Жреб за полуфинала одржан је у градској већници Копенхагена 20. јануара 2014. и том приликом је одређено која земља ће да се такмичи у којем полуфиналу. Током новембра 2013. организатор је у договору са ЕРУ одлучио да се Данској суседне земље Шведска и Норвешка такмиче у различитим полуфиналима, како би се посетиоцима из обе земље омогућило да у што већем броју присуствују својим полуфиналима, па је тако одлучено да ће Шведска наступати у првом, а Норвешка у другом полуфиналу. Такође, ЕРУ је дозволио Израелу да учествује у другом полуфиналу пошто се датум првог полуфинала преклапао са националним празником у тој земљи. Све преостале земље подељене су у 6 шешира, формираних на основу историјата размене поена међу државама у последњих 10 година, на основу којих су касније извучени учесници по полуфиналима.

Састав шешира је био следећи:

Одређивање стартних позиција 
Исто као и на такмичењу у Малмеу 2013. домаћин је заједно са продуцентима одређивао са које стартне позиције ће наступити нека од земаља, док је једино наступ земље домаћина у финалу одређен жребом, а све са циљем да се избегне да жанровски сличне песме следе једна иза друге. Током састанка шефова националних делегација земаља учесница у Копенхагену 17. марта 2014. одлучено је да Данска у финалу наступи под редним бројем 23, док је комплетан редослед наступа по полуфиналима одређен седам дана касније. Током конференције за новинаре одржане после проглашења финалиста из првог полуфинала, представници свих земаља су извлачењем куглица одредили редну позицију у финалу (у горњем или доњем делу жреба), док су на исти начин то урадили и директни финалисти на конференцији за новинаре неколико сати раније. На исти начин су одређене и позиције након другог полуфинала. Коначан распоред стартних бројева у финалу одређен је 9. маја, а жребом је једино одлучено да представница Украјине отвори, а представница Уједињеног Краљевства затвори такмичење, док је стартне позиције свих осталих земаља одредио ЕРУ у консултацијама са ДР.

Како је у међувремену дошло до прикључења Кримског полуострва Русији, организатори су одлучили да се у процесу телегласања гласови са те територије рачунају заједно са гласовима Украјине не прејудицирајући политички статус те територије, уз образложење да је украјински телеком и даље главни мобилни оператер на том подручју.

Графички дизајн и техника 

Идејни лого такмичења објављен је 18. децембра 2013. и представљен је у виду плавог дијаманта унутар ког се налазе појединачне заставе земаља учесница, као и званични слоган „-{#JoinUs}-“ у центру дијаманта. Дизајнер овогодишње сценографије био је Клаус Сир, познати дански сценограф који је учествовао у осмишљавању визуелног бројних забавних шоу програма у Данској. Сцена је била висока 40 метара и направљена је од 40 тона челика, док је алуминијумско-стаклени подијум био прекривен ЛЕД плочама. Позадинска сценографија коју су чинили коцкасти елементи изграђена је од специјалног акрилног-поликарбонатног материјала и на њој су се приказивале графике и видео садржај који су емитовала 32 видео пројектора.

Место за извођаче или „грин рум“ налазило се испред сцене. Цело такмичење снимале су 24 камере, акредитовано је 1.600 новинара из преко 80 земаља, док је у целокупан процес реализације шоа било укључено око 700 људи, од чега 500 волонтера.

Сваки од учесника фестивала имао је слободу да на креативан начин учествује у прављењу разгледнице за своју земљу, с тим да је централни детаљ сваке разгледнице требало да представља креативан начин за прављење заставе властите земље. Тако су Финци користили огромне количине леда у бојама своје заставе, Холанђани плаве, беле и црвене лале, док је словеначка представница заставу своје земље направила у националној библиотеци у Љубљани. Црногорски представник Сергеј Ћетковић је заставу своје земље у виду слагалице направио у Музеју на Цетињу.

Технички проблеми и контроверзе 
Највише контроверзи, а уједно и највећу пажњу током целог такмичења остварила је аустријска представница Кончита Вурст, односно драг квин и трансвестит Томас Нојвирт чији заштитни знак је брада. У неким од земаља због њега су се чак потписивале и петиције са циљем да се аустријски наступ исече из програма. Јерменски представник Арам Саргсјан је недељу дана пре почетка такмичења коментаришући Кончитин стил изјавио да њено понашање није нормално и да треба да се одлучи да ли жели да буде мушко или женско. Након што се његова изјава нашла на удару ЛГБТ удружења и организација за људска права, јерменска делегација упутила је званично извињење Вурстовој, уз образложење да је реч о погрешној новинарској интерпретацији. На сличне реакције наишла је и изјава презентера литванских гласова Игнаса Крупавичијуса који је алудирајући на Кончитину браду пре него што је саопштио поене своје земље извадио бријач и иронично прокоментарисао „да је време за бријање“.

У Грузијске гласове ЕРУ је урачунао само гласове телегласања, пошто је свих 5 чланова националног жирија имало идентичан распоред свих поена што је статистички гледано сматрано немогућим.

Наступ руских представница испраћен је бројним звиждуцима присутних у дворани, како у полуфиналу тако и у финалу, баш као и сваки поен који је ова земља добила током гласања. Салве звиждука упућене су и на рачун руске презентерке гласове Алсу.

Током гласања Израела дошло је до мањих техничких проблема и губитка слике.

Незадовољство у Русији изазвано победом Вурстове отишло је толико далеко да су чак и поједини посланици државне Думе захтевали повлачење те земље са такмичења и оснивање властитог међународног такмичења. Огласила се и Руска православна црква која је оценила да је победа трансвестита на Евросонгу „још један корак ка одбијању хришћанског идентитета европске културе“.

Земље учеснице 

На такмичењу је учествовало укупно 37 земаља, од којих је 31 земља преко полуфинала покушала да се квалификује за финале, док је пет највећих финансијера ЕРУ-а имало директан пласман у финале, баш као и домаћин такмичења Данска. На такмичење се након две године паузе вратила Пољска, односно Португал након једногодишње паузе, док су се због слабијих резултата и финансијских проблема са такмичења повукле Србија, Хрватска, Кипар и Бугарска.

