Germinal (roman)
Germinal je roman pisatelja Zolaja.

Roman Germinal pomeni vrh cikla o Rougon-Macquartovih. Zola je zanj uporabil dogodke v francoskih rudarskih revirjih, poročila o težkih življenjskih razmerah, stavkah itd., da bi ustvaril veličastno podobo sodobnega proletarskega sveta. Osrednja oseba je Etienne, potomec Macquartovih, vendar je roman le šibko zvezan z drugimi deli ciklusa. Tudi teorija o dednosti nima v njem prave vloge. V središču so množični prizori (stavka, upor rudarjev, nesreča v rudniku, množični sestanki), s čimer postaja množica glavni nosilec romana in pravi glavni junak. Germinal velja za prvi kolektivni roman v naturalističnem smislu.

Zola je hotel biti do problemov, ki jih predstavlja v romanu, popolnoma objektiven v smislu svoje naturalistične teorije. Vendar je očitno s srcem na strani proletariata, v katerem vidi pravo življenjsko, naravno silo, medtem ko prikazuje meščanstvo kritično, včasih satirično, kot izrojen, naravi odtujen sloj. Še bolj kot socialna tendenca je v romanu učinkovita nazornost, barvitost in slikovitost dogodkov, ki se gibljejo v mogočnem epskem ritmu, z ostrimi tragičnimi vzponi.

Viri 

 

Francoska književnost
Francoski romani
Knjige leta 1885
Germinal je roman pisatelja Zolaja . Roman Germinal pomeni vrh cikla o Rougon - Macquartovih . Zola je zanj uporabil dogodke v francoskih rudarskih revirjih , poročila o težkih življenjskih razmerah , stavkah itd . , da bi ustvaril veličastno podobo sodobnega proletarskega sveta . Osrednja oseba je Etienne , potomec Macquartovih , vendar je roman le šibko zvezan z drugimi deli ciklusa . Tudi teorija o dednosti nima v njem prave vloge . V središču so množični prizori ( stavka , upor rudarjev , nesreča v rudniku , množični sestanki ) , s čimer postaja množica glavni nosilec romana in pravi glavni junak . Germinal velja za prvi kolektivni roman v naturalističnem smislu . Zola je hotel biti do problemov , ki jih predstavlja v romanu , popolnoma objektiven v smislu svoje naturalistične teorije . Vendar je očitno s srcem na strani proletariata , v katerem vidi pravo življenjsko , naravno silo , medtem ko prikazuje meščanstvo kritično , včasih satirično , kot izrojen , naravi odtujen sloj . Še bolj kot socialna tendenca je v romanu učinkovita nazornost , barvitost in slikovitost dogodkov , ki se gibljejo v mogočnem epskem ritmu , z ostrimi tragičnimi vzponi . Viri Francoska književnost Francoski romani Knjige leta