Termokemija
Têrmokemíja v termodinamiki in fizikalni kemiji predstavlja študij energijskih sprememb pri kemijskih reakcijah in fizikalnih spremembah, kamor sodita npr. taljenje in vrenje. V splošnem se termokemija ukvarja z energijskimi spremembami pri različnih procesih, kot so mešanje, fazni prehodi, kemijske reakcije, v področje termokemije pa spadajo tudi izračuni nekaterih fizikalnih značilnosti snovi, kot so npr. toplotna kapaciteta, tvorbena energija, entalpija in prosta energija.

Zgodovina 

Termokemija je skupaj s pnevmatsko kemijo postavila temelje sodobni kemiji in sodelovala pri izpeljavi kemijske revolucije v 18. stoletju. Termokemija sloni na dveh predpostavkah, ki se s sodobnim znanstvenim zapisom glasita:
1. Lavoisierov in Laplaceov zakon (1780): Energijska sprememba, ki spremlja izbrano pretvorbo je enaka in nasprotna energijski spremembi, ki se zgodi pri obratnem procesu.
2. Hessov zakon (1840): Energijska sprememba, ki spremlja izbrano pretvorbo je enaka, če se pretvorba zgodi v enem samem procesu ali v več korakih.

Ti dve predpostavki sta pomagali osnovati prvi zakon termodinamike, ki ju je kasneje tudi zamenjal.

V tem obdobju sta Edvard Diaz in Germain Henri Hess proučevala tudi specifično in latentno toploto, glavni prispevek h kasnejšemu razvoju teorij o spremembah latentne toplote pa je prispeval Joseph Black.

Kalorimetrija
Toplotne spremembe pri različnih procesih je najenostaveje meriti s pomočjo kalorimetrije. V ta namen se uporablja kalorimeter - toplotno izolirana naprava, v kateri se izvaja kemijska ali fizikalna sprememba. Temperaturo v kalorimetru je mogoče meriti s termometrom ali termočlenom, iz časovno-temperaturne odvisnosti pa lahko izluščimo želene termodinamske podatke. Moderni kalorimetri so pogosto avtomatizirani in omogočajo hitro branje izhodnih podatkov (npr. pri diferenčni kalorimetriji).

Sistemi 

V termokemiji se uporablja več termodinamskih definicij. Sistem predstavlja določen del vesolja, ki ga obravnavamo. Vse kar se ne nahaja v sistemu imenujemo okolica sistema. Sistem je lahko izoliran (sistem si z okolico ne more izmenjevati ne toplote ne snovi, kot npr. dobro zaprta termovka), zaprt (sistem z okolico lahko izmenjuje toploto, ne pa snovi, kot npr. radiator) ali pa odprt (sistem si lahko z okolico izmenjuje tako toploto kot snov, kot npr. plavalni bazen).

Spremembe 

Sistem je podvržen določeni spremembi, ko se ena izmed lastnosti sistema spremeni. Spremembe v sistemu lahko potekajo pod različnimi pogoji. Pri izotermni spremembi temperatura sistema tekom spremembe ostaja konstantna, pri izobarni spremembi se ohranja tlak sistema, pri adiabatni spremembi pa sistem z okolico ne izmenjuje toplote.

Glej tudi 

 fizikalna kemija
 termodinamika
 kemijska reakcija

Viri 
 Atkins, P.W. & De Paula, J. (2006). Physical Chemistry, 8. izdaja. Oxford University Press. 
 Levine, I.N. (2009). Physical Chemistry. McGraw-Hill publishing. 
 Grdenić, D. (2007). Zgodovina Kemije. Ptujska Gora: In obs medicus. 

Področja kemije
Fizikalna kemija
Têrmokemíja v termodinamiki in fizikalni kemiji predstavlja študij energijskih sprememb pri kemijskih reakcijah in fizikalnih spremembah , kamor sodita npr. taljenje in vrenje . V splošnem se termokemija ukvarja z energijskimi spremembami pri različnih procesih , kot so mešanje , fazni prehodi , kemijske reakcije , v področje termokemije pa spadajo tudi izračuni nekaterih fizikalnih značilnosti snovi , kot so npr. toplotna kapaciteta , tvorbena energija , entalpija in prosta energija . Zgodovina Termokemija je skupaj s pnevmatsko kemijo postavila temelje sodobni kemiji in sodelovala pri izpeljavi kemijske revolucije v stoletju . Termokemija sloni na dveh predpostavkah , ki se s sodobnim znanstvenim zapisom glasita : 1. Lavoisierov in Laplaceov zakon Energijska sprememba , ki spremlja izbrano pretvorbo je enaka in nasprotna energijski spremembi , ki se zgodi pri obratnem procesu . 2. Hessov zakon Energijska sprememba , ki spremlja izbrano pretvorbo je enaka , če se pretvorba zgodi v enem samem procesu ali v več korakih . Ti dve predpostavki sta pomagali osnovati prvi zakon termodinamike , ki ju je kasneje tudi zamenjal . V tem obdobju sta Edvard Diaz in Germain Henri Hess proučevala tudi specifično in latentno toploto , glavni prispevek h kasnejšemu razvoju teorij o spremembah latentne toplote pa je prispeval Joseph Black . Kalorimetrija Toplotne spremembe pri različnih procesih je najenostaveje meriti s pomočjo kalorimetrije . V ta namen se uporablja kalorimeter - toplotno izolirana naprava , v kateri se izvaja kemijska ali fizikalna sprememba . Temperaturo v kalorimetru je mogoče meriti s termometrom ali termočlenom , iz časovno - temperaturne odvisnosti pa lahko izluščimo želene termodinamske podatke . Moderni kalorimetri so pogosto avtomatizirani in omogočajo hitro branje izhodnih podatkov ( npr. pri diferenčni kalorimetriji ) . Sistemi V termokemiji se uporablja več termodinamskih definicij . Sistem predstavlja določen del vesolja , ki ga obravnavamo . Vse kar se ne nahaja v sistemu imenujemo okolica sistema . Sistem je lahko izoliran ( sistem si z okolico ne more izmenjevati ne toplote ne snovi , kot npr. dobro zaprta termovka ) , zaprt ( sistem z okolico lahko izmenjuje toploto , ne pa snovi , kot npr. radiator ) ali pa odprt ( sistem si lahko z okolico izmenjuje tako toploto kot snov , kot npr. plavalni bazen ) . Spremembe Sistem je podvržen določeni spremembi , ko se ena izmed lastnosti sistema spremeni . Spremembe v sistemu lahko potekajo pod različnimi pogoji . Pri izotermni spremembi temperatura sistema tekom spremembe ostaja konstantna , pri izobarni spremembi se ohranja tlak sistema , pri adiabatni spremembi pa sistem z okolico ne izmenjuje toplote . Glej tudi fizikalna kemija termodinamika kemijska reakcija Viri Atkins , P . W . & De Paula , J. Physical Chemistry , izdaja . Oxford University Press . Levine , I . N. Physical Chemistry . McGraw - Hill publishing . Grdenić , D. Zgodovina Kemije . Ptujska Gora : In obs medicus . Področja kemije Fizikalna kemija