Листа земаља учесница

Извођачи  који су учествовали раније

Одлуком ЕРУ-а, детаљни резултати телегласања и националних жирија објављени су непосредно по завршетку финалне вечери. Гласало се по систему 50:50, односно пола вредности оцене чиниле су оцене жирија, а другу половину оцене телегласања. Пласман у финале обезбедило је по 10 првопласираних песама из оба полуфинала.

Преглед такмичења

Прво полуфинале 
Прво полуфинално вече одржано је 6. маја 2014. са почетком у 21:00 час по средњоевропском времену. Вече је отворила прошлогодишња победница Емели де Форест која је заједно са дечијим хором Европа отпевала своју победничку песму -{Only Teardrops}-, док је у ревијалном делу изведена модерна верзија бајке „Ружно паче“ у режији Мајка Шеридана, а на музику данског композитора Бента Фабрика.

Право гласа од директних финалиста у овом полуфиналу имали су чланови жирија и публика из Шпаније, Француске и Данске. Песме које су се квалификовале за финале означене су бојом.

У овом полуфиналу такмичило се укупно 16 песама, од чега је чак 14 певано на енглеском језику. На свом језику певали су једино представници Црне Горе (црногорски/српски) и Португалије (португалски), док је летонска песма садржавала неколико фраза на летонском језику. Убедљиви победник полуфинала је Холандија, док је последње место заузела Молдавија. По први пут су се за финале квалификовали Црна Гора и Сан Марино.

Друго полуфинале 
Друго полуфинално вече одржано је 8. маја 2014. са почетком у 21:00 час, а отворено је деловима мјузикла -{Jalousie 'Tango Tzigane'}- данског композитора Јакоба Гадеа. У ревијалном делу представљена је Аустралија и њена веза са Евросонгом, а наступила је и велика аустралијска музичка звезда Џесика Маубој која је извела песму -{Sea of Flags}-. Учествовало је укупно 15 земаља.

Од директних финалиста право гласа у овом полуфиналу имали су публика и стручни жири из Италије, Немачке и Уједињеног Краљевства. Убедљиву победу остварила је Аустрија са 169 бодова, чак 44 више од другопласиране Румуније. Велико изненађење представљало је и лош резултат Израела који је пре самог такмичења важио за једног од фаворита за победу.

Финале 

Финално вече је одржано 10. маја 2014. са почетком у 21:00 час по средњоеверопском времену, уз учешће 26 земаља. Вече је отворена кратким подсећањем на претходну годину и на победу Емели де Форест у Малмеу 2013. године. Након уводног дела водитељског тројца уследила је парада учесника, што је својеврсна новина на Евровизији. У ревијалном делу вечери Емели де Форест је извела један део лањске победничке песме и песму -{Rainmaker}-, а у једном тренутку на сцени су јој се придружили сви учесници финала.

Највећу подрушку публике током наступа и самог гласања имале су представнице Шведске и Аустрије, док су представнице Русије испраћене салвама звиждука. На крају гласања до убедљиве победе је дошла представница Аустрије Кончита Вурст са освојених 290 бодова, односно 52 бода више од другопласиране Холандије, и 72 бода више од трећепласиране Шведске.

Резултати 
У следећим табелама налазе се детаљнији статистички подаци о гласању по државама.

Резултати првог полуфинала 

У првом полуфиналу следеће земље су добиле макисмалних 12 поена:

Резултати другог полуфинала 

У другом полуфиналу следеће земље су добиле максималних 12 поена:

Резултати финала 

У следећој табели налази се списак добитника максималних оцена:

Награде Марсел Безенсон 
Почев од Песме Евровизије 2002. новинари, композитори и учесници фестивала додељују награде које носе име Марсела Безенсона, директора Европске радиодифузне уније (од 1955. до 1970) и идејног творца Песме Евровизије. Награде се додељују у три категорије за најбоље учеснике финалне вечери по мишљењу акредитованих новинара, композитора и такмичара. Према мишљењу такмичара и композитора најбољу песму ове године је имала Холандија, док је награда новинара отишла Аустрији.

Награде удружења ОГАЕ 
ОГАЕ или -{Organisation Générale des Amateurs de l'Eurovision}- представља међународно удружење љубитеља Песме Евровизије основано 1984. године у финском граду Савонлина са циљем даље промоције и популаризације овог такмичења.

По традицију чланови свих 40 ОГАЕ клубова широм Европе гласају за песме које се сваке године такмиче, и тако је било и ове године. Према резултатима гласања награда ОГАЕ удружења ове године припала је представници Шведске Сани Нилсен, а у првих пет још су се пласирали и Мађарска, Аустрија, Израел и Уједињено Краљевство. Представник Црне Горе Сергеј Ћетковић на овом гласању је заузео 10. место са 79 бодова, док је представница Словеније Тинкара Ковач заузела 25. место са 12 бодова.

Презентери гласова по државама 
Распоред јављања уживо из сваког од телевизијских центара земаља учесница приликом гласања одређен је жребом који је уследио након прикупљања гласова стручног жирија током генералне пробе.

  – Сабина Бабајева(Представница Азербејџана на Евросонгу 2012)
  – Андријана Манганија
  – Паулина Чилевска
  – Андри Чаку
  – Микеле Перниола(Представник Сан Марина на Дечијем евросонгу 2013)
  – Софи Ласен-Калке
  – Тијана Мишковић
  – Соња Архинт-Јонеску
  – Алсу(Представница Русије на ЕСЦ 2000.и водитељица Евросонга 2009.)
  – Тим Дусма
  – Валентина Роси
  – Елоди Сужо
  – Скот Мајлс
  – Ралфс Ејландс(Представник Летоније на Евросонгу 2013)
  – Ана Аванесјан
  – Бенедикт Валсон
  – Марко Марк
  – тројац из групе Алказар
  – Аљона Ланскаја(Представница Белорусије на Евросонгу 2013)
  – Хелена Фишер
  – Офер Нахсон
  – Жоана Телес
  – Маргрет Ред
  – Лаури Пилап (Победник Евросонга 2001)
  – Ева Новодомски
  – Оливија Фуртуна
  – Ники Бирн
  – Ласе Мелберг
  – Игнас Крупавичијус
  – Кати Белович
  – Каролина Касадо
  – Анжелик Влијеж
  – Линус
  – Злата Огневич(Представница Украјине на Евросонгу 2013)
  – Курт Ешбахер
  – Софија Геловани и Нодико Татишвили(Представници Грузије на Евросонгу 2013)
  – Ула Фурлан

