Vodmatski lok
Vodmatski lok je nekdanja ljubljanska železniška obvoznica, ki je omogočala promet med zasavsko (smer Zidani Most) in dolenjsko progo (proti Novemu mestu) brez menjave smeri na ljubljanski železniški postaji

Zgodovina 

Vodmatski lok je bil zgrajen leta 1916, ko je izbruhnila soška fronta in je Ljubljana postala eno osrednjih prometnih vozlišč za oskrbovanje bojišča. V tem času je bilo zgrajenih več obvoznih prog, ki so obšle prometno zelo obremenjeno ljubljansko glavno železniško postajo. Ena izmed teh obvoznih prog je bil tudi 757 metrov dolg vodmatski lok, ki je omogočil neposredno povezavo med dolenjsko progo in progo proti Zasavju. Po nemškem imenu za Vodmat (Udmat) so ga poimenovali Udmat Schleife oz. Udmat Kurve. Po koncu vojne je izgubil pomen, zato so ga opustili in demontirali. 

Leta 1945, takoj po koncu 2. svetovne vojne, so vojni ujetniki znova zgradili vodmatski lok. Ohranil se je do rekonstrukcije ljubljanskega vozlišča v 60. letih, ko so ga dokončno opustili in demontirali.

Trasa 

Vodmatski lok se je od zasavske proge odcepil pri koncu današne Ribniške ulice (zahodno od današnjega podhoda za pešce in kolesarje na koncu Proletarske ulice), oz. pri kilometrskem kamnu z oznako 4,5 . Trasa je nato potekala proti jugozahodu med današnjo Ribniško ulico in ulico Na klančku. Po nivojskem križanju z ulico Pod ježami  se je obrnila še nekoliko bolj proti jugu in mimo Papir Servisa stekla vzporedno z Vodmatsko ulico do dolenjske proge, na katero se je priključila na mestu današnjega postajališča Ljubljana - Vodmat , nedaleč od nivojskega križanja z Zaloško cesto.

Ostanki 

Severovzhodni del trase vodmatskega loka med zasavsko progo in ulico Pod ježami je še danes nepozidan in ga je na posnetkih iz zraka zlahka mogoče razločiti. Nadaljevanje trase proti jugozahodu del trase je težje razločiti. S traso približno sovpada kolovoz med vrtički ob progi in vodmatskem postajališču.

Viri 
 Ivan Mohorič, Zgodovina železnic na Slovenskem, Slovenska matica, Ljubljana, 1968. 
 Karol Rustja, Dolenjske proge, zbirka Tiri in čas, št. 6, Slovenske železnice - Železniški muzej, Ljubljana, 1994. 
 Ljubo Žerak, Strokovne podlage razvoja JŽI in druge železniške infrastrukture na območju ljubljanskega železniškega vozlišča - Študija variant, Javna agencija za železniški promet Republike slovenije, Maribor, 2007.

Glej tudi 
 Železniška proga Dravlje - Vodmat
 Tivolski lok

Železniške zgradbe in objekti v Ljubljani
Železniške proge v Sloveniji
Zgradbe in objekti, zgrajeni leta 1916
Vodmatski lok je nekdanja ljubljanska železniška obvoznica , ki je omogočala promet med zasavsko ( smer Zidani Most ) in dolenjsko progo ( proti Novemu mestu ) brez menjave smeri na ljubljanski železniški postaji Zgodovina Vodmatski lok je bil zgrajen leta ko je izbruhnila soška fronta in je Ljubljana postala eno osrednjih prometnih vozlišč za oskrbovanje bojišča . V tem času je bilo zgrajenih več obvoznih prog , ki so obšle prometno zelo obremenjeno ljubljansko glavno železniško postajo . Ena izmed teh obvoznih prog je bil tudimetrov dolg vodmatski lok , ki je omogočil neposredno povezavo med dolenjsko progo in progo proti Zasavju . Po nemškem imenu za Vodmat ( Udmat ) so ga poimenovali Udmat Schleife oz . Udmat Kurve . Po koncu vojne je izgubil pomen , zato so ga opustili in demontirali . Leta takoj po koncu svetovne vojne , so vojni ujetniki znova zgradili vodmatski lok . Ohranil se je do rekonstrukcije ljubljanskega vozlišča v letih , ko so ga dokončno opustili in demontirali . Trasa Vodmatski lok se je od zasavske proge odcepil pri koncu današne Ribniške ulice ( zahodno od današnjega podhoda za pešce in kolesarje na koncu Proletarske ulice ) , oz. pri kilometrskem kamnu z oznako5 \ . Trasa je nato potekala proti jugozahodu med današnjo Ribniško ulico in ulico Na klančku . Po nivojskem križanju z ulico Pod ježami se je obrnila še nekoliko bolj proti jugu in mimo Papir Servisa stekla vzporedno z Vodmatsko ulico do dolenjske proge , na katero se je priključila na mestu današnjega postajališča Ljubljana - Vodmat , nedaleč od nivojskega križanja z Zaloško cesto . Ostanki Severovzhodni del trase vodmatskega loka med zasavsko progo in ulico Pod ježami je še danes nepozidan in ga je na posnetkih iz zraka zlahka mogoče razločiti . Nadaljevanje trase proti jugozahodu del trase je težje razločiti . S traso približno sovpada kolovoz med vrtički ob progi in vodmatskem postajališču . Viri Ivan Mohorič , Zgodovina železnic na Slovenskem , Slovenska matica , Ljubljana , Karol Rustja , Dolenjske proge , zbirka Tiri in čas , št. Slovenske železnice - Železniški muzej , Ljubljana , Ljubo Žerak , Strokovne podlage razvoja JŽI in druge železniške infrastrukture na območju ljubljanskega železniškega vozlišča - Študija variant , Javna agencija za železniški promet Republike slovenije , Maribor , Glej tudi Železniška proga Dravlje - Vodmat Tivolski lok Železniške zgradbe in objekti v Ljubljani Železniške proge v Sloveniji Zgradbe in objekti , zgrajeni leta