Vojko Arko
Voj(e)slav (Vojko) Arko, slovenski pisatelj in planinec iz Argentine, * 19. avgust 1920, Ribnica, † 9. marec 2000, Bariloče, Argentina.

Arko je leta 1944 v Ljubljani končal študij prava in 1947 v Padovi doktoriral iz političnih ved. Leta 1948 se je preselil v Buenos Aires in nato v Bariloče kjer je od leta 1962 do 1985 opravljal poklic trgovca.

Arko je bil med ustanovnimi člani Slovenskega planinskega društva Bariloche (SPDB), pobudnik gradnje planinskih koč in poti in eden najvidnejših andistov med Slovenci v Argentini. Udeležil se je več odprav v argentinske Ande. Od leta 1969 se eden od vrhov ob izviru reke Turbio po njem imenuje Cerro Arko. Od leta 2001 pa se po njem imenuje bivak na Capilli.

Pisal je članke, poročila in črtice o življenju v Bariločah. Bil je glavni sodelavec revije Gore, glasila SPDB in soavtor dveh knjig (Dhaulagiri, soavtor Dinko Bertoncelj). Objavil je štiri samostojne knjige in se uvrstil v antologijske zbirke: Pod južnim križem (Antologija emigrantske proze 1945 -1991, 1992) in Ob srebrni reki (Kratka proza argentinskih Slovencev, 1993).

Bibliografija 
Samostojna dela:
 Planinske zgodbe z Nahuel Haupija 
 Cerro Shaihueque 
 Ljubezen po pismih 
Dela v soavtorstvu:
 Dhaulagiri 
 Delo slovenskih gornikov in raziskovalcev 
Črtice:
 Naši gorniki 
 Bariloška romanca

Glej tudi 
 seznam slovenskih pisateljev

Viri 
 Enciklopedija Slovenije; knjiga 16, Mladinska knjiga, Ljubljana, 2002

Zunanje povezave 

Slovenski pisatelji
Slovenski planinci
Doktorirali na Univerzi v Padovi
Diplomiranci Pravne fakultete v Ljubljani
Voj( e ) slav ( Vojko ) Arko , slovenski pisatelj in planinec iz Argentine , * avgust Ribnica , † marec Bariloče , Argentina . Arko je letav Ljubljani končal študij prava inv Padovi doktoriral iz političnih ved. Letase je preselil v Buenos Aires in nato v Bariloče kjer je od letadoopravljal poklic trgovca . Arko je bil med ustanovnimi člani Slovenskega planinskega društva Bariloche ( SPDB ) , pobudnik gradnje planinskih koč in poti in eden najvidnejših andistov med Slovenci v Argentini . Udeležil se je več odprav v argentinske Ande . Od letase eden od vrhov ob izviru reke Turbio po njem imenuje Cerro Arko . Od letapa se po njem imenuje bivak na Capilli . Pisal je članke , poročila in črtice o življenju v Bariločah . Bil je glavni sodelavec revije Gore , glasila SPDB in soavtor dveh knjig ( Dhaulagiri , soavtor Dinko Bertoncelj ) . Objavil je štiri samostojne knjige in se uvrstil v antologijske zbirke : Pod južnim križem ( Antologija emigrantske proze - 1991,in Ob srebrni reki ( Kratka proza argentinskih Slovencev , Bibliografija Samostojna dela : Planinske zgodbe z Nahuel Haupija Cerro Shaihueque Ljubezen po pismih Dela v soavtorstvu : Dhaulagiri Delo slovenskih gornikov in raziskovalcev Črtice : Naši gorniki Bariloška romanca Glej tudi seznam slovenskih pisateljev Viri Enciklopedija Slovenije ; knjiga Mladinska knjiga , Ljubljana , Zunanje povezave Slovenski pisatelji Slovenski planinci Doktorirali na Univerzi v Padovi Diplomiranci Pravne fakultete v Ljubljani