Malajski polotok
Malajski polotok (tudi Malaški polotok) je polotok v jugovzhodni Aziji.

Malajski polotok je najjužnejši del azijske celine; leži na jugu Indokine, je južni konec zadnjega indijskega polotoka, med Indijskim oceanom in Južnokitajskim morjem. Južni del polotoka se imenuje tudi Polotoška Malezija. Njegova površina je okoli 237.000 km². V smeri sever - jug polotok dolg okoli 1200 km, 44 km široka zemeljska ožina Kra ga loči od Indokitajskega polotoka. Na polotoku je do 2187 m visoko hribovje, vmes pa ozke dolinske ravnice z rodovitno prstjo.

Geografija 
Malajski polotok se nahaja med Tajskim zalivom na severovzhodu, Južnokitajskim morjem na vzhodu, Singapurskim prelivom in ožino Johor na jugu, Melaškim prelivom na jugozahodu in Andamanskim morjem na zahodu. Tako ločuje območja severovzhodnega Indijskega oceana od zahodnega Pacifika.

Na polotoku so deli ozemelj držav Mjanmar, Tajske in Malezije.

Na severu se Malajski polotok začne okoli 13 stopinj severne zemljepisne širine in odcepi od dejanske azijske celine in glavnega območja Indokine, in meji na vzhodni del sosednjega Indokitajskega polotoka. Severna meja je približno enaka imaginarni ravni liniji od Tavoya (približno 14° severne širine) v Mjanmaru do Bangkoka (13,73° N) na Tajskem. Na jugu se razteza do ožine Johor v malezijskem mestu Johor Bahru, ki je skoraj na ekvatorju, okoli 1° severne zemljepisne širine; južni del polotoka se imenuje Polotoška Malezija ali Melaka.

Dolžina tako imenovane sredinske črte celotnega Malajskega polotoka od Tavoya do Johor Baharuja je 1555 km. Najožji del je pri zemeljski ožini Kra, kjer je le 44 km širok.

Jugozahodno od Melaškega preliva leži indonezijski otok Sumatra, ki pripada tako kot Borneo Velikim Sundskim otokom. Južno od ožine Johor je otok in mesto država Singapur, južno od Singapurskega preliva so indonezijski otoki Riau.

Pokrajina 
Površina Malajskega polotoka je razvejena. Gorska območja se menjajo z nižinami, jezeri in plažami, kot tudi tipičnimi za ekvator, področji deževnega gozda.

Gorska pokrajina 
Na polotoku poteka južno nadaljevanje zadnje indijske centralne verige, ki ji pripada tudi gorovje Perak. V tem gorskem območju, ki leži na jugu polotoka, je najvišji vrh je 2187 m visoka gora Gunung Tahan in malo naprej proti zahodu leži gorska veriga z 2184 m visoko Gunung Korbu (Malezija). Na skrajnem jugu polotoka je 1.010 metrov visoka Gunung Belumut (Malezija). Srednji del, ki ga deli ožina Kra, je še posebej nizek. Kljub temu pa se dviga iz te nižine 1786 m visok Khao Luang (Tajska). Na severnem delu se Taung (Mjanmar / Tajska) dvigne 1.330 m visoko.

Deževni gozd in vode 
Zahodna obala polotoka je ekonomsko bolj napredna kot njegova vzhodna obala. Na celinskem delu še vedno lahko najdemo ostanke deževnega gozda. V narodnem parku Taman Negara na severu malezijskega dela polotoka, je džungla. Južno od njega je težko dostopno jezero Chini (tasek Chini), legendarno močvirno jezero, v katerem naj bi potonilo starodavno mesto. V osrednjem delu polotoka je jezero Songkhla (tudi "jezero Songkhla", tajsko: ทะเลสาบ สงขลา), raj za ribe pa so lagune nedaleč od vzhodne obale.
Najdaljša reka na polotoku je reka Pahang (malezijsko:Sungai Pahang), dolga 459 km, odmaka pa 29.300 km2. Še ena velika  reka je Perak (malezijsko: Sungai Perak), ki izvira v pogorju Perak na Tajski meji in teče proti Melaškemu prelivu. Dolha je 400 km in odmaka 14900 km2.

