Kralj na Betajnovi
Kralj na Betajnovi je drama v treh dejanjih, ki jo je leta 1901 napisal Ivan Cankar. Izdana je bila leta 1902, prvič pa uprizorjena leta 1904 v Ljubljanskem Deželnem gledališču. Drama je med vsemi Cankarjevimi najbolj dramatična.

O drami

Drama je družinska, etična, socialna in družbenokritična. Opazni so Ibsenovi vplivi, predvsem iz drame Stebri družbe, pojavijo pa se tudi motivi iz Shakespearovega Hamleta. Razkriva anatomijo zločina in zločinca, tragiko Nietzschejevega nadčloveka, zlorabljanje moči in oblasti ter poskusa upora tej oblasti. Največji vpliv na nastanek tega dela pa so imele takratne razmere na Slovenskem. V tistem času so namreč mogočni kmetje postajali kapitalisti, kar je na podeželju povzročilo revščino. V glavni vlogi se tako znajde Jožef Kantor; posestnik, gostilničar, trgovec in tovarnar, ki obogati tako, da kmetom posoja denar z visokimi obrestmi. Ker mu kmetje denarja ne morejo vrniti, sčasoma propadejo, Kantor pa si želi vedno večje moči, tudi politične. Sprva se mu nihče ne upa postaviti po robu, kasneje se za to odloči reven človek, ki pa mu ne uspe. To je prikaz padca pravice. Za dramo je kljub nemorali značilen socialni optimizem, saj z uporom že nakazuje na neko novo idejo o uporu proletariata in zmagi pravice.

Vsebina

Glavna oseba drame je Jožef Kantor, premožen gospod, ki je do svojega bogastva prišel z izkoriščanjem malih kmetov. Njegova hči Francka, ki je sicer obljubljena Francu Bernotu, je zaljubljena v Maksa, ki se je vrnil z Dunaja, kjer je študiral. Študij je moral opustiti, saj mu ga oče zaradi dolgov Kantorju ni mogel več plačevati. Vrnil se je z željo po maščevanju Kantorju za vse, kar je storil njegovemu očetu. Vzbudi mu spomin na zločin, ki ga je storil pred leti, ko je okradel in ubil svojega bratranca Martina, vse to pa je slišala Martinova hči Nina, ki je spomin na zločin potlačila. Kantor jo hoče iz strahu poslati v samostan. Ker si Kantor želi še večje moči, se odloči, da bo kandidiral na volitvah. Zaveda se, da mu Maks predstavlja veliko nevarnost, zato ga ubije z Bernotovo puško. Zločin sicer prizna, vendar mu oblasti zaradi strahu pred njim ne verjamejo.

Uprizoritve

SNG Drama Ljubljana:
Sezona 1904, režiser: František Lier
Sezona 1913, režiser: Anton Verovšek
Sezona 1918
Sezona 1922, režiser: Milan Skrbinšek 
Sezona 1931, režiser: Ciril Debevec
Sezona 1942, režiser: Jože Kovič
Sezona 1947, režiser: Milan Skrbinšek 
Sezona 1952, režiser: France Jamnik 
Sezona 1961, režiser: Slavko Jan  
Sezona 1975, režiser: Janez Vrhunc
Sezona 2014, režiser: Eduard Miler

Drama SNG Maribor:
Sezona 1920, režiser: Rado Železnik
Sezona 1923, režiser: Valo Bratina 
Sezona 1931, režiser: Jože Kovič 
Sezona 1938, režiser: Jože Kovič 
Sezona 1949, režiser: Fran Žižek 
Sezona 1967, režiser: Slavko Jan

SNG Nova Gorica:
Sezona 1970, režiser: Jože Babič 
Sezona 2005, 2006 in 2007, režiser: Jaša Jamnik

Mestno gledališče ljubljansko:
Sezona 2005 in 2006, režiser: Zvone Šedlbauer 
Sezona 1978, režiser: Dušan Jovanović

Slovensko stalno gledališče Trst:
Sezona 1908
Sezona 1947, režiser: Jože Babič
Sezona 1987, režiser: Mario Uršič

Slovensko narodno gledališče na osvobojenem ozemlju:
Sezona 1944, režiser: Matej Bor

Prešernovo gledališče Kranj:
Sezona 1945, režiser: Franjo Bratkovič 
Sezona 1994, režiser: Mile Korun
Sezona 1948, režiser: Peter Malec

Slovensko ljudsko gledališče Celje:
Sezona 1920, režiser: Milan Skrbinšek
Sezona 1945, režiser: Fedor Gradišnik 
Sezona 1965, režiser: Juro Kislinger

