Cerkev sv. Jurija, Slovenske Konjice
Cerkev sv. Jurija je župnijska cerkev nadžupnije Slovenske Konjice.

Nahaja se zgornjem delu zgodovinskega srednjeveškega trga (danes Stari trg), pod nekdanjim parkom trebniškega dvorca, na vznožju Konjiške gore.

Opis
Cerkveno stavbo sestavljajo: pravokotna cerkvena ladja predromanskih proporcev, zgrajena verjetno koncem 13. stoletja, v drugi polovici 14. stoletja prizidana križnorebrasto obokana stranska ladja, tristrano sklenjen križnorebrasti in z zunanjimi oporniki obdan prezbiterij s konca 14. stoletja, na zahodni strani zvonik, ter na južni strani baročna rožnovenska kapela.

Zgodovina 
Prvo konjiško cerkev so postavili najbrž zelo zgodaj, saj je bil tu sedež pražupnije, ki je v srednjem veku sodila pod oblast oglejskih patriarhov. Pobudo za gradnjo cerkve in za ustanovitev župnije gre pripisati konjiškim plemičem. Bila je patriarhatska, vendar preko odvetništva povezana s konjiškim gradom in gospostvom, o čemer priča tudi neposredna bližina cerkve in gradu. 

Že v letih 1085−1096 se je iz očitno preobsežno zasnovane hočke pražupnije izdvojila najprej konjiška pražupnija, vsaj leta 1146 pa še slivniška pražupnija. 

Pražupnija Konjice se prvič pisno omenja leta 1146, v ohranjeni listini patriarha Pelegrina I. (1130-1161) iz Ogleja , še starejša prvotna cerkev na mestu sedanje pa se ni ohranila. 

Najstarejši del sedanje gotske cerkve je glavna ladja, pozidana verjetno koncem 13. ali v začetku 14. stoletja. Pred letom 1369 je bila h glavni ladji na severni strani prizidana grobna kapela konjiških plemičev, ki je bila posvečena sv. Jakobu.  Pred letom 1464 so jo spremenili v stransko ladjo, krito s štiripolnim križnorebrastim obokom, s tem, da so jo podaljšali in jo z loki povezali z glavno. 
Do leta 1799 je bilo okoli cerkve pokopališče, katerega sestavni del je bila tudi kostnica, o kateri pa danes ni sledov.

Glavna ladja 
Prvotni ravni leseni strop v glavni ladji so v letih delovanja (1487 - 1497) tukajšnjega župnika Valentina Fabrija, savinjskega in podjunskega arhidiakona ter prošta v Dobrli vasi na Koroškem 
nadomestili z unikatnim mrežastim tripolnim obokom v obliki polkrožnih lokov in šesterokotnikov nad predrtimi notranjimi oporniki. O tem priča tudi ohranjeni sklepnik na stropu v glavni ladji, z grbom arhidiakona Fabrija, na katerem sta nakovalo s kladivom. Figuralne opečne konzole svoda so nad oporniki ponekod odprte v prostor. Obok, poslikan s poznogotskimi rastlinskimi motivi, pripisujejo še neznani kamnoseški stavbarski delavnici, verjetno iz zgornještajerskega Steyerja, morda celo z Dunaja, ki je gradila tudi cerkve v Dobrli vasi, v Globasnici in drugod na Koroškem, v Šmartnem pri Slovenj Gradcu, v Šentjanžu pri Dravogradu, pa tudi cerkev sv. Elizabete v Slovenj Gradcu. Posebno zanimivo so speljane stopnice na sočasno zgrajeni cerkveni kor, nameščene v nekakšno ohišje, na katerega se opira eden od nosilcev ladijskega oboka.

Glavni in daritveni oltar 
Delno je ohranjen neogotski veliki oltar s kipom svetega Jurija iz leta 1869, zgrajen pod vodstvom v Konjicah živečega furlanskega mojstra Tomaža Fantonija. Ob stenah prezbiterija so razpostavljene nadnaravno velike plastike s prejšnjega baročnega oltarja, ki prikazujejo apostola svetega Petra in svetega Pavla, svetega Hieronima ter svetega Janeza Krstnika, delo Mersijeve kiparske delavnice, znane po svojem delovanju v Rogatcu in pozneje v Slovenj Gradcu.

