Panonski hrast
Panonski hrast  (znanstveno ime Quercus frainetto; syn. Quercus conferta Kit., Quercus farnetto Ten.) je vrsta hrasta, ki je samonikla v jugovzhodni Evropi. Znanstveno je uvrščena v rod Quercus sekcija Mesobalanus.

Opis
Panonski hrast je listopadno drevo, ki zraste do 30, izjemoma pa lahko celo do 40 metrov in doseže do 2 metra v premeru. Skorja drevesa je sprva gladka, po desetem letu pa začne pokati v pravokotne ploskve. Barva skorje je svetlo siva. Listi so premenjalni, dokaj veliki in enostavni. Zrastejo od 4–25 cm v dolžino, izjemoma pa celo do 33 cm. Vsak list ima od 6 do 10 parov krp, posamezne krpe pa so tope ali tridelne. Peclji listov so kratki, dolgi od 2 do 6 mm, izjemoma do 22 mm. Listi so najširši blizu vrha, skoncentrirani pa so po navadi proti koncu vej. Po zgornji strani so listi temno zelene barve, po spodnji pa so poraščeni s kratkimi, gostimi dlačicami. V jeseni se listi obarvajo rjavo, rdečkasto ali rumeno. Včasih ostanejo na vejah do naslednje pomladi. Brsti panonskega hrasta rdečkasto rjavi, dokaj dolgi in zašiljeni.

Cvetovi so enospolni; moški so združeni v 4–5 cm dolga mačičasta socvetja, poraščena s kratkimi dlačicami, ženski svetovi pa so klasasti in veliko bolj kosmati. Iz oplojenih cvetov se razvijejo plodovi - želodi, ki so na veje pritrjeni na kratkih pecljih. Skledica želoda je polkrožna in sestavljena iz številnih olesenelih lusk. Želod dozori oktobra in se takrat obarva svetlo rjavo. Posamezni plodovi so dolgi od 15–35 mm, rastejo pa v skupinah od dva do osem želodov.

Razširjenost in uporabnost
Panonski hrast je samonikel na Balkanu, delih Madžarske, Romunije in Turčije, pa tudi po delih južne Italije. Osrednje rastišče vrste predstavlja Balkan, kjer je za to drevesno vrsto najprimernejša podlaga. Panonski hrast namreč najbolje uspeva v globoki, kisli zemlji, ki je tipična za Srbijo, Bolgarijo in Romunijo. Prija mu tudi klima, značilna za kontinentalno podnebje, kjer je zemlja poleti suha, spomladi pa močno namočena. Kljub temu pa panonski hrast ne prenaša poplavljenih terenov ter apnenčastih tal. Panonski hrast predstavlja osnovno drevo srbskega mešanega gozda, predvsem v panonskih ravnicah. Kasneje so to drevo začeli zasajati v velike parke, saj so stara drevesa izjemno slikovita.

Zunanje povezave in viri

 Bean, W. J. (1976). Trees and shrubs hardy in the British Isles 8th ed., revised. John Murray.
 Flora Europaea: Quercus frainetto
 Germplasm Resources Information Network: Quercus frainetto
 Plants For A Future: Quercus frainetto
 
  Chênes: Quercus frainetto
 

Bukovke
Zdravilne rastline
Flora Evrope
Panonski hrast ( znanstveno ime Quercus frainetto ; syn . Quercus conferta Kit . , Quercus farnetto Ten . ) je vrsta hrasta , ki je samonikla v jugovzhodni Evropi . Znanstveno je uvrščena v rod Quercus sekcija Mesobalanus . Opis Panonski hrast je listopadno drevo , ki zraste do izjemoma pa lahko celo dometrov in doseže dometra v premeru . Skorja drevesa je sprva gladka , po desetem letu pa začne pokati v pravokotne ploskve . Barva skorje je svetlo siva . Listi so premenjalni , dokaj veliki in enostavni . Zrastejo od25 cm v dolžino , izjemoma pa celo docm . Vsak list ima oddoparov krp , posamezne krpe pa so tope ali tridelne . Peclji listov so kratki , dolgi oddomm , izjemoma domm . Listi so najširši blizu vrha , skoncentrirani pa so po navadi proti koncu vej . Po zgornji strani so listi temno zelene barve , po spodnji pa so poraščeni s kratkimi , gostimi dlačicami . V jeseni se listi obarvajo rjavo , rdečkasto ali rumeno . Včasih ostanejo na vejah do naslednje pomladi . Brsti panonskega hrasta rdečkasto rjavi , dokaj dolgi in zašiljeni . Cvetovi so enospolni ; moški so združeni v5 cm dolga mačičasta socvetja , poraščena s kratkimi dlačicami , ženski svetovi pa so klasasti in veliko bolj kosmati . Iz oplojenih cvetov se razvijejo plodovi - želodi , ki so na veje pritrjeni na kratkih pecljih . Skledica želoda je polkrožna in sestavljena iz številnih olesenelih lusk . Želod dozori oktobra in se takrat obarva svetlo rjavo . Posamezni plodovi so dolgi od35 mm , rastejo pa v skupinah od dva do osem želodov . Razširjenost in uporabnost Panonski hrast je samonikel na Balkanu , delih Madžarske , Romunije in Turčije , pa tudi po delih južne Italije . Osrednje rastišče vrste predstavlja Balkan , kjer je za to drevesno vrsto najprimernejša podlaga . Panonski hrast namreč najbolje uspeva v globoki , kisli zemlji , ki je tipična za Srbijo , Bolgarijo in Romunijo . Prija mu tudi klima , značilna za kontinentalno podnebje , kjer je zemlja poleti suha , spomladi pa močno namočena . Kljub temu pa panonski hrast ne prenaša poplavljenih terenov ter apnenčastih tal . Panonski hrast predstavlja osnovno drevo srbskega mešanega gozda , predvsem v panonskih ravnicah . Kasneje so to drevo začeli zasajati v velike parke , saj so stara drevesa izjemno slikovita . Zunanje povezave in viri Bean , W. J. Trees and shrubs hardy in the British Islesh ed . , revised . John Murray . Flora Europaea : Quercus frainetto Germplasm Resources Information Network : Quercus frainetto Plants For A Future : Quercus frainetto Chênes : Quercus frainetto Bukovke Zdravilne rastline Flora Evrope