Avtoceste na Hrvaškem
Po podatkih iz leta 2015 ima Hrvaška 1325 km izgrajenih avtocest. Manjši del hrvaškega avtocestnega omrežja (odseka Zagreb–Karlovec in Zagreb–Slavonski Brod) je bil zgrajen v 70. in 80. letih v tedanji Jugoslaviji, medtem ko se je intenzivnejša gradnja začela po hrvaški osamosvojitvi. 

Hrvaški zakon definira avtocesto kot cesto, rezervirano za motorna vozila, s fizično ločenima voznima pasovoma, z vsaj po dvema prometnima pasovoma in odstavnim pasom za vsako smer, z izvennivojskimi križanji, s priključki, urejenimi s pospeševalnimi in zaviralnimi pasovi, ter najmanjšo dovoljeno hitrostjo 80 km/h. Omejitev hitrosti na hrvaških avtocestah je 130 km/h. 

Avtoceste so označene s črko A (autocesta), ki ji sledi eno- ali dvomestna številka. Državne ceste so označene s črko D (državna cesta) in z eno- do tromestno številko, regionalne ceste pa so označene z Ž (županijska cesta) in štirimestno številko. Najnižje oznake vključujejo lokalne ceste, s črko L (lokalna cesta) in petmestno številko. 

Večina avtocest pripada državnemu podjetju Hrvatske autoceste, z nekaterimi izjemami: 

 del A1 (Zagreb–Bosiljevo 1), A6 in A7 upravlja družba Autocesta Rijeka–Zagreb, 
 A2 upravlja družba Autocesta Zagreb–Macelj, 
 A8 in A9 upravlja družba BINA Istra. 

Za večino avtocest je treba plačati cestnino.

Seznam avtocest

Cestnine 
Za večino hrvaških avtocest je treba plačati cestnino. Spodaj navedeni odseki imajo zaprti sistem plačila:

 Zagreb–Ploče in Reka–Zagreb (A1 in A6)
 Zagreb–Macelj (A2)
 Zagreb–Lipovac in Beli Manastir–Svilaj (A3 in A5)
 Zagreb–Goričan (A4)
 Predor Učka–Pulj in Umag–Pulj (A8 in A9)
 Velika Gorica–Lekenik (A11)

Avtoceste, ki imajo le čelne cestninske prehode:
 Bregana–Zagreb (A3)
 Rupa–Reka (A7)

Ostale avtoceste se ne plačujejo.

Zunanje povezave 

 Hrvatske autoceste d.o.o. 
 Autocesta Zagreb-Macelj d.o.o
 BINA-ISTRA
 Hrvatska udruga koncesionara za autoceste s naplatom cestarine (HUKA)

Viri

Avtoceste na Hrvaškem
Po podatkih iz letaima Hrvaškakm izgrajenih avtocest . Manjši del hrvaškega avtocestnega omrežja ( odseka Zagreb –Karlovec in Zagreb –Slavonski Brod ) je bil zgrajen v in letih v tedanji Jugoslaviji , medtem ko se je intenzivnejša gradnja začela po hrvaški osamosvojitvi . Hrvaški zakon definira avtocesto kot cesto , rezervirano za motorna vozila , s fizično ločenima voznima pasovoma , z vsaj po dvema prometnima pasovoma in odstavnim pasom za vsako smer , z izvennivojskimi križanji , s priključki , urejenimi s pospeševalnimi in zaviralnimi pasovi , ter najmanjšo dovoljeno hitrostjokm /h . Omejitev hitrosti na hrvaških avtocestah jekm /h . Avtoceste so označene s črko A ( autocesta ) , ki ji sledi eno - ali dvomestna številka . Državne ceste so označene s črko D ( državna cesta ) in z eno - do tromestno številko , regionalne ceste pa so označene z Ž ( županijska cesta ) in štirimestno številko . Najnižje oznake vključujejo lokalne ceste , s črko L ( lokalna cesta ) in petmestno številko . Večina avtocest pripada državnemu podjetju Hrvatske autoceste , z nekaterimi izjemami : del A1 ( Zagreb –Bosiljevo A6 in A7 upravlja družba Autocesta Rijeka – Zagreb , A2 upravlja družba Autocesta Zagreb –Macelj , A8 in A9 upravlja družba BINA Istra . Za večino avtocest je treba plačati cestnino . Seznam avtocest Cestnine Za večino hrvaških avtocest je treba plačati cestnino . Spodaj navedeni odseki imajo zaprti sistem plačila : Zagreb – Ploče in Reka – Zagreb ( A1 in A6) Zagreb –Macelj ( A2) Zagreb –Lipovac in Beli Manastir –Svilaj ( A3 in A5) Zagreb –Goričan ( A4) Predor Učka – Pulj in Umag – Pulj ( A8 in A9) Velika Gorica –Lekenik ( A11) Avtoceste , ki imajo le čelne cestninske prehode : Bregana – Zagreb ( A3 ) Rupa –Reka ( A7) Ostale avtoceste se ne plačujejo . Zunanje povezave Hrvatske autoceste d. o . o . Autocesta Zagreb - Macelj d. o . o BINA - ISTRA Hrvatska udruga koncesionara za autoceste s naplatom cestarine ( HUKA ) Viri Avtoceste na Hrvaškem