Končnica (jezik)
Končnica je v jezikoslovju končni, pri pregibanju ali izpeljavi spremenljivi del besede. Loči sklon (lipa -e -i), število (delam -va -mo), osebo (delam -š -ø) ali določnost (mlad-ø -i).

Ničta končnica 
Kadar ni izražena z glasom, jo imenujemo ničta ali neglasovna končnica in se zapisuje s prečrtano ničlo (-ø). Primer ničte končnice je imenovalniška končnica pri samostalnikih določenih sklanjatev (korak-ø, perut-ø).

Glej tudi 
 končaj
 pripona
 obrazilo

Viri 

Oblikoslovje
Končnica je v jezikoslovju končni , pri pregibanju ali izpeljavi spremenljivi del besede . Loči sklon ( lipa - e - i ) , število ( delam - va - mo ) , osebo ( delam - š - ø ) ali določnost ( mlad - ø -i ) . Ničta končnica Kadar ni izražena z glasom , jo imenujemo ničta ali neglasovna končnica in se zapisuje s prečrtano ničlo ( -ø ) . Primer ničte končnice je imenovalniška končnica pri samostalnikih določenih sklanjatev ( korak - ø , perut -ø ) . Glej tudi končaj pripona obrazilo Viri Oblikoslovje