Buzet
Buzet (ital. Pinguente) je istrsko mesto z okoli 1.700 prebivalci in sedež istoimenske občine s statusom mesta (hrv. Grad) z okoli 6.000 prebivalci, ki upravno spada v Istrsko županijo.

Lega 
Buzet, staro naselje leži na griču nad reko Mirno v osrednjem delu severne Istre ob cesti, ki povezuje Slovenijo prek mejnega prehoda Sočerga s hrvaško avtocesto , novejše naselje pa raste ob vznožju vzpetine Fontana.

Zgodovina 
V času rimskega imperija se je današnji Buzet imenoval Pinguentum. V srednjem veku je bilo naselje, ki je bilo v lasti oglejskih patriarhov in je v starih listinah prvič omenjeno leta 804, že utrjeno s fortifikacijami. Kasneje je mesto prehajalo v last raznih fevdalnih družin. Od leta 1421 je mesto z okolico pripadalo Beneški republiki, katere vladavina je trajala vse do leta 1797. V Drugi polovici 15. stoletja so ga večkrat oblegali Turki.

Po propadu Serenissime je Buzet skupaj s preostalo Istro za kratek čas spadal pod Napoleonovo Francijo. Od leta 1797 do leta 1813 so si Francozi in Avstrijci podajali celotno ozemlje Istre.

Po Napoleonovem porazu v Rusiji in pri Waterloo-ju je Buzet po določbah Dunajskega kongresa ostal pod avstrijsko nadoblastjo. Z razpadom Avstro-Ogrske ob koncu prve svetovne vojne leta 1918 in po podpisu mirovne pogodbe v Rapallu novembra 1920, je bil s preostalo Istro v okviru Italije, vse do konca druge svetovne vojne, ko je postal del Jugoslavije, z razglasitvijo neodvisnosti Hrvaške leta 1991 pa hrvaško mesto.

Arhitektura 
Današnjo podobo je mestece dobilo v času beneške vladavine. Tedaj so se gradile mestne utrdbe, na katere so se kasneje ponekod nadzidali stanovanjski objekti. Ohranjeno je dvoje mestnih vrat, glavna iz 1547 in severna iz 1592. Na terasi glavnega trga je v skalo izklesana ploščad, na kateri stoji 1784 obnovljena župnijska cerkev v kateri je, kakor tudi v Drugih cerkvah v Buzetu in okolici (sv. Juraj na vrhu mestnega griča, iz začetka 17. stol.; baročna cerkev sv. Ante; sv. Marije Magdalene iz 1325 in sv. Ivana iz 1634) veliko zanimivih cerkvenih predmetov in več slik naslikanih v beneških delavnicah v 17. in 18. stoletju. Tu stoji ohranjen tudi eden najlepših istrskih vodnjakov. V bližini Buzeta so odkrili tri zgodnjesrednjeveška pokopališča (langobardsko iz obdobja okoli leta 600 n. št.; bizantinsko iz 7. - 8. stol. in starohrvaško iz 9. -10. stoletja. V mestu je muzej z bogato arheološko, etnografsko in zgodovinsko zbirko.
 Zahodno od mesteca ob pritoku Mirne potoku Bračan na previsni skali stojijo ruševine enega najstarejših gradov in trdnjav v Istri grad Petrapilosa.

Demografija

Galerija slik

Sklici

Viri

Glej tudi 
 seznam naselij na Hrvaškem
 Stipan Konzul

Zunanje povezave 
 www.buzet.hr Uradna stran občine Buzet

  

Istra
Naselja Istrske županije
Buzet ( ital . Pinguente ) je istrsko mesto z okoli700 prebivalci in sedež istoimenske občine s statusom mesta ( hrv . Grad ) z okoli000 prebivalci , ki upravno spada v Istrsko županijo . Lega Buzet , staro naselje leži na griču nad reko Mirno v osrednjem delu severne Istre ob cesti , ki povezuje Slovenijo prek mejnega prehoda Sočerga s hrvaško avtocesto , novejše naselje pa raste ob vznožju vzpetine Fontana . Zgodovina V času rimskega imperija se je današnji Buzet imenoval Pinguentum . V srednjem veku je bilo naselje , ki je bilo v lasti oglejskih patriarhov in je v starih listinah prvič omenjeno leta že utrjeno s fortifikacijami . Kasneje je mesto prehajalo v last raznih fevdalnih družin . Od letaje mesto z okolico pripadalo Beneški republiki , katere vladavina je trajala vse do leta V Drugi polovici stoletja so ga večkrat oblegali Turki . Po propadu Serenissime je Buzet skupaj s preostalo Istro za kratek čas spadal pod Napoleonovo Francijo . Od letado letaso si Francozi in Avstrijci podajali celotno ozemlje Istre . Po Napoleonovem porazu v Rusiji in pri Waterloo - ju je Buzet po določbah Dunajskega kongresa ostal pod avstrijsko nadoblastjo . Z razpadom Avstro - Ogrske ob koncu prve svetovne vojne letain po podpisu mirovne pogodbe v Rapallu novembra je bil s preostalo Istro v okviru Italije , vse do konca druge svetovne vojne , ko je postal del Jugoslavije , z razglasitvijo neodvisnosti Hrvaške letapa hrvaško mesto . Arhitektura Današnjo podobo je mestece dobilo v času beneške vladavine . Tedaj so se gradile mestne utrdbe , na katere so se kasneje ponekod nadzidali stanovanjski objekti . Ohranjeno je dvoje mestnih vrat , glavna izin severna iz Na terasi glavnega trga je v skalo izklesana ploščad , na kateri stojiobnovljena župnijska cerkev v kateri je , kakor tudi v Drugih cerkvah v Buzetu in okolici ( sv . Juraj na vrhu mestnega griča , iz začetka stol . ; baročna cerkev sv . Ante ; sv . Marije Magdalene izin sv . Ivana izveliko zanimivih cerkvenih predmetov in več slik naslikanih v beneških delavnicah v in stoletju . Tu stoji ohranjen tudi eden najlepših istrskih vodnjakov . V bližini Buzeta so odkrili tri zgodnjesrednjeveška pokopališča ( langobardsko iz obdobja okoli letan . št . ; bizantinsko iz - stol . in starohrvaško iz stoletja . V mestu je muzej z bogato arheološko , etnografsko in zgodovinsko zbirko . Zahodno od mesteca ob pritoku Mirne potoku Bračan na previsni skali stojijo ruševine enega najstarejših gradov in trdnjav v Istri grad Petrapilosa . Demografija Galerija slik Sklici Viri Glej tudi seznam naselij na Hrvaškem Stipan Konzul Zunanje povezave www.buzet.hr Uradna stran občine Buzet Istra Naselja Istrske županije