Modrozelene cepljivke
Modrozelene cepljivke ali cianobakterije (znanstveno ime Cyanobacteria), tudi modrozelene alge, modrozelene bakterije, cianofiti (Cyanophyta) pogosto tudi uporabljena okrajšava MZC, je deblo bakterij, ki dobijo svojo energijo s pomočjo fotosinteze. Veljajo za najstarejše fotoavtotrofne organizme. Odgovorne so za pojav kisika v atmosferi in nastanek aerobnih organizmov. Pojavile naj bi se pred 3 milijardami let.

Njihov organizacijski tip je prokariontske alge oziroma aerobne fototrofne bakterije. Imajo pigment klorofila a in druga fotosintetska barvila kot na primer beta-karoten, ksantovile in fikobiline (fikocian in fikoeritrin). Ta barvila večkrat prevladujejo, zato so njihove kolonije, kot tudi okolje v katerem živijo, pogosto obarvane zeleno, modrozeleno, rdeče, vijoličasto ali celo črno. Zanje je značilen pojav kromatična adaptacija (sposobnost spreminjanja razmerja med fotosintetskimi barvili v odvisnosti od svetlobnih razmer v okolju). S tem si zagotovijo visok izplen svetlobe v različnih okoljih. 

Modrozelene cepljivke so enocelične (kokalne, kapsalne) ali večcelične (nitaste ali trihalne). Celice so pogosto povezane v skupnem želatinastem ovoju - galerti. Galertast ovoj je lahko tanek, mehak in brez strukture ali pa čvrst, debel in slojevit. Lahko je debelejši od celice, včasih tudi obarvan. Razmnožujejo se vegetativno s preprosto delitvijo celic - cepitvijo, s fragmentacijo in tvorbo hormogonijev (nekajcelični gibljivi kosci niti). Nespolno se razmnožujejo s tvorbo endospor (beocit), eksospor (brstenje) in trajnih celic (akinet). Spolno razmnoževanje ni poznano, obstaja pa paraseksualnost.

Modrozelene cepljivke naseljujejo zelo različna življenjska okolja. Največ predstavnikov je v sladkih vodah in v prsti. Sicer pa se pojavljajo še v morju, toplih vrelcih, na kamenju, na skorji dreves, v jamah, itd. Z ekološkega vidika so modrozelene cepljivke pomembne kot simbionti z drugimi organizmi (z glivami tvorijo lišaje, praprotnicami, semenkami, enoceličarji, spužvami,...). S fiksacijo dušika pripomorejo k naravnem gnojenju (atmosferski dušik zreducirajo v amonijak, ki je lažje dostopen ostalim organizmom). Rod Spirulina je pomemben za prehrano, predvsem v Afriki. Ob ugodnejših razmerah pride do množičnega namnoževanja bakterij in večjega razkrojevanja organskih hranil. Pojavu pravimo cvetenje vode (cvetenje lahko povzročajo tudi alge). Zaradi anoksije (zmanjšana koncentracija kisika v vodi) in izločanja toksinov pride do pomora drugih živečih osebkov v okolju (rastline in živali, ki živijo v vodi, živali, ki pijejo vodo,...).

Klasifikacija 
Razred Cyanophyceae je edini poznani razred. Modrozelene cepljivke so tradicionalno razdeljene morfološko (oblika in zgradba organizmov) na pet redov, ki jih označujemo s številkami I-V. Prve tri redove Chroococcales (kokalne modrozelene cepljivke), Pleurocapsales in Oscillatoriales (nitaste modrozelene ceplivke) filogenetske študije ne podpirajo. Zadnja dva redova - Nostocales (tudi Hormogonales, modrozelene cepljivke s heterocistami) and Stigonematales - sta monofiletska. 

Člani Chroococales so enoceličarji in se običajno združujejo v kolonije. Klasično taksonomsko merilo je bila morfologija celice in delitev celice. V Pleurocapsales imajo celice imajo sposobnost, da oblikuje notranje trose (endospore). Ostali redovi vključujejo nitaste vrste. V Oscillatoriales, so celice urejene v eni sami vrsti in ne tvorijo specializiranih celic. V Nostocales in Stigonematales imajo celice v določenih pogojih sposobnost razvijanja heterocist (celice z debelejšo celično steno, kjer poteka fiksacija dušika v anaerobnih pogojih). Stigonematales, za razliko od Nostocales, vključuje vrste z resnično razvejani nitkami (trihome).

Večina taksonov je vključena v deblo ali divizijo cianobakterij in še niso bile objavljene v skladu z veljavnim Mednarodnim kodeksom botanične nomenklature. Razen:
 Razredi Chroobacteria, Hormogoneae in Gloeobacteria
 Redovi Chroococcales, Gloeobacterales, Nostocales, Oscillatoriales, Pleurocapsales in Stigonematales
 Družine Prochloraceae in Prochlorotrichaceae
 Rodovi Halospirulina, Planktothricoides, Prochlorococcus, Prochloron, Prochlorothrix.

