Topnost
Topnost ali topljivost je zmožnost snovi (imenovane v tem kontekstu topljenec), da se enakomerno porazdeli v določenem topilu, in sicer v ravnovesnem stanju, ko se dodatek nadaljnje količine topljenca več ne more raztopiti v topilu. Topilo je kapljevinska komponenta sistema, medtem ko je topljenec trdnina, kapljevina ali plin.

Na topnost močno vpliva temperatura, zato se praviloma ob podatku za topnost (po navadi podan kot g topljenca/100 ml topila) poda še temperatura topila. 

Pojem topnost se nanaša na proces raztapljanja, ki je pogojen z močjo privlačnosti med osnovnimi delci (molekulami, atomi, ioni ...). Kadar je neka snov dobro topna v nekem topilu, nastane raztopina. Pri tem se gradniki ene faze porazdelijo med gradnike druge faze. To je mogoče le tedaj, ko se vezi med gradniki v topljencu in vezi med gradniki v topilu približno enako močne. Kadar so te moči različne, do raztapljanja ne pride.

Med polarnimi molekulami nastajajo razmeroma močne vezi, zato je verjetneje, da se bo polarna snov topila v polarnem topilu, medtem ko med nepolarnimi molekulami prevladujejo šibke vezi in bo nepolarna snov bolj topna v nepolarnem topilu. Na podlagi tega dejstva se je uveljavilo pravilo, ki pa ne drži vselej: podobno se topi v podobnem.

Na topnost vplivajo poleg narave topila še zunane okoliščine, zgradba snovi in geometrija, razvejanost verige, ionske interakcije, dipol-dipol interakcije ter molska masa topljenca. 

Topnost neznane organske spojine najprej ocenimo v vodi, 95 % etanolu in heksanu. Spojinam, ki so netopne ali slabo topne v vodi, ocenjujemo topnost v 5 % raztopini natrijevega hidroksida in 5 % raztopini klorovodikove kisline.

Kemijske lastnosti
Fizikalne količine
Topnost ali topljivost je zmožnost snovi ( imenovane v tem kontekstu topljenec ) , da se enakomerno porazdeli v določenem topilu , in sicer v ravnovesnem stanju , ko se dodatek nadaljnje količine topljenca več ne more raztopiti v topilu . Topilo je kapljevinska komponenta sistema , medtem ko je topljenec trdnina , kapljevina ali plin . Na topnost močno vpliva temperatura , zato se praviloma ob podatku za topnost ( po navadi podan kot g topljenca / 100 ml topila ) poda še temperatura topila . Pojem topnost se nanaša na proces raztapljanja , ki je pogojen z močjo privlačnosti med osnovnimi delci ( molekulami , atomi , ioni \ . . . ) . Kadar je neka snov dobro topna v nekem topilu , nastane raztopina . Pri tem se gradniki ene faze porazdelijo med gradnike druge faze . To je mogoče le tedaj , ko se vezi med gradniki v topljencu in vezi med gradniki v topilu približno enako močne . Kadar so te moči različne , do raztapljanja ne pride . Med polarnimi molekulami nastajajo razmeroma močne vezi , zato je verjetneje , da se bo polarna snov topila v polarnem topilu , medtem ko med nepolarnimi molekulami prevladujejo šibke vezi in bo nepolarna snov bolj topna v nepolarnem topilu . Na podlagi tega dejstva se je uveljavilo pravilo , ki pa ne drži vselej : podobno se topi v podobnem . Na topnost vplivajo poleg narave topila še zunane okoliščine , zgradba snovi in geometrija , razvejanost verige , ionske interakcije , dipol - dipol interakcije ter molska masa topljenca . Topnost neznane organske spojine najprej ocenimo v vodi , % etanolu in heksanu . Spojinam , ki so netopne ali slabo topne v vodi , ocenjujemo topnost v % raztopini natrijevega hidroksida in % raztopini klorovodikove kisline . Kemijske lastnosti Fizikalne količine