Mestno gledališče Ptuj:
Sezona 1926, režiser: Mirko Kaukler 
Sezona 1946, režiser: Hinko Košak 
Sezona 1949, režiser: Polde Dežman 
Sezona 1952, režiser: Peter Malec

Gledališče Koper:
Sezona 1952, režiser: Hinko Košak

Kritike

France Vodnik je v reviji Dom in svet leta 1932 poudaril, da je zgodba, čeprav je "nesporna vrednota naše dramske literature", razumljiva samo v Cankarjevem času, saj je to nekakšna osebna izpoved oziroma izkušnja, ki pa ni več aktualna. Uprizoritve pa se mu na drugi strani zdijo "praznik slovenske drame", na kar kaže tudi število ponovitev. Dotaknil se je tudi režiserja, Cirila Debevca, ki je zadel bistvo drame, in igralcev, ki so na odru prikazali močni karakter. Na koncu doda še, da bi moral biti Cankar stalno na odru slovenskega narodnega gledališča.

Evgen Lampe leta 1902 v reviji Dom in svet Cankarja označi kot nekoga, ki celotno družbo vidi kot zelo slabo. Tudi ta drama po njegovem mnenju ne odstopa od prejšnjih. "V slogu, v pogovorih, v sceničnih nastopih bi nam Cankar lahko podal prav briljantnih proizvodov, če ne bi bil nad vsem razlil tega odurnega, mefistofelskega duha, ki ne more slišati trditve, da bi je ne zatajil, ki ne more videti zadovoljstva, da bi ga ne zastrupil, ki izpreminja ljubezen v mržnjo in nado v brezupnost, ki se smeji nesreči in ironično ploska zmagoslavju krivice."

Fran Lipah v Ljubljanskem zvonu leta 1919 zapiše, da je ta drama za vse sodelujoče zelo naporna, saj zahteva vsestransko popolnost in dovršenost. Njegova kritika je predvsem do režiserja in igralcev negativna. Režiser je ponavljal napake, ki so jih delali že pred njim, igralci pa niso bili kos nalogi.

Drago Šega je leta 1962 zapisal, da o uprizoritvi drame v ljubljanski Drami velja omeniti predvsem to, da je šla bolj ali manj zavezanih oči mimo nakazanih stilno oblikovnih in idejno vsebinskih vprašanj. Režiser Slavko Jan je Cankarjevo delo pojmoval kot čisto objektiven, stvaren zapis določene zgodovinske resničnosti. Torej režiser drame ni dojel v celoti. Liki niso bili dodobra izdelani, zato je vse delovalo površinsko.

Prevodi 

 Angleški jezik: King of Betajnova, Prevajalca Jason Blake, Alenka Blake, Izdajatelj Prešernovo Gledališče Kranj, 2021

Zunanje povezave

Povezave na dLib:
 France Vodnik: Ivan Cankar: Kralj na Betajnovi (1932) dLib
 V Učiteljskem tovarišu: Uspela prireditev Cankarjeve drame "Kralj na Betajnovi" (1931)dLib
 V Novem svetu: Cankarjev "Kralj na Betajnovi" na bolgarskih odrih(1949) dLib
 Evgen Lampe: Kralj na Betajnovi; Drama v treh dejanjih (1902) dLib
 Andrej Budal: Cankarjev »Kralj na Betajnovi« v italijanščini (1929) dLib 
 Fran Lipah: »Kralj na Betajnovi« v Narodnem gledališču (1919) dLib
 Drago Šega: Gledališce -Ivan Cankar, kralj na Betajnovi (1962)dLib

Povezave na COBISS:
 Alojz Ihan: Kralj na Betajnovi ali izvirni zločin oblasti. Državljanski eseji. Ljubljana : Študentska založba, 2012, 120-126.  
 Alojz Ihan: Kralj na Betajnovi ali izvirni zločin oblasti. Slovensko narodno gledališče Nova Gorica 50 (5): 10-15. Nova Gorica : Slovensko narodno gledališče, 2005. 
 Ivan Cankar: Kralj na Betajnovi. Ljubljana: Mladinska knjiga, 2013. 
 Jože Mencinger: Kralj na Betajnovi za današnji čas. Gledališki list Mestnega gledališča ljubljanskega 55 (9): 11-14. Ljubljana: Ljubljana : Mestno gledališče ljubljansko, 2005. 
 Krištof Dovjak: Aktantski model Anne Ubersfeld in tri dramska besedila Ivana Cankarja: Za narodov blagor, Kralj na Betajnovi, Hlapci. Ljubljana : [K. Dovjak], 2000 
 Marija Polajner: Ivan Cankar: Kralj na Betajnovi. Ravne [na Koroškem : Gimnazija], 1964. 