Galerija

Stranski oltar 
V stranski ladji t. i. »stari cerkvi«  stoji marmornat oltar svetega Križa iz leta 1713, s sočasnimi kamnitimi plastikami,  delo ljubljanske Mislejeve delavnice.

Baročna rožnovenska kapela 
Veliki rožnovenski oltar ima v središčnem delu plastično skupino kronane Marije device z detetom v naročju in sv. Jožefom ter sv. Joahimom, na okvirju pa je naslikanih petnajst rožnovenskih skrivnosti. Ob stebrih z ogredjem sta sohi sv. Dominika in sv. Katarine Sienske, na atiki pa je v oblakih upodobljen Bog Oče, z dvema molečima angeloma. Ves oltar je delo Tomaža Fantonija iz leta 1887, le kipi izvirajo z nekega starejšega oltarja.
Oljni sliki na oltarjih svetega Frančiška Ksaverija in svetega Miklavža v baročni rožnovenski kapeli so delo Janeza Andreja Straussa (1721-1783) iz Slovenj Gradca.
V kapeli z lanterno oz. svetlobnico na vrhu kupole so ohranjene freske Jožefa A. Lerchingerja z marijansko motiviko in personifikacijami štirih letnih časov iz leta 1749. Ključ do razlage fresk nam daje zapis, katerega del je tudi kronogram. Zunaj, na fasadi kapele, se nahaja sončna ura.

Druge fresko poslikave 
Obočna poslikava prezbiterija kaže na mojstra iz kroga Friderika Beljaškega, iz prve polovice 15. stoletja.
Eno osrednjih polj zavzema Bog Oče kot vladar sveta, z dvema muzicirajočima angeloma na vsaki strani, v sosednjih poljih ob njem so razporejeni štirje evangelisti s svojimi simboli, drugod je naslikan akant, ki je s pisano barvno paleto prekril obok.
V cerkveni glavni ladji so bile med regotizacijo proti koncu preteklega stoletja odstranjene freske t. i. furlanskih slikarjev iz Humina Jakoba Brolla in Tomaža Fantonija, naslikane preko starejših poslikav.

Cerkvene orgle 

Leta 1911 so v popisu navedli: »Arhidiakonatska cerkev sv. Jurija v Konjicah: Orgle imajo 9 spremenov, manual čez 4 oktave in pedal čez 1 oktavo. Orgle so boljše kot v nekaterih drugih cerkvah.« Čigave so bile, ni znano. Ker so bile kasneje v zelo slabem stanju, so leta 1959 kupili nove. 

Sedanje cerkvene orgle so delo orglarske delavnice Franca Jenka iz Šentvida nad Ljubljano, opus 89, iz leta 1959. Gre za pnevmatične orgle z dvaindvajsetimi registri in dvema manualoma. 16. avgusta 1959 jih je blagoslovil ljubljanski stolni prošt dr. Franc Kimovec. Prva večja prenova orgel je bila opravljena leta 2013.

Dispozicija (izbor registrov) 

Nastavitve (okrajšave)
D: SpI SbII-I II-I SpII-I SpII I-P II-P SpI-P P.MF.F.T 
1PK.PA.PM.CR.TR

Ostala notranja oprema 
V stenah je vzidanih več nagrobnikov, tudi figuralni epitaf domačega župnika, savinjskega in podjunskega arhidiakona Valentina Fabrija (†1509), ki pa ni bil pokopan v tej cerkvi. Na tem nagrobniku je pokojni prikazan v slovesni obleki, s proštovim pokrivalom in z opatsko palico s fanonom v roki. Levo zgoraj je grb njegove proštije v Dobrli vasi, desno grb oglejskega patriarhata, pod katerega je spadal tedanji savinjski arhidiakonat, spodaj levo grb takratnega lastnika konjiškega gradu in na desni fabrijev osebni grb z nakovalom in kladivom.  V stranski ladji je bil najden sedaj uničeni heraldični epitaf Ortolfa Konjiškega (†1370).

