Carl Vilhelm Ludwig Charlier
Carl Vilhelm Ludwig Charlier, švedski astronom, * 1. april 1862,  Östersund, Jämtland, Švedska, † 5. november 1934, Lund, Švedska.

Življenje in delo 

Charlier je diplomiral na Univerzi v Uppsali in leta 1887 tam doktoriral z dizertacijo Untersuchung über die allgemeinen Jupiter-Störungen des Planeten Thetis. Po doktoratu je delal v stockholmskem observatoriju in bil profesor astronomije ter predstojnik Observatorija Univerze v Lundu od leta 1897.

Opravil je obširne statistične raziskave zvezd v naši Galaksiji. Prav tako je izmeril njihove lege in gibanja. Na podlagi svoji raziskav je poskušal izdelati njen model. Leta 1913 je menil, da se vrti Osončje proti daljnemu ozadju Rimske ceste in sicer tako, da se popolnoma zavrti vsakih 370 milijonov let. To dobo so nadaljnje meritve še povečale na 530 milijonov let. Izdelal je metodo za merjenje gibanj gruč zvezd brez sistematičnih napak.

Za dolžinsko enoto je leta 1911 predlagal siriometer, ki je enak milijonu astronomskih enot, to je približno 15,813 svetlobnih let, kar je v grobem enako dvojni razdalji med Zemljo in zvezdo Sirijem. Na Turnerjev predlog so potem začeli pogosteje uporabljati sorodno enoto, definirano v tem času, parsek, ki je približno 4,848 siriometrov.

V povezavi s svojim delom o zgradbi Galaksije je Charlier v dveh člankih, objavljenih leta 1908 in 1922, razvil tudi kozmološko teorijo na podlagi Lambertovega dela. V izvedeni Lambert-Charlierjevi kozmologiji naraščajoči veliki predeli Vesolja vsebujejo snov, katere gostota se zmanjšuje. To načelo je poimenoval konvergenčni kriterij za Vesolje in se je poskušalo ogniti opazovalnim nesoglasjem, ki bi drugače izhajala iz Olbersovega paradoksa. Na ta način je sklepal, da je Vesolje neskončno. Njegov pogled je nadaljeval Arrhenius.

Zanimal se je tudi za čisto statistiko ter pomembno prispeval na tem področju. Več njegovih učencev je postalo statistikov, tako na univerzah, v vladi in podjetjih.

V švedščino je prevedel Newtonova Matematična načela naravoslovja. V matematiko je uvedel družino po njem imenovanih ortogonalnih polinomov.

Z ženo Doroteo Leissner sta imela pet hčera.

Dela 

 Nebesna mehanika (Die Mechanik des Himmels) (1902-1907, Leipzig: Veit, (2 knjigi); 2. izdaja leta 1927),
 Predavanja o zvezdni statistiki (Lectures on Stellar Statistics) (1921).

Priznanja

Poimenovanja 

Po njem se imenujeta kraterja na Luni (Charlier) in Marsu (Charlier), ter asteroid glavnega pasu 8677 Charlier.

Sklici

Viri

Zunanje povezave 

 Carl Vilhelm Ludwig Charlier , stran medalje Bruceove

Osmrtnice 

 MNRAS 95 (1935) 339 

Švedski astronomi
Švedski akademiki
Člani Kraljeve švedske akademije znanosti
Diplomiranci Univerze v Uppsali
Doktorirali na Univerzi v Uppsali
Prejemniki Medalje Jamesa Craiga Watsona
Prejemniki Medalje Bruceove
Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni
Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Marsu
Carl Vilhelm Ludwig Charlier , švedski astronom , * april Östersund , Jämtland , Švedska , † november Lund , Švedska . Življenje in delo Charlier je diplomiral na Univerzi v Uppsali in letatam doktoriral z dizertacijo Untersuchung über die allgemeinen Jupiter - Störungen des Planeten Thetis . Po doktoratu je delal v stockholmskem observatoriju in bil profesor astronomije ter predstojnik Observatorija Univerze v Lundu od leta Opravil je obširne statistične raziskave zvezd v naši Galaksiji . Prav tako je izmeril njihove lege in gibanja . Na podlagi svoji raziskav je poskušal izdelati njen model . Letaje menil , da se vrti Osončje proti daljnemu ozadju Rimske ceste in sicer tako , da se popolnoma zavrti vsakihmilijonov let . To dobo so nadaljnje meritve še povečale namilijonov let . Izdelal je metodo za merjenje gibanj gruč zvezd brez sistematičnih napak . Za dolžinsko enoto je letapredlagal siriometer , ki je enak milijonu astronomskih enot , to je približno813 svetlobnih let , kar je v grobem enako dvojni razdalji med Zemljo in zvezdo Sirijem . Na Turnerjev predlog so potem začeli pogosteje uporabljati sorodno enoto , definirano v tem času , parsek , ki je približno848 siriometrov . V povezavi s svojim delom o zgradbi Galaksije je Charlier v dveh člankih , objavljenih letain razvil tudi kozmološko teorijo na podlagi Lambertovega dela . V izvedeni Lambert - Charlierjevi kozmologiji naraščajoči veliki predeli Vesolja vsebujejo snov , katere gostota se zmanjšuje . To načelo je poimenoval konvergenčni kriterij za Vesolje in se je poskušalo ogniti opazovalnim nesoglasjem , ki bi drugače izhajala iz Olbersovega paradoksa . Na ta način je sklepal , da je Vesolje neskončno . Njegov pogled je nadaljeval Arrhenius . Zanimal se je tudi za čisto statistiko ter pomembno prispeval na tem področju . Več njegovih učencev je postalo statistikov , tako na univerzah , v vladi in podjetjih . V švedščino je prevedel Newtonova Matematična načela naravoslovja . V matematiko je uvedel družino po njem imenovanih ortogonalnih polinomov . Z ženo Doroteo Leissner sta imela pet hčera . Dela Nebesna mehanika ( Die Mechanik des Himmels ) Leipzig : Veit ,knjigi ) ; izdaja leta Predavanja o zvezdni statistiki ( Lectures on Stellar Statistics ) Priznanja Poimenovanja Po njem se imenujeta kraterja na Luni ( Charlier ) in Marsu ( Charlier ) , ter asteroid glavnega pasuCharlier . Sklici Viri Zunanje povezave Carl Vilhelm Ludwig Charlier , stran medalje Bruceove Osmrtnice MNRAS ( 1935) Švedski astronomi Švedski akademiki Člani Kraljeve švedske akademije znanosti Diplomiranci Univerze v Uppsali Doktorirali na Univerzi v Uppsali Prejemniki Medalje Jamesa Craiga Watsona Prejemniki Medalje Bruceove Ljudje , po katerih so poimenovali krater na Luni Ljudje , po katerih so poimenovali krater na Marsu