CD4
CD4 (označevalec pripadnosti 4) je glikoprotein, ki ga na svoji površini izražajo celice pomagalke, monociti, makrofagi in dendritične celice. Odkrili so ga konec 70-ih let dvajsetega stoletja in so ga sprva poimenovali leu-3 in T4, ime CD4 pa je bilo določeno leta 1984. Pri ljudeh nosi zapis za beljakovino CD4 gen CD4.

Zgradba 

Kot številni drugi površinski celični receptorji/označevalci sodi tudi CD4 v naddružino imunoglobulinov.

Sestoji iz štirih imunoglobulinskih domen (od D1 do D4), ki se nahajajo na zunajcelični površini celic:
 domeni D1 in D3 sta podobni variabilnim imunoglobulinskim (IgV) domenam
 domeni D2 and D4 sta podobni konstantnim imunoglobulinskim (IgC) domenam

CD4 uporablja domeno D1 za interakcijo z domeno β2 molekul PHK vrste II. Limfociti T, ki na površini izkazujejo CD4, ne pa tudi CD8, so specifični za PHK II, ne pa tudi za PHK I.

Vloga 
CD4 je koreceptor receptorja limfocitov T; skupaj prepoznavata molekule PHK (poglavitnega histokompatibilnega kompleksa) razreda II na površini drugih celic. Pri tem se CD4 z zunanjim delom veže na določeno mesto molekule PHK II, ki je oddaljeno od vezavnega mesta za receptor limfocitov T. Citoplazemski del CD4 interagira s kislo beljakovino ACP33, ki navzdol uravnava aktivnost CD4. Kaže, da ima CD4 pomembno vlogo v začetni stopnji prepoznavanja PHK II.

Vloga pri okužbi z virusom HIV 
CD4 se veže na beljakovini gp120 in P4HB/PDI virusa HIV in predstavlja sestavni del kompleksa P4HB/PDI-CD4-CXCR4-gp120.
CD4 interagira z virusovima beljakovinama gp160 in Vpu. Proizvodnja CD4 se zaradi delovanja virusovih beljakovin Nef in gp160 zavre.

Vendar za virus HIV CD4 ne zadošča, da bi lahko okužil limfocit T; potreben je še eden od dveh kemokinskih receptorjev, CCR5 ali CXCR4.

Viri 

Imunologija
Glikoproteini
Označevalci pripadnosti
CD4 ( označevalec pripadnostije glikoprotein , ki ga na svoji površini izražajo celice pomagalke , monociti , makrofagi in dendritične celice . Odkrili so ga konecih let dvajsetega stoletja in so ga sprva poimenovali leu - 3 in T4 , ime CD4 pa je bilo določeno leta Pri ljudeh nosi zapis za beljakovino CD4 gen CD4. Zgradba Kot številni drugi površinski celični receptorji /označevalci sodi tudi CD4 v naddružino imunoglobulinov . Sestoji iz štirih imunoglobulinskih domen ( od D1 do D4 ) , ki se nahajajo na zunajcelični površini celic : domeni D1 in D3 sta podobni variabilnim imunoglobulinskim ( IgV ) domenam domeni D2 and D4 sta podobni konstantnim imunoglobulinskim ( IgC ) domenam CD4 uporablja domeno D1 za interakcijo z domeno β2 molekul PHK vrste II. Limfociti T , ki na površini izkazujejo CD4 , ne pa tudi CD8 , so specifični za PHK II , ne pa tudi za PHK I. Vloga CD4 je koreceptor receptorja limfocitov T ; skupaj prepoznavata molekule PHK ( poglavitnega histokompatibilnega kompleksa ) razreda II na površini drugih celic . Pri tem se CD4 z zunanjim delom veže na določeno mesto molekule PHK II , ki je oddaljeno od vezavnega mesta za receptor limfocitov T. Citoplazemski del CD4 interagira s kislo beljakovino ACP33 , ki navzdol uravnava aktivnost CD4. Kaže , da ima CD4 pomembno vlogo v začetni stopnji prepoznavanja PHK II. Vloga pri okužbi z virusom HIV CD4 se veže na beljakovini gp120 in P4HB / PDI virusa HIV in predstavlja sestavni del kompleksa P4HB / PDI - CD4 - CXCR4 - gp120. CD4 interagira z virusovima beljakovinama gp160 in Vpu . Proizvodnja CD4 se zaradi delovanja virusovih beljakovin Nef in gp160 zavre . Vendar za virus HIV CD4 ne zadošča , da bi lahko okužil limfocit T ; potreben je še eden od dveh kemokinskih receptorjev , CCR5 ali CXCR4. Viri Imunologija Glikoproteini Označevalci pripadnosti