V Rožnovenski kapeli se nahaja tudi nagrobni epitaf tukajšnjega župnika, kasnejšega škofa v Senju Boštjana Glavinića de Glamoć (*1630, †1697) z latinskim napisom.

Zvonik in zvonovi 
Zvonik s korenasto streho, na zahodni strani cerkve, izvira s konca 13. stoletja, v 18. stoletju (1720) je bil povišan in je dobil baročno kupolasto streho. S svojo mogočno arhitekturo se uvršča med najstarejše in največje (višina 62 m) na slovenskem Štajerskem. Leta 1831 so ga vnovič prekrili, sedanjo arhitektonsko podobo s piramidalno obliko pa je dobil leta 1871.
V zvoniku je delujoča stolpna ura, s štirimi številčnicami, ki upravlja tudi bitje, preko zvonov.

Iz zapisov izdelanih večjih zvonil v livarni Samassa v Ljubljani je razvidno, da je bil za konjiško cerkev leta 1869 vlit zvon teže 2848 kg (50 centov in 85 liber). V župnijski kroniki je bilo na strani 41 o tem zapisano, da je bil zvon tedaj po teži tretji v škofiji, za mariborskim in ptujskim, in da ga je 26. septembra 1869 krstil škof Jakob Maksimilijan. 

Iz zvonika nadžupnijske cerkve sv. Jurija (Slovenske Konjice) leta 1916  niso odpeljali tri zvonove,  ampak dejansko pet zvonov,  ostal je le najstarejši, vlit v celjski livarni Konrada Schneiderja  iz leta 1715  , (v drugih virih napačno leta 1716). 

Nove tri zvonove, največjega s težo 2618 kg (po nekaterih podatkih 2800 kg ) in drugega s težo 780 kg je leta 1924 vlila livarna bratov Bühl  v Mariboru.  Naslednje leto je lastnik usnjarne Laurich sam kupil mali zvon za cinklet.

Tudi leta 1943  so bili odpeljani v razrez trije zvonovi iz cerkve sv. Jurija, spet je ostal v zvoniku le najstarejši. Leta 1956 je župnija pridobila železni zvon iz porušene cerkve v Planini pri Semiču.

V letu 1984 je livarna Grassmayr v Innsbrucku vlila dva nova zvonova za župnijsko cerkev, 800 kg težek zvon je uglašen na ton "fis", drugi pa tehta 600 kg in ima glas "gis" . Železni zvon je bil premeščen v zvonik podružnične cerkve sv. Ane.

Konjiški Schneiderjev zvon 

Od nekdanjih zvonov iz livarne celjskega zvonarja Konrada Schneiderja  (poleg tistih, navedenih v Slovenskem biografskem leksikonu pri opusu rodbine Schneider) , izpričani so bili v Zrečah, v Šmartnem na Pohorju, na Brinjevi gori, pri sv. Lenartu (župnija Makole), v grajski kapeli dvorca Štatenberg in drugod, je do sedaj dejansko verodostojno obstoječ in dokumentiran poleg ptujskega tudi konjiški zvon iz leta 1715, ko je bila tedanja župnija še pod upravo Žičke kartuzije:

Zvon ima težo 1800 kg, v premeru ima 142 cm, od klobuka do krila 104 cm, debelina obroča 11 cm. Leta 1906 je bil enkrat obrnjen, sedaj pa je bil obrnjen trikrat. Podobe: 1. sv. Jurij na konju, 2. sv. Ana z Marijo, 3. Kristus na križu z Marijo in Janezom in 4. Kristus kleče moli. Poje v tonu "es/1" in je velikoseptimnega tipa z znižano primo. 

