Cerkev Marijinega imena, Ruše
Cerkev Marijinega imena je župnijska cerkev Župnije Ruše in stoji v središču Ruš.

Zgodovina
O zgodovini božjepotne cerkve je pisal že domačin Jožef Avguštin Marian, ki je poučeval na ruški gimnaziji med 1730 in 1742. Ta je gradnjo cerkve pripisal zakoncema Edmundu in Irmengardi Weissegg, ki nista mogla imeti otrok, po zaobljubi Mariji pa naj bi Irmengarda rodila tri sinove in dve hčerki. V zahvalo naj bi zakonca na mestu stare in na pol podrte kapele v Rušah dala zgraditi prvo cerkev. Prvega junija 900 naj bi bil položen temeljni kamen, pet let kasneje naj bi bila cerkev dograjena. Da je že v 10. stoletju tu stala cerkev, je čisto mogoče, kljub natančnim podatkom pa po mnenju zgodovinarjev zgodba o prvem čudežu, začetku božje poti in gradnji prve cerkve sodi bolj med legende. Drugi vir o gradnji ali posvetitvi ruške cerkve bi lahko bil napis z letnico 1004 na gotskem vhodu, ki pa tudi ni izpričana v zgodovinskih virih in je bila zapisana verjetno šele ob proslavi osemstoletnice. 
Okolica Ruš je sodila v posestvo spanheimskih grofov, ki so ga leta 1091 podarili šentpavelskemu benediktinskemu samostanu na Koroškem. Tam se je ohranil tudi prvi pisni vir, ki govori o gradnji gotske »cerkve naše ljube gospe v Rušah«, leta 1387, v času opata Konrada Neuhauserja, zaradi vedno bolj znane romarske poti.

Arhitektura
Obsegala je ladjo s stopniščnim stolpičem in sedmimi okni ter dve obočni poli dolg in petosminsko sklenjen prezbiterij. Po turškem uničenju leta 1532 so cerkev prenovili. V 17. stoletju so prizidali še štiri kapele, v začetku 18. stoletju so notranjost cerkve povsem baročno predelali ter okrasili s štukaturami in freskami.

Cerkvena oprema
Ohranili so se trije oltarji. Glavni oltar je izdelal Janez Jakob Schoy. Hrbtišča nekdanjih kornih klopi so bila poslikana s podobami desetih apostolov. Takšna so se ohranila do danes.

Sklici

Viri
 Petrič, Franci, Slovenske božje poti, Ljubljana, Družina, 2008.  ISBN 978 961 222 692 3

Zunanje povezave 
 http://www.kam.si/romarske_cerkve/ruse.html

Ruše
Marijino ime, Ruše
Cerkev Marijinega imena je župnijska cerkev Župnije Ruše in stoji v središču Ruš. Zgodovina O zgodovini božjepotne cerkve je pisal že domačin Jožef Avguštin Marian , ki je poučeval na ruški gimnaziji medin Ta je gradnjo cerkve pripisal zakoncema Edmundu in Irmengardi Weissegg , ki nista mogla imeti otrok , po zaobljubi Mariji pa naj bi Irmengarda rodila tri sinove in dve hčerki . V zahvalo naj bi zakonca na mestu stare in na pol podrte kapele v Rušah dala zgraditi prvo cerkev . Prvega junijanaj bi bil položen temeljni kamen , pet let kasneje naj bi bila cerkev dograjena . Da je že v stoletju tu stala cerkev , je čisto mogoče , kljub natančnim podatkom pa po mnenju zgodovinarjev zgodba o prvem čudežu , začetku božje poti in gradnji prve cerkve sodi bolj med legende . Drugi vir o gradnji ali posvetitvi ruške cerkve bi lahko bil napis z letnicona gotskem vhodu , ki pa tudi ni izpričana v zgodovinskih virih in je bila zapisana verjetno šele ob proslavi osemstoletnice . Okolica Ruš je sodila v posestvo spanheimskih grofov , ki so ga letapodarili šentpavelskemu benediktinskemu samostanu na Koroškem . Tam se je ohranil tudi prvi pisni vir , ki govori o gradnji gotske » cerkve naše ljube gospe v Rušah « , leta v času opata Konrada Neuhauserja , zaradi vedno bolj znane romarske poti . Arhitektura Obsegala je ladjo s stopniščnim stolpičem in sedmimi okni ter dve obočni poli dolg in petosminsko sklenjen prezbiterij . Po turškem uničenju letaso cerkev prenovili . V stoletju so prizidali še štiri kapele , v začetku stoletju so notranjost cerkve povsem baročno predelali ter okrasili s štukaturami in freskami . Cerkvena oprema Ohranili so se trije oltarji . Glavni oltar je izdelal Janez Jakob Schoy . Hrbtišča nekdanjih kornih klopi so bila poslikana s podobami desetih apostolov . Takšna so se ohranila do danes . Sklici Viri Petrič , Franci , Slovenske božje poti , Ljubljana , Družina , ISBN961692 3 Zunanje povezave http://www.kam.si/romarske_cerkve/ruse.html Ruše Marijino ime , Ruše