Телевизијски преноси и коментатори 

  – Андри Чаку (-{TVSH}-, -{RTSH Muzikë}- и Радио Тирана; све три вечери);
  – Ерик Артањанјан и Ана Аванесјан (Јерменија 1 полуфинала); Тигран Даниелјан и Аревик удумјан (Јерменија 1 финале);
  – Џулија Замиро и Сем Пенг (-{SBS One}-, све 3 вечери);
  – Анди Кнол (-{ORF eins}-, све 3 вечери);
  – ??? (-{İctimai Television}- -{İTV Radio}-, све 3 вечери);
  – Јевгениј Перлин (Беларус-1 и Беларус-24, све 3 вечери);
   – Петер ван дер Веире и Ева Делеман (-{één}- и Радио 2, све 3 вечери на холандском) и Жан Луј Лахај и Морин Луј (-{La Une}-, све три вечери на француском); Оливије Жилан (-{VivaCité}-, финале)
  - ???
  – Александар Костадинов (ХРТ 1 и ХР 2)
  – Мелина Карагеоргију (-{RIK 1}-, све 3 вечери)
  – Андерс Бисгард (-{DR1}-, полуфинала; -{DR P4}-, финале); Оле Топхолм (-{DR1}-, финале); Петер Фалктофт и Езбен Бјере Хансен (-{DR3}-, финале); На знаковном језику (-{DR Ramasjang}-, финале)
  – Марко Реикоп (-{ETV}-, све 3 вечери); Март Јуур и Андрус Кивијарк (-{Eesti Raadio 2'}-', прво полуфинале и финале)
  – ??? (-{Kringvarp Føroya}-, све 3 вечери)
  – на финском: Јорма Хиетамаки и Сана Пиеркалаинен (-{Yle TV2}- и -{Yle Radio Suomi}-, све 3 вечери); на шведском: Ева Франц и Јохан Линдрос (-{Yle TV2}- и -{Yle Radio Vega}-, све 3 вечери)
  – Одри Чуво и Бруно Бербер (-{France Ô}-, прво полуфинале); Сирил Феро и Наташа Сен Пјер (-{France 3}-, финале)
  – Ладо Татишвили и Тамуна Мусеридзе (-{ГТВ1}-, све 3 вечери)
  – Петер Урбан (-{EinsPlus}- (уживо) и -{ЕinsFestival}- (у снимку), све 3 вечери; -{Phoenix}-, полуфинала; -{Das Erste}- финале)
  – Марија Козаку(-{НЕРИТ}-, све 3 вечери), Јоргос Капуцидис (НЕРИТ, финале)
  – Габор Такач (M1, све 3 вечери)
  – Феликс Бергсон (-{RÚV}- и -{Rás}- 2, све 3 вечери)
  – Марти Вилан (-{RTÉ Two}-, полуфинала; -{RTÉ One}-, финале); Шеј Бирн и Збижек Залински (-{RTÉ Radio 1}-, друго полуфинале и финале)
  – титлови на хебрејском и арапском језику (Канал 1 и Канал 33, све 3 вечери); Коби Менора и Јувал Каспин (Радио 88 ФМ, све 3 вечери)
  – Марко Ардемађи и Филипо Содибело (-{Rai 4}-, полуфинала); Линус и Никола Савино (-{Rai 2}-, финале)
  – Дијана Снегина и Калдибек Жајшанбај (Хабар ТВ, све 3 вечери)
  – Валтерс Фриденбергс и Карлис Бумејстерс (-{LTV1}-, све 3 вечери)
  – Даријус Ужкураитис (-{LRT}- и -{LRT Radijas}-, све 3 вечери)
  БЈР Македонија – Каролина Петковска (-{МРТ 1}-, МРТ Сат и Радио Скопје, све 3 вечери)
  – Карло Борг Боначи (-{TVM}-, све 3 вечери)
  – Данијела Бабики (-{Moldova 1}- и Радио Молдова, све 3 вечери)
  – Дражен Бауковић и Тамара Иванковић (РТЦГ 1, све 3 вечери); Соња Савовић и Сања Пејовић (Радио Црне Горе и Радио 98, све 3 вечери)
  – ??? (-{BBC UKTV}-, све 3 вечери)
  – Корналд Маас и Јан Смит (-{Nederland 1}- и -{BVN}-]], све 3 вечери)
  – Олав Виксмо Слетан (-{NRK1}-, све 3 вечери); Рони Бреде Асе, Сиље рејтен Норднес и Лине Елфсасхаген (-{NRK3}-, финале)
  – Артур Орзеч (-{TVP1}- и -{TVP Polonia}- (уживо), -{TVP Rozrywka}- (снимак), све 3 вечери)
  – Силвија Алберто (-{RTP1}-, прво полуфинале и финале (уживо), друго полуфинале (у снимку))
  – Богдан Станеску (-{TVR1}-, -{TVRi}- и -{TVR HD}-, све 3 вечери)
  – Олга Шелест и Дмитриј Губернијев (Русија-1, све 3 вечери)
  – на италијанском:Лија Фјорио и Ђиђи Рестиво (-{SMtv San Marino}- и Радио Сан марино, све три вечери); на енглеском: Џон Кенеди о'Конор и Жанмари Миљковић (-{SMtv Web TV}- (уживо онлајн), све 3 вечери)
  – Силвана Грујић (РТС 1 и РТС HD, све 3 вечери), Драган Илић (РТС 1 и РТС HD, финале)  
  – Андреј Хофер (РТВ СЛО2, полуфинала; [[Radiotelevizija Slovenija|РТВ СЛО1]] и ТВ Марибор, финале; Радио Вал 202 и Радио Марибор, друго полуфинале и финале)
  – Хозе Марија Ињиго (-{La 2 (TVE)}-, прво полуфинале; -{La 1 (TVE)}-, финале); Пако Гонзалез и екипа Тиемпо ел хуего) (-{COPE}-, финале); Серхи Мас (-{Ona FM}- - -{SER Catalunya}-, финале)
  – Малин Олсон и Едвард аф Силен (-{SVT1}-, све 3 вечери); Каролина Норен и Рони Рителанд (-{SR P4}-, све 3 вечери)
  – немачки: Свен Епинеј (-{SRF zwei}- полуфинала; -{SRF 1}-, финале); италијански: Санди Алтррмат и Алесандро Бертољо (-{RSI La 2}-, друго полуфинале; -{RSI La 1}-, финале); француски: Жан-Марк Ришар и Валери Ожије (-{RTS Deux}-, друго полуфинале; -{RTS Un}-, финале)
  – Тимур Мирошниченко и Татјана Терехова (НТ1, све 3 вечери); Олена Зилинченко (Радио Украјина, све 3 вечери)
  – Скот Малјс и Лора Вајтмор (-{BBC Three}-, полуфинала); Грем Нортон (-{BBC One}-, финале); Ана Матроник (-{Radio 2 Eurovision}-, друго полуфинале); Кен Брус (-{BBC Radio 2}-, финале)

