Anton Nino Uršič
Anton Nino Uršič, slovenski pravnik, operni pevec in režiser, * 1. julij 1905, Trst, † 20. september 1964, Maribor.

Življenje in delo 
Urišč se je rodil v družini tržaškega uradnika. Osnovno šolo (1912-1917) in gimnazijo (1917-1925) je obiskoval v Ljubljani. Nato je študiral pravo na ljubljanski PF in 1930 diplomiral, vmes je bil od 1928 zaposlen kot uradnik v zasebnem pletilstvu A. Terček. Leta 1934 se je zaposlil kot upravni jurist pri banski upravi, na tem mestu je ostal do 1944, ko je bil angažiran v ljubljanski Operi kot solist, a 1945 premeščen v Maribor. Tu je deloval kot solist, dramski tenor in režiser, slednje od 1950 dalje (1948/1949 se v režiji usposabljal na Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani. pri prof. B. Gavelli), opravljal tudi tajniške posle in bil 1963 upokojen. Umrl v Mariboru, pokopan pa je v Ljubljani.

Uršič je že v rani mladosti  nastopal v deških zborih (sopran-solo), kot študent pa v Akademskem  pevskem zboru pod vodstvom Franceta Marolta, ki ga je posebej poučeval v solopetju. Nato se je v petju še 4 leta izpopolnjeval pri Adu Darianu. Debitiral je v vlogi Franja (Antona Foersterja, Gorenjski slavček) 1944 v ljubljanski Operi, tu je nastopil še kot: Stevo (Leoš Janáček, Jenufa) 1944; Alfred (G. Verdi, Traviata) 1945; Janko (B. Smetana, Prodana nevesta) 1945; Walter (Richard Wagner, Tannhäuser) 1945. Po prihodu v Maribor pa: Pinkerton (G. Puccini, Madame Butterfly) 1945; Cavaradossi (Tosca) 1947; Manrico (Verdi, Trubadur) 1947; Canio (R. Leoncavallo, Glumači) 1948; največje uspehe (50 ponovitev) je imel z vlogo Mića (Jakova Gotovca, Ero z onega sveta) 1947. Po 1945 je mnogo pel tudi na koncertih in akademijah.

Ker mariborska Opera sprva ni imela svojih režiserjev, je Uršič asistiral režiserjem–gostom, potem pa se sam lotil režije oper: Prodana nevesta (Bedřich Smetana, 1950); Nižava (E. D'Albert, 1951); in Verdijevih: Traviata (1951); Rigoletto (1957); Trubadur (1960); Puccinijevih: Tosca (1952); Gianni Schicci (1956); La Bohème (1959); Manon (Julesa Masseneta, 1957); Lucia di Lammermoor (Gaetano Donizetti, 1959); Cavalleria rusticana, Glumači (Ruggiero Leoncavallo, 1960); Deseti brat (Mirko Polič, 1960).

Uršič je bil tudi publicist, med 1949–1965 je objavil nad 25 člankov v mariborskem Gledališkem listu. Uršič sodi med pevce pionirje, ki so pomagali prvemu direktorju mariborske Opere po osvoboditvi, dirigentu A. Neffatu sestaviti solistični ansambel.

Viri 

Slovenski pravniki
Slovenski operni režiserji
Slovenski operni pevci
Slovenski tenoristi
Slovenski publicisti
Diplomiranci Pravne fakultete v Ljubljani
Pokopani na Žalah, Ljubljana
Anton Nino Uršič , slovenski pravnik , operni pevec in režiser , * julij Trst , † september Maribor. Življenje in delo Urišč se je rodil v družini tržaškega uradnika . Osnovno šoloin gimnazijoje obiskoval v Ljubljani . Nato je študiral pravo na ljubljanski PF indiplomiral , vmes je bil odzaposlen kot uradnik v zasebnem pletilstvu A. Terček . Letase je zaposlil kot upravni jurist pri banski upravi , na tem mestu je ostal do ko je bil angažiran v ljubljanski Operi kot solist , apremeščen v Maribor. Tu je deloval kot solist , dramski tenor in režiser , slednje oddalje1949 se v režiji usposabljal na Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani . pri prof. B. Gavelli ) , opravljal tudi tajniške posle in bilupokojen . Umrl v Mariboru , pokopan pa je v Ljubljani . Uršič je že v rani mladosti nastopal v deških zborih ( sopran - solo ) , kot študent pa v Akademskem pevskem zboru pod vodstvom Franceta Marolta , ki ga je posebej poučeval v solopetju . Nato se je v petju šeleta izpopolnjeval pri Adu Darianu . Debitiral je v vlogi Franja ( Antona Foersterja , Gorenjski slavček )v ljubljanski Operi , tu je nastopil še kot : Stevo ( Leoš Janáček , Jenufa ) Alfred ( G. Verdi , Traviata ) Janko ( B. Smetana , Prodana nevesta ) Walter ( Richard Wagner , Tannhäuser ) Po prihodu v Maribor pa : Pinkerton ( G. Puccini , Madame Butterfly ) Cavaradossi ( Tosca ) Manrico ( Verdi , Trubadur ) Canio ( R. Leoncavallo , Glumači ) največje uspeheponovitev ) je imel z vlogo Mića ( Jakova Gotovca , Ero z onega sveta ) Poje mnogo pel tudi na koncertih in akademijah . Ker mariborska Opera sprva ni imela svojih režiserjev , je Uršič asistiral režiserjem –gostom , potem pa se sam lotil režije oper : Prodana nevesta ( Bedřich Smetana , Nižava ( E . D'Albert , in Verdijevih : Traviata Rigoletto Trubadur Puccinijevih : Tosca Gianni Schicci La Bohème Manon ( Julesa Masseneta , Lucia di Lammermoor ( Gaetano Donizetti , Cavalleria rusticana , Glumači ( Ruggiero Leoncavallo , Deseti brat ( Mirko Polič , Uršič je bil tudi publicist , med1965 je objavil nadčlankov v mariborskem Gledališkem listu . Uršič sodi med pevce pionirje , ki so pomagali prvemu direktorju mariborske Opere po osvoboditvi , dirigentu A. Neffatu sestaviti solistični ansambel . Viri Slovenski pravniki Slovenski operni režiserji Slovenski operni pevci Slovenski tenoristi Slovenski publicisti Diplomiranci Pravne fakultete v Ljubljani Pokopani na Žalah , Ljubljana