Ружичаста боја
Ружичаста или розе (), јесте светла нијанса црвене боје. Име је добила по цвету ружи ().

Њена РГБ вредност је 255, 192, 203, а хексадецимални запис гласи -{#FFC0CB}-.

Ружичаста боја дуго није била јасно одређена. Некада се говорило инкарнацо, или боја пути. Током 18. века добија своју симболику поставши ублажена црвена, лишена ратничких конотација.

Симболика и тумачења 

Данас се у многим западним културама ружичаста боја држи за боју девојчица. Истраживања су потврдила да изложеност великим количинама ружичасте боје може имати смирујући ефекат на живце. Предуго излагање, међутим, може имати супротан учинак.

Ружичаста боја симболизује љубав без страсти. Ружичаста представља слаткоћу и невиност детета. У психологији, ружичаста је знак наде. То је позитивна боја инспирисана топлим и утешним осећањима, као да говори да ће све бити у реду.

Ружичаста, као и црвена, симболизује љубав. Међутим, црвена је боја страсти и акције, док се ружичаста веже уз романтику, утишава и смањује агресивност.

Разна испитивања су показала да људи који воле ружичасту боју су често мајчински типови, романтични, шармантни, смирени и нежни, понекад делују крхко, неискусно и наивно, као и то да имају недостатак самопоуздања и захтевају љубав.

Мода 

Другу страну ружичасте, везану за раздобље рококоа, представљају сентименталност и сладуњавост. Током 18. века пастелне су боје посебно цењене. Мода на француском двору била је склона јарким бојама и у доба када је црна боја била доминантна боја европске елите.

За Мадам Помпадур, најпознатију представницу тог времена, веже се комбинација ружичасте и светлоплаве боје која се данас сматра типична за рококо.

Током историје, Мала деца и новорођанчад најчешће су били облачени у бело. Црвена боја је била мушка боја, а ружичаста, на неки начин, мала црвена. Исус Христос на неким сликама носи одећу ружичасте боје. Плава боја је од 12. века симбол за Девицу Марију, па је плава била више женска боја.

Подела на мушке и женске боје у западној култури, по којој је плава мушка, а црвена женска имала је традицију од доба реформације. Тек се у првој половини 20. века у западној култури усталио обичај да плава одећа симболизује дечаке, а ружичаста девојчице. Међутим, у другим цивилизацијама та пракса је непозната. Чини се да је њена примена била шира и интензивија у САД, на западу и северозападу Европе, него у источноевропским и медитеранским земљама.

Појавом бојене дечије одеће мења се и симболика, па ружичаста постаје боја за девојчице, а плава за дечаке. Традиционална подела ружичасте за дечаке и плава за девојчице практиковала се у деловима Холандији, Белгији и Швајцарској до седамдесетих година двадесетог века.

Пинк тинк - крилатица из књиге Лин Перил, Ружичасто мишљење у којем ауторка истражујући популарну културу у раздобљу од 1940-их до 1970-их анализује тадашње поимање женствености и раширене родне стереотипе према којима је жена у првом реду супруга, мајка и домаћица. Симболика ружичасте у то доба се веже за особине које су тада биле типично женске: крхкост, нежност, брижност и површност. Животни интереси жена углавном су мода и производи који наглашавају такву женственост. За ружичасто мишљење књучно је стајалиште да је имитација таквог понашања пресудна за стварање праве женствености.

Популарна женска култура готово је искључиво ружичаста. Одрастање девојчица везано је за ружичасту. Од одеће за новорођенчад, преко Барби сетова, торби и привезака, до хигијенских уложака.

У модној индустрији од 1980-их стереотипне боје за мушкарце и жене почињу се мењати. Прави се разлика између мушких и женских боја, као и боја за децу и одрасле.

Ружичасту су у доба рококоа носили и мушкарци и жене. Црква до 18. века није користила ружичасте материјале, јер су само бела, црвена, зелена, црна и љубичаста биле литургујске. Но, обичај је налагао да богате породице своју стару одећу поклањају цркви где се она прерађивала у литургијску одору.

