Fama
Fama (lat. fāma, iz latinske besede fari - govoriti) je v rimski mitologiji boginja poosebljenega glasu, govorice, novic.

Fama je Jupitrova glasnica in poosebitev ljudskih govoric, ki se hitro razširijo. Največkrat je upodobljena kot na sliki, lahko pa tudi kot demonka z mnogimi očmi, ušesi in jeziki.

Latinska beseda fāma, ki je sorodna z gr. besedo Φημη (phēmē) v pomenu govorica, glas, je izpeljanka iz praindoevropskega korena bhah prav tako v pomenu govoriti, pripovedovati. Danes v prenesenem pomenu besede pomeni fáma govorico, dober ali slab (ljudski) glas.

Viri 
 Leksikon mitologije. (1997). Ljubljana:DZS.
 Verbinc, France. (1979). Slovar tujk. Ljubljana: Cankarjeva založba.
 Snoj, Marko. (2003). Slovenski etimološki slovar. Ljubljana: Založba Modrijan.

Rimske boginje
Fama ( lat . fāma , iz latinske besede fari - govoriti ) je v rimski mitologiji boginja poosebljenega glasu , govorice , novic . Fama je Jupitrova glasnica in poosebitev ljudskih govoric , ki se hitro razširijo . Največkrat je upodobljena kot na sliki , lahko pa tudi kot demonka z mnogimi očmi , ušesi in jeziki . Latinska beseda fāma , ki je sorodna z gr. besedo Φημη ( phēmē ) v pomenu govorica , glas , je izpeljanka iz praindoevropskega korena bhah prav tako v pomenu govoriti , pripovedovati . Danes v prenesenem pomenu besede pomeni fáma govorico , dober ali slab ( ljudski ) glas . Viri Leksikon mitologije . Ljubljana : DZS. Verbinc , France . Slovar tujk . Ljubljana : Cankarjeva založba . Snoj , Marko . Slovenski etimološki slovar. Ljubljana : Založba Modrijan . Rimske boginje