Ф
Ф je cirilska črka, ki se je razvila iz grške črke Φ. Izgovarja s kot f in se tako tudi prečrkuje v latinico.

Tradicionalno ime te črke je frt (фрътъ), v novejšem času pa se bolj uporablja kratko ime ef.

Zanimivost: Glas f je v slovanskih jezikih praktično neznan (pojavlja se le v besedah tujega izvora), zato prvotna verzija cirilice ni poznala ustrezne črke. Zaradi prevzemanja grških besed, ki so vsebovale ta glas, se je v cirilici pojavila tudi ustrezna črka - po videzu enaka grški. Pri prevzemanju grških besed, ki so vsebovale Θ, pa so slovanski narodi uporabljali črko  (»fita«). Tudi to črko so Slovani izgovarjali kot f, zato so jo pozneje nadomestili s črko Ф (zgled: rusko ime Тимофей [Timofej] izvira iz grškega imena  [Timotheos] - slovensko Timotej).

Glej tudi 
 F (latinica)
 Φ (grška abeceda)

Ф
Ф je cirilska črka , ki se je razvila iz grške črke Φ. Izgovarja s kot f in se tako tudi prečrkuje v latinico . Tradicionalno ime te črke je frt ( фрътъ ) , v novejšem času pa se bolj uporablja kratko ime ef. Zanimivost : Glas f je v slovanskih jezikih praktično neznan ( pojavlja se le v besedah tujega izvora ) , zato prvotna verzija cirilice ni poznala ustrezne črke . Zaradi prevzemanja grških besed , ki so vsebovale ta glas , se je v cirilici pojavila tudi ustrezna črka - po videzu enaka grški . Pri prevzemanju grških besed , ki so vsebovale Θ , pa so slovanski narodi uporabljali črko ( » fita « ) . Tudi to črko so Slovani izgovarjali kot f , zato so jo pozneje nadomestili s črko Ф ( zgled : rusko ime Тимофей [ Timofej ] izvira iz grškega imena [ Timotheos ] - slovensko Timotej ) . Glej tudi F ( latinica ) Φ ( grška abeceda ) Ф