Мушку склоност ружичастој потврђује то да је она 1879. постала литургијска боја. Од тада католички свештеници носе ружичасто мисно рухо на трећу атенску и трећу коризмену недељу.

Мушкарци нису само у доба рококоа носили ружичасто. Од средине 1950-их, ружичасту опет носе сви. Никад до тад није постојао тако широк асортиман предмета у ружичастој боји намењених мушкарцима, од доњег рубља, чарапа и ципела, до кожних јакни, кошуља и шешира. Модни стручњаци то објашњавају фасцинацијом нових хроматских могућности који је пружила савремена технологија.
Популаран Елвис Пресли упамћен је по ружичастим панталонама, као и ружичастом кадилаку. Уопште, те године су биле познате као време ведрине и радости, након Другог светског рата. Хипи култура је такође преузела ружичасту боју као боју отпора према војсци, устаљеним начинима размишљањима и тако даље.

Почетком 1960-их ружичаста се више не појављује у мушкој модној одећи, али у комбинацији са наранџасту представља једну од омиљених боја хипи генерације.

Откриће анелинских боја и њихова доступност утицале су на облачење сеоских жена. Почетком двадесетог века посебно је омиљена ружичаста боја која у сеоској култури облачења добија значење нове црвене.

Почетком 1920-их модни дизајнер Пол Пуаре уводи у моду нежне нијансе, укључујући боју руже, слеза и хордензије које су деловале нежно, испрано и неуглено. Но, мода се и даље мењала, те су пастелни тонови ускоро замењени јаркима, попут Шапарелинине фамозне шокантне ружичасте.

Галерија 

У галерији су приказане ружичасте слике.

Нијансе ружичасте

Види још 
 Списак боја

Извори

Литература 

 
 
 Boston Museum of Fine Arts, Think Pink, 2014. Exhibition Link
 Susan Stamberg/NPR, "Girls Are Taught To 'Think Pink,' But That Wasn't Always So, 2014. Story link.

Спољашње везе 

 Psihologija boja u vašem domu: Ružičasta podiže raspoloženje, narandžasta povećava apetit
 Omiljena boja otkriva karakter

