Mihail Dimitrijevič Balk
Mihail Dimitrijevič Balk (), ruski general nemškega rodu, * 1764, † 1818.

Bil je eden izmed pomembnejših generalov, ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca.

Življenje 
Rodil se je v družini zahodnopfalškega plemstva, ki se je v Rusijo preselila v 17. stoletju. 

1. januarja 1776 je vstopil v Kurški pehotni polk; šolanje je končal leta 1783 s činom zastavnika in leta 1790 je bil premeščen v Petersburški dragonski polk.

Leta 1794 je sodeloval v zatrtju poljskega upora in 19. decembra 1796 je bil upokojen s činom majorja. 11. aprila 1802 je bil ponovno sprejet v vojaško službo. 

Boril se je v francoski kampanji leta 1805 in 1807; med slednjo vojno je bil težko ranjen (strel je odbil del lobanje, katero so nadomestili s srebrno ploščico), a je preživel.

22. aprila 1807 je bil povišan v generalmajorja in postal je poveljnik Riškega dragonskega polka. Med veliko patriotsko vojno je bil poveljnik konjeniške brigade. 6. oktobra 1812 je bil ponovno hudo ranjen v glavo, tako da se je iz bolniškega okrevanja vrnil šele leta 1814. 15. septembra 1815 je postal poveljnik 1. konjeniške lovske divizije. Upokojen je bil 23. februarja 1816.

Viri in opombe

Glej tudi 

 seznam ruskih generalov

Zunanje povezave 
 Hrono.ru

Ruski generali
Ruski plemiči
Nemški Rusi
Generali Imperialne ruske kopenske vojske
Veterani rusko-švedske vojne (1788–1790)
Veterani Napoleonovih vojn
Veterani rusko-poljskih vojn
Nosilci reda svetega Jurija
Mihail Dimitrijevič Balk ( ) , ruski general nemškega rodu , * † Bil je eden izmed pomembnejših generalov , ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo ; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca . Življenje Rodil se je v družini zahodnopfalškega plemstva , ki se je v Rusijo preselila v stoletju . 1. januarjaje vstopil v Kurški pehotni polk ; šolanje je končal letas činom zastavnika in letaje bil premeščen v Petersburški dragonski polk . Letaje sodeloval v zatrtju poljskega upora in decembraje bil upokojen s činom majorja . aprilaje bil ponovno sprejet v vojaško službo . Boril se je v francoski kampanji letain med slednjo vojno je bil težko ranjen ( strel je odbil del lobanje , katero so nadomestili s srebrno ploščico ) , a je preživel . 22. aprilaje bil povišan v generalmajorja in postal je poveljnik Riškega dragonskega polka . Med veliko patriotsko vojno je bil poveljnik konjeniške brigade . oktobraje bil ponovno hudo ranjen v glavo , tako da se je iz bolniškega okrevanja vrnil šele leta septembraje postal poveljnik konjeniške lovske divizije . Upokojen je bil februarja Viri in opombe Glej tudi seznam ruskih generalov Zunanje povezave Hrono.ru Ruski generali Ruski plemiči Nemški Rusi Generali Imperialne ruske kopenske vojske Veterani rusko - švedske vojne1790) Veterani Napoleonovih vojn Veterani rusko - poljskih vojn Nosilci reda svetega Jurija