Človek na obeh straneh stene
Človek na obeh straneh stene je družbeni roman slovenskega pripovednika Zorka Simčiča, ki velja za najpomembnejše pripovedno delo slovenske  izseljenske književnosti. Gre za pripoved o razdvojenem slovenskem političnem izseljencu, ki se ne v rodni Sloveniji ne v Argentini, kamor se zateče po koncu druge svetovne vojne, ne počuti doma.

Roman je Simčič napisal leta 1955 za leposlovni natečaj Slovenske kulturne akcije (SKA) in zanj prejel drugo nagrado. Izšel je leta 1957 v Buenos Airesu, v Sloveniji pa prvič leta 1991 pri založbi Mihelač. Zanj je avtor leta 1993 prejel nagrado Prešernovega sklada.

Zgodba 
Glavna oseba, »človek na obeh straneh stene«, je slovenski izobraženec, ki po drugi svetovni vojni zaradi nove oblasti zbeži v Argentino.
V spominih se stalno vrača v preteklost in si želi odkriti zapletene 
resnice o samem sebi oziroma odkriti, kaj je na drugi strani stene. 
Zgodba romana se dogaja po petih letih njegovega življenja v Argentini, ko po letu in pol zapušča Buenos Aires in se vrača na sever, v San Antonio, kjer je prej pol leta sredi gozdov nakladal les, spoznal modrega starca Grandono, pri katerem je živel in o sebi odkril, da je večni begunec, ki se svojega občutka tujosti nikakor ne more znebiti.

Dogajalni čas zgodbe je skrčen na sobotno popoldne, noč in nedeljsko 
jutro, ko se pripravlja na to pot proti severu, kjer ga čaka žena, 
katere ni videl od odhoda iz domovine, da bi si ustvarila novo 
življenje. Dogajanje postane zanimivo z vstopom Katje, skrivnostne 
ženske, za katero skozi junakove spomine izvemo, da je nekdanja 
zaročenka pokojnega brata. Katja ga prek svojega brata Berganta vabi na 
srečanje, na katerem bo, kot je upal, mogel razčistiti svojo begajočo 
preteklost. Čakanje na Katjo zapolni s premlevanjem spominskih 
fragmentov, povezanih predvsem z medvojnim bratovim pogrebom in 
ljubeznijo do te skrivnostne ženske. Skrivnostnost in nevarnost Katje pa
se skozi spominske dogodke odkrivata počasi, popolnoma razvidni 
postaneta šele v zaključku romana, ko je protagonistu (in s tem tudi 
bralcu) jasno, da Katja pripada nasprotni politični strani. Glavna oseba
z mesta srečanja zbeži, ker se boji resnice o njej in njuni ljubezni, 
gre na železniški nadvoz, kjer razmišlja o ženi in njunem ponovnem 
združenju. V temni limuzini pa ga ves čas spremlja mlada ženska, vanj 
nameri revolver, a ne ustreli, pač pa le krikne in odpelje.

Antijunak 
Protagonistovi bivanjski položaji prežemajo celotno dogajanje v 
zgodbi. V ospredju je njegova izguba identitete zaradi brezdomovinskosti
ter posledično njegov občutek tujosti, ki ga venomer spremlja. Poleg 
tega je junak osamljen, izrazito zaprt vase in nezgovoren. Veliko bolj 
je naklonjen pogovorom s samim sabo kot pa z drugimi ljudmi. Iz njegovega notranjega monologa tako izvemo skoraj vse o tem, kaj razmišlja in kaj čuti. Čustvo, ki 
ga spremlja že celo življenje, je strah. Ta je tudi poglavitni 
usmerjevalec njegovih dejanj. Skozi analizo njegove osebnosti in dejanj 
se izkaže, da gre pravzaprav za antijunaka, saj je pasiven in nezmožen 
dejanj. Njegov odnos z ljubico je popolno nasprotje odnosu z ženo. Ob 
ženi je sproščen, umirjen in počuti se varnega. Njun odnos temelji na 
spoštovanju. Katja pa v njegovo življenje vnese vznemirjenost, nevarnost
in skrivnostnost.

Izdaje in prevodi 
 Prva izdaja iz leta 1957 
 Kasnejše izdaje iz leta 1991 , 1999 , 2003  in 2004 

 Izbrane strani iz romana so bile prevedene v angleščino, madžarščino in poljščino.

Literatura 
POGAČNIK, Jože: Nekje v daljavi je drugačna svetloba. Sodobnost, 1997. 45/10. 837-850.