Podnebje 

Za polotok so značilna tri območja, zahodne obale, notranjost in vzhodne obale. Ta tri področja se razlikujejo predvsem po padavinah.

Politična struktura

Države 
Na Malajskem polotoku ležijo:
 Malezija – zahodni del države
 Mjanmar – skrajni južni del države
 Tajska – južni del države

Obrežne države 
Države, ki mejijo na Malajski polotok, so
 Indonezija – na jugu, onstran Melaškega preliva 
 Singapur – na jugu, pod ožino Johor

Zgodovina 

Že grškemu geografu Ptolemeju (1. stoletje) ji bil znan Malajski polotok. V svojem svetovnem atlasu Geographike hyphegesis ga je poimenoval Zlati polotok (grško: Χρυσή χερσόνησος, Chryse Chersonesos). Kasnejši kartografi so sprejel to ime v latinskem prevodu Aurea Chersonesus ali Chersonesus Aurea.

Na jezeru Chini še vedno živijo Orang Asli, avtohtoni prebivalci Malajskega polotoka. Od leta 1293 do konca 15. stoletja je obstajalo Majapahit, zadnje veliko hindujsko kraljestvo v Malajskem arhipelagu, ki je obsegalo tudi druge dele Malajskega polotoka v času svojega največjega obsega.

Med kolonizacijo polotoka so si ga podajale konkurenčne evropske države Portugalska, Anglija in Nizozemska, saj je bil Melaški preliv pomemben prehod na začimbni poti in prehod v trgovanje s Kitajsko. Mesto Melaka (Bandaraya Melaka) je bilo ustanovljeno v 15. stoletju je bila leta 1511 portugalska, 1641 nizozemska in 1824 britanska. Od leta 2008 je zgodovinski del mesta na seznamu Unescove svetovne dediščine.

Med drugo svetovno vojno je polotok osvojila japonska vojska. Po vojni je Singapur prejel status Kronska kolonija s samoupravo. V drugih subregijah je potekal gverilski boj proti Britancem.

31. avgusta 1957 se je Malajska zveza osamosvojila od Velike Britanije in končno združila leta 1963 s Singapurjem, Sarawak in Sabahom v federacijo Malezije, iz katere je Singapur kasneje izstopil.

Morja 

Malajski polotok meji na naslednja morja:
 Indijski ocean 
 Andamansko morje 
 Tihi ocean 
 Avstralazijsko sredozemsko morje 
 Južnokitajsko morje 
 Tajski zaliv 
 Ožina Johor

Otoki 
Pred Malajskim polotokom ležijo otoki in otoške skupine:

Indijski ocean z notranjimi morji 

 Andamani in Nikobari 
 Andamani
 Nikobari
 Ko Lanta, Provinca Krabi
 Ko Libong, Amphoe Kantang, Provinca Trang
 Ko Li Pe (tudi: Koh Li Pe ali Ko Lipe), del narodnega parka Tarutao (tajsko อุทยานแห่งชาติตะรุเตา), Provinca Satun
 Ko Muk, del Narodnega parka Hat Chao Mai (tajsko: อุทยานแห่งชาติหาดเจ้าไหม – plaža gospoda Seide), Provinca Trang
 Ko Phayam, del Narodnega parka Mu Ko Phayam (tajsko: อุทยานแห่งชาติหมู่เกาะพยาม – arhipelag Phayam)
 Ko Sukhon, Amphoe Palian, Provinca Trang
 arhipelag Ko Yao, sestavljen iz Ko Yao Yai in Ko Yao Noi, Provinza Phang-nga
 Langkawi
 arhipelag Mergui
 otoki Similan (prej otoki Seyer)
 otok Phuket
 Penang
 Sumatra

Tihi ocean z notranjimi morji 
 Borneo
 otoki Riau, med njimi:
 otoki Anambas
 Batam
 Bintan 
 Karimun
 otoki Lingga 
 otoki Natuna
 arhipelag Samui, med njimi:
 Nang Yuan
 Ko Pha-ngan
 Ko Samui 
 Koh Tao
 Sumatra
 Tioman

