Franc Sušnik (publicist)
Franc Sušnik, slovenski literat, knjižničar, pedagog, zgodovinar in publicist, * 14. november 1898, Prevalje, † 21. februar 1980, Slovenj Gradec.

Življenje 
Rodil se je kot najstarejši izmed petih otrok v delavski družini na Prevaljah očetu Štefanu in materi Jožefi (rojena Dobrovnik). Po osnovni šoli in gimnaziji je bil kot vojni maturant poslan na rusko fronto, leta 1919 pa se je med Maistrovimi borci boril za severno mejo in osvoboditev Maribora. Z ženo Antonijo Plešivčnik je imel štiri sinove. Med drugo svetovno vojno je bil interniran v taborišču Dachau. Po vrnitvi iz taborišča je pričel svoje kulturno poslanstvo na Koroškem.

Šolanje 
Prvih šest razredov ljudske šole je obiskoval na Prevaljah. Nato se je vpisal na gimnazijo v Celovcu, vmes pa je bil vpoklican v vojsko, tako da je gimnazijo dokončal leta 1918. V Ljubljani in Zagrebu je študiral germanistiko in jugoslovansko književnost. Študij je končal leta 1924 z doktorsko disertacijo iz nemške književnosti.

Delo 
Deloval je na pedagoškem, knjižničarskem in literarnem področju. Bil je tudi ugleden zgodovinar, publicist in govornik.

Po končanem študiju je najprej kot profesor služboval v Murski Soboti, nato kratek čas v Beogradu in do leta 1941 v Mariboru, kjer je deloval kot profesor, kulturni delavec in literarni zgodovinar. Učil je na klasični gimnaziji, realki in učiteljišču. Od aprila 1939 do maja 1940 je bil ravnatelj II. realne gimnazije v Mariboru, nato ravnatelj mariborskega učiteljišča. Bil je tudi ravnatelj na Gimnaziji v Ravnah na Koroškem.  Aprila 1944 je prevzel urejanje samostanske knjižnice v Št. Pavlu na  Koroškem.

Sušnikovi prvi literarni poskusi segajo že v dijaška leta, saj je kot šestošolec izdajal dijaški list, v katerem so bili objavljeni njegovi literarni prvenci. Kasneje je objavljal slike in podlistke iz prekmurskega in koroškega okolja. V letih 1926 do 1928 je urejal mladinski list Naš dom, leta 1929 pa je izdal Prekmurske profile. Nato je postal knjižničar Prosvetne zveze v Mariboru, hkrati pa v je Slovencu objavljal podlistke s Koroške in gledališke recenzije. Leta 1930 je objavil Jugoslovansko književnost, leta 1936 pa še Pregled svetovne literature, ki je bil prvi tovrsten priročnik na slovenskem. Po vojni je v lokalnih tiskih objavljal članke in eseje o slovenski literaturi in kulturi na Koroškem. Pomembni so tudi njegovi govori in napisi na spominskih ploščah padlim za svobodo, ki so leta 1968 izšli pod naslovom In kaj so ljudje ko lesovi.

Štejejo ga za pionirja današnjih ravenskih kulturnih ustanov. Bil je namreč pobudnik in ustanovitelj gimnazije na Ravnah na Koroškem ter nato še študijske knjižnice, katere delo še danes nadaljuje Koroška osrednja knjižnica dr. Franca Sušnika. Ob študijski knjižnici je nastal tudi Delavski muzej. Do upokojitve leta 1979 je deloval kot ravnatelj gimnazije, še po njej pa kot ravnatelj študijske knjižnice. Pri svojem delu je načrtno uveljavljal nekaj osnovnih načel: omogočiti koroškim kmetom in delavcem šolanje in kulturno izobrazbo, dati deželi domače strokovnjake ter stremeti k takemu tipu kulturnih ustanov, ki bodo povezane z ljudmi, ne da bi pri tem zanemarjale svoje znanstveno poslanstvo. Slednje je mogel najbolj uresničiti na knjižničarskem področju. Ob širjenju študijske knjižnice je povezal in strokovno usmeril mrežo splošnoizobraževalnih knjižnic v ravenski občini.

Nagrade, priznanja in odlikovanja  
Za svoje delo je prejel številna odlikovanja in priznanja, med njimi tudi Red dela s srebrnim vencem, Red dela z zlatim vencem, Red narodne osvoboditve, Red zaslug za narod s srebrno zvezdo, Red zaslug za narod z zlato zvezdo, Žagarjevo nagrado, prvo Zlato plaketo Prežihovega Voranca, nagrado Občine Ravne na Koroškem, Čopovo diplomo (1978), Trubarjevo plaketo Zveze kulturnih organizacij Slovenije, priznanje ob 10-letnici Prežihove bralne značke, spomenico prostovoljcu za osvoboditev Maribora in obrambo severnih mej Slovenije, spominski znak 1918-1919, Srebrni častni znak Planinske zveze Slovenije, Zlato plaketo Občinske konference ZSMS Ravne na Koroškem in plaketo Kluba koroških študentov v Ljubljani. Bil je tudi častni občan Občine Ravne na Koroškem ter častni član Slavističnega društva Slovenije in KUD Prežihov Voranc Ravne na Koroškem.