Predstavitev tekmovalnega sklopa za 4. stopnjo tekmovanja za Cankarjevo priznanje 2003/2004. Pridobljeno 20.12.2011 s spletne strani http://www2.arnes.si/~sspvkant/simcic/vstop.html

Opombe

Glej tudi 
 Projekt Bibliotekarji o romanih

Zunanje povezave 
 Naš človek na obeh straneh stene (članek o Zorku Simčiču v prilogi Večera)
 Slovenci za danes (intervju z Zorkom Simčičem v Mladiki)

Slovenski družbeni romani
Knjige leta 1957
Dela Zorka Simčiča
Človek na obeh straneh stene je družbeni roman slovenskega pripovednika Zorka Simčiča , ki velja za najpomembnejše pripovedno delo slovenske izseljenske književnosti . Gre za pripoved o razdvojenem slovenskem političnem izseljencu , ki se ne v rodni Sloveniji ne v Argentini , kamor se zateče po koncu druge svetovne vojne , ne počuti doma . Roman je Simčič napisal letaza leposlovni natečaj Slovenske kulturne akcije ( SKA ) in zanj prejel drugo nagrado . Izšel je letav Buenos Airesu , v Sloveniji pa prvič letapri založbi Mihelač . Zanj je avtor letaprejel nagrado Prešernovega sklada . Zgodba Glavna oseba , » človek na obeh straneh stene « , je slovenski izobraženec , ki po drugi svetovni vojni zaradi nove oblasti zbeži v Argentino . V spominih se stalno vrača v preteklost in si želi odkriti zapletene resnice o samem sebi oziroma odkriti , kaj je na drugi strani stene . Zgodba romana se dogaja po petih letih njegovega življenja v Argentini , ko po letu in pol zapušča Buenos Aires in se vrača na sever , v San Antonio , kjer je prej pol leta sredi gozdov nakladal les , spoznal modrega starca Grandono , pri katerem je živel in o sebi odkril , da je večni begunec , ki se svojega občutka tujosti nikakor ne more znebiti . Dogajalni čas zgodbe je skrčen na sobotno popoldne , noč in nedeljsko jutro , ko se pripravlja na to pot proti severu , kjer ga čaka žena , katere ni videl od odhoda iz domovine , da bi si ustvarila novo življenje . Dogajanje postane zanimivo z vstopom Katje , skrivnostne ženske , za katero skozi junakove spomine izvemo , da je nekdanja zaročenka pokojnega brata . Katja ga prek svojega brata Berganta vabi na srečanje , na katerem bo , kot je upal , mogel razčistiti svojo begajočo preteklost . Čakanje na Katjo zapolni s premlevanjem spominskih fragmentov , povezanih predvsem z medvojnim bratovim pogrebom in ljubeznijo do te skrivnostne ženske . Skrivnostnost in nevarnost Katje pa se skozi spominske dogodke odkrivata počasi , popolnoma razvidni postaneta šele v zaključku romana , ko je protagonistu ( in s tem tudi bralcu ) jasno , da Katja pripada nasprotni politični strani . Glavna oseba z mesta srečanja zbeži , ker se boji resnice o njej in njuni ljubezni , gre na železniški nadvoz , kjer razmišlja o ženi in njunem ponovnem združenju . V temni limuzini pa ga ves čas spremlja mlada ženska , vanj nameri revolver , a ne ustreli , pač pa le krikne in odpelje . Antijunak Protagonistovi bivanjski položaji prežemajo celotno dogajanje v zgodbi . V ospredju je njegova izguba identitete zaradi brezdomovinskosti ter posledično njegov občutek tujosti , ki ga venomer spremlja . Poleg tega je junak osamljen , izrazito zaprt vase in nezgovoren . Veliko bolj je naklonjen pogovorom s samim sabo kot pa z drugimi ljudmi . Iz njegovega notranjega monologa tako izvemo skoraj vse o tem , kaj razmišlja in kaj čuti . Čustvo , ki ga spremlja že celo življenje , je strah . Ta je tudi poglavitni usmerjevalec njegovih dejanj . Skozi analizo njegove osebnosti in dejanj se izkaže , da gre pravzaprav za antijunaka , saj je pasiven in nezmožen dejanj . Njegov odnos z ljubico je popolno nasprotje odnosu z ženo . Ob ženi je sproščen , umirjen in počuti se varnega . Njun odnos temelji na spoštovanju . Katja pa v njegovo življenje vnese vznemirjenost , nevarnost in skrivnostnost . Izdaje in prevodi Prva izdaja iz leta Kasnejše izdaje iz leta , , in Izbrane strani iz romana so bile prevedene v angleščino , madžarščino in poljščino . Literatura POGAČNIK , Jože : Nekje v daljavi je drugačna svetloba . Sodobnost , 10. Predstavitev tekmovalnega sklopa za stopnjo tekmovanja za Cankarjevo priznanje2004. Pridobljeno12 . 2011 s spletne strani http://www2.arnes.si/ ~sspvkant /simcic /vstop . html Opombe Glej tudi Projekt Bibliotekarji o romanih Zunanje povezave Naš človek na obeh straneh stene ( članek o Zorku Simčiču v prilogi Večera ) Slovenci za danes ( intervju z Zorkom Simčičem v Mladiki ) Slovenski družbeni romani Knjige leta Dela Zorka Simčiča