Reference

Zunanje povezave 

 Overview of cyanobacteria 
 Webserver for Cyanobacteria Research
 CyanoBase

Bakterije

Fotosinteza
Gramnegativne bakterije
Modrozelene cepljivke ali cianobakterije ( znanstveno ime Cyanobacteria ) , tudi modrozelene alge , modrozelene bakterije , cianofiti ( Cyanophyta ) pogosto tudi uporabljena okrajšava MZC , je deblo bakterij , ki dobijo svojo energijo s pomočjo fotosinteze . Veljajo za najstarejše fotoavtotrofne organizme . Odgovorne so za pojav kisika v atmosferi in nastanek aerobnih organizmov . Pojavile naj bi se predmilijardami let . Njihov organizacijski tip je prokariontske alge oziroma aerobne fototrofne bakterije . Imajo pigment klorofila a in druga fotosintetska barvila kot na primer beta - karoten , ksantovile in fikobiline ( fikocian in fikoeritrin ) . Ta barvila večkrat prevladujejo , zato so njihove kolonije , kot tudi okolje v katerem živijo , pogosto obarvane zeleno , modrozeleno , rdeče , vijoličasto ali celo črno . Zanje je značilen pojav kromatična adaptacija ( sposobnost spreminjanja razmerja med fotosintetskimi barvili v odvisnosti od svetlobnih razmer v okolju ) . S tem si zagotovijo visok izplen svetlobe v različnih okoljih . Modrozelene cepljivke so enocelične ( kokalne , kapsalne ) ali večcelične ( nitaste ali trihalne ) . Celice so pogosto povezane v skupnem želatinastem ovoju - galerti . Galertast ovoj je lahko tanek , mehak in brez strukture ali pa čvrst , debel in slojevit . Lahko je debelejši od celice , včasih tudi obarvan . Razmnožujejo se vegetativno s preprosto delitvijo celic - cepitvijo , s fragmentacijo in tvorbo hormogonijev ( nekajcelični gibljivi kosci niti ) . Nespolno se razmnožujejo s tvorbo endospor ( beocit ) , eksospor ( brstenje ) in trajnih celic ( akinet ) . Spolno razmnoževanje ni poznano , obstaja pa paraseksualnost . Modrozelene cepljivke naseljujejo zelo različna življenjska okolja . Največ predstavnikov je v sladkih vodah in v prsti . Sicer pa se pojavljajo še v morju , toplih vrelcih , na kamenju , na skorji dreves , v jamah , itd . Z ekološkega vidika so modrozelene cepljivke pomembne kot simbionti z drugimi organizmi ( z glivami tvorijo lišaje , praprotnicami , semenkami , enoceličarji , spužvami , . . . ) . S fiksacijo dušika pripomorejo k naravnem gnojenju ( atmosferski dušik zreducirajo v amonijak , ki je lažje dostopen ostalim organizmom ) . Rod Spirulina je pomemben za prehrano , predvsem v Afriki . Ob ugodnejših razmerah pride do množičnega namnoževanja bakterij in večjega razkrojevanja organskih hranil . Pojavu pravimo cvetenje vode ( cvetenje lahko povzročajo tudi alge ) . Zaradi anoksije ( zmanjšana koncentracija kisika v vodi ) in izločanja toksinov pride do pomora drugih živečih osebkov v okolju ( rastline in živali , ki živijo v vodi , živali , ki pijejo vodo , . . . ) . Klasifikacija Razred Cyanophyceae je edini poznani razred . Modrozelene cepljivke so tradicionalno razdeljene morfološko ( oblika in zgradba organizmov ) na pet redov , ki jih označujemo s številkami I - V. Prve tri redove Chroococcales ( kokalne modrozelene cepljivke ) , Pleurocapsales in Oscillatoriales ( nitaste modrozelene ceplivke ) filogenetske študije ne podpirajo . Zadnja dva redova - Nostocales ( tudi Hormogonales , modrozelene cepljivke s heterocistami ) and Stigonematales - sta monofiletska . Člani Chroococales so enoceličarji in se običajno združujejo v kolonije . Klasično taksonomsko merilo je bila morfologija celice in delitev celice . V Pleurocapsales imajo celice imajo sposobnost , da oblikuje notranje trose ( endospore ) . Ostali redovi vključujejo nitaste vrste . V Oscillatoriales , so celice urejene v eni sami vrsti in ne tvorijo specializiranih celic . V Nostocales in Stigonematales imajo celice v določenih pogojih sposobnost razvijanja heterocist ( celice z debelejšo celično steno , kjer poteka fiksacija dušika v anaerobnih pogojih ) . Stigonematales , za razliko od Nostocales , vključuje vrste z resnično razvejani nitkami ( trihome ) . Večina taksonov je vključena v deblo ali divizijo cianobakterij in še niso bile objavljene v skladu z veljavnim Mednarodnim kodeksom botanične nomenklature . Razen : Razredi Chroobacteria , Hormogoneae in Gloeobacteria Redovi Chroococcales , Gloeobacterales , Nostocales , Oscillatoriales , Pleurocapsales in Stigonematales Družine Prochloraceae in Prochlorotrichaceae Rodovi Halospirulina , Planktothricoides , Prochlorococcus , Prochloron , Prochlorothrix. Reference Zunanje povezave Overview of cyanobacteria Webserver for Cyanobacteria Research CyanoBase Bakterije Fotosinteza Gramnegativne bakterije