Napisa na gornjem vratu: 

AVE MARIA GRATIA PLENA DOMINVS TECVM BENEDICTA TV IN MVLIERIBVS
REFVSTA EST RECTORE ECCLESIAE RDISSIMO DNO DNO CASPARO PRAELATO SEITZELENS/

pod podobo 3. je napis: ECCE CRVCEM DEI FVGITE PARTES ADVERSAE

pod tem napisom pa: CONRATVS SCHNEIDER ME FEZIT ZILIAE † ANNO 1715

pod podobo 1. je napis: SANCTE GIORGI ORA PRO NOBIS

V čadramski župnijski kroniki se je ohranil latinski prepis iz leta 1906 še obstoječe  vendar danes izgubljene (najverjetneje uničene) konjiške župnijske kronike, o posvetitvi najstarejšega schneiderjevega zvona, katerega prevod se pomensko glasi: 

»Dne 19. aprila leta 1716 (zvon je bil ulit leta 1715) je bil veliki zvon nadžupnijske bazilike svetega Jurija mučenca posvečen po prevzvišenem in prečastitem gospodu Juriju Frančišku Ksaveriju de Marotti-ju, pičenskemu škofu in novomeškemu proštu. Zvon je bil posvečen sv. Juriju mučencu in v čast sv. Frančiška Ksaverija v častitem in slavnem žičkem samostanu. Vse v večjo Božjo čast. Bartolomej Jankovič, ta čas konjiški vikar, je tako to zabeležil.«

Prenova zvonika in zvonil 2023
Zaradi dotrajanosti je nadžupnija Slovenske Konjice v letu 2023 pristopila k projektu prenove zvonika, tj. notranjega stopnišča in podestov, dotrajanih nosilnih tramov zvonov, vključno z jarmi in osmi. Prenova bo obsegala tudi vse električne inštalacije, elektrifikacijo zvonjenja z digitalizacijo, pa tudi upravljanje pogona in bitja stolpne ure. 
Projekt je usklajen s kulturno-varstveno stroko in pridobljeno je bilo tudi kulturno-varstveno soglasje pristojnega zavoda za varstvo kulturne dediščine. V projekt je vključeno popravilo historičnega schneiderjevega zvona iz leta 1715, pa tudi nabava manjkajočega velikega zvona, ki bo pel v tonu "Ho".

