Dimitrij Iljič Pišnicki
Dimitrij Iljič Pišnicki (), ruski general, * 1764, † 1844.

Bil je eden izmed pomembnejših generalov, ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca.

Življenje 
Leta 1776 je vstopil v vojaško službo kot vodnik v Apšeronskem pehotnem polku. Sodeloval je v rusko-poljskih vojnah, v katerih se je odlikoval. 11. maja 1784 je bil povišan v adjutanta s činom praporščaka in 1. januarja 1786 v poročnika.

Leta 1789 je sodeloval v bojih s Turki; ponovno je bil povišan v stotnika. V letih 1792 in 1794 je sodeloval v bojih proti Poljakom (bil povišan v majorja) in leta 1799 je sodeloval v italijanski kampanji. 19. januarja 1800 je postal poveljnik Nizovskega mušketirskega polka in 8. oktobra istega leta je bil povišan v polkovnika.

28. septembra 1806 je postal poveljnik Kremenčuškega mušketirskega polka, na čelu katerega se je boril proti Švedom na Finskem ter proti Francozom. 21. novembra 1812 je bil povišan v generalmajorja in imenovan za poveljnika 4. pehotne divizije. Njegov osebni pogum je odločil bitko pri Borodinu, ko je osebno vodil bajonetni naskok.

25. aprila 1815 je postal generalporočnik.

20. decembra 1833 se je upokojil in preživel zadnja leta v rodni provinci.

Viri in opombe

Glej tudi 

 seznam ruskih generalov

Rojeni leta 1764
Umrli leta 1844
Ruski generali
Ruski plemiči
Generali Imperialne ruske kopenske vojske
Veterani italijanske in švicarske ekspedicije (1799–1800)
Veterani rusko-švedske vojne (1808–1809)
Veterani Napoleonovih vojn
Nosilci reda svete Ane
Nosilci reda svetega Jurija
Nosilci reda svetega Vladimirja
Dimitrij Iljič Pišnicki ( ) , ruski general , * † Bil je eden izmed pomembnejših generalov , ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo ; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca . Življenje Letaje vstopil v vojaško službo kot vodnik v Apšeronskem pehotnem polku . Sodeloval je v rusko - poljskih vojnah , v katerih se je odlikoval . majaje bil povišan v adjutanta s činom praporščaka in januarjav poročnika . Letaje sodeloval v bojih s Turki ; ponovno je bil povišan v stotnika . V letihinje sodeloval v bojih proti Poljakom ( bil povišan v majorja ) in letaje sodeloval v italijanski kampanji . januarjaje postal poveljnik Nizovskega mušketirskega polka in oktobra istega leta je bil povišan v polkovnika . 28. septembraje postal poveljnik Kremenčuškega mušketirskega polka , na čelu katerega se je boril proti Švedom na Finskem ter proti Francozom . novembraje bil povišan v generalmajorja in imenovan za poveljnika pehotne divizije . Njegov osebni pogum je odločil bitko pri Borodinu , ko je osebno vodil bajonetni naskok . 25. aprilaje postal generalporočnik . 20. decembrase je upokojil in preživel zadnja leta v rodni provinci . Viri in opombe Glej tudi seznam ruskih generalov Rojeni leta Umrli leta Ruski generali Ruski plemiči Generali Imperialne ruske kopenske vojske Veterani italijanske in švicarske ekspedicije1800) Veterani rusko - švedske vojne1809) Veterani Napoleonovih vojn Nosilci reda svete Ane Nosilci reda svetega Jurija Nosilci reda svetega Vladimirja