Franc Uršič (1896-1951)
Franc Uršič, slovenski narodnoobrambni delavec in publicist, * 3. junij 1896, Štebenj (nem. St. Stefan) Koroška, † 13. april 1951, Ljubljana.

Življenje in delo 
Uršič se je rodil v družini sedmih otok malemu kmetu in krojaču Lovrencu in materi Ani rojeni Trunk. Osnovno trirazredno šolo je obiskoval v rojstnem kraju, gimnazijo pa v Celovcu (1907-1915). Med vojno 1915–1918 je bil v avstro-ogrski vojski proviantni častnik, od 1918–1919 v italalijanskem ujetništvu. V letih 1919–1920 jugoslovanski železničar na koroškem plebiscitnem ozemlju. Med 1920–1930 je služboval kot komercialist v Novem mestu, Črnomlju in Ljubljani, bil vodja obmejnih uradov na Jesenicah in vodja carinskega odpravništva na Rakeku; od 1930 uslužbenec pri železniški upravi v Ljubljani s prekinitvijo 1944–1945: tedaj kot aktivist OF (v komercialnem odseku ljubljanske železniške direkcije) od novembra 1944 do marca 1945 zaprt, nato na prisilnem delu v Ribnici do 1. maja 1945, ko je pobegnil v Ljubljano. Čez 10 dni je odšel s skupino V. Tomšič, v kateri so bili še B. Grafenauer, J. Felaher, A. Müller, J. Šašel  F. Štaudekar, L. Ude, na Koroško. Ko je jugoslovanska vojska 20. maja 1945 na zahtevo Anglije in ZDA zapustila Koroško, je do ureditve železniške uprave v coni B kot delegat jugoslovanskih državnih železnic zastopal njene interese v raznih zavezniških komisijah.

Z narodnoobrambnega področja je objavil članke, mdr.: Nekaj misli (Zora, 1913); Položaj naših bratov pod Avstrijo (Naši obmejni problemi, 1936, psevdonim G. Brodnik); Slovensko kulturno življenje in germanizacija od reformacije do 1848 (Svoboda, 1950); Sto let borbe koroških Slovencev za svoj narodni obstoj (Svoboda, 1950); Spominu Prežihovega Voranca (Koledar slov. Kor., 1951); Po slovenski zemlji med Dravo in Malaškim Poldnem (1951).

Viri 

Slovenski publicisti
Franc Uršič , slovenski narodnoobrambni delavec in publicist , * junij Štebenj ( nem . St. Stefan ) Koroška , † april Ljubljana . Življenje in delo Uršič se je rodil v družini sedmih otok malemu kmetu in krojaču Lovrencu in materi Ani rojeni Trunk . Osnovno trirazredno šolo je obiskoval v rojstnem kraju , gimnazijo pa v Celovcu Med vojno1918 je bil v avstro - ogrski vojski proviantni častnik , od1919 v italalijanskem ujetništvu . V letih1920 jugoslovanski železničar na koroškem plebiscitnem ozemlju . Med1930 je služboval kot komercialist v Novem mestu , Črnomlju in Ljubljani , bil vodja obmejnih uradov na Jesenicah in vodja carinskega odpravništva na Rakeku ; oduslužbenec pri železniški upravi v Ljubljani s prekinitvijo1945 : tedaj kot aktivist OF ( v komercialnem odseku ljubljanske železniške direkcije ) od novembrado marcazaprt , nato na prisilnem delu v Ribnici do maja ko je pobegnil v Ljubljano . Čezdni je odšel s skupino V. Tomšič , v kateri so bili še B. Grafenauer , J. Felaher , A. Müller , J. Šašel F. Štaudekar , L. Ude , na Koroško . Ko je jugoslovanska vojska majana zahtevo Anglije in ZDA zapustila Koroško , je do ureditve železniške uprave v coni B kot delegat jugoslovanskih državnih železnic zastopal njene interese v raznih zavezniških komisijah . Z narodnoobrambnega področja je objavil članke , mdr . : Nekaj misli ( Zora , Položaj naših bratov pod Avstrijo ( Naši obmejni problemi , psevdonim G. Brodnik ) ; Slovensko kulturno življenje in germanizacija od reformacije do ( Svoboda , Sto let borbe koroških Slovencev za svoj narodni obstoj ( Svoboda , Spominu Prežihovega Voranca ( Koledar slov . Kor . , Po slovenski zemlji med Dravo in Malaškim Poldnem Viri Slovenski publicisti