Kristian Ivanovič Truzson
Kristian Ivanovič Truzson (), ruski general, * 1742, † 1813.

Bil je eden izmed pomembnejših generalov, ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca.

Življenje 
8. decembra 1782 je vstopil v rusko vojsko kot stotnik inženirskega korpusa. Leta 1788, med rusko-turško vojno, je bil ranjen v obe nogi, ko je eksplodiral sod smodnika. 

Leta 1796 je sodeloval v perzijski kampanji; za zasluge pri obleganju mes je bil 7. oktobra istega leta povišan v polkovnika. Istega leta se je pričel ukvarjati z izdelavo hitrostrelne puške ter izdelavo sistema plovnih kanalov med rekami Lovat, Dvina in Dneper. 

Pozneje je bil dodeljen ruskemu veleposlaništvu v Turčiji in 14. januarja 1798 je bil povišan v generalmajorja. V začetku naslednjega leta je bil prestavljen v Oddelek za vodne komunikacije s činom državnega svetovalca. Po kratkotrajni odsotnosti iz vojaške službe se je 20. decembra 1800 vrnil nazaj v vojsko. 

15. junija 1806 je bil povišan v generalporočnika. 19. marca 1812 je postal poveljnik inženircev 1. zahodne armade.

Viri in opombe

Glej tudi 

 seznam ruskih generalov

Rojeni leta 1742
Umrli leta 1813
Ruski generali
Ruski plemiči
Veterani rusko-turške vojne (1787–1792)
Generali Imperialne ruske kopenske vojske
Veterani Napoleonovih vojn
Veterani kavkaške vojne
Nosilci reda svete Ane
Nosilci reda svetega Jurija
Nosilci reda svetega Vladimirja
Kristian Ivanovič Truzson ( ) , ruski general , * † Bil je eden izmed pomembnejših generalov , ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo ; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca . Življenje 8. decembraje vstopil v rusko vojsko kot stotnik inženirskega korpusa . Leta med rusko - turško vojno , je bil ranjen v obe nogi , ko je eksplodiral sod smodnika . Letaje sodeloval v perzijski kampanji ; za zasluge pri obleganju mes je bil oktobra istega leta povišan v polkovnika . Istega leta se je pričel ukvarjati z izdelavo hitrostrelne puške ter izdelavo sistema plovnih kanalov med rekami Lovat , Dvina in Dneper . Pozneje je bil dodeljen ruskemu veleposlaništvu v Turčiji in januarjaje bil povišan v generalmajorja . V začetku naslednjega leta je bil prestavljen v Oddelek za vodne komunikacije s činom državnega svetovalca . Po kratkotrajni odsotnosti iz vojaške službe se je decembravrnil nazaj v vojsko . 15. junijaje bil povišan v generalporočnika . marcaje postal poveljnik inženircev zahodne armade . Viri in opombe Glej tudi seznam ruskih generalov Rojeni leta Umrli leta Ruski generali Ruski plemiči Veterani rusko - turške vojne1792) Generali Imperialne ruske kopenske vojske Veterani Napoleonovih vojn Veterani kavkaške vojne Nosilci reda svete Ane Nosilci reda svetega Jurija Nosilci reda svetega Vladimirja