Dela Ivana Cankarja
Slovenska dramska dela
Knjige leta 1902
Besedila, izbrana za maturitetni esej pri slovenščini
Kralj na Betajnovi je drama v treh dejanjih , ki jo je letanapisal Ivan Cankar. Izdana je bila leta prvič pa uprizorjena letav Ljubljanskem Deželnem gledališču . Drama je med vsemi Cankarjevimi najbolj dramatična . O drami Drama je družinska , etična , socialna in družbenokritična . Opazni so Ibsenovi vplivi , predvsem iz drame Stebri družbe , pojavijo pa se tudi motivi iz Shakespearovega Hamleta . Razkriva anatomijo zločina in zločinca , tragiko Nietzschejevega nadčloveka , zlorabljanje moči in oblasti ter poskusa upora tej oblasti . Največji vpliv na nastanek tega dela pa so imele takratne razmere na Slovenskem . V tistem času so namreč mogočni kmetje postajali kapitalisti , kar je na podeželju povzročilo revščino . V glavni vlogi se tako znajde Jožef Kantor ; posestnik , gostilničar , trgovec in tovarnar , ki obogati tako , da kmetom posoja denar z visokimi obrestmi . Ker mu kmetje denarja ne morejo vrniti , sčasoma propadejo , Kantor pa si želi vedno večje moči , tudi politične . Sprva se mu nihče ne upa postaviti po robu , kasneje se za to odloči reven človek , ki pa mu ne uspe . To je prikaz padca pravice . Za dramo je kljub nemorali značilen socialni optimizem , saj z uporom že nakazuje na neko novo idejo o uporu proletariata in zmagi pravice . Vsebina Glavna oseba drame je Jožef Kantor , premožen gospod , ki je do svojega bogastva prišel z izkoriščanjem malih kmetov . Njegova hči Francka , ki je sicer obljubljena Francu Bernotu , je zaljubljena v Maksa , ki se je vrnil z Dunaja , kjer je študiral . Študij je moral opustiti , saj mu ga oče zaradi dolgov Kantorju ni mogel več plačevati . Vrnil se je z željo po maščevanju Kantorju za vse , kar je storil njegovemu očetu . Vzbudi mu spomin na zločin , ki ga je storil pred leti , ko je okradel in ubil svojega bratranca Martina , vse to pa je slišala Martinova hči Nina , ki je spomin na zločin potlačila . Kantor jo hoče iz strahu poslati v samostan . Ker si Kantor želi še večje moči , se odloči , da bo kandidiral na volitvah . Zaveda se , da mu Maks predstavlja veliko nevarnost , zato ga ubije z Bernotovo puško . Zločin sicer prizna , vendar mu oblasti zaradi strahu pred njim ne verjamejo . Uprizoritve SNG Drama Ljubljana : Sezona režiser : František Lier Sezona režiser : Anton Verovšek Sezona Sezona režiser : Milan Skrbinšek Sezona režiser : Ciril Debevec Sezona režiser : Jože Kovič Sezona režiser : Milan Skrbinšek Sezona režiser : France Jamnik Sezona režiser : Slavko Jan Sezona režiser : Janez Vrhunc Sezona režiser : Eduard Miler Drama SNG Maribor : Sezona režiser : Rado Železnik Sezona režiser : Valo Bratina Sezona režiser : Jože Kovič Sezona režiser : Jože Kovič Sezona režiser : Fran Žižek Sezona režiser : Slavko Jan SNG Nova Gorica : Sezona režiser : Jože Babič Sezonain režiser : Jaša Jamnik Mestno gledališče ljubljansko : Sezonain režiser : Zvone Šedlbauer Sezona režiser : Dušan Jovanović Slovensko stalno gledališče Trst : Sezona Sezona režiser : Jože Babič Sezona režiser : Mario Uršič Slovensko narodno gledališče na osvobojenem ozemlju : Sezona režiser : Matej Bor Prešernovo gledališče Kranj : Sezona režiser : Franjo Bratkovič Sezona režiser : Mile Korun Sezona režiser : Peter Malec Slovensko ljudsko gledališče Celje : Sezona režiser : Milan Skrbinšek Sezona režiser : Fedor Gradišnik Sezona režiser : Juro Kislinger Mestno gledališče Ptuj : Sezona režiser : Mirko Kaukler Sezona režiser : Hinko