Galerija

Glej tudi 
 Nadžupnija Slovenske Konjice
 Arhidiakon
 Mihael Napotnik

Sklici

Viri

Glej tudi
 Nadžupnija Slovenske Konjice

Zunanje povezave 
 Valentin Fabri pridobljeno 27.01.2018

Jurij, Slovenske Konjice
Slovenske Konjice
Jurij, Slovenske Konjice
Slovenske Konjice
Jurij
Paolo Santonino
Cerkev sv . Jurija je župnijska cerkev nadžupnije Slovenske Konjice . Nahaja se zgornjem delu zgodovinskega srednjeveškega trga ( danes Stari trg ) , pod nekdanjim parkom trebniškega dvorca , na vznožju Konjiške gore . Opis Cerkveno stavbo sestavljajo : pravokotna cerkvena ladja predromanskih proporcev , zgrajena verjetno koncem stoletja , v drugi polovici stoletja prizidana križnorebrasto obokana stranska ladja , tristrano sklenjen križnorebrasti in z zunanjimi oporniki obdan prezbiterij s konca stoletja , na zahodni strani zvonik , ter na južni strani baročna rožnovenska kapela . Zgodovina Prvo konjiško cerkev so postavili najbrž zelo zgodaj , saj je bil tu sedež pražupnije , ki je v srednjem veku sodila pod oblast oglejskih patriarhov . Pobudo za gradnjo cerkve in za ustanovitev župnije gre pripisati konjiškim plemičem . Bila je patriarhatska , vendar preko odvetništva povezana s konjiškim gradom in gospostvom , o čemer priča tudi neposredna bližina cerkve in gradu . Že v letih1096 se je iz očitno preobsežno zasnovane hočke pražupnije izdvojila najprej konjiška pražupnija , vsaj letapa še slivniška pražupnija . Pražupnija Konjice se prvič pisno omenja leta v ohranjeni listini patriarha Pelegrina I.iz Ogleja , še starejša prvotna cerkev na mestu sedanje pa se ni ohranila . Najstarejši del sedanje gotske cerkve je glavna ladja , pozidana verjetno koncem ali v začetku stoletja . Pred letomje bila h glavni ladji na severni strani prizidana grobna kapela konjiških plemičev , ki je bila posvečena sv . Jakobu . Pred letomso jo spremenili v stransko ladjo , krito s štiripolnim križnorebrastim obokom , s tem , da so jo podaljšali in jo z loki povezali z glavno . Do letaje bilo okoli cerkve pokopališče , katerega sestavni del je bila tudi kostnica , o kateri pa danes ni sledov . Glavna ladja Prvotni ravni leseni strop v glavni ladji so v letih delovanja - tukajšnjega župnika Valentina Fabrija , savinjskega in podjunskega arhidiakona ter prošta v Dobrli vasi na Koroškem nadomestili z unikatnim mrežastim tripolnim obokom v obliki polkrožnih lokov in šesterokotnikov nad predrtimi notranjimi oporniki . O tem priča tudi ohranjeni sklepnik na stropu v glavni ladji , z grbom arhidiakona Fabrija , na katerem sta nakovalo s kladivom . Figuralne opečne konzole svoda so nad oporniki ponekod odprte v prostor. Obok , poslikan s poznogotskimi rastlinskimi motivi , pripisujejo še neznani kamnoseški stavbarski delavnici , verjetno iz zgornještajerskega Steyerja , morda celo z Dunaja , ki je gradila tudi cerkve v Dobrli vasi , v Globasnici in drugod na Koroškem , v Šmartnem pri Slovenj Gradcu , v Šentjanžu pri Dravogradu , pa tudi cerkev sv . Elizabete v Slovenj Gradcu . Posebno zanimivo so speljane stopnice na sočasno zgrajeni cerkveni kor , nameščene v nekakšno ohišje , na katerega se opira eden od nosilcev ladijskega oboka . Glavni in daritveni oltar Delno je ohranjen neogotski veliki oltar s kipom svetega Jurija iz leta zgrajen pod vodstvom v Konjicah živečega furlanskega mojstra Tomaža Fantonija . Ob stenah prezbiterija so razpostavljene nadnaravno velike plastike s prejšnjega baročnega oltarja , ki prikazujejo apostola svetega Petra in svetega Pavla , svetega Hieronima ter svetega Janeza Krstnika , delo Mersijeve kiparske delavnice , znane po svojem delovanju v Rogatcu in pozneje v Slovenj Gradcu . Galerija Stranski oltar V stranski ladji t. i . » stari cerkvi « stoji marmornat oltar svetega Križa iz leta s sočasnimi kamnitimi plastikami , delo ljubljanske