Мишел Џотодија
Мишел Ам-Нондокро Џотодија (; Вакага, 1949) је централноафрички и војни вођа, који је од 24. марта 2013. 5. председник Централноафричке Републике након што је Франсоа Бозизе напустио ту функцију под нападом побуњеничких снага.

Биографија 
Рођен је 1949. године у Вакаги. Радио је као конзул у суданском граду Њала. Био ње председник Савеза демократских снага за јединство и Групе патриотске акције за ослобођење Централноафричке Републике током грађанског рата у ЦАР-у (2004—2007). Током рата је живео у егзилу у Бенину. Новембра 2007. ухапсила га је бенинска влада на захтев Франсоа Бозизеа, али је био пуштен на слободу у фебруару 2008. године након што је пристао да учествује у мировним преговорима са владом ЦАР-а.

Џотодија је од децембра 2012. вођа побуњеничке групе Селека, након што су њени борци у веома кратком року заузели велике делове Централноафричке Републике. Бозизе је на мировним преговорима у јануару 2013. пристао да за премијера постави опозиционара Николаса Тјангаја и побуњенике укључи у владајуће структуре државе. Дана 3. фебруара 2013. биле је формирана Влада националног јединства чији су чланови били Бозизеови људи, припадници опозиције и Џотодијини побуњеници. Џотодија је тада добио кључну функцију првог заменика министра националне одбране.

Председник 
Мировни споразум је пропао у марту 2013. након што су борци Селеке наставили са ратовањем, оптуживши Бозизеа да се није држао одредби из споразума. Побуњеници су у главном граду Бангију задржали пет министара из својих редова, укључујући и Џотодију. Побуњеници су након неколико дана освојили главни град, док су Бозизе и његова породица пребегли у ДР Конго. Џотодија се затим прогласио за новог председника. Поручио је да за државу сада следи трогодишњи транзициони период ка новој влади, али да Тјингај и даље остаје премијер ЦАР-а.

Највиши војни заповедници признали су Џотодију за новог председника 28. марта, а нова влада на челу с Тјангајеом формирана је 31. марта.

Афрички лидери су на састанку у Чаду 3. априла одлучили да не признају Џотодију за новог председника и уместо тога предложили да се формира прелазна влада која мора да одржи изборе за 18 месеци (уместо за 3 године, по Џотодијину предлогу). Џотодија је пристао на њихов предлог и 6. априла потписао закон по којем ће прелазно веће деловати као прелазна влада. Влада, састављена од 105 чланова, изабрала је 16. априла Џотодију за председника државе у транзиционом периоду. Није било противкандидата.

Пошто насиље у земљи није јењавало, Џотодија је под притиском регионалних вођа и међународне заједнице дао оставку на место председника 10. јануара 2014. године. Наредног дана отишао је у егзил у Бенин. Функцију вршиоца дужности председника преузео је Александр-Фердинан Нгенде.

Извори

Литература 
 
 
 
 
 
 

Рођени 1949.
Председници Централноафричке Републике
Мишел Ам-Нондокро Џотодија ( ; Вакага,је централноафрички и војни вођа , који је од марта председник Централноафричке Републике након што је Франсоа Бозизе напустио ту функцију под нападом побуњеничких снага . Биографија Рођен је године у Вакаги . Радио је као конзул у суданском граду Њала . Био ње председник Савеза демократских снага за јединство и Групе патриотске акције за ослобођење Централноафричке Републике током грађанског рата у ЦАР-у2007 ) . Током рата је живео у егзилу у Бенину . Новембра ухапсила га је бенинска влада на захтев Франсоа Бозизеа , али је био пуштен на слободу у фебруару године након што је пристао да учествује у мировним преговорима са владом ЦАР-а . Џотодија је од децембра вођа побуњеничке групе Селека , након што су њени борци у веома кратком року заузели велике делове Централноафричке Републике . Бозизе је на мировним преговорима у јануару пристао да за премијера постави опозиционара Николаса Тјангаја и побуњенике укључи у владајуће структуре државе . Дана фебруара биле је формирана Влада националног јединства чији су чланови били Бозизеови људи , припадници опозиције и Џотодијини побуњеници . Џотодија је тада добио кључну функцију првог заменика министра националне одбране . Председник Мировни споразум је пропао у марту након што су борци Селеке наставили са ратовањем , оптуживши Бозизеа да се није држао одредби из споразума . Побуњеници су у главном граду Бангију задржали пет министара из својих редова , укључујући и Џотодију . Побуњеници су након неколико дана освојили главни град , док су Бозизе и његова породица пребегли у ДР Конго . Џотодија се затим прогласио за новог председника . Поручио је да за државу сада следи трогодишњи транзициони период ка новој влади , али да Тјингај и даље остаје премијер ЦАР-а . Највиши војни заповедници признали су Џотодију за новог председника марта , а нова влада на челу с Тјангајеом формирана је марта . Афрички лидери су на састанку у Чаду априла одлучили да не признају Џотодију за новог председника и уместо тога предложили да се формира прелазна влада која мора да одржи изборе замесеци ( уместо загодине , по Џотодијину предлогу ) . Џотодија је пристао на њихов предлог и априла потписао закон по којем ће прелазно веће деловати као прелазна влада . Влада , састављена одчланова , изабрала је априла Џотодију за председника државе у транзиционом периоду . Није било противкандидата . Пошто насиље у земљи није јењавало , Џотодија је под притиском регионалних вођа и међународне заједнице дао оставку на место председника јануара године . Наредног дана отишао је у егзил у Бенин . Функцију вршиоца дужности председника преузео је Александр-Фердинан Нгенде . Извори Литература Рођени Председници Централноафричке Републике