Спорф
Спорф () врста је кухињске алатке и прибора за јело који комбинује особине кашике, виљушке и ножа. Обично се ради о кашици која је назубљена на врху са три или четири зупца и чија је бочна ивица оштра тако да је могуће сјећи мекану храну. Сличне алатке су кориштене још крајем 19. и почетком 20. вијека. Данас се спорф користи широм свијета у породичним домовима, ресторанима, кантинама и другим мјестима.

Ријеч спорф је настала као комбинација енглеских ријечи за кашику (), виљушку () и нож (). Користе се још неки називи који су обично имена робних марки од којих је најпознатији сплејд ().

Историја 
У другој половини 19. вијека у Сједињеним Државама је пријављено неколико патената који су комбиновали основне елементе прибора за јело: кашику, виљушку и нож. Међу првима је патент пријавио Семјуел Френсис у фебруару 1874. Касније су се ови елементи комбиновали и одвојено као кашика за сјечење и назубљена кашика коју је патентирао Френк Еменеџер 1912. Назив спорф је настао неколико деценија након ових изума.

Масовна производња је почела четрдесетих година двадесетог вијека у Аустралији.

Облик 
Спорф је најчешће у облику кашике која је назубљена на врху са три или четири зупца и чија је бочна ивица оштра тако да је могуће сјећи мекану храну и мазати намазе на хљеб и пецива. Постоје и облици код којих се кратко сјечиво извлачи из дршке кашике, као и спорфови који имају додатак отварача за конзерве. Спорфови се израђују од пластике, нерђајућих челика, титанијума и прави се у разним величинама у зависности од намјене најчешће са додацима за прекривање оштре дршке како би се избјегле повреде.

Види још 
 спорк, комбинација кашике и виљушке
 спајф, комбинација кашике и ножа
 норк, комбинација виљушке и ножа

Референце 

Кухињски прибор
Спорф ( ) врста је кухињске алатке и прибора за јело који комбинује особине кашике , виљушке и ножа . Обично се ради о кашици која је назубљена на врху са три или четири зупца и чија је бочна ивица оштра тако да је могуће сјећи мекану храну . Сличне алатке су кориштене још крајем и почетком вијека . Данас се спорф користи широм свијета у породичним домовима , ресторанима , кантинама и другим мјестима . Ријеч спорф је настала као комбинација енглеских ријечи за кашику ( ) , виљушку ( ) и нож ( ) . Користе се још неки називи који су обично имена робних марки од којих је најпознатији сплејд ( ) . Историја У другој половини вијека у Сједињеним Државама је пријављено неколико патената који су комбиновали основне елементе прибора за јело : кашику , виљушку и нож . Међу првима је патент пријавио Семјуел Френсис у фебруару Касније су се ови елементи комбиновали и одвојено као кашика за сјечење и назубљена кашика коју је патентирао Френк Еменеџер Назив спорф је настао неколико деценија након ових изума . Масовна производња је почела четрдесетих година двадесетог вијека у Аустралији . Облик Спорф је најчешће у облику кашике која је назубљена на врху са три или четири зупца и чија је бочна ивица оштра тако да је могуће сјећи мекану храну и мазати намазе на хљеб и пецива . Постоје и облици код којих се кратко сјечиво извлачи из дршке кашике , као и спорфови који имају додатак отварача за конзерве . Спорфови се израђују од пластике , нерђајућих челика , титанијума и прави се у разним величинама у зависности од намјене најчешће са додацима за прекривање оштре дршке како би се избјегле повреде . Види још спорк , комбинација кашике и виљушке спајф , комбинација кашике и ножа норк , комбинација виљушке и ножа Референце Кухињски прибор