Langerhansov otoček
Langerhansovi ali pankreasni otočki so skupki celic v trebušni slinavki, ki jih sestavljajo endokrine celice ter predstavljajo 1–2 % celotne mase organa. Langerhansove otočke obdajajo eksokrini predeli trebušne slinavke. Leta 1869 jih je odkril nemški patolog Paul Langerhans, po katerem so jih kasneje poimenovali. V zdravi trebušni slinavki pri odraslem človeku je okoli milijon Langerhansovih otočkov. Porazdeljeni so po vsem organu in skupaj tehