Diakritično znamenje
Ločeválno ali diakrítično známenje (diakrítični znák) je znamenje, zapisano nad, pod črko ali prek nje z namenom označitve njene spremenjene glasovne vrednosti, naglasa ali tona. Na primer nemški ä, ö, ü, š in č pri latinizaciji ruščine, a ali â pri latinizaciji arabščine, poljski ł, albanski ç.

Slovenska abeceda ima šest črk, ki potrebujejo diakritična znamenja (č, š, ž – verzalke in minuskule) in nobenega digrafa (v hrvaščini so trije: dž, lj in nj).

Viri 

 https://archive.today/20121210145048/http://webcache.googleusercontent.com/search?q=cache:jhj8XR64zGUJ:www.geodetski-vestnik.com/51/3/gv51-3_565-581.pdf+kaj+je+diakriti%C4%8Dno+znamenje&cd=3&hl=sl&ct=clnk&gl=si

Tipografija
Ločeválno ali diakrítično známenje ( diakrítični znák ) je znamenje , zapisano nad , pod črko ali prek nje z namenom označitve njene spremenjene glasovne vrednosti , naglasa ali tona . Na primer nemški ä , ö , ü , š in č pri latinizaciji ruščine , a ali â pri latinizaciji arabščine , poljski ł , albanski ç. Slovenska abeceda ima šest črk , ki potrebujejo diakritična znamenja ( č , š , ž – verzalke in minuskule ) in nobenega digrafa ( v hrvaščini so trije : dž , lj in nj ) . Viri https://archive.today/20121210145048/http://webcache.googleusercontent.com/search?q=cache:jhj8XR64zGUJ:www.geodetski-vestnik.com/51/3/gv51-3_565-581.pdf+kaj+je+diakriti%C4%8Dno+znamenje&cd=3&hl=sl&ct=clnk&gl=si Tipografija