Veliko umetnikov ga je likovno in literarno upodobilo v svojih delih. Na Prevaljah vsako leto potekajo Sušnikovi dnevi v spomin na njegovo pisno in kulturno zapuščino Koroški. Od leta 1983 njegovo ime nosi tudi Koroška osrednja knjižnica.

Pomembna dela 
 Prekmurski profili (1929, 1998) , 
 Jugoslovanska književnost (1930, 1933) 
 Rožni venec (1930, 1998) , 
 Pregled svetovne literature (1936) 
 Gimnazija Ravne na Koroškem (1951-1952) 
 In kaj so ljudje ko lesovi (1968) 
 Študijska knjižnica Ravne na Koroškem (1970, 1974) , 
 Vorančeva pot (1977) 
 Opomnje (1978) 
 Poglavja iz svetovne književnosti (1984) 
 Koroški zapisi (1994) 
 Šenturšeljce (1998) 
 Prevaljška legenda (2001)

Opombe

Viri 
 Kolar, M. (1978). Dr. Franc Sušnik – 80-letnik. Knjižnica, 22 (3-4), 229-231.
 Kotnik-Verčko, M. (1998). Dr. Franc Sušnik (1898-1998): zbornik ob stoletnici rojstva. Ravne na Koroškem: Voranc.
 
 Suhodolčan-Dolenc, M. (2005). Biografski leksikon občine Prevalje. Prevalje: Občina.
 Sušnik Franc. (2006-2010). Koroška osrednja knjižnica dr. Franca Sušnika. Pridobljeno 14.4.2010 s spletne strani http://www.rav.sik.si/e_knjiznica/biografki_leksikon/seznam/s/susnik_franc/
 Sušnik, T. (1994). Življenje in delo dr. Franca Sušnika. Ravne na Koroškem: Galerija Grad.

Zunanje povezave 

 Uradna spletna stran Koroške osrednje knjižnice dr. Franca Sušnika
 Namen Čopovih diplom in priznanj 
 Seznam prejemnikov Čopovih diplom 
 seznam slovenskih literarnih zgodovinarjev

