Filip Peric
Filip Peric, slovenski profesor in novinar, * 22. maj 1886, Sela na Krasu, † 16. julij 1955, Ljubljana.

Življenje in delo 
Gimnazijo je obiskoval v Gorici (1889-1907), slavistiko in romanistiko pa na Filozofski fakulteti na Dunaju, kjer je leta 1912 opravil tudi profesorski izpit iz slovenščine in francoščine. Prvo službo je nastopil v šolskem letu 1912/1913 v Podgorici in 1913/1914 v  Plevljah (Črna gora). Ko je ob pričetku 1. svetovne vojne  kraljevina Črna gora 28. julija 1914 izvedla mobilizacijo je Peric kot prostovoljec vstopil v njeno armado. Ob avstrijski okupaciji Črne gore v januarju 1916 je odšel v emigracijo in kot begunec živel v francoskih mestih Bordeauxu, Dijonu, Neuilly in Parizu. Leta 1920 se je vrnil v Trst. Tu je sprejel mesto v uredništvu časopisa Edinost in kmalu postal njen direktor in urednik (1924-1928). Ker je bil list 17/8 1928 in 4/9 1928 zaplenjen, je bilo Pericu z odlokom tržaškega prefekta odvzeto uredništvo, list pa ukinjen. Peric je bil v tem času tudi direktor srednješolskega glasila Naš glas, ko pa je bil ta na prelomu leta 1927/1928 spremenjen v družinsko revijo ter zaradi vse hujšega pritiska fašistov je leta 1929 emigriral v Jugoslavijo. Tu se je vnovič oprijel profesorskega poklica. Kot suplent in profesor je služboval na ljubljanskih srednjih šolah. Po 2. svetovni vojni pa je poučeval ruščino na ljubljanskem učiteljišču (1947/1948) in do odhoda v pokoj na Višji pedagoški šoli (1948/1952).

Poleg številnih novinarskih poročil, prispevkov in člankov velja posebej omeniti njegovi razpravi: Življenjski ustroj osebe (Naš glas III; Trst, 1927) in Družinsko pravo v sovjetski Rusiji (Pravni vestnik VIII; Trst, 1928).

Viri

Glej tudi 
 seznam slovenskih novinarjev

Zunanje povezave 
 

Rojeni leta 1886
Umrli leta 1955
Slovenski novinarji
Slovenski uredniki
Filip Peric , slovenski profesor in novinar , * maj Sela na Krasu , † julij Ljubljana . Življenje in delo Gimnazijo je obiskoval v Gorici slavistiko in romanistiko pa na Filozofski fakulteti na Dunaju , kjer je letaopravil tudi profesorski izpit iz slovenščine in francoščine . Prvo službo je nastopil v šolskem letu1913 v Podgorici in1914 v Plevljah ( Črna gora ) . Ko je ob pričetku svetovne vojne kraljevina Črna gora julijaizvedla mobilizacijo je Peric kot prostovoljec vstopil v njeno armado . Ob avstrijski okupaciji Črne gore v januarjuje odšel v emigracijo in kot begunec živel v francoskih mestih Bordeauxu , Dijonu , Neuilly in Parizu . Letase je vrnil v Trst . Tu je sprejel mesto v uredništvu časopisa Edinost in kmalu postal njen direktor in urednik Ker je bil list8in9zaplenjen , je bilo Pericu z odlokom tržaškega prefekta odvzeto uredništvo , list pa ukinjen . Peric je bil v tem času tudi direktor srednješolskega glasila Naš glas , ko pa je bil ta na prelomu leta1928 spremenjen v družinsko revijo ter zaradi vse hujšega pritiska fašistov je letaemigriral v Jugoslavijo . Tu se je vnovič oprijel profesorskega poklica . Kot suplent in profesor je služboval na ljubljanskih srednjih šolah . Po svetovni vojni pa je poučeval ruščino na ljubljanskem učiteljišču1948) in do odhoda v pokoj na Višji pedagoški šoli1952 ) . Poleg številnih novinarskih poročil , prispevkov in člankov velja posebej omeniti njegovi razpravi : Življenjski ustroj osebe ( Naš glas III ; Trst ,in Družinsko pravo v sovjetski Rusiji ( Pravni vestnik VIII ; Trst , Viri Glej tudi seznam slovenskih novinarjev Zunanje povezave Rojeni leta Umrli leta Slovenski novinarji Slovenski uredniki