 Остале земље 
Јавни емитери следећих држава имају право учешћа на Песми Евровизије јер су чланови (или су у процесу стицања чланства) у Европској радиодифузној унији, али због одређених разлога нису наступили на такмичењу ове године.
  — Радио телевизија Андоре је одустала од учешћа због финансијских разлога.
  - Босанскохерцеговачка радио-телевизија је одустала од такмичења другу годину за редом због недостатака финансијских средстава.
  – Због ограничених финансијских средстава Бугарска национална телевизија је одустала од такмичења.
  – Хрватска радио-телевизија је одустала од такмичења због смањења трошкова и слабих резултата претходних година.
  – одустајање због финансијске кризе у држави.
  – одустајање због слабог интересовања за такмичење.
  – Национални емитер -{1FLTV}- није на време постао пуноправни члан ЕРУ. 
  – због недостатка интересовања за такмичење.
  – није објављен званичан разлог неучествовања.
  – национална радио-телевизија не намерава у скоријој будућности да врати Мароко на такмичење.
  – Радио-телевизија Србије је одустала од такмичења због финансијских разлога.
  – разлог одустајања није објављен.
  – Турска радио-телевизија је одустала од такмичења незадовољна начином гласања и статусом „Велике петорке“.

 Службени албум 

-{Eurovision Song Contest: Copenhagen 2014}- је службени компилацијски албум такмичења одржаног 2014. године, који је саставила Европска радиодифузна унија, а 14. априла 2014. године издала кућа -{Universal Music Group''}-. Албум садржи свих 37 песама изведених на Евросонгу 2014. године, укључујући полуфиналне нумере које нису добиле право учешћа у великом финалу, плус песму "Rainmaker", коју је у ревијалном делу финала извела Емели де Форест.

Види још 
 Песма Евровизије
 Европска радиодифузна унија

Референце

Спољашње везе 

 Службена веб страница Песме Евровизије
 Српски евровизијски портал -{escserbia.com}-
 