Košak Sezona režiser : Polde Dežman Sezona režiser : Peter Malec Gledališče Koper : Sezona režiser : Hinko Košak Kritike France Vodnik je v reviji Dom in svet letapoudaril , da je zgodba , čeprav je " nesporna vrednota naše dramske literature " , razumljiva samo v Cankarjevem času , saj je to nekakšna osebna izpoved oziroma izkušnja , ki pa ni več aktualna . Uprizoritve pa se mu na drugi strani zdijo " praznik slovenske drame " , na kar kaže tudi število ponovitev . Dotaknil se je tudi režiserja , Cirila Debevca , ki je zadel bistvo drame , in igralcev , ki so na odru prikazali močni karakter. Na koncu doda še , da bi moral biti Cankar stalno na odru slovenskega narodnega gledališča . Evgen Lampe letav reviji Dom in svet Cankarja označi kot nekoga , ki celotno družbo vidi kot zelo slabo . Tudi ta drama po njegovem mnenju ne odstopa od prejšnjih . " V slogu , v pogovorih , v sceničnih nastopih bi nam Cankar lahko podal prav briljantnih proizvodov , če ne bi bil nad vsem razlil tega odurnega , mefistofelskega duha , ki ne more slišati trditve , da bi je ne zatajil , ki ne more videti zadovoljstva , da bi ga ne zastrupil , ki izpreminja ljubezen v mržnjo in nado v brezupnost , ki se smeji nesreči in ironično ploska zmagoslavju krivice . " Fran Lipah v Ljubljanskem zvonu letazapiše , da je ta drama za vse sodelujoče zelo naporna , saj zahteva vsestransko popolnost in dovršenost . Njegova kritika je predvsem do režiserja in igralcev negativna . Režiser je ponavljal napake , ki so jih delali že pred njim , igralci pa niso bili kos nalogi . Drago Šega je letazapisal , da o uprizoritvi drame v ljubljanski Drami velja omeniti predvsem to , da je šla bolj ali manj zavezanih oči mimo nakazanih stilno oblikovnih in idejno vsebinskih vprašanj . Režiser Slavko Jan je Cankarjevo delo pojmoval kot čisto objektiven , stvaren zapis določene zgodovinske resničnosti . Torej režiser drame ni dojel v celoti . Liki niso bili dodobra izdelani , zato je vse delovalo površinsko . Prevodi Angleški jezik : King of Betajnova , Prevajalca Jason Blake , Alenka Blake , Izdajatelj Prešernovo Gledališče Kranj , Zunanje povezave Povezave na dLib : France Vodnik : Ivan Cankar : Kralj na BetajnovidLib V Učiteljskem tovarišu : Uspela prireditev Cankarjeve drame " Kralj na Betajnovi " Lib V Novem svetu : Cankarjev " Kralj na Betajnovi " na bolgarskih odrih ( 1949) dLib Evgen Lampe : Kralj na Betajnovi ; Drama v treh dejanjihdLib Andrej Budal : Cankarjev » Kralj na Betajnovi « v italijanščinidLib Fran Lipah : » Kralj na Betajnovi « v Narodnem gledališčudLib Drago Šega : Gledališce - Ivan Cankar , kralj na BetajnoviLib Povezave na COBISS : Alojz Ihan : Kralj na Betajnovi ali izvirni zločin oblasti . Državljanski eseji . Ljubljana \ : Študentska založba , Alojz Ihan : Kralj na Betajnovi ali izvirni zločin oblasti . Slovensko narodno gledališče Nova Gorica ( 5 ) : Nova Gorica \ : Slovensko narodno gledališče , Ivan Cankar : Kralj na Betajnovi . Ljubljana : Mladinska knjiga , Jože Mencinger : Kralj na Betajnovi za današnji čas . Gledališki list Mestnega gledališča ljubljanskega( 9 ) : Ljubljana : Ljubljana \ : Mestno gledališče ljubljansko , Krištof Dovjak : Aktantski model Anne Ubersfeld in tri dramska besedila Ivana Cankarja : Za narodov blagor , Kralj na Betajnovi , Hlapci . Ljubljana \ : [ K. Dovjak ] , Marija Polajner : Ivan Cankar : Kralj na Betajnovi . Ravne [ na Koroškem \ : Gimnazija ] , Dela Ivana Cankarja Slovenska dramska dela Knjige leta Besedila , izbrana za maturitetni esej pri slovenščini