Нијансе љубичасте
Ружичаста или розе ( ) , јесте светла нијанса црвене боје . Име је добила по цвету ружи ( ) . Њена РГБ вредност је а хексадецимални запис гласи - { #FFC0CB }- . Ружичаста боја дуго није била јасно одређена . Некада се говорило инкарнацо , или боја пути . Током века добија своју симболику поставши ублажена црвена , лишена ратничких конотација . Симболика и тумачења Данас се у многим западним културама ружичаста боја држи за боју девојчица . Истраживања су потврдила да изложеност великим количинама ружичасте боје може имати смирујући ефекат на живце . Предуго излагање , међутим , може имати супротан учинак . Ружичаста боја симболизује љубав без страсти . Ружичаста представља слаткоћу и невиност детета . У психологији , ружичаста је знак наде . То је позитивна боја инспирисана топлим и утешним осећањима , као да говори да ће све бити у реду . Ружичаста , као и црвена , симболизује љубав . Међутим , црвена је боја страсти и акције , док се ружичаста веже уз романтику , утишава и смањује агресивност . Разна испитивања су показала да људи који воле ружичасту боју су често мајчински типови , романтични , шармантни , смирени и нежни , понекад делују крхко , неискусно и наивно , као и то да имају недостатак самопоуздања и захтевају љубав . Мода Другу страну ружичасте , везану за раздобље рококоа , представљају сентименталност и сладуњавост . Током века пастелне су боје посебно цењене . Мода на француском двору била је склона јарким бојама и у доба када је црна боја била доминантна боја европске елите . За Мадам Помпадур , најпознатију представницу тог времена , веже се комбинација ружичасте и светлоплаве боје која се данас сматра типична за рококо . Током историје , Мала деца и новорођанчад најчешће су били облачени у бело . Црвена боја је била мушка боја , а ружичаста , на неки начин , мала црвена . Исус Христос на неким сликама носи одећу ружичасте боје . Плава боја је од века симбол за Девицу Марију , па је плава била више женска боја . Подела на мушке и женске боје у западној култури , по којој је плава мушка , а црвена женска имала је традицију од доба реформације . Тек се у првој половини века у западној култури усталио обичај да плава одећа симболизује дечаке , а ружичаста девојчице . Међутим , у другим цивилизацијама та пракса је непозната . Чини се да је њена примена била шира и интензивија у САД , на западу и северозападу Европе , него у источноевропским и медитеранским земљама . Појавом бојене дечије одеће мења се и симболика , па ружичаста постаје боја за девојчице , а плава за дечаке . Традиционална подела ружичасте за дечаке и плава за девојчице практиковала се у деловима Холандији , Белгији и Швајцарској до седамдесетих година двадесетог века . Пинк тинк - крилатица из књиге Лин Перил , Ружичасто мишљење у којем ауторка истражујући популарну културу у раздобљу одих доих анализује тадашње поимање женствености и раширене родне стереотипе према којима је жена у првом реду супруга , мајка и домаћица . Симболика ружичасте у то доба се веже за особине које су тада биле типично женске : крхкост , нежност , брижност и површност . Животни интереси жена углавном су мода и производи који наглашавају такву женственост . За ружичасто мишљење књучно је стајалиште да је имитација таквог понашања пресудна за стварање праве женствености . Популарна женска култура готово је искључиво ружичаста . Одрастање девојчица везано је за ружичасту . Од одеће за новорођенчад , преко Барби сетова , торби и привезака , до хигијенских уложака . У модној индустрији одих стереотипне боје за мушкарце и жене почињу се мењати . Прави се разлика између мушких и женских боја , као и боја за децу и одрасле . Ружичасту су у доба рококоа носили и мушкарци и жене . Црква до века није користила ружичасте материјале , јер су само бела , црвена , зелена , црна и љубичаста биле литургујске . Но , обичај је налагао да богате породице своју стару одећу поклањају цркви где се она прерађивала у литургијску одору . Мушку склоност ружичастој потврђује то да је она постала литургијска боја . Од тада католички свештеници носе ружичасто мисно рухо на трећу атенску и трећу коризмену недељу . Мушкарци нису само у доба рококоа носили ружичасто . Од срединеих , ружичасту опет носе сви . Никад до тад није постојао тако широк асортиман предмета у ружичастој боји намењених мушкарцима , од доњег рубља , чарапа и ципела , до кожних јакни , кошуља и шешира . Модни стручњаци то објашњавају фасцинацијом нових хроматских могућности који је пружила савремена технологија . Популаран Елвис Пресли упамћен је по ружичастим панталонама , као и ружичастом кадилаку . Уопште , те године су биле познате као време ведрине и радости , након Другог светског рата . Хипи култура је такође преузела ружичасту боју као боју отпора према војсци , устаљеним начинима размишљањима и тако даље . Почеткомих ружичаста се више не појављује у мушкој модној одећи , али у комбинацији са наранџасту представља једну од омиљених боја хипи генерације . Откриће анелинских боја и њихова доступност утицале су на облачење сеоских жена . Почетком двадесетог века посебно је омиљена ружичаста боја која у сеоској култури облачења добија значење нове црвене . Почеткомих модни дизајнер Пол Пуаре уводи у моду нежне нијансе , укључујући боју руже , слеза и хордензије које су деловале нежно , испрано и неуглено . Но , мода се и даље мењала , те су пастелни тонови ускоро замењени јаркима , попут Шапарелинине фамозне шокантне ружичасте . Галерија У галерији су приказане ружичасте слике . Нијансе ружичасте Види још Списак боја Извори Литература Boston Museum of Fine Arts , Think Pink , Exhibition Link Susan Stamberg / NPR , " Girls Are Taught To ' Think Pink , ' But That Wasn't Always So , Story link . Спољашње везе Psihologija boja u vašem domu : Ružičasta podiže raspoloženje , narandžasta povećava apetit Omiljena boja otkriva karakter Нијансе љубичасте