Histamin
Histamín je biogeni amin, dekarboksilirani histidin, ki je v mnogih rastlinskih in živalskih tkivih ter zlasti v zrncih krvnih in tkivnih bazofilcev in izkazuje učinke na kapilare, gladko mišičnino, srce in žleze. Vpleten je v lokalne imunske odzive in uravnavanje fiziološke funkcije črevesja ter ima vlogo živčnega prenašalca. Histamin izzove vnetni odgovor. Udeležen je v imunski odziv na tuje patogene in se proizvaja v krvnih in tkivnih bazofilcih. Poveča prepustnost kapilar za bele krvničke in nekatere beljakovine, ki sodelujejo v premagovanju patogenov v okuženem tkivu.

Sinteza in skladiščenje 

Histamin nastaja iz histidina s pomočjo encima histidin-dekarboksilaza. V krvnih in tkivnih bazofilcih se skladišči v zrncih v obliki kompleksa s kislo beljakovino in heparinom visoke molekulske mase (imenovanim makroheparin). V ta kompleks je histamin vključen preko ionskih vezi; razmerje med histaminom, heparinom in kislo beljakovino v kompleksu znaša 1 : 3 : 6.

Mehanizem delovanja 
Histamin izkazuje svoje učinke preko vezave na specifične celične receptorje. Doslej so pri ljudeh odkrili štiri vrste histaminskih receptorjev (H1 do H4) in vsi spadajo v skupino receptorjev, sklopljenih z beljakovino G. Histaminski receptorji pri žuželkah, npr. Drosophila melanogaster, so receptorski kloridni kanalčki, ki zavirajo živčne celice. Histaminski kloridni kanalčki pri žuželkah sodelujejo pri živčnem prenosu perifernih senzoričnih impulzov, zlasti pri fotorecepciji.

Patofiziologija 
Patofiziološko ima histamin dve poglavitni vlogi:
 spodbujanje nastajanje želodčne kisline (zdravi se z uporabo zdravil iz skupine zaviralcev histaminskih receptorjev H2)
 mediator preobčutljivostnih reakcij tipa 1, npr. koprivnice in senenega nahoda (zdravljenje z uporabo zdravil iz skupine zaviralcev histaminskih receptorjev H1)

Sklici 

Biogeni amini
Etilamini
Imidazoli
Imunski sistem
Vazodilatatorji
Spodbujevalci imunske odzivnosti
Živčni prenašalci
Histamín je biogeni amin , dekarboksilirani histidin , ki je v mnogih rastlinskih in živalskih tkivih ter zlasti v zrncih krvnih in tkivnih bazofilcev in izkazuje učinke na kapilare , gladko mišičnino , srce in žleze . Vpleten je v lokalne imunske odzive in uravnavanje fiziološke funkcije črevesja ter ima vlogo živčnega prenašalca . Histamin izzove vnetni odgovor. Udeležen je v imunski odziv na tuje patogene in se proizvaja v krvnih in tkivnih bazofilcih . Poveča prepustnost kapilar za bele krvničke in nekatere beljakovine , ki sodelujejo v premagovanju patogenov v okuženem tkivu . Sinteza in skladiščenje Histamin nastaja iz histidina s pomočjo encima histidin - dekarboksilaza . V krvnih in tkivnih bazofilcih se skladišči v zrncih v obliki kompleksa s kislo beljakovino in heparinom visoke molekulske mase ( imenovanim makroheparin ) . V ta kompleks je histamin vključen preko ionskih vezi ; razmerje med histaminom , heparinom in kislo beljakovino v kompleksu znaša : : Mehanizem delovanja Histamin izkazuje svoje učinke preko vezave na specifične celične receptorje . Doslej so pri ljudeh odkrili štiri vrste histaminskih receptorjev ( H1 do H4) in vsi spadajo v skupino receptorjev , sklopljenih z beljakovino G. Histaminski receptorji pri žuželkah , npr. Drosophila melanogaster , so receptorski kloridni kanalčki , ki zavirajo živčne celice . Histaminski kloridni kanalčki pri žuželkah sodelujejo pri živčnem prenosu perifernih senzoričnih impulzov , zlasti pri fotorecepciji . Patofiziologija Patofiziološko ima histamin dve poglavitni vlogi : spodbujanje nastajanje želodčne kisline ( zdravi se z uporabo zdravil iz skupine zaviralcev histaminskih receptorjev H2) mediator preobčutljivostnih reakcij tipa npr. koprivnice in senenega nahoda ( zdravljenje z uporabo zdravil iz skupine zaviralcev histaminskih receptorjev H1) Sklici Biogeni amini Etilamini Imidazoli Imunski sistem Vazodilatatorji Spodbujevalci imunske odzivnosti Živčni prenašalci