Grafomanija
Grafomaníja (iz grščine γραφειν — pisanje in μανία — norost) je obsesivno pisanje oz. rezultat takega pisanja. V psihološkem kontekstu je to pisanje dolgih nekoherentnih besedil. Termin je v začetku 19. stoletja začel uporabljati psihiater Esquirol in nato Eugen Bleuler. 

V slovenskem kontekstu je grafomanija oblika priložnostnega pesništva.

Grafomanija Toneta Pretnarja
Na Slovenskem je na začetku osemdesetih let izraz uveljavil verzolog Tone Pretnar in z njim poimenoval svojo priložnostno verzifikacijo, ki se veže s konkretnimi dogodki in osebami. 

 

Grafomanijo določata avtorjeva humorna distanca do predmeta svojega pisanja in komentar.  Uporablja stalne verzne (jambski enajsterec, trohejski osmerec, kombiniran s sedmercem ipd.) in kitične oblike (sonet, limerik ipd.). 

Za grafomanijo so značilne metajezikovna citatnost, empirična citatnost, citatnost struktur, aluzije, izposoje in stilizacije. Tako pri prevzetih verznih in kitičnih vzorcih kakor tudi pri citatih prihaja do namernega kršenja pravilnosti oblike verza ali kitice oziroma prenosa citata v novo pomensko okolje, s čimer se distancira od poezije, iz katere črpa, in jo parodira.

Gre za trenutne domislice, napisane naenkrat in brez popravljanja na računu za zapitek, vabilu, razglednici, spominski knjigi. Namenjene so naslovniku, ki ga razberemo iz akrostiha, marsikdaj so napisane po naročilu, pogosto tudi iz želje po avtokomentarju. 

Ena od glavnih značilnosti Pretnarjevih grafomanij so komentarji, ki jih je pisal avtor sam, urednik ali pa naslovljenci pesmi, ki so bili vezani na določen dogodek, ki ga iz same tematike grafomanij velikokrat ni bilo mogoče razbrati.

Zgleda grafomanij

Glej tudi

Florence Tchouboukov-Pianca. Die Konzeptualisierung der Graphomanie in der russischsprachigen postmodernen Literatur. München:1995.

Viri in zunanje povezave

Irena Novak Popov: Grafomanije Toneta Pretnarja: strast, mojstrstvo forme in igriva raziskava jezika. Novi sprehodi po slovenski poeziji. Ljubljana: Slavistično društvo Slovenije, 2014.  
Peter Svetina. Grafomanija. Nova Atlantida 4 (november 1994), 96—110. ; 5 (februar 1995), 113—123.   
Tone Pretnar. Antona Pretnarja zbranih grafomanij 1. snopič. Ur. Miran Hladnik. Tržič; Kranj; Ljubljana; Kraków: [samozal.], 1982.   
Tone Pretnar. A. Pretnarjevih zbranih grafomanij 2. zvezčič. Ur. Miran Hladnik.  Ljubljana: [samozal.], 1983.  
Tone Pretnar. Stkal sem ga iz štirih norih rim: Antona Pretnarja zbranih grafomanij 3. zvezek. Ur. Miran Hladnik. Ljubljana: Slava, 1993. 
Stkal sem ga iz štirih norih rim. 
Jernej Terseglav. Grafomanije in hudobije. Ljubljana: KUD France Prešeren Trnovo, 2007. 

Pesništvo
Grafomaníja ( iz grščine γραφειν — pisanje in μανία — norost ) je obsesivno pisanje oz . rezultat takega pisanja . V psihološkem kontekstu je to pisanje dolgih nekoherentnih besedil . Termin je v začetku stoletja začel uporabljati psihiater Esquirol in nato Eugen Bleuler . V slovenskem kontekstu je grafomanija oblika priložnostnega pesništva . Grafomanija Toneta Pretnarja Na Slovenskem je na začetku osemdesetih let izraz uveljavil verzolog Tone Pretnar in z njim poimenoval svojo priložnostno verzifikacijo , ki se veže s konkretnimi dogodki in osebami . Grafomanijo določata avtorjeva humorna distanca do predmeta svojega pisanja in komentar. Uporablja stalne verzne ( jambski enajsterec , trohejski osmerec , kombiniran s sedmercem ipd . ) in kitične oblike ( sonet , limerik ipd . ) . Za grafomanijo so značilne metajezikovna citatnost , empirična citatnost , citatnost struktur , aluzije , izposoje in stilizacije . Tako pri prevzetih verznih in kitičnih vzorcih kakor tudi pri citatih prihaja do namernega kršenja pravilnosti oblike verza ali kitice oziroma prenosa citata v novo pomensko okolje , s čimer se distancira od poezije , iz katere črpa , in jo parodira . Gre za trenutne domislice , napisane naenkrat in brez popravljanja na računu za zapitek , vabilu , razglednici , spominski knjigi . Namenjene so naslovniku , ki ga razberemo iz akrostiha , marsikdaj so napisane po naročilu , pogosto tudi iz želje po avtokomentarju . Ena od glavnih značilnosti Pretnarjevih grafomanij so komentarji , ki jih je pisal avtor sam , urednik ali pa naslovljenci pesmi , ki so bili vezani na določen dogodek , ki ga iz same tematike grafomanij velikokrat ni bilo mogoče razbrati . Zgleda grafomanij Glej tudi Florence Tchouboukov - Pianca . Die Konzeptualisierung der Graphomanie in der russischsprachigen postmodernen Literatur . München : 1995. Viri in zunanje povezave Irena Novak Popov : Grafomanije Toneta Pretnarja : strast , mojstrstvo forme in igriva raziskava jezika . Novi sprehodi po slovenski poeziji . Ljubljana : Slavistično društvo Slovenije , Peter Svetina . Grafomanija . Nova Atlantida ( november110. ; ( februar123. Tone Pretnar. Antona Pretnarja zbranih grafomanij snopič . Ur. Miran Hladnik . Tržič ; Kranj ; Ljubljana ; Kraków : [ samozal . ] , Tone Pretnar . A. Pretnarjevih zbranih grafomanij zvezčič . Ur. Miran Hladnik . Ljubljana : [ samozal . ] , Tone Pretnar. Stkal sem ga iz štirih norih rim : Antona Pretnarja zbranih grafomanij zvezek . Ur. Miran Hladnik . Ljubljana : Slava , Stkal sem ga iz štirih norih rim . Jernej Terseglav . Grafomanije in hudobije . Ljubljana : KUD France Prešeren Trnovo , Pesništvo