Vezaj
Vezaj ( - ) je najkrajše vezalno črtično ločilo (v primerjavi s pomišljajem krajša črtica), ki se uporablja za vezanje besed. Navadno je stičen (stični vezaj), včasih pa tudi nestičen (nestični vezaj).

Skladenjska/oblikoslovna raba

Stični vezaj 
Stični vezaj (brez presledka z leve in z desne) pišemo:
 med deli zložene besede, ki bi bili v prosti zvezi povezani z besedico in ipd.: Avstro-Ogrska, črno-beli film, slovensko-švedski slovar, rumeno-rdeča zastava, v Breznik-Ramovšu;
 Medmeti iz istih ali podobnih sestavin se lahko pišejo z vezajem, če se sicer pišejo tudi skupaj ali narazen (ha-ha-ha ali hahaha ali ha ha ha).
 med sestavinami zloženk, nastalih iz podrednih zvez, če je prvi del števka oziroma več števk (20-letnica, 30-odstoten) ali črka oziroma več črk (A-vitamin, TV-sprejemnik);
 zastarelo med sestavinami nekaterih zloženk z imenovalniško prvo sestavino (Slovenija-vino) – danes take zloženke pišemo skupaj (Slovenijavino);
 na koncu pisno osamosvojenega dela zloženke ali sestavljanke tipa pet- in šestkratni znesek, strepto- in stafilokoki (značilno zlasti za strokovno pisanje);
 med števčno/številčno osnovo in končajem: a-jevska sklanjatev, 30-a leta;
 med kratico, pisano z veliki črkami, in končnico (ali podaljškom osnove), ki jo pišemo z malimi: TAM-a, pri NOB-ju;
 za naveznim členkom le pred kazalniškim pridevniškim, posamostaljenim ali prislovnim zaimkom: le-ta, le-tak;
 v tujih citatnih imenih: rendez-vous;
 v filozofskem jeziku med samostojnimi besedami, povezanimi v sklop: biti-tu-in-zdaj.

Nestični vezaj 
 med deloma dvojnega imena, če se obe enoti pregibata: Šmarje - Sap;
 med osebnim imenom in vzdevkom (Josip Murn - Aleksandrov) oziroma med prvotnim in prevzetim priimkom (Zofka Kveder - Jelovšek).

 V novejšem času se pri priimkih vezaj opušča.
 Vezaja ne pišemo v primerih, ko je en del prilastek (Ljubljana Šiška, ptica pevka).
 Pred vzdevki, ki nadomeščajo priimke, ne pišemo vezaja (Karel Veliki, Ivan Brez zemlje).

Neskladenjska/neoblikoslovna raba 
Neskladenjsko/neoblikoslovno vezaj rabimo:
 za ločevanje zlogov: li-pa, po-ti-ca;
 za zaznamovanje nesamostojnih pomenskih delov besede: predpon (pra-), končnic (-a, -e), priponskih obrazil (-ost, -oča), medpon (-o-), vpon (-k- pri tikati) ...;
 za zaznamovanje končajev: rima na -ast;
 za zaznamovanje enote 00 pri zapisovanju denarnih zneskov (12 350,-- EUR).

Viri 
 Slovenski pravopis, Ljubljana 2007, str. 47–48.
 J. Skaza: Žepni pravopis za vsakdanjo rabo: pravopisna pravila, slogovni in pravopisni zgledi, Ljubljana, Jutro, 2006, str. 40–41.

Ločila
Vezaj ( - ) je najkrajše vezalno črtično ločilo ( v primerjavi s pomišljajem krajša črtica ) , ki se uporablja za vezanje besed . Navadno je stičen ( stični vezaj ) , včasih pa tudi nestičen ( nestični vezaj ) . Skladenjska /oblikoslovna raba Stični vezaj Stični vezaj ( brez presledka z leve in z desne ) pišemo : med deli zložene besede , ki bi bili v prosti zvezi povezani z besedico in ipd . : Avstro - Ogrska , črno - beli film , slovensko - švedski slovar , rumeno - rdeča zastava , v Breznik - Ramovšu ; Medmeti iz istih ali podobnih sestavin se lahko pišejo z vezajem , če se sicer pišejo tudi skupaj ali narazen ( ha - ha - ha ali hahaha ali ha ha ha ) . med sestavinami zloženk , nastalih iz podrednih zvez , če je prvi del števka oziroma več števkletnica ,odstoten ) ali črka oziroma več črk ( A - vitamin , TV - sprejemnik ) ; zastarelo med sestavinami nekaterih zloženk z imenovalniško prvo sestavino ( Slovenija - vino ) – danes take zloženke pišemo skupaj ( Slovenijavino ) ; na koncu pisno osamosvojenega dela zloženke ali sestavljanke tipa pet - in šestkratni znesek , strepto - in stafilokoki ( značilno zlasti za strokovno pisanje ) ; med števčno /številčno osnovo in končajem : a - jevska sklanjatev ,a leta ; med kratico , pisano z veliki črkami , in končnico ( ali podaljškom osnove ) , ki jo pišemo z malimi : TAM - a , pri NOB - ju ; za naveznim členkom le pred kazalniškim pridevniškim , posamostaljenim ali prislovnim zaimkom : le - ta , le - tak ; v tujih citatnih imenih : rendez - vous ; v filozofskem jeziku med samostojnimi besedami , povezanimi v sklop : biti - tu - in - zdaj . Nestični vezaj med deloma dvojnega imena , če se obe enoti pregibata : Šmarje - Sap ; med osebnim imenom in vzdevkom ( Josip Murn - Aleksandrov ) oziroma med prvotnim in prevzetim priimkom ( Zofka Kveder - Jelovšek ) . V novejšem času se pri priimkih vezaj opušča . Vezaja ne pišemo v primerih , ko je en del prilastek ( Ljubljana Šiška , ptica pevka ) . Pred vzdevki , ki nadomeščajo priimke , ne pišemo vezaja ( Karel Veliki , Ivan Brez zemlje ) . Neskladenjska /neoblikoslovna raba Neskladenjsko /neoblikoslovno vezaj rabimo : za ločevanje zlogov : li - pa , po - ti - ca ; za zaznamovanje nesamostojnih pomenskih delov besede : predpon ( pra - ) , končnic ( - a , - e ) , priponskih obrazil ( - ost , - oča ) , medpon ( - o - ) , vpon ( - k - pri tikati ) \ . . . ; za zaznamovanje končajev : rima na - ast ; za zaznamovanje enotepri zapisovanju denarnih zneskov350 , - - EUR ) . Viri Slovenski pravopis , Ljubljana str . 48. J. Skaza : Žepni pravopis za vsakdanjo rabo : pravopisna pravila , slogovni in pravopisni zgledi , Ljubljana , Jutro , str . 41. Ločila