Zagreb (rušilec)
Zagreb je bil rušilec razreda Beograd jugoslovanske kraljeve vojne mornarice, poimenovan po takratnem glavnem mestu savske banovine Zagrebu. 

Ob izbruhu druge svetovne vojne je skupaj s sestrskima ladjama, Beogradom in Ljubljano, predstavljal najsodobnejše vojne ladje Kraljevine Jugoslavije.

Opis in zgodovina 
Potem ko je Kraljevina Jugoslavija leta 1932 sprejela v uporabo veliki rušilec Dubrovnik, je v Franciji naročila še tri manjše rušilce, po načrtih ladjedelnice Ateliers et Chantiers de la Loire. Prvega iz serije (Beograd) so izdelali leta 1939 v Franciji, preostala dva (Zagreb in Ljubljano) pa istega leta, v s francoskim in britanskim kapitalom posodobljenem Jadranskem brodogradilištu pri Splitu. Oborožitev (predvsem topove) je dobavila češkoslovaška tovarna Škoda v Brnu, pogonski sklop pa so predstavljali trije z nafto kurjeni vodni kotli »Yarrow« in dve parni turbini.
Po prevzemu so sledile testne vožnje, pod poveljstvom kapitana bojne ladje Koste Grublješića, skupaj s sestrskima rušilcema Beograd in Ljubljano.

Rušilec Zagreb je bil ob izbruhu aprilske vojne kot del I. torpedne divizije zasidran v Boki Kotorski in ni pod poveljstvom kapitana bojne ladje Nikola Krizomalija nikoli neposredno sodeloval v spopadih, razen med napadom italijanskih letal.  17. aprila 1941 sta Zagreb, da ne bi padel v roke italijanski vojni mornarici, kljub drugačnim poveljem, razstelila častnika (poročnika bojne ladje II. razreda) Sergej Mašera in Milan Spasić. Oba sta se potopila skupaj z ladjo, zaradi česar so ju 10. septembra 1973 proglasili za narodna heroja Jugoslavije.

Danes sta modela rušilca na ogled v Tehniškem muzeju v Zagrebu ter v Vojnem muzeju v Beogradu.

Sklici

Viri 
 Freivogel, Zvonimir: Ratni brodovi mornarice Kraljevine Jugoslavije 1918-1945, Zagreb, 2020, Despot infinitus d.o.o. ISBN 978 953 8218 76 7

Glej tudi 
 Sergej Mašera
 Milan Spasić

Jugoslovanska kraljeva vojna mornarica
Zagreb je bil rušilec razreda Beograd jugoslovanske kraljeve vojne mornarice , poimenovan po takratnem glavnem mestu savske banovine Zagrebu . Ob izbruhu druge svetovne vojne je skupaj s sestrskima ladjama , Beogradom in Ljubljano , predstavljal najsodobnejše vojne ladje Kraljevine Jugoslavije . Opis in zgodovina Potem ko je Kraljevina Jugoslavija letasprejela v uporabo veliki rušilec Dubrovnik , je v Franciji naročila še tri manjše rušilce , po načrtih ladjedelnice Ateliers et Chantiers de la Loire . Prvega iz serije ( Beograd ) so izdelali letav Franciji , preostala dva ( Zagreb in Ljubljano ) pa istega leta , v s francoskim in britanskim kapitalom posodobljenem Jadranskem brodogradilištu pri Splitu . Oborožitev ( predvsem topove ) je dobavila češkoslovaška tovarna Škoda v Brnu , pogonski sklop pa so predstavljali trije z nafto kurjeni vodni kotli » Yarrow « in dve parni turbini . Po prevzemu so sledile testne vožnje , pod poveljstvom kapitana bojne ladje Koste Grublješića , skupaj s sestrskima rušilcema Beograd in Ljubljano . Rušilec Zagreb je bil ob izbruhu aprilske vojne kot del I. torpedne divizije zasidran v Boki Kotorski in ni pod poveljstvom kapitana bojne ladje Nikola Krizomalija nikoli neposredno sodeloval v spopadih , razen med napadom italijanskih letal . aprilasta Zagreb , da ne bi padel v roke italijanski vojni mornarici , kljub drugačnim poveljem , razstelila častnika ( poročnika bojne ladje II. razreda ) Sergej Mašera in Milan Spasić . Oba sta se potopila skupaj z ladjo , zaradi česar so ju septembraproglasili za narodna heroja Jugoslavije . Danes sta modela rušilca na ogled v Tehniškem muzeju v Zagrebu ter v Vojnem muzeju v Beogradu . Sklici Viri Freivogel , Zvonimir : Ratni brodovi mornarice Kraljevine Jugoslavije Zagreb , Despot infinitus d. o . o . ISBN95376 7 Glej tudi Sergej Mašera Milan Spasić Jugoslovanska kraljeva vojna mornarica