Razlike med češčino in slovaščino
Češčina in slovaščina jezikovno tvorita jezikovni kontinuum. Vzhodnoslovaška narečja prehajajo v rusinščino. Češčina obstaja v dveh različnih oblikah (pri čemer so moravska narečja izvzeta) : knjižna in pogovorna češčina. Standardna slovaščina je bližje knjižni češčini, še posebej fonološko in morfološko. Razlike med deli besedišča nekaterih slovaških narečij so dokaj velike, primerljive z razlikami med standardno slovaščino in češčino. Spodnji opis povzema glavne razlike med standardno češčino in slovaščino.

 češki grafemi, ki v slovaščini ne obstajajo, so: ě, ř in ů. Slovaški grafemi, ki jih v češčini ni, so: ä, dz, dž, ľ, ĺ, ŕ, češčina prav tako ne pozna slovaških dvoglasnikov (dvojhlásky) ia, ie iu, ô.
 slovaščina ima naslednje glasnike, ki jih češčina nima: , , ,  (le v visokoslogovni standardni slovaščini ali v nekaterih narečjih), in dvoglasnike , , , ; ter obratno, ima češčina .
 češčina rabi svojsko tonsko funkcijo, ki je slovaščina ali moravska narečja ne poznajo.
 slovaščina z razliko od češčine pogosteje rabi mehčanje, oziroma je fonetično »mehkejša«.
 fonetična prilagoditev in vrsta vezave končnih soglasnikov z začetnimi samoglasniki je v slovaščini močnejša.

Češčina
Slovaščina
Češčina in slovaščina jezikovno tvorita jezikovni kontinuum . Vzhodnoslovaška narečja prehajajo v rusinščino . Češčina obstaja v dveh različnih oblikah ( pri čemer so moravska narečja izvzeta ) \ : knjižna in pogovorna češčina . Standardna slovaščina je bližje knjižni češčini , še posebej fonološko in morfološko . Razlike med deli besedišča nekaterih slovaških narečij so dokaj velike , primerljive z razlikami med standardno slovaščino in češčino . Spodnji opis povzema glavne razlike med standardno češčino in slovaščino . češki grafemi , ki v slovaščini ne obstajajo , so : ě , ř in ů. Slovaški grafemi , ki jih v češčini ni , so : ä , dz , dž , ľ , ĺ , ŕ , češčina prav tako ne pozna slovaških dvoglasnikov ( dvojhlásky ) ia , ie iu , ô . slovaščina ima naslednje glasnike , ki jih češčina nima : , , , ( le v visokoslogovni standardni slovaščini ali v nekaterih narečjih ) , in dvoglasnike , , , ; ter obratno , ima češčina \ . češčina rabi svojsko tonsko funkcijo , ki je slovaščina ali moravska narečja ne poznajo . slovaščina z razliko od češčine pogosteje rabi mehčanje , oziroma je fonetično » mehkejša « . fonetična prilagoditev in vrsta vezave končnih soglasnikov z začetnimi samoglasniki je v slovaščini močnejša . Češčina Slovaščina