Severo Ochoa
Severo Ochoa, špansko-ameriški zdravnik in biokemik, nobelovec, 24. september 1905, Luarca, Asturija, Španija, † 1. november 1993, Madrid.

Študiral je na kolidžu v Málagi, kjer je diplomiral leta 1921. Navdihnjen z delom Ramóna y Cajala je po tistem vpisal študij medicine na Univerzi v Madridu in leta 1929 pridobil naziv doktorja medicine. Nato je odšel v Heidelberg, kjer je raziskoval različne fiziološke procese pod vodstvom Otta Meyerhofa.

Leta 1931 je postal predavatelj fizologije na Univerzi v Madridu in leta 1934 napredoval še do vodje oddelka za fiziologijo na Medicinskem inštitutu v Madridu. V tem obdobju se je izpopolnjeval v Londonu, kjer je prvič prišel v stik z raziskavami na področju encimologije. Med letoma 1936 in 1941 je deloval v različnih laboratorijih v tujini, med drugim v Heidelbergu, Plymouthu in na Univerzi v Oxfordu. Tu so njegovo pozornost pritegnile encimske reakcije oksidativne presnove, katerih raziskavam se je posvetil v ZDA; sprva je deloval na Univerzi Washingtona v St. Louisu, od leta 1942 pa na medicinski fakulteti Univerze v New Yorku. Motiva pogostih selitev sta bila tako iskanje najboljših pogojev za raziskave kot tudi težavne družbenopolitične razmere v Evropi pred izbruhom druge svetovne vojne. Na univerzi v New Yorku je predaval biokemijo in famakologijo, kasneje pa je postal tudi predsednik oddelka za biokemijo. Leta 1956 je pridobil ameriško državljanstvo in ostal na Univerzi v New Yorku do svoje upokojitve leta 1974. 

Njegove raziskave encimskih procesov, biološke oksidacije in energetskega metabolizma so močno pripomogle k razumevanju kemičnih procesov v telesu. Njegovo najvidnejše odkritje je encim polinukleotidna fosforilaza, za katerega so sprva mislili, da je odgovoren za biosintezo ribonukleinske kisline. Kasneje se je izkazalo, da ima v tem procesu zgolj pomožno vlogo, a je bil kasneje s pridom uporabljen v raziskavah, s katerimi so razvozlali genetski kod.

Za svoje delo je prejel več nagrad, med njimi leta 1959 skupaj z Arthurjem Kornbergom Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino in leta 1979 Nacionalno medaljo znanosti. Tudi po prejemu najuglednejše nagrade v znanosti se zaradi nasprotovanja Francovemu fašističnemu režimu ni mogel vrniti v Španijo. V domovino sta se z ženo Carmen vrnila šele leta 1985.

Sklici

Viri 
 Biografija na straneh Nobelove fundacije. Pridobljeno 6.12.2010.
 

Ameriški biokemiki
Španski zdravniki
Diplomiranci Univerze Complutense v Madridu
Predavatelji na Univerzi v New Yorku
Prejemniki nacionalne medalje znanosti
Nobelovi nagrajenci za fiziologijo ali medicino
Tuji člani Kraljeve družbe
Ameriški univerzitetni učitelji
Španski univerzitetni učitelji
Ameriški akademiki
Španski akademiki
Španski Američani
Španski kemiki
Severo Ochoa , špansko - ameriški zdravnik in biokemik , nobelovec , september Luarca , Asturija , Španija , † november Madrid . Študiral je na kolidžu v Málagi , kjer je diplomiral leta Navdihnjen z delom Ramóna y Cajala je po tistem vpisal študij medicine na Univerzi v Madridu in letapridobil naziv doktorja medicine . Nato je odšel v Heidelberg , kjer je raziskoval različne fiziološke procese pod vodstvom Otta Meyerhofa . Letaje postal predavatelj fizologije na Univerzi v Madridu in letanapredoval še do vodje oddelka za fiziologijo na Medicinskem inštitutu v Madridu . V tem obdobju se je izpopolnjeval v Londonu , kjer je prvič prišel v stik z raziskavami na področju encimologije . Med letomainje deloval v različnih laboratorijih v tujini , med drugim v Heidelbergu , Plymouthu in na Univerzi v Oxfordu . Tu so njegovo pozornost pritegnile encimske reakcije oksidativne presnove , katerih raziskavam se je posvetil v ZDA ; sprva je deloval na Univerzi Washingtona v St. Louisu , od letapa na medicinski fakulteti Univerze v New Yorku . Motiva pogostih selitev sta bila tako iskanje najboljših pogojev za raziskave kot tudi težavne družbenopolitične razmere v Evropi pred izbruhom druge svetovne vojne . Na univerzi v New Yorku je predaval biokemijo in famakologijo , kasneje pa je postal tudi predsednik oddelka za biokemijo . Letaje pridobil ameriško državljanstvo in ostal na Univerzi v New Yorku do svoje upokojitve leta Njegove raziskave encimskih procesov , biološke oksidacije in energetskega metabolizma so močno pripomogle k razumevanju kemičnih procesov v telesu . Njegovo najvidnejše odkritje je encim polinukleotidna fosforilaza , za katerega so sprva mislili , da je odgovoren za biosintezo ribonukleinske kisline . Kasneje se je izkazalo , da ima v tem procesu zgolj pomožno vlogo , a je bil kasneje s pridom uporabljen v raziskavah , s katerimi so razvozlali genetski kod. Za svoje delo je prejel več nagrad , med njimi letaskupaj z Arthurjem Kornbergom Nobelovo nagrado za fiziologijo ali medicino in letaNacionalno medaljo znanosti . Tudi po prejemu najuglednejše nagrade v znanosti se zaradi nasprotovanja Francovemu fašističnemu režimu ni mogel vrniti v Španijo . V domovino sta se z ženo Carmen vrnila šele leta Sklici Viri Biografija na straneh Nobelove fundacije . Pridobljeno12 . 2010. Ameriški biokemiki Španski zdravniki Diplomiranci Univerze Complutense v Madridu Predavatelji na Univerzi v New Yorku Prejemniki nacionalne medalje znanosti Nobelovi nagrajenci za fiziologijo ali medicino Tuji člani Kraljeve družbe Ameriški univerzitetni učitelji Španski univerzitetni učitelji Ameriški akademiki Španski akademiki Španski Američani Španski kemiki