Mrežna energija
Mrežna energija trdne ionske spojine je merilo za jakost vezi v tej ionski spojini. Mrežna energija je običajno definirana kot tvorbena entalpija ionske spojine, če bi ta nastala iz plinastih ionov:

Na+(g) + Cl−(g) → NaCl(s) 

Reakcija je vedno eksotermna. Eksperimentalno določena mrežna energija NaCl je −787 kJ/mol.

Nekateri starejši učbeniki definirajo mrežno energijo v obratni smeri, se pravi kot energijo, ki je potrebna ta pretvorbo ionske spojine v plinaste ione. Takšen proces je endotermen, zato bi bila mrežna energija NaCl v tem primeru enaka +787 kJ/mol.

Vrednosti mrežne energije se lahko določi z Born-Haberjevim ciklom.

Teoretične osnove

Born-Landéjeva enačba 
Max Born in Alfred Landé sta leta 1918 ugotovila, da se mrežno energijo lahko izračuna iz električnega potenciala ionske rešetke in potencialne energije odboja:

 

pri čemer je:

 NA – Avogadrovo število
 M – Madelungova konstanta, ki je odvisna od geometrije kristala
 z+ – naboj kationa
 z− – naboj aniona
 e – osnovni naboj (1,6022×10−19 C) 
 εo – dielektrična konstanta praznega prostora (8,8541×10−12 C2•J−1•m−1) 
 ro – razdalja do najbližjega iona 
 n – Bornov eksponent, število med 5 in 12, ki je določeno teoretično ali eksperimentalno z merjenjem stisljivosti trdne snovi.

Born-Landéjeva enačba daje rezultate, ki se kar dobro ujemajo z izmerjenimi mrežnimi energijami:

Iz Born-Landéjeve enačbe je razvidno, da mrežna energija spojine narašča (postaja bolj negativna)

 z naraščanjem naboja iona in
 s krajšanjem razdalje med ioni.

Barijev oksid, na primer, ki ima enako kristalno strukturo kot natrijev klorid, se pravi, da ima enako Madelungovo konstanto, ima vezni polmer 275 pm in mrežno energijo -3054 kJ/mol, medtem ko ima natrijev klorid vezni polmer 283 pm in mrežno energijo -786 kJ/mol.

Enačba Kapustinskega 

Enačba Kapustinskega, imenovana po ruskem kemiku Anatoliju Fjodoroviču Kapustinskem, je enostavnejša in se uporablja v primerih, ki ne zahtevajo velike natančnosti:

 

pri čemer je:

 K – konstanta (1,2025 × 10−4 J•m•mol−1)
 d – konstanta (3,45 × 10−11 m)
 ν –= število ionov v empirični formuli
 z+, z− – število elementarnih nabojev kationa oz. aniona
 r+, r− – ionski polmer kationa oz. aniona

Razlike med izračunanimi in pravimi vrednostmi so praviloma manjše od 5%.

Enačba Kapustinskega omogoča, da se iz znanih mrežnih energij izračunajo atomski polmeri, kar je zelo uporabno pri bolj zapletenih ionih, kot sta sulfat SO42- in fosfat PO43-.

Sklici 

Kemija trdnega stanja
Termodinamika
Mrežna energija trdne ionske spojine je merilo za jakost vezi v tej ionski spojini . Mrežna energija je običajno definirana kot tvorbena entalpija ionske spojine , če bi ta nastala iz plinastih ionov : Na+( g ) + Cl−( g ) → NaCl( s ) Reakcija je vedno eksotermna . Eksperimentalno določena mrežna energija NaCl je −787 kJ /mol . Nekateri starejši učbeniki definirajo mrežno energijo v obratni smeri , se pravi kot energijo , ki je potrebna ta pretvorbo ionske spojine v plinaste ione . Takšen proces je endotermen , zato bi bila mrežna energija NaCl v tem primeru enaka +787 kJ /mol . Vrednosti mrežne energije se lahko določi z Born - Haberjevim ciklom . Teoretične osnove Born - Landéjeva enačba Max Born in Alfred Landé sta letaugotovila , da se mrežno energijo lahko izračuna iz električnega potenciala ionske rešetke in potencialne energije odboja : pri čemer je : NA – Avogadrovo število M – Madelungova konstanta , ki je odvisna od geometrije kristala z+ – naboj kationa z− – naboj aniona e – osnovni naboj6022×10−19 C ) εo – dielektrična konstanta praznega prostora8541×10−12 C2•J−1•m−1) ro – razdalja do najbližjega iona n – Bornov eksponent , število medin ki je določeno teoretično ali eksperimentalno z merjenjem stisljivosti trdne snovi . Born - Landéjeva enačba daje rezultate , ki se kar dobro ujemajo z izmerjenimi mrežnimi energijami : Iz Born - Landéjeve enačbe je razvidno , da mrežna energija spojine narašča ( postaja bolj negativna ) z naraščanjem naboja iona in s krajšanjem razdalje med ioni . Barijev oksid , na primer , ki ima enako kristalno strukturo kot natrijev klorid , se pravi , da ima enako Madelungovo konstanto , ima vezni polmerpm in mrežno energijokJ /mol , medtem ko ima natrijev klorid vezni polmerpm in mrežno energijokJ /mol . Enačba Kapustinskega Enačba Kapustinskega , imenovana po ruskem kemiku Anatoliju Fjodoroviču Kapustinskem , je enostavnejša in se uporablja v primerih , ki ne zahtevajo velike natančnosti : pri čemer je : K – konstanta2025 ×4 J•m•mol−1) d – konstanta45 ×11 m ) ν – = število ionov v empirični formuli z+ , z− – število elementarnih nabojev kationa oz . aniona r+ , r− – ionski polmer kationa oz. aniona Razlike med izračunanimi in pravimi vrednostmi so praviloma manjše od. Enačba Kapustinskega omogoča , da se iz znanih mrežnih energij izračunajo atomski polmeri , kar je zelo uporabno pri bolj zapletenih ionih , kot sta sulfat SO42 - in fosfat PO43 - . Sklici Kemija trdnega stanja Termodinamika