Zelenkasta golobica
Zelenkasta golobica (znanstveno ime Russula virescens) je gliva z užitno gobo iz družine golobičarke.

Opis 
Zelenkasta golobica je zelo značilna vrsta iz družine golobic, ki jo zaradi zelenkastega in pogosto razpokanega klobuka zlahka določimo. Klobuk te gobe ima premer od 5 do 15 cm in je sprva polkrožen, kmalu postane raven in nekoliko udrt na temenu. Po zgornji strani ke modrikasto zelen in ima pogosto značilno razpokano površino. Popolnoma razprt ima nažlebkano obrobje, kožica pa se zlahka olupi, vendar ne po celotni površini. Na temenu klobuka je namreč priraščena na meso. Na spodnji strani klobuka je trosovnica, sestavljena iz belih in precej gostih, širokih in srednje debelih lističev, ki so ponekod viličasto razcepljeni. Lističi so precej krhki, pripeti na bet, pri starih primerkih pa so pogosto rjavo lisasti. V njih se nahajajo od 6-10 x 5-7 mikronov veliki široko elipsasti trosi s povezanimi, nizkimi bradavicami. Trosni prah je bele barve.

Bet v višino doseže med 2 in 9 cm ter ima premer od 1,5 - 3 cm, je valjaste oblike, poln, raven, včasih proti dnišču nekoliko ožji. Stari primerki imajo pogosto rjave lise, sicer pa je bet skoraj gladek, bel in poprhnjen.

Meso zelenkaste golobice je belo, trdo in krhko. Včasih ima rahel rožnat odtenek. Sicer je meso prijetnega vonja in okusa.

Razširjenost in uporabnost 
Zelenkasta golobica raste posamično ali v malih skupinah v mešanih gozdovih od začetka poletja do pozne jeseni. Sodi med odlične gobe in je primerna za najrazličnejše jedi in za konzerviranje. Ponekod jo uživajo tudi presno ali na hitro popečeno na žaru.

Zamenjamo jo lahko z razpokano golobico (Russula cutefracta), ki ima precej temno ali olivno zelen klobuk, z razpokanim obrobjem ter zeleno golobico (Russula aeruginea), ki pa ima gladek klobuk.

Golobica
Užitne gobe
Zelenkasta golobica ( znanstveno ime Russula virescens ) je gliva z užitno gobo iz družine golobičarke . Opis Zelenkasta golobica je zelo značilna vrsta iz družine golobic , ki jo zaradi zelenkastega in pogosto razpokanega klobuka zlahka določimo . Klobuk te gobe ima premer oddocm in je sprva polkrožen , kmalu postane raven in nekoliko udrt na temenu . Po zgornji strani ke modrikasto zelen in ima pogosto značilno razpokano površino . Popolnoma razprt ima nažlebkano obrobje , kožica pa se zlahka olupi , vendar ne po celotni površini . Na temenu klobuka je namreč priraščena na meso . Na spodnji strani klobuka je trosovnica , sestavljena iz belih in precej gostih , širokih in srednje debelih lističev , ki so ponekod viličasto razcepljeni . Lističi so precej krhki , pripeti na bet , pri starih primerkih pa so pogosto rjavo lisasti . V njih se nahajajo odxmikronov veliki široko elipsasti trosi s povezanimi , nizkimi bradavicami . Trosni prah je bele barve . Bet v višino doseže medincm ter ima premer od5 - cm , je valjaste oblike , poln , raven , včasih proti dnišču nekoliko ožji . Stari primerki imajo pogosto rjave lise , sicer pa je bet skoraj gladek , bel in poprhnjen . Meso zelenkaste golobice je belo , trdo in krhko . Včasih ima rahel rožnat odtenek . Sicer je meso prijetnega vonja in okusa . Razširjenost in uporabnost Zelenkasta golobica raste posamično ali v malih skupinah v mešanih gozdovih od začetka poletja do pozne jeseni . Sodi med odlične gobe in je primerna za najrazličnejše jedi in za konzerviranje . Ponekod jo uživajo tudi presno ali na hitro popečeno na žaru . Zamenjamo jo lahko z razpokano golobico ( Russula cutefracta ) , ki ima precej temno ali olivno zelen klobuk , z razpokanim obrobjem ter zeleno golobico ( Russula aeruginea ) , ki pa ima gladek klobuk . Golobica Užitne gobe