Moliščina
Moliščina (hrvaško Moliški hrvatski jezik, Moliški hrvatski dijalekt, Moliškohrvatsko narječje, italijansko Croato molisano, neapeljsko Croato mulisano) je osamosvojeno narečje hrvaškega jezika, ki ga govorijo Moliški Hrvati v regiji Molize v Srednji Italiji. Molizani svoje narečeje imenujejo kot Zlavi jezik, torej slovanski jezik.

Jezikovne posebnosti 

Jezikoslovci so našli okoli 3000 moliških govorcev, vendar je možno, da jih je na vsem svetu 5000. V moliščini se mešajo štokavski in ikavski elementi. Moliški Hrvati tako imenujejo svoj materni jezik zlavi oziroma zlavi jezik. O svojem izvoru pravijo, da so prišli z onu banu mora (iz one strani morja). Moliški govorci živijo danes v vaseh Montemitro (Mundimitat), Acquaviva Collecroce (Živavoda Kruč) in San Felice del Molise (Štifilić).

Danes se ikavski in štokavski elementi uporabljajo na Hrvaškem in v Bosni in Hercegovini. V moliščini so ti elementi arhaični. Hkrati ima moliščina več izposojenk iz neapeljščine in italijanščine. V moliščini analitično predlog do (ob samostalniku v rodliniku) zamenja svobodni rodilnik in se preobrazi v od. Moliščina od 19. stoletja uporablja gajico.

Zgodovina 

Turki so v 16. stoletju zavzeli Dalmacijo, in Severno Bosno. Mnogi Hrvati so pobegnili v Italijo.

Medo Pucić, hrvaški jezikoslovec, je bil leta 1855 v Italiji in je v Neaplju poslušal govor krojača in njegove žene, ki ga je spominjal na hrvaščino. Krojač je povedal, da se je rodil v Kruču.

Milan Rešetar je 1911 na Dunaju izdal monografijo Srbohrvaška kolonija v Južni Italiji (Die Serbokroatischen Kolonien Süditaliens). Rešetar je tako mislil, da je moliški jezik del srbščine, ker so govorci vešči štokavskega narečja.

Moliška pesem Sin moj 
Mo prosič solite saki dan
ma što činiš, ne govoreš maj
je funia dan, je počela noča,
maneštra se mrzli za te čeka.
Letu vlase e tvoja mat
gleda vane za te vit.
Boli život za sta zgoro,
ma samo mat te hoče dobro.
Sin moj!
Nimam već suze za još plaka
nimam već riče za govorat.
Srce se guli za te misli
što ti prodava, oni ke sve te išće!
Palako govoru, čelkadi saki dan,
ke je dola droga na vi grad.
Sin moj!
Tvoje oč, bihu toko lipe,
sada jesu mrtve,
Boga ja molim, da ti živiš
droga ja hočem da ti zabiš,
doma te čekam, ke se vrniš,
Solite ke mi prosiš,
kupiš paradis, ma smrtu platiš.

Primerjava molitve Oče naš

Sklici

Hrvaščina
Jeziki Molizeja
Ogroženi jeziki
Jeziki diaspor
Moliščina ( hrvaško Moliški hrvatski jezik , Moliški hrvatski dijalekt , Moliškohrvatsko narječje , italijansko Croato molisano , neapeljsko Croato mulisano ) je osamosvojeno narečje hrvaškega jezika , ki ga govorijo Moliški Hrvati v regiji Molize v Srednji Italiji . Molizani svoje narečeje imenujejo kot Zlavi jezik , torej slovanski jezik . Jezikovne posebnosti Jezikoslovci so našli okolimoliških govorcev , vendar je možno , da jih je na vsem svetu V moliščini se mešajo štokavski in ikavski elementi . Moliški Hrvati tako imenujejo svoj materni jezik zlavi oziroma zlavi jezik . O svojem izvoru pravijo , da so prišli z onu banu mora ( iz one strani morja ) . Moliški govorci živijo danes v vaseh Montemitro ( Mundimitat ) , Acquaviva Collecroce ( Živavoda Kruč ) in San Felice del Molise ( Štifilić ) . Danes se ikavski in štokavski elementi uporabljajo na Hrvaškem in v Bosni in Hercegovini . V moliščini so ti elementi arhaični . Hkrati ima moliščina več izposojenk iz neapeljščine in italijanščine . V moliščini analitično predlog do ( ob samostalniku v rodliniku ) zamenja svobodni rodilnik in se preobrazi v od. Moliščina od stoletja uporablja gajico . Zgodovina Turki so v stoletju zavzeli Dalmacijo , in Severno Bosno . Mnogi Hrvati so pobegnili v Italijo . Medo Pucić , hrvaški jezikoslovec , je bil letav Italiji in je v Neaplju poslušal govor krojača in njegove žene , ki ga je spominjal na hrvaščino . Krojač je povedal , da se je rodil v Kruču . Milan Rešetar jena Dunaju izdal monografijo Srbohrvaška kolonija v Južni Italiji ( Die Serbokroatischen Kolonien Süditaliens ) . Rešetar je tako mislil , da je moliški jezik del srbščine , ker so govorci vešči štokavskega narečja . Moliška pesem Sin moj Mo prosič solite saki dan ma što činiš , ne govoreš maj je funia dan , je počela noča , maneštra se mrzli za te čeka . Letu vlase e tvoja mat gleda vane za te vit . Boli život za sta zgoro , ma samo mat te hoče dobro . Sin moj ! Nimam već suze za još plaka nimam već riče za govorat . Srce se guli za te misli što ti prodava , oni ke sve te išće ! Palako govoru , čelkadi saki dan , ke je dola droga na vi grad . Sin moj ! Tvoje oč , bihu toko lipe , sada jesu mrtve , Boga ja molim , da ti živiš droga ja hočem da ti zabiš , doma te čekam , ke se vrniš , Solite ke mi prosiš , kupiš paradis , ma smrtu platiš . Primerjava molitve Oče naš Sklici Hrvaščina Jeziki Molizeja Ogroženi jeziki Jeziki diaspor