Viri

Zunanje povezave 

Jugovzhodna Azija
Polotoki Azije
Indijski ocean
Geografija Mjanmara
Geografija Malezije
Geografija Tajske
Indokitajski polotok
Malajski polotok ( tudi Malaški polotok ) je polotok v jugovzhodni Aziji . Malajski polotok je najjužnejši del azijske celine ; leži na jugu Indokine , je južni konec zadnjega indijskega polotoka , med Indijskim oceanom in Južnokitajskim morjem . Južni del polotoka se imenuje tudi Polotoška Malezija . Njegova površina je okoli000 km². V smeri sever - jug polotok dolg okolikm ,km široka zemeljska ožina Kra ga loči od Indokitajskega polotoka . Na polotoku je dom visoko hribovje , vmes pa ozke dolinske ravnice z rodovitno prstjo . Geografija Malajski polotok se nahaja med Tajskim zalivom na severovzhodu , Južnokitajskim morjem na vzhodu , Singapurskim prelivom in ožino Johor na jugu , Melaškim prelivom na jugozahodu in Andamanskim morjem na zahodu . Tako ločuje območja severovzhodnega Indijskega oceana od zahodnega Pacifika . Na polotoku so deli ozemelj držav Mjanmar , Tajske in Malezije . Na severu se Malajski polotok začne okolistopinj severne zemljepisne širine in odcepi od dejanske azijske celine in glavnega območja Indokine , in meji na vzhodni del sosednjega Indokitajskega polotoka . Severna meja je približno enaka imaginarni ravni liniji od Tavoya ( približno severne širine ) v Mjanmaru do Bangkoka73° N ) na Tajskem . Na jugu se razteza do ožine Johor v malezijskem mestu Johor Bahru , ki je skoraj na ekvatorju , okoli severne zemljepisne širine ; južni del polotoka se imenuje Polotoška Malezija ali Melaka . Dolžina tako imenovane sredinske črte celotnega Malajskega polotoka od Tavoya do Johor Baharuja jekm . Najožji del je pri zemeljski ožini Kra , kjer je lekm širok . Jugozahodno od Melaškega preliva leži indonezijski otok Sumatra , ki pripada tako kot Borneo Velikim Sundskim otokom . Južno od ožine Johor je otok in mesto država Singapur , južno od Singapurskega preliva so indonezijski otoki Riau . Pokrajina Površina Malajskega polotoka je razvejena . Gorska območja se menjajo z nižinami , jezeri in plažami , kot tudi tipičnimi za ekvator , področji deževnega gozda . Gorska pokrajina Na polotoku poteka južno nadaljevanje zadnje indijske centralne verige , ki ji pripada tudi gorovje Perak . V tem gorskem območju , ki leži na jugu polotoka , je najvišji vrh jem visoka gora Gunung Tahan in malo naprej proti zahodu leži gorska veriga zm visoko Gunung Korbu ( Malezija ) . Na skrajnem jugu polotoka je010 metrov visoka Gunung Belumut ( Malezija ) . Srednji del , ki ga deli ožina Kra , je še posebej nizek . Kljub temu pa se dviga iz te nižinem visok Khao Luang ( Tajska ) . Na severnem delu se Taung ( Mjanmar / Tajska ) dvigne330 m visoko . Deževni gozd in vode Zahodna obala polotoka je ekonomsko bolj napredna kot njegova vzhodna obala . Na celinskem delu še vedno lahko najdemo ostanke deževnega gozda . V narodnem parku Taman Negara na severu malezijskega dela polotoka , je džungla . Južno od njega je težko dostopno jezero Chini ( tasek Chini ) , legendarno močvirno jezero , v katerem naj bi potonilo starodavno mesto . V osrednjem delu polotoka je jezero Songkhla ( tudi " jezero Songkhla " , tajsko : ทะเลส าบ สงข ล า ) , raj za ribe pa so lagune nedaleč od vzhodne obale . Najdaljša reka na polotoku je reka Pahang ( malezijsko : Sungai Pahang ) , dolgakm , odmaka pa300 km2. Še ena velika reka je Perak ( malezijsko : Sungai Perak ) , ki izvira v pogorju Perak na Tajski meji in teče proti Melaškemu prelivu . Dolha jekm in odmakakm2. Podnebje Za polotok so značilna tri območja , zahodne obale , notranjost in vzhodne obale . Ta tri področja se razlikujejo predvsem po padavinah . Politična struktura Države Na Malajskem polotoku ležijo : Malezija – zahodni del države Mjanmar – skrajni južni del države Tajska – južni del države Obrežne države Države , ki mejijo na Malajski polotok , so Indonezija – na jugu , onstran Melaškega preliva Singapur – na jugu , pod ožino Johor Zgodovina Že grškemu geografu Ptolemeju stoletje ) ji bil znan Malajski polotok . V svojem svetovnem atlasu Geographike hyphegesis ga je poimenoval Zlati polotok ( grško : Χρυσή χερσόνησος , Chryse Chersonesos ) . Kasnejši kartografi so sprejel to ime v latinskem prevodu Aurea Chersonesus ali Chersonesus Aurea . Na jezeru Chini še vedno živijo Orang Asli , avtohtoni prebivalci Malajskega polotoka . Od letado konca stoletja je obstajalo Majapahit , zadnje veliko hindujsko kraljestvo v Malajskem arhipelagu , ki je obsegalo tudi druge dele Malajskega polotoka v času svojega največjega obsega . Med kolonizacijo polotoka so si ga podajale konkurenčne evropske države Portugalska , Anglija in Nizozemska , saj je bil Melaški preliv pomemben prehod na začimbni poti in prehod v trgovanje s Kitajsko . Mesto Melaka ( Bandaraya Melaka ) je bilo ustanovljeno v stoletju je bila letaportugalska ,nizozemska inbritanska . Od letaje zgodovinski del mesta na seznamu Unescove svetovne dediščine . Med drugo svetovno vojno je polotok osvojila japonska vojska . Po vojni je Singapur prejel status Kronska kolonija s samoupravo . V drugih subregijah je potekal gverilski boj proti Britancem . 31. avgustase je Malajska zveza osamosvojila od Velike Britanije in končno združila letas Singapurjem , Sarawak in Sabahom v federacijo Malezije , iz katere je Singapur kasneje izstopil . Morja Malajski polotok meji na naslednja morja : Indijski ocean Andamansko morje Tihi ocean Avstralazijsko sredozemsko morje Južnokitajsko morje Tajski zaliv Ožina Johor Otoki Pred Malajskim polotokom ležijo otoki in otoške skupine : Indijski ocean z notranjimi morji Andamani in Nikobari Andamani Nikobari Ko Lanta , Provinca Krabi Ko Libong , Amphoe Kantang , Provinca Trang Ko Li Pe ( tudi : Koh Li Pe ali Ko Lipe ) , del narodnega parka Tarutao ( tajsko อุทยานแห่งชาติตะรุเ ตา ) , Provinca Satun Ko Muk , del Narodnega parka Hat Chao Mai ( tajsko : อุทยานแห่งชาติหาดเจ้าไ หม – plaža gospoda Seide ) , Provinca Trang Ko Phayam , del Narodnega parka Mu Ko Phayam ( tajsko : อุทยานแห่งชาติหมู่เกาะพย าม – arhipelag Phayam ) Ko Sukhon , Amphoe Palian , Provinca Trang arhipelag Ko Yao , sestavljen iz Ko Yao Yai in Ko Yao Noi , Provinza Phang - nga Langkawi arhipelag Mergui otoki Similan ( prej otoki Seyer ) otok Phuket Penang Sumatra Tihi ocean z notranjimi morji Borneo otoki Riau , med njimi : otoki Anambas Batam Bintan Karimun otoki Lingga otoki Natuna arhipelag Samui , med njimi : Nang Yuan Ko Pha - ngan Ko Samui Koh Tao Sumatra Tioman Viri Zunanje povezave Jugovzhodna Azija Polotoki Azije Indijski ocean Geografija Mjanmara Geografija Malezije Geografija Tajske Indokitajski polotok