 
Slovenski pisatelji
Slovenski publicisti
Slovenski knjižničarji
Slovenski literarni zgodovinarji
Borci za severno mejo
Taboriščniki koncentracijskega taborišča Dachau
Nosilci reda dela
Nosilci reda ljudske osvoboditve
Nosilci reda zaslug za ljudstvo
Žagarjevi nagrajenci
Franc Sušnik , slovenski literat , knjižničar , pedagog , zgodovinar in publicist , * november Prevalje , † februar Slovenj Gradec . Življenje Rodil se je kot najstarejši izmed petih otrok v delavski družini na Prevaljah očetu Štefanu in materi Jožefi ( rojena Dobrovnik ) . Po osnovni šoli in gimnaziji je bil kot vojni maturant poslan na rusko fronto , letapa se je med Maistrovimi borci boril za severno mejo in osvoboditev Maribora . Z ženo Antonijo Plešivčnik je imel štiri sinove . Med drugo svetovno vojno je bil interniran v taborišču Dachau . Po vrnitvi iz taborišča je pričel svoje kulturno poslanstvo na Koroškem . Šolanje Prvih šest razredov ljudske šole je obiskoval na Prevaljah . Nato se je vpisal na gimnazijo v Celovcu , vmes pa je bil vpoklican v vojsko , tako da je gimnazijo dokončal leta V Ljubljani in Zagrebu je študiral germanistiko in jugoslovansko književnost . Študij je končal letaz doktorsko disertacijo iz nemške književnosti . Delo Deloval je na pedagoškem , knjižničarskem in literarnem področju . Bil je tudi ugleden zgodovinar , publicist in govornik . Po končanem študiju je najprej kot profesor služboval v Murski Soboti , nato kratek čas v Beogradu in do letav Mariboru , kjer je deloval kot profesor , kulturni delavec in literarni zgodovinar. Učil je na klasični gimnaziji , realki in učiteljišču . Od aprilado majaje bil ravnatelj II. realne gimnazije v Mariboru , nato ravnatelj mariborskega učiteljišča . Bil je tudi ravnatelj na Gimnaziji v Ravnah na Koroškem . Aprilaje prevzel urejanje samostanske knjižnice v Št. Pavlu na Koroškem . Sušnikovi prvi literarni poskusi segajo že v dijaška leta , saj je kot šestošolec izdajal dijaški list , v katerem so bili objavljeni njegovi literarni prvenci . Kasneje je objavljal slike in podlistke iz prekmurskega in koroškega okolja . V letihdoje urejal mladinski list Naš dom , letapa je izdal Prekmurske profile . Nato je postal knjižničar Prosvetne zveze v Mariboru , hkrati pa v je Slovencu objavljal podlistke s Koroške in gledališke recenzije . Letaje objavil Jugoslovansko književnost , letapa še Pregled svetovne literature , ki je bil prvi tovrsten priročnik na slovenskem . Po vojni je v lokalnih tiskih objavljal članke in eseje o slovenski literaturi in kulturi na Koroškem . Pomembni so tudi njegovi govori in napisi na spominskih ploščah padlim za svobodo , ki so letaizšli pod naslovom In kaj so ljudje ko lesovi . Štejejo ga za pionirja današnjih ravenskih kulturnih ustanov . Bil je namreč pobudnik in ustanovitelj gimnazije na Ravnah na Koroškem ter nato še študijske knjižnice , katere delo še danes nadaljuje Koroška osrednja knjižnica dr. Franca Sušnika . Ob študijski knjižnici je nastal tudi Delavski muzej . Do upokojitve letaje deloval kot ravnatelj gimnazije , še po njej pa kot ravnatelj študijske knjižnice . Pri svojem delu je načrtno uveljavljal nekaj osnovnih načel : omogočiti koroškim kmetom in delavcem šolanje in kulturno izobrazbo , dati deželi domače strokovnjake ter stremeti k takemu tipu kulturnih ustanov , ki bodo povezane z ljudmi , ne da bi pri tem zanemarjale svoje znanstveno poslanstvo . Slednje je mogel najbolj uresničiti na knjižničarskem področju . Ob širjenju študijske knjižnice je povezal in strokovno usmeril mrežo splošnoizobraževalnih knjižnic v ravenski občini . Nagrade , priznanja in odlikovanja Za svoje delo je prejel številna odlikovanja in priznanja , med njimi tudi Red dela s srebrnim vencem , Red dela z zlatim vencem , Red narodne osvoboditve , Red zaslug za narod s srebrno zvezdo , Red zaslug za narod z zlato zvezdo , Žagarjevo nagrado , prvo Zlato plaketo Prežihovega Voranca , nagrado Občine Ravne na Koroškem , Čopovo diplomo Trubarjevo plaketo Zveze kulturnih organizacij Slovenije , priznanje obletnici Prežihove bralne značke , spomenico prostovoljcu za osvoboditev Maribora in obrambo severnih mej Slovenije , spominski znak Srebrni častni znak Planinske zveze Slovenije , Zlato plaketo Občinske konference ZSMS Ravne na Koroškem in plaketo Kluba koroških študentov v Ljubljani . Bil je tudi častni občan Občine Ravne na Koroškem ter častni član Slavističnega društva Slovenije in KUD Prežihov Voranc Ravne na Koroškem . Veliko umetnikov ga je likovno in literarno upodobilo v svojih delih . Na Prevaljah vsako leto potekajo Sušnikovi dnevi v spomin na njegovo pisno in kulturno zapuščino Koroški . Od letanjegovo ime nosi tudi Koroška osrednja knjižnica . Pomembna dela Prekmurski profili , Jugoslovanska književnost Rožni venec , Pregled svetovne literature Gimnazija Ravne na Koroškem In kaj so ljudje ko lesovi Študijska knjižnica Ravne na Koroškem , Vorančeva pot Opomnje Poglavja iz svetovne književnosti Koroški zapisi Šenturšeljce Prevaljška legenda Opombe Viri Kolar , M. Dr. Franc Sušnik –letnik . Knjižnica , ( 3 - 4 ) , Kotnik - Verčko , M. Dr. Franc Sušnik zbornik ob stoletnici rojstva . Ravne na Koroškem : Voranc . Suhodolčan - Dolenc , M. Biografski leksikon občine Prevalje . Prevalje : Občina . Sušnik Franc . Koroška osrednja knjižnica dr. Franca Sušnika . Pridobljeno4 . 2010 s spletne strani http://www.rav.sik.si/e_knjiznica/biografki_leksikon/seznam/s/susnik_franc/ Sušnik , T. Življenje in delo dr. Franca Sušnika . Ravne na Koroškem : Galerija Grad . Zunanje povezave Uradna spletna stran Koroške osrednje knjižnice dr. Franca Sušnika Namen Čopovih diplom in priznanj Seznam prejemnikov Čopovih diplom seznam slovenskih literarnih zgodovinarjev Slovenski pisatelji Slovenski publicisti Slovenski knjižničarji Slovenski literarni zgodovinarji Borci za severno mejo Taboriščniki koncentracijskega taborišča Dachau Nosilci reda dela Nosilci reda ljudske osvoboditve Nosilci reda zaslug za ljudstvo Žagarjevi nagrajenci