 
Песма Евровизије по годинама
Музички фестивали 2014.
Песма Евровизије ( ; ) је био по реду избор за Песму Евровизије . Одржан је у Копенхагену , главном граду Данске , захваљујући победи Емели де Форест на Евровизији године у Малмеу , са песмом -{ Only Teardrops }- . Данска је по трећи пут угостила такмичаре фестивала , а прво домаћинство имала је године . Емитер такмичења био је дански јавни сервис -{ DR }- . Полуфиналне вечери биле су и маја године , а велико финале је одржано маја године . Водитељи шоуа су били Лиз Рене , Николај Копел и Пилов Асбек . На такмичењу је учествовало укупноземаља , а као земље повратнице учешће су узели Пољска ( након двогодишње паузе ) те Португал ( након једногодишње паузе ) , док су Бугарска , Кипар , Србија и Хрватска ово такмичење прескочили због финансијских и других разлога . Дебитаната године на Евровизији није било . Након напетог процеса гласања базираног на додељивању поена од стране националног жирија и публике у омјеру50 , победу на такмичењу је однела Аустрија са песмом -{ Rise Like a Phoenix }- ( ) , извођача Кончите Вурст , и по гласовима публике и по гласовима жирија . Другопласирани су Комон линетси из Холандије са песмом -{ Calm After the Storm }- ( ) , а трећепласирана Шведска . Убедљива победа коју је остварила контроверзна аустријска представница Кончита , освојивши укупнободова публике и жирија земаља учесница , била је прва победа Аустрије након године ( укупно друга евровизијска победа за ову земљу ) . Такмичење године било је најуспешнији резултат икада за представнике Јерменије , док је за другопласирану Холандију ово био најбољи резултат , рачунајући од победе коју су остварили на Евросонгу Рекорднихмилиона гледалаца широм света пратило је такмичење , а овиме је оборен рекорд из године , и то замилиона . Организатори шоуа из Копенхагена су потрошили укупномилиона данских круна ( окомилиона евра ) на организацију спектакла ; ова сума је , међутим , троструко већа од планираног буџета , те је тако била повод за подизање високих оптужница против организатора које се теретило за непотизам у оквиру организовања такмичења . Домаћинска телевизија -{ DR }- је после разматрања више понуда градова и дворана широм Данске , као најбољу арену одабрала Халу B&W . Свеукупно , на такмичењу су учествовале две државе мање у односу на претходну годину , што је Евровизију године саизвођача учинило такмичењем са најмањим бројем учесника још од Службени компилацијски албум Песме Евровизије издала је кућа -{ Universal Music Group }- , и то априла године , а на албуму се налазило свихпесама које су изведене на бини , укључујући званичну #JoinUs музичку тему , која је била свирана током паузе великог финала . Емитер домаћин ( -{ DR }- ) и ЕРУ за продукцију такмичења освојили су Интернационалну ТВ награду на додељивању -{ Premios Ondas }- признања од стране Радио Барселоне . Такмичење ће остати упамћено по првој квалификацији за финале Црне Горе ( коју је представљао Сергеј Ћетковић ) и Сан Марина , чијој представници Валентини Монети је то било треће узастопно такмичење за ову земљу . Финалу су као почасни гости присуствовали и представници данске краљевске породице , престолонаследник Принц Фредерик и његова супруга Крунска принцеза Мери . Избор града домаћина Јавни радио и телевизијски сервис Данске -{ DR }- је на конференцији за новинаре одржаној септембра објавио да ће се такмичење за песму Евровизије одржати у главном и највећем граду у земљи Копенхагену , односно у хали некадашњег бродоградилишта на острву Рефсхалоен . Цело подручје око бродоградилишта је преуређено за потребе фестивала и трансформисано у својеврсно „ евровизијско острво “ , док је највећа хала бродоградилишта -{ B&W Hallerne }- претворена у концертни простор капацитета000 места . За службени слоган такмичења одабран је „ - { #JoinUs }- “ или „ придружи нам се “ . Градоначелник Копенхагена Франк Јенсен је још крајем августа изјавио да ће град подржати фестивал са окомилиона данских круна ( или око4 милиона евра ) , а такође је најавио да ће кроз домаћинство Песме Евровизије град уједно радити и на додатној промоцији еколошки прихватљивих технологија , пошто је Копенхаген проглашен за еколошку престоницу Европе за годину . У трку за домаћинство издања Песме Евровизије било је укупноданских градова : Хернинг , Копенхаген , Олборг , Фредериција и Хорсенс , а у најужем кругу фаворита су од почетка била два првонаведена . У почетку се размишљало да такмичење буде одржано или на стадиону Паркен у Копенхагену где је било одржано и такмичење односно у арени -{ Jyske Bank Boxen }- у Хернингу ( капацитета000 места ) у којој је одржано финале националног избора године . Град Хорсенс је као евентуално место одржавања фестивала кандидовао двориште некадашњег државног затвора које би за потребе такмичења било прекривено стакленим кровом . Због нешто слабијих хотелских капацитета у граду и околини , Олборг је и службено одустао од кандидатуре за организацију фестивала јуна године ( услов је био да град има минимум000 хотелских соба , док је Олборг имао свега600 , од чега је велики број већ био резервисан у време одржавања Евровизије ) . Формат такмичења Такмичење је као и ранијих година ( а почев од Песме Евровизије у Београду ) подељено на три вечери , два полуфинала велико финале . По десет песама из оба полуфинала обезбедило је пласман у финале , где их је чекалодиректних учесника , такозвана „ велика петорка “ ( Француска , Шпанија , Уједињено Краљевство , Немачка и Италија ) и земља домаћин ( Данска ) . Гласало се по систему50 , тј. пола укупне оцене чинили су гласови стручног жирија , а другу половину гласови публике . Европска радиодифузна унија ( ЕРУ ) је септембра објавила службена правила за овогодишње такмичење , а која се тичу мањих промена везано за гласање жирија . Да би се избегле спекулације о намештањима резултата , ЕРУ је донела одлуку да сваки одчланова националних жирија мора бити у обавези да јавно објави своје гласове ( у виду рангирања песама од првог до последњег места ) , односно имена свих чланова жирија била су позната на дан маја ( недељу дана пре почетка такмичења ) . Члан жирија могла је да буде особа из света музике , телевизије