Manjšalnica
Manjšálnica ali pomanjševálnica (tudi pománjšanka) je v jezikoslovju beseda, ki izraža pomanjšanje.

Slovenščina je nasploh izrazito morfemski jezik in tudi manjšalnice se povečini tvorijo morfemsko. Neredko ima ista beseda več manjšalnic (npr. hiša – hiška – hiškica,
hči – hčerka – hčerkica, dekle – dekletce – deklica – deklič). Za tvorbo manjšalnic se uporabljajo na primer naslednja priponska obrazila:
 Pri samostalnikih 1. ženske sklanjatve se običajno uporablja priponsko obrazilo -ica (mama – mamica, roka – rokica/ročica, bukev – bukvica).
 Pri 2. ženski sklanjatvi se običajno uporabi obrazilo -ca (stvar – stvarca, klop – klopca), kadar naglas ni na podstavi, pa -ica (vas – vasica, kost – koščica).
 Iz osebnih imen ženskega spola se tvorijo manjšalnice z obrazili -ica, -ca in -i (Polona – Polonca/Polonica, Gita – Giti/Gitica. Namesto -ica ali -ca se ob nekaterih podstavah tvori manjšalnica z obrazilom -ika ali -ka (Urša – Urška/Uršika).
 Za srednji spol se manjšalnice po navadi tvorijo z obrazilom -ce, ki se včasih spremeni v -ece, če pride do težko izgovorljivega soglasniškega sklopa (mesto – mestece, sonce – sončece). Če se podstava končuje na zvočnik + nezvočnik, se mednju vrine neobstojni samoglasnik (pismo – pisemce, bitje – bitijce).
 V moškem spolu se manjšalnica tvori zlasti z obrazili -ec (brat – bratec), -ič (tat – tatič, kralj – kraljič),-ek (gumb – gumbek), -čič (doktor – doktorčič), -ko (deček – dečko), -e (otrok– otroče); obstaja pa tudi dvopriponsko obrazilo -iček (konj – konjiček).Merše, Majda (2010). Raba samostalniških manjšalnic v delih protestantskih piscev 16. stoletja. Slavistična revija, letnik 58, številka 1, str. 45-63.

Za slovenščino velja, da se manjšalnica vedno sklanja po prvi sklanjatvi določenega slovničnega spola, ne glede na sklanjatveni vzorec, v katerega spada izhodiščna beseda (na primer klop – druga ženska sklanjatev, klopca – prva ženska sklanjatev). Edina izjema so ženske manjšalnice na -i, ki se sklanjajo po tretji ženski sklanjatvi (mami, babi'').

Viri 

Besedoslovje
Manjšálnica ali pomanjševálnica ( tudi pománjšanka ) je v jezikoslovju beseda , ki izraža pomanjšanje . Slovenščina je nasploh izrazito morfemski jezik in tudi manjšalnice se povečini tvorijo morfemsko . Neredko ima ista beseda več manjšalnic ( npr. hiša – hiška – hiškica , hči – hčerka – hčerkica , dekle – dekletce – deklica – deklič ) . Za tvorbo manjšalnic se uporabljajo na primer naslednja priponska obrazila : Pri samostalnikih ženske sklanjatve se običajno uporablja priponsko obrazilo - ica ( mama – mamica , roka – rokica /ročica , bukev – bukvica ) . Pri ženski sklanjatvi se običajno uporabi obrazilo - ca ( stvar – stvarca , klop – klopca ) , kadar naglas ni na podstavi , pa - ica ( vas – vasica , kost – koščica ) . Iz osebnih imen ženskega spola se tvorijo manjšalnice z obrazili - ica , - ca in - i ( Polona – Polonca / Polonica , Gita – Giti / Gitica . Namesto - ica ali - ca se ob nekaterih podstavah tvori manjšalnica z obrazilom - ika ali - ka ( Urša – Urška / Uršika ) . Za srednji spol se manjšalnice po navadi tvorijo z obrazilom - ce , ki se včasih spremeni v - ece , če pride do težko izgovorljivega soglasniškega sklopa ( mesto – mestece , sonce – sončece ) . Če se podstava končuje na zvočnik + nezvočnik , se mednju vrine neobstojni samoglasnik ( pismo – pisemce , bitje – bitijce ) . V moškem spolu se manjšalnica tvori zlasti z obrazili - ec ( brat – bratec ) , - ič ( tat – tatič , kralj – kraljič ) , - ek ( gumb – gumbek ) , - čič ( doktor – doktorčič ) , - ko ( deček – dečko ) , -e ( otrok – otroče ) ; obstaja pa tudi dvopriponsko obrazilo - iček ( konj – konjiček ) . Merše , Majda Raba samostalniških manjšalnic v delih protestantskih piscev stoletja . Slavistična revija , letnik številka str. Za slovenščino velja , da se manjšalnica vedno sklanja po prvi sklanjatvi določenega slovničnega spola , ne glede na sklanjatveni vzorec , v katerega spada izhodiščna beseda ( na primer klop – druga ženska sklanjatev , klopca – prva ženska sklanjatev ) . Edina izjema so ženske manjšalnice na - i , ki se sklanjajo po tretji ženski sklanjatvi ( mami , babi'' ) . Viri Besedoslovje