Mislejeve delavnice . Baročna rožnovenska kapela Veliki rožnovenski oltar ima v središčnem delu plastično skupino kronane Marije device z detetom v naročju in sv . Jožefom ter sv . Joahimom , na okvirju pa je naslikanih petnajst rožnovenskih skrivnosti . Ob stebrih z ogredjem sta sohi sv . Dominika in sv . Katarine Sienske , na atiki pa je v oblakih upodobljen Bog Oče , z dvema molečima angeloma . Ves oltar je delo Tomaža Fantonija iz leta le kipi izvirajo z nekega starejšega oltarja . Oljni sliki na oltarjih svetega Frančiška Ksaverija in svetega Miklavža v baročni rožnovenski kapeli so delo Janeza Andreja Straussaiz Slovenj Gradca . V kapeli z lanterno oz . svetlobnico na vrhu kupole so ohranjene freske Jožefa A. Lerchingerja z marijansko motiviko in personifikacijami štirih letnih časov iz leta Ključ do razlage fresk nam daje zapis , katerega del je tudi kronogram . Zunaj , na fasadi kapele , se nahaja sončna ura . Druge fresko poslikave Obočna poslikava prezbiterija kaže na mojstra iz kroga Friderika Beljaškega , iz prve polovice stoletja . Eno osrednjih polj zavzema Bog Oče kot vladar sveta , z dvema muzicirajočima angeloma na vsaki strani , v sosednjih poljih ob njem so razporejeni štirje evangelisti s svojimi simboli , drugod je naslikan akant , ki je s pisano barvno paleto prekril obok . V cerkveni glavni ladji so bile med regotizacijo proti koncu preteklega stoletja odstranjene freske t. i. furlanskih slikarjev iz Humina Jakoba Brolla in Tomaža Fantonija , naslikane preko starejših poslikav . Cerkvene orgle Letaso v popisu navedli : » Arhidiakonatska cerkev sv . Jurija v Konjicah : Orgle imajospremenov , manual čezoktave in pedal čezoktavo . Orgle so boljše kot v nekaterih drugih cerkvah . « Čigave so bile , ni znano . Ker so bile kasneje v zelo slabem stanju , so letakupili nove . Sedanje cerkvene orgle so delo orglarske delavnice Franca Jenka iz Šentvida nad Ljubljano , opus iz leta Gre za pnevmatične orgle z dvaindvajsetimi registri in dvema manualoma . avgustajih je blagoslovil ljubljanski stolni prošt dr. Franc Kimovec . Prva večja prenova orgel je bila opravljena leta Dispozicija ( izbor registrov ) Nastavitve ( okrajšave ) D: SpI SbII - I II - I SpII - I SpII I - P II - P SpI - P P.MF . F . T 1PK.PA.PM.CR.TR Ostala notranja oprema V stenah je vzidanih več nagrobnikov , tudi figuralni epitaf domačega župnika , savinjskega in podjunskega arhidiakona Valentina Fabrija ( † 1509 ) , ki pa ni bil pokopan v tej cerkvi . Na tem nagrobniku je pokojni prikazan v slovesni obleki , s proštovim pokrivalom in z opatsko palico s fanonom v roki . Levo zgoraj je grb njegove proštije v Dobrli vasi , desno grb oglejskega patriarhata , pod katerega je spadal tedanji savinjski arhidiakonat , spodaj levo grb takratnega lastnika konjiškega gradu in na desni fabrijev osebni grb z nakovalom in kladivom . V stranski ladji je bil najden sedaj uničeni heraldični epitaf Ortolfa Konjiškega ( † 1370 ) . V Rožnovenski kapeli se nahaja tudi nagrobni epitaf tukajšnjega župnika , kasnejšega škofa v Senju Boštjana Glavinića de Glamoć ( *1630, † 1697) z latinskim napisom . Zvonik in zvonovi Zvonik s korenasto streho , na zahodni strani cerkve , izvira s konca stoletja , v stoletjuje bil povišan in je dobil baročno kupolasto streho . S svojo mogočno arhitekturo se uvršča med najstarejše in največje ( višinam ) na slovenskem Štajerskem . Letaso ga vnovič prekrili , sedanjo arhitektonsko podobo s piramidalno obliko pa je dobil leta V zvoniku je delujoča stolpna ura , s štirimi številčnicami , ki upravlja tudi bitje , preko zvonov . Iz zapisov izdelanih večjih zvonil v livarni Samassa v Ljubljani je razvidno , da je bil za konjiško cerkev letavlit zvon težekgcentov inliber ) . V župnijski kroniki je bilo na stranio tem zapisano , da je bil zvon tedaj po teži tretji v