и забаве која није директно учествовали на претходна два такмичења . Жреб за полуфинала Жреб за полуфинала одржан је у градској већници Копенхагена јануара и том приликом је одређено која земља ће да се такмичи у којем полуфиналу . Током новембра организатор је у договору са ЕРУ одлучио да се Данској суседне земље Шведска и Норвешка такмиче у различитим полуфиналима , како би се посетиоцима из обе земље омогућило да у што већем броју присуствују својим полуфиналима , па је тако одлучено да ће Шведска наступати у првом , а Норвешка у другом полуфиналу . Такође , ЕРУ је дозволио Израелу да учествује у другом полуфиналу пошто се датум првог полуфинала преклапао са националним празником у тој земљи . Све преостале земље подељене су ушешира , формираних на основу историјата размене поена међу државама у последњихгодина , на основу којих су касније извучени учесници по полуфиналима . Састав шешира је био следећи : Одређивање стартних позиција Исто као и на такмичењу у Малмеу домаћин је заједно са продуцентима одређивао са које стартне позиције ће наступити нека од земаља , док је једино наступ земље домаћина у финалу одређен жребом , а све са циљем да се избегне да жанровски сличне песме следе једна иза друге . Током састанка шефова националних делегација земаља учесница у Копенхагену марта одлучено је да Данска у финалу наступи под редним бројем док је комплетан редослед наступа по полуфиналима одређен седам дана касније . Током конференције за новинаре одржане после проглашења финалиста из првог полуфинала , представници свих земаља су извлачењем куглица одредили редну позицију у финалу ( у горњем или доњем делу жреба ) , док су на исти начин то урадили и директни финалисти на конференцији за новинаре неколико сати раније . На исти начин су одређене и позиције након другог полуфинала . Коначан распоред стартних бројева у финалу одређен је маја , а жребом је једино одлучено да представница Украјине отвори , а представница Уједињеног Краљевства затвори такмичење , док је стартне позиције свих осталих земаља одредио ЕРУ у консултацијама са ДР . Како је у међувремену дошло до прикључења Кримског полуострва Русији , организатори су одлучили да се у процесу телегласања гласови са те територије рачунају заједно са гласовима Украјине не прејудицирајући политички статус те територије , уз образложење да је украјински телеком и даље главни мобилни оператер на том подручју . Графички дизајн и техника Идејни лого такмичења објављен је децембра и представљен је у виду плавог дијаманта унутар ког се налазе појединачне заставе земаља учесница , као и званични слоган „ - { #JoinUs }- “ у центру дијаманта . Дизајнер овогодишње сценографије био је Клаус Сир , познати дански сценограф који је учествовао у осмишљавању визуелног бројних забавних шоу програма у Данској . Сцена је била високаметара и направљена је одтона челика , док је алуминијумско-стаклени подијум био прекривен ЛЕД плочама . Позадинска сценографија коју су чинили коцкасти елементи изграђена је од специјалног акрилног-поликарбонатног материјала и на њој су се приказивале графике и видео садржај који су емитовалавидео пројектора . Место за извођаче или „ грин рум “ налазило се испред сцене . Цело такмичење снимале сукамере , акредитовано је600 новинара из прекоземаља , док је у целокупан процес реализације шоа било укључено окољуди , од чегаволонтера . Сваки од учесника фестивала имао је слободу да на креативан начин учествује у прављењу разгледнице за своју земљу , с тим да је централни детаљ сваке разгледнице требало да представља креативан начин за прављење заставе властите земље . Тако су Финци користили огромне количине леда у бојама своје заставе , Холанђани плаве , беле и црвене лале , док је словеначка представница заставу своје земље направила у националној библиотеци у Љубљани . Црногорски представник Сергеј Ћетковић је заставу своје земље у виду слагалице направио у Музеју на Цетињу . Технички проблеми и контроверзе Највише контроверзи , а уједно и највећу пажњу током целог такмичења остварила је аустријска представница Кончита Вурст , односно драг квин и трансвестит Томас Нојвирт чији заштитни знак је брада . У неким од земаља због њега су се чак потписивале и петиције са циљем да се аустријски наступ исече из програма . Јерменски представник Арам Саргсјан је недељу дана пре почетка такмичења коментаришући Кончитин стил изјавио да њено понашање није нормално и да треба да се одлучи да ли жели да буде мушко или женско . Након што се његова изјава нашла на удару ЛГБТ удружења и организација за људска права , јерменска делегација упутила је званично извињење Вурстовој , уз образложење да је реч о погрешној новинарској интерпретацији . На сличне реакције наишла је и изјава презентера литванских гласова Игнаса Крупавичијуса који је алудирајући на Кончитину браду пре него што је саопштио поене своје земље извадио бријач и иронично прокоментарисао „ да је време за бријање “ . У Грузијске гласове ЕРУ је урачунао само гласове телегласања , пошто је свихчланова националног жирија имало идентичан распоред свих поена што је статистички гледано сматрано немогућим . Наступ руских представница испраћен је бројним звиждуцима присутних у дворани , како у полуфиналу тако и у финалу , баш као и сваки поен који је ова земља добила током гласања . Салве звиждука упућене су и на рачун руске презентерке гласове Алсу . Током гласања Израела дошло је до мањих техничких проблема и губитка слике . Незадовољство у Русији изазвано победом Вурстове отишло је толико далеко да су чак и поједини посланици државне Думе захтевали повлачење те земље са такмичења и оснивање властитог међународног такмичења . Огласила се и Руска православна црква која је оценила да је победа трансвестита на Евросонгу „ још један корак ка одбијању хришћанског идентитета европске културе “ . Земље учеснице На такмичењу је учествовало укупноземаља , од којих језемља преко полуфинала покушала да се квалификује за финале , док је пет највећих финансијера ЕРУ-а имало директан пласман у финале , баш као и домаћин такмичења Данска . На такмичење се након две године паузе вратила Пољска , односно Португал након једногодишње паузе , док су се због слабијих