Aleksander Aleksandrovič Fridman
Aleksander Aleksandrovič Fridman [frídman] (), ruski matematik, fizik, kozmolog in geofizik, * 16. junij (4. junij, ruski koledar) 1888, Sankt Peterburg, Ruski imperij (sedaj Rusija), † 16. september 1925, Leningrad, Sovjetska zveza (sedaj Sankt Peterburg).

Njegov priimek v tujih virih pišejo kot Friedmann in Friedman. Najbolj je znan po rešitvi Einsteinovih relativističnih enačb polja leta 1922, ki je dala razširjajoče se Vesolje.

Življenje in delo 

Fridman je bil sin skladatelja Aleksandra Aleksandroviča Fridmana (1866–1909) in učiteljice klavirja Ljudmile Ignatjevne Fridman (rojene Vojaček, 1869–1953). Leta 1906 je skupaj s sošolcem na 2. gimnaziji v Sankt Peterburgu Tamarkinom v nemški matematični reviji Mathematische Annalen objavil svoj prvi znanstveni članek. Diplomiral je leta 1910 na Državni univerzi v Sankt Peterburgu. Na univerzi je študiral pri Steklovu.

Poleti leta 1914 je letel na zračnih ladjah in sodeloval pri pripravah na popolni Sončev mrk 8. avgusta tega leta.

Med 1. svetovno vojno se je prostovoljno javil v oborožene sile Ruskega imperija in služil v njihovem vojnem letalstvu. Med letoma 1914 in 1917 je sodeloval pri organizaciji aeronavigacijskih in aeroloških služb na severu in drugih frontah. Bil je preskusni pilot, sodeloval je v bojnih poletih, bombardiral je Przemisl in izvajal zračno izvidovanje. Prejel je križ svetega Jurija 4. stopnje in red svetega Vladimirja 4. stopnje z meči in pentljami. Izdelal je tabele za točno bombardiranje in jih preskušal v boju.

Leta 1917 je postal direktor tovarne za gradnjo letalskih inštrumentov Aviapribor v Moskvi. V letu 1918 je začel predavati na Državni univerzi v Permu, ustanovljeni leta 1916, kjer je ostal do leta 1920.

Leta 1922 in 1924 je v prestižni fizikalni reviji Zeitschrift für Physik objavil svojo teorijo nestacionarnega modela Vesolja v okviru splošne teorije relativnosti kot rešitev Einsteinovih relativističnih enačb gravitacijskega polja, ki jo Einstein s fizikalnega stališča ni podprl. Fridmanovo delo o splošni teoriji relativnosti se na prvi pogled zdi mogoče prehitro. Pred tem je večinoma raziskoval na področju teoretične hidromehanike in dinamične meteorologije. Njegova prisvojitev splošne teorije relativnosti je bila zelo intenzivna in nadvse plodna. Skupaj s fizikom in geofizikom Frederiksom (1885–1944) si je zadal osnovno delo »Osnove teorije relativnosti« v katerem je želel »dokaj strogo iz logičnega stališča« predstaviti osnove tenzorskega računa, mnogorazsežne geometrije, elektrodinamike, posebnega in splošnega načela relativnosti.

Leta 1925 je po hudi bolezni, verjetno tifusu, umrl v deliriju in ni mogel več resneje izpodbijati ukoreninjeno prepričanje o nespremenljivem Vesolju.

Priznanja

Poimenovanja 

Po njem so imenovali udarni krater Fridman na Lunini oddaljeni strani.

Sklici

Viri 

 
 
 

Ruski matematiki
Ruski fiziki
Ruski kozmologi
Ruski geofiziki
Veterani prve svetovne vojne
Nosilci križa svetega Jurija
Nosilci reda svetega Vladimirja
Leninovi nagrajenci
Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni
Pripadniki Ruskega imperialnega vojnega letalstva
Aleksander Aleksandrovič Fridman [ frídman ] ( ) , ruski matematik , fizik , kozmolog in geofizik , * junij junij , ruski koledar ) Sankt Peterburg , Ruski imperij ( sedaj Rusija ) , † september Leningrad , Sovjetska zveza ( sedaj Sankt Peterburg ) . Njegov priimek v tujih virih pišejo kot Friedmann in Friedman . Najbolj je znan po rešitvi Einsteinovih relativističnih enačb polja leta ki je dala razširjajoče se Vesolje . Življenje in delo Fridman je bil sin skladatelja Aleksandra Aleksandroviča Fridmana1909) in učiteljice klavirja Ljudmile Ignatjevne Fridman ( rojene Vojaček , 1953 ) . Letaje skupaj s sošolcem na gimnaziji v Sankt Peterburgu Tamarkinom v nemški matematični reviji Mathematische Annalen objavil svoj prvi znanstveni članek . Diplomiral je letana Državni univerzi v Sankt Peterburgu . Na univerzi je študiral pri Steklovu . Poleti letaje letel na zračnih ladjah in sodeloval pri pripravah na popolni Sončev mrk avgusta tega leta . Med svetovno vojno se je prostovoljno javil v oborožene sile Ruskega imperija in služil v njihovem vojnem letalstvu . Med letomainje sodeloval pri organizaciji aeronavigacijskih in aeroloških služb na severu in drugih frontah . Bil je preskusni pilot , sodeloval je v bojnih poletih , bombardiral je Przemisl in izvajal zračno izvidovanje . Prejel je križ svetega Jurija stopnje in red svetega Vladimirja stopnje z meči in pentljami . Izdelal je tabele za točno bombardiranje in jih preskušal v boju . Letaje postal direktor tovarne za gradnjo letalskih inštrumentov Aviapribor v Moskvi . V letuje začel predavati na Državni univerzi v Permu , ustanovljeni leta kjer je ostal do leta Letainje v prestižni fizikalni reviji Zeitschrift für Physik objavil svojo teorijo nestacionarnega modela Vesolja v okviru splošne teorije relativnosti kot rešitev Einsteinovih relativističnih enačb gravitacijskega polja , ki jo Einstein s fizikalnega stališča ni podprl . Fridmanovo delo o splošni teoriji relativnosti se na prvi pogled zdi mogoče prehitro . Pred tem je večinoma raziskoval na področju teoretične hidromehanike in dinamične meteorologije . Njegova prisvojitev splošne teorije relativnosti je bila zelo intenzivna in nadvse plodna . Skupaj s fizikom in geofizikom Frederiksom1944 ) si je zadal osnovno delo » Osnove teorije relativnosti « v katerem je želel » dokaj strogo iz logičnega stališča « predstaviti osnove tenzorskega računa , mnogorazsežne geometrije , elektrodinamike , posebnega in splošnega načela relativnosti . Letaje po hudi bolezni , verjetno tifusu , umrl v deliriju in ni mogel več resneje izpodbijati ukoreninjeno prepričanje o nespremenljivem Vesolju . Priznanja Poimenovanja Po njem so imenovali udarni krater Fridman na Lunini oddaljeni strani . Sklici Viri Ruski matematiki Ruski fiziki Ruski kozmologi Ruski geofiziki Veterani prve svetovne vojne Nosilci križa svetega Jurija Nosilci reda svetega Vladimirja Leninovi nagrajenci Ljudje , po katerih so poimenovali krater na Luni Pripadniki Ruskega imperialnega vojnega letalstva