Askvinci
Askvinci so bili pripadniki pomembne plemiške družine, ki je imela od srede 11. stoletja naprej in v začetku 12. stoletja velik vpliv v Savinjski krajini in Podravski krajini, prisotni pa so bili tudi na Kranjskem. Utemeljitelj te rodbine je bil Askvin, eden od odvetnikov Heme Selško-breške.  Potomec  Starkhand I. je bil okrog 1103 mejni grof v Savinjski krajini, potem pa je rodbina zaradi rivalstva s Spanheimi doživela nagel propad.

Vzpon Askvincev
Askvin je svojo kariero zgradil kot verjetni sorodnik Heme Selško-breške in kot njen odvetnik oziroma kot odvetnik njenega moža Viljema II.- in sicer za samostan Krka. Po smrti Viljema II. in njegovih dveh sinov je ovdovela Hema del velike dediščine prepustila sorodnikom, med drugim tudi Askvinu. Askvinska rodbina je imela v svojih rokah dele Savinjskega ozemlja in tako je bil Askvinov vnuk Starkhand II. okrog leta 1103 mejni grof v Savinjski krajini, že prej pa odvetnik krške cerkve.

Zaton Askvincev
Za časa Starkhanda II. se je v nemških deželah med cesarjem in papežem vnel boj za investituro. V nasprotju s Spanheimi so se tedaj Askvinci znašli na udaru, saj so podpirali cesarjevo stran: posledice političnega preobrata so bile za njih najverjetneje katastrofalne- verjetno so izgubili skoraj celotno posest, ki naj bi jo prevzeli Spanheimi, zavezniki salzburškega nadškofa Konrada I. Med drugim jih je Bernard Mariborski leta 1106 pregnal iz Dravske pokrajine. Askvinci so se še nekaj časa obdržali na Kranjskem, kjer je deloval Starkhandov brat grof Wergand, ki je bil pred letom 1131 tudi odvetnik krške cerkve. Wergand je imel sinove Henrika Prisa, Dietrika in Majnhalma ter hčero Hemo, ki je bila poročena z grofom Wolfradom.

Askvinci in Celjski grofje
Starkhand II. in Wergand sta imela še brata grofa Ulrika. Ker se Askvinci v 11. stoletju nahajajo približno na istem območju, kjer v 12. stoletju srečamo Savinjske oziroma Žovneške gospode, se zdi precej verjetna hipoteza o askvinskem poreklu Celjskih grofov in po Kronesu naj bi bili Žovneški oziroma Celjski prav potomci leta 1103 poslednjič omenjenega askvinovca Ulrika, sina Starchanda II.

Genealogija Askvincev

Sklici

Viri 
 Curk , Jože (1983). Urbano-gradbena in komunalna zgodovina Maribora. Iz: Časopis za slovensko krajevno zgodovino št. 31. Strani  148-157.
 Fugger Germadnik, Romanda (2006): K zvezdam in nazaj: Ob 550-letnici smrti poslednjega grofa celjskega. Celje, Pokrajinski muzej Celje.
 Fugger Germadnik, Romanda et al. (2001): Razstava Grofje Celjski (1999; Celje). Celje, Pokrajinski muzej Celje.
 Kos, Milko (1902).Gradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku. Tretja knjiga. Ljubljana, Lenova družba.
 -- (1915).Gradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku. Četrta knjiga. Ljubljana, Lenova družba. 
 Komac, Andrej (2006). Od mejne grofije od dežele : Ulrik III. Spanheim in Kranjska v 13. stoletju, ur. Miha Kosi. Ljubljana, ZRC-SAZU
 Orožen, Janko (1971): Zgodovina Celja in okolice, 1. Del. Iz: Celjski zbornik. Celje, Kulturna skupnost v Celju.

Sklici

Plemiške rodbine na Slovenskem
Askvinci so bili pripadniki pomembne plemiške družine , ki je imela od srede stoletja naprej in v začetku stoletja velik vpliv v Savinjski krajini in Podravski krajini , prisotni pa so bili tudi na Kranjskem . Utemeljitelj te rodbine je bil Askvin , eden od odvetnikov Heme Selško - breške . Potomec Starkhand I. je bil okrogmejni grof v Savinjski krajini , potem pa je rodbina zaradi rivalstva s Spanheimi doživela nagel propad . Vzpon Askvincev Askvin je svojo kariero zgradil kot verjetni sorodnik Heme Selško - breške in kot njen odvetnik oziroma kot odvetnik njenega moža Viljema II . - in sicer za samostan Krka . Po smrti Viljema II. in njegovih dveh sinov je ovdovela Hema del velike dediščine prepustila sorodnikom , med drugim tudi Askvinu . Askvinska rodbina je imela v svojih rokah dele Savinjskega ozemlja in tako je bil Askvinov vnuk Starkhand II. okrog letamejni grof v Savinjski krajini , že prej pa odvetnik krške cerkve . Zaton Askvincev Za časa Starkhanda II. se je v nemških deželah med cesarjem in papežem vnel boj za investituro . V nasprotju s Spanheimi so se tedaj Askvinci znašli na udaru , saj so podpirali cesarjevo stran : posledice političnega preobrata so bile za njih najverjetneje katastrofalne - verjetno so izgubili skoraj celotno posest , ki naj bi jo prevzeli Spanheimi , zavezniki salzburškega nadškofa Konrada I. Med drugim jih je Bernard Mariborski letapregnal iz Dravske pokrajine . Askvinci so se še nekaj časa obdržali na Kranjskem , kjer je deloval Starkhandov brat grof Wergand , ki je bil pred letomtudi odvetnik krške cerkve . Wergand je imel sinove Henrika Prisa , Dietrika in Majnhalma ter hčero Hemo , ki je bila poročena z grofom Wolfradom . Askvinci in Celjski grofje Starkhand II. in Wergand sta imela še brata grofa Ulrika . Ker se Askvinci v stoletju nahajajo približno na istem območju , kjer v stoletju srečamo Savinjske oziroma Žovneške gospode , se zdi precej verjetna hipoteza o askvinskem poreklu Celjskih grofov in po Kronesu naj bi bili Žovneški oziroma Celjski prav potomci letaposlednjič omenjenega askvinovca Ulrika , sina Starchanda II. Genealogija Askvincev Sklici Viri Curk , Jože Urbano - gradbena in komunalna zgodovina Maribora . Iz : Časopis za slovensko krajevno zgodovino št. Strani Fugger Germadnik , Romanda K zvezdam in nazaj : Obletnici smrti poslednjega grofa celjskega . Celje , Pokrajinski muzej Celje . Fugger Germadnik , Romanda et al . Razstava Grofje Celjski Celje ) . Celje , Pokrajinski muzej Celje . Kos , MilkoGradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku . Tretja knjiga . Ljubljana , Lenova družba . - - Gradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku . Četrta knjiga . Ljubljana , Lenova družba . Komac , Andrej Od mejne grofije od dežele \ : Ulrik III. Spanheim in Kranjska v stoletju , ur. Miha Kosi . Ljubljana , ZRC - SAZU Orožen , Janko Zgodovina Celja in okolice , Del . Iz : Celjski zbornik . Celje , Kulturna skupnost v Celju . Sklici Plemiške rodbine na Slovenskem