резултата и финансијских проблема са такмичења повукле Србија , Хрватска , Кипар и Бугарска . Листа земаља учесница Извођачи који су учествовали раније Одлуком ЕРУ-а , детаљни резултати телегласања и националних жирија објављени су непосредно по завршетку финалне вечери . Гласало се по систему50 , односно пола вредности оцене чиниле су оцене жирија , а другу половину оцене телегласања . Пласман у финале обезбедило је попрвопласираних песама из оба полуфинала . Преглед такмичења Прво полуфинале Прво полуфинално вече одржано је маја са почетком у00 час по средњоевропском времену . Вече је отворила прошлогодишња победница Емели де Форест која је заједно са дечијим хором Европа отпевала своју победничку песму -{ Only Teardrops }- , док је у ревијалном делу изведена модерна верзија бајке „ Ружно паче “ у режији Мајка Шеридана , а на музику данског композитора Бента Фабрика . Право гласа од директних финалиста у овом полуфиналу имали су чланови жирија и публика из Шпаније , Француске и Данске . Песме које су се квалификовале за финале означене су бојом . У овом полуфиналу такмичило се укупнопесама , од чега је чакпевано на енглеском језику . На свом језику певали су једино представници Црне Горе ( црногорски / српски ) и Португалије ( португалски ) , док је летонска песма садржавала неколико фраза на летонском језику . Убедљиви победник полуфинала је Холандија , док је последње место заузела Молдавија . По први пут су се за финале квалификовали Црна Гора и Сан Марино . Друго полуфинале Друго полуфинално вече одржано је маја са почетком у00 час , а отворено је деловима мјузикла -{ Jalousie ' Tango Tzigane ' }- данског композитора Јакоба Гадеа . У ревијалном делу представљена је Аустралија и њена веза са Евросонгом , а наступила је и велика аустралијска музичка звезда Џесика Маубој која је извела песму -{ Sea of Flags } - . Учествовало је укупноземаља . Од директних финалиста право гласа у овом полуфиналу имали су публика и стручни жири из Италије , Немачке и Уједињеног Краљевства . Убедљиву победу остварила је Аустрија сабодова , чаквише од другопласиране Румуније . Велико изненађење представљало је и лош резултат Израела који је пре самог такмичења важио за једног од фаворита за победу . Финале Финално вече је одржано маја са почетком у00 час по средњоеверопском времену , уз учешћеземаља . Вече је отворена кратким подсећањем на претходну годину и на победу Емели де Форест у Малмеу године . Након уводног дела водитељског тројца уследила је парада учесника , што је својеврсна новина на Евровизији . У ревијалном делу вечери Емели де Форест је извела један део лањске победничке песме и песму -{ Rainmaker }- , а у једном тренутку на сцени су јој се придружили сви учесници финала . Највећу подрушку публике током наступа и самог гласања имале су представнице Шведске и Аустрије , док су представнице Русије испраћене салвама звиждука . На крају гласања до убедљиве победе је дошла представница Аустрије Кончита Вурст са освојенихбодова , односнобода више од другопласиране Холандије , ибода више од трећепласиране Шведске . Резултати У следећим табелама налазе се детаљнији статистички подаци о гласању по државама . Резултати првог полуфинала У првом полуфиналу следеће земље су добиле макисмалнихпоена : Резултати другог полуфинала У другом полуфиналу следеће земље су добиле максималнихпоена : Резултати финала У следећој табели налази се списак добитника максималних оцена : Награде Марсел Безенсон Почев од Песме Евровизије новинари , композитори и учесници фестивала додељују награде које носе име Марсела Безенсона , директора Европске радиодифузне уније ( од дои идејног творца Песме Евровизије . Награде се додељују у три категорије за најбоље учеснике финалне вечери по мишљењу акредитованих новинара , композитора и такмичара . Према мишљењу такмичара и композитора најбољу песму ове године је имала Холандија , док је награда новинара отишла Аустрији . Награде удружења ОГАЕ ОГАЕ или -{ Organisation Générale des Amateurs de l' Eurovision }- представља међународно удружење љубитеља Песме Евровизије основано године у финском граду Савонлина са циљем даље промоције и популаризације овог такмичења . По традицију чланови свихОГАЕ клубова широм Европе гласају за песме које се сваке године такмиче , и тако је било и ове године . Према резултатима гласања награда ОГАЕ удружења ове године припала је представници Шведске Сани Нилсен , а у првих пет још су се пласирали и Мађарска , Аустрија , Израел и Уједињено Краљевство . Представник Црне Горе Сергеј Ћетковић на овом гласању је заузео место сабодова , док је представница Словеније Тинкара Ковач заузела место сабодова . Презентери гласова по државама Распоред јављања уживо из сваког од телевизијских центара земаља учесница приликом гласања одређен је жребом који је уследио након прикупљања гласова стручног жирија током генералне пробе. – Сабина Бабајева( Представница Азербејџана на Евросонгу – Андријана Манганија – Паулина Чилевска – Андри Чаку – Микеле Перниола( Представник Сан Марина на Дечијем евросонгу – Софи Ласен-Калке – Тијана Мишковић – Соња Архинт-Јонеску – Алсу( Представница Русије на ЕСЦи водитељица Евросонга ) – Тим Дусма – Валентина Роси – Елоди Сужо – Скот Мајлс – Ралфс Ејландс( Представник Летоније на Евросонгу – Ана Аванесјан – Бенедикт Валсон – Марко Марк – тројац из групе Алказар – Аљона Ланскаја( Представница Белорусије на Евросонгу – Хелена Фишер – Офер Нахсон – Жоана Телес – Маргрет Ред – Лаури Пилап ( Победник Евросонга – Ева Новодомски – Оливија Фуртуна – Ники Бирн – Ласе Мелберг – Игнас Крупавичијус – Кати Белович – Каролина Касадо – Анжелик Влијеж – Линус – Злата Огневич( Представница Украјине на Евросонгу – Курт Ешбахер – Софија Геловани и Нодико Татишвили( Представници Грузије на Евросонгу – Ула Фурлан Телевизијски преноси и коментатори – Андри Чаку ( -{ TVSH }- , -{ RTSH Muzikë }- и Радио Тирана ; све три вечери ) ; – Ерик Артањанјан и Ана Аванесјан ( Јерменијаполуфинала ) ; Тигран Даниелјан и Аревик удумјан ( Јерменијафинале ) ; – Џулија Замиро и Сем Пенг ( -{ SBS One }- , свевечери ) ; – Анди Кнол ( -{ ORF eins }- , свевечери ) ; – ? ? ? ( -{ İctimai Television }- -{ İTV Radio }- , свевечери ) ; – Јевгениј