škofiji , za mariborskim in ptujskim , in da ga je septembrakrstil škof Jakob Maksimilijan . Iz zvonika nadžupnijske cerkve sv . Jurija ( Slovenske Konjice ) leta niso odpeljali tri zvonove , ampak dejansko pet zvonov , ostal je le najstarejši , vlit v celjski livarni Konrada Schneiderja iz leta , ( v drugih virih napačno leta Nove tri zvonove , največjega s težokg ( po nekaterih podatkihkg ) in drugega s težokg je letavlila livarna bratov Bühl v Mariboru . Naslednje leto je lastnik usnjarne Laurich sam kupil mali zvon za cinklet . Tudi leta so bili odpeljani v razrez trije zvonovi iz cerkve sv . Jurija , spet je ostal v zvoniku le najstarejši . Letaje župnija pridobila železni zvon iz porušene cerkve v Planini pri Semiču . V letuje livarna Grassmayr v Innsbrucku vlila dva nova zvonova za župnijsko cerkev ,kg težek zvon je uglašen na ton " fis " , drugi pa tehtakg in ima glas " gis " \ . Železni zvon je bil premeščen v zvonik podružnične cerkve sv . Ane . Konjiški Schneiderjev zvon Od nekdanjih zvonov iz livarne celjskega zvonarja Konrada Schneiderja ( poleg tistih , navedenih v Slovenskem biografskem leksikonu pri opusu rodbine Schneider ) , izpričani so bili v Zrečah , v Šmartnem na Pohorju , na Brinjevi gori , pri sv . Lenartu ( župnija Makole ) , v grajski kapeli dvorca Štatenberg in drugod , je do sedaj dejansko verodostojno obstoječ in dokumentiran poleg ptujskega tudi konjiški zvon iz leta ko je bila tedanja župnija še pod upravo Žičke kartuzije : Zvon ima težokg , v premeru imacm , od klobuka do krilacm , debelina obročacm . Letaje bil enkrat obrnjen , sedaj pa je bil obrnjen trikrat . Podobe : sv . Jurij na konju , sv . Ana z Marijo , Kristus na križu z Marijo in Janezom in Kristus kleče moli . Poje v tonu " es / 1 " in je velikoseptimnega tipa z znižano primo . Napisa na gornjem vratu : AVE MARIA GRATIA PLENA DOMINVS TECVM BENEDICTA TV IN MVLIERIBVS REFVSTA EST RECTORE ECCLESIAE RDISSIMO DNO DNO CASPARO PRAELATO SEITZELENS / pod podobo je napis : ECCE CRVCEM DEI FVGITE PARTES ADVERSAE pod tem napisom pa : CONRATVS SCHNEIDER ME FEZIT ZILIAE † ANNO pod podobo je napis : SANCTE GIORGI ORA PRO NOBIS V čadramski župnijski kroniki se je ohranil latinski prepis iz letaše obstoječe vendar danes izgubljene ( najverjetneje uničene ) konjiške župnijske kronike , o posvetitvi najstarejšega schneiderjevega zvona , katerega prevod se pomensko glasi : » Dne aprila leta ( zvon je bil ulit letaje bil veliki zvon nadžupnijske bazilike svetega Jurija mučenca posvečen po prevzvišenem in prečastitem gospodu Juriju Frančišku Ksaveriju de Marotti - ju , pičenskemu škofu in novomeškemu proštu . Zvon je bil posvečen sv . Juriju mučencu in v čast sv . Frančiška Ksaverija v častitem in slavnem žičkem samostanu . Vse v večjo Božjo čast . Bartolomej Jankovič , ta čas konjiški vikar , je tako to zabeležil . « Prenova zvonika in zvonil Zaradi dotrajanosti je nadžupnija Slovenske Konjice v letupristopila k projektu prenove zvonika , tj. notranjega stopnišča in podestov , dotrajanih nosilnih tramov zvonov , vključno z jarmi in osmi . Prenova bo obsegala tudi vse električne inštalacije , elektrifikacijo zvonjenja z digitalizacijo , pa tudi upravljanje pogona in bitja stolpne ure . Projekt je usklajen s kulturno - varstveno stroko in pridobljeno je bilo tudi kulturno - varstveno soglasje pristojnega zavoda za varstvo kulturne dediščine . V projekt je vključeno popravilo historičnega schneiderjevega zvona iz leta pa tudi nabava manjkajočega velikega zvona , ki bo pel v tonu " Ho " . Galerija Glej tudi Nadžupnija Slovenske Konjice Arhidiakon Mihael Napotnik Sklici Viri Glej tudi Nadžupnija Slovenske Konjice Zunanje povezave Valentin Fabri pridobljeno01. 2018 Jurij , Slovenske Konjice Slovenske Konjice Jurij , Slovenske Konjice Slovenske Konjice Jurij Paolo Santonino