Перлин ( Беларус-1 и Беларус-24 , свевечери ) ; – Петер ван дер Веире и Ева Делеман ( -{ één }- и Радио свевечери на холандском ) и Жан Луј Лахај и Морин Луј ( -{ La Une }- , све три вечери на француском ) ; Оливије Жилан ( -{ VivaCité }- , финале ) - ? ? ? – Александар Костадинов ( ХРТи ХР – Мелина Карагеоргију ( -{ RIK- , свевечери ) – Андерс Бисгард ( -{ DR1 }- , полуфинала ; -{ DR P4 }- , финале ) ; Оле Топхолм ( -{ DR1 }- , финале ) ; Петер Фалктофт и Езбен Бјере Хансен ( -{ DR3 }- , финале ) ; На знаковном језику ( -{ DR Ramasjang }- , финале ) – Марко Реикоп ( -{ ETV }- , свевечери ) ; Март Јуур и Андрус Кивијарк ( -{ Eesti Raadio }- ' , прво полуфинале и финале ) – ? ? ? ( -{ Kringvarp Føroya }- , свевечери ) – на финском : Јорма Хиетамаки и Сана Пиеркалаинен ( -{ Yle TV2 }- и -{ Yle Radio Suomi }- , свевечери ) ; на шведском : Ева Франц и Јохан Линдрос ( -{ Yle TV2 }- и -{ Yle Radio Vega }- , свевечери ) – Одри Чуво и Бруно Бербер ( -{ France Ô }- , прво полуфинале ) ; Сирил Феро и Наташа Сен Пјер ( -{ France- , финале ) – Ладо Татишвили и Тамуна Мусеридзе ( -{ ГТВ1 }- , свевечери ) – Петер Урбан ( -{ EinsPlus }- ( уживо ) и -{ ЕinsFestival }- ( у снимку ) , свевечери ; -{ Phoenix }- , полуфинала ; -{ Das Erste }- финале ) – Марија Козаку( -{ НЕРИТ }- , свевечери ) , Јоргос Капуцидис ( НЕРИТ , финале ) – Габор Такач ( M1 , свевечери ) – Феликс Бергсон ( -{ RÚV }- и -{ Rás }- свевечери ) – Марти Вилан ( -{ RTÉ Two }- , полуфинала ; -{ RTÉ One }- , финале ) ; Шеј Бирн и Збижек Залински ( -{ RTÉ Radio- , друго полуфинале и финале ) – титлови на хебрејском и арапском језику ( Канали Канал свевечери ) ; Коби Менора и Јувал Каспин ( РадиоФМ , свевечери ) – Марко Ардемађи и Филипо Содибело ( -{ Rai- , полуфинала ) ; Линус и Никола Савино ( -{ Rai- , финале ) – Дијана Снегина и Калдибек Жајшанбај ( Хабар ТВ , свевечери ) – Валтерс Фриденбергс и Карлис Бумејстерс ( -{ LTV1 }- , свевечери ) – Даријус Ужкураитис ( -{ LRT }- и -{ LRT Radijas }- , свевечери ) БЈР Македонија – Каролина Петковска ( -{ МРТ- , МРТ Сат и Радио Скопје , свевечери ) – Карло Борг Боначи ( -{ TVM }- , свевечери ) – Данијела Бабики ( -{ Moldova- и Радио Молдова , свевечери ) – Дражен Бауковић и Тамара Иванковић ( РТЦГ свевечери ) ; Соња Савовић и Сања Пејовић ( Радио Црне Горе и Радио свевечери ) – ? ? ? ( -{ BBC UKTV }- , свевечери ) – Корналд Маас и Јан Смит ( -{ Nederland- и -{ BVN }- ] ] , свевечери ) – Олав Виксмо Слетан ( -{ NRK1 }- , свевечери ) ; Рони Бреде Асе , Сиље рејтен Норднес и Лине Елфсасхаген ( -{ NRK3 }- , финале ) – Артур Орзеч ( -{ TVP1 }- и -{ TVP Polonia }- ( уживо ) , -{ TVP Rozrywka }- ( снимак ) , свевечери ) – Силвија Алберто ( -{ RTP1 }- , прво полуфинале и финале ( уживо ) , друго полуфинале ( у снимку ) ) – Богдан Станеску ( -{ TVR1 }- , -{ TVRi }- и -{ TVR HD }- , свевечери ) – Олга Шелест и Дмитриј Губернијев ( Русија-1 , свевечери ) – на италијанском:Лија Фјорио и Ђиђи Рестиво ( -{ SMtv San Marino }- и Радио Сан марино , све три вечери ) ; на енглеском : Џон Кенеди о' Конор и Жанмари Миљковић ( -{ SMtv Web TV }- ( уживо онлајн ) , свевечери ) – Силвана Грујић ( РТСи РТС HD , свевечери ) , Драган Илић ( РТСи РТС HD , финале ) – Андреј Хофер ( РТВ СЛО2 , полуфинала ; [ [ Radiotelevizija Slovenija|РТВ СЛО1 ] ] и ТВ Марибор , финале ; Радио Вали Радио Марибор , друго полуфинале и финале ) – Хозе Марија Ињиго ( -{ La( TVE ) }- , прво полуфинале ; -{ La( TVE ) }- , финале ) ; Пако Гонзалез и екипа Тиемпо ел хуего ) ( -{ COPE }- , финале ) ; Серхи Мас ( -{ Ona FM }- - -{ SER Catalunya }- , финале ) – Малин Олсон и Едвард аф Силен ( -{ SVT1 }- , свевечери ) ; Каролина Норен и Рони Рителанд ( -{ SR P4 }- , свевечери ) – немачки : Свен Епинеј ( -{ SRF zwei }- полуфинала ; -{ SRF- , финале ) ; италијански : Санди Алтррмат и Алесандро Бертољо ( -{ RSI La- , друго полуфинале ; -{ RSI La- , финале ) ; француски : Жан-Марк Ришар и Валери Ожије ( -{ RTS Deux }- , друго полуфинале ; -{ RTS Un }- , финале ) – Тимур Мирошниченко и Татјана Терехова ( НТ1 , свевечери ) ; Олена Зилинченко ( Радио Украјина , свевечери ) – Скот Малјс и Лора Вајтмор ( -{ BBC Three }- , полуфинала ) ; Грем Нортон ( -{ BBC One }- , финале ) ; Ана Матроник ( -{ RadioEurovision }- , друго полуфинале ) ; Кен Брус ( -{ BBC Radio- , финале ) Остале земље Јавни емитери следећих држава имају право учешћа на Песми Евровизије јер су чланови ( или су у процесу стицања чланства ) у Европској радиодифузној унији , али због одређених разлога нису наступили на такмичењу ове године . — Радио телевизија Андоре је одустала од учешћа због финансијских разлога . - Босанскохерцеговачка радио-телевизија је одустала од такмичења другу годину за редом због недостатака финансијских средстава . – Због ограничених финансијских средстава Бугарска национална телевизија је одустала од такмичења . – Хрватска радио-телевизија је одустала од такмичења због смањења трошкова и слабих резултата претходних година. – одустајање због финансијске кризе у држави. – одустајање због слабог интересовања за такмичење. – Национални емитер -{ 1FLTV }- није на време постао пуноправни члан ЕРУ. – због недостатка интересовања за такмичење. – није објављен званичан разлог неучествовања . – национална радио-телевизија не намерава у скоријој будућности да врати Мароко на такмичење . – Радио-телевизија Србије је одустала од такмичења због финансијских разлога. – разлог одустајања није објављен . – Турска радио-телевизија је одустала од такмичења незадовољна начином гласања и статусом „ Велике петорке “ . Службени албум -{ Eurovision Song Contest : Copenhagen- је службени компилацијски албум такмичења одржаног године , који је саставила Европска радиодифузна унија , а априла године издала кућа -{ Universal Music Group' ' }- . Албум садржи свихпесама изведених на Евросонгу године , укључујући полуфиналне нумере које нису добиле право учешћа у великом финалу , плус песму " Rainmaker " , коју је у ревијалном делу финала извела Емели де Форест . Види још Песма Евровизије Европска радиодифузна унија Референце Спољашње везе Службена веб страница Песме Евровизије Српски евровизијски портал -{ escserbia.com }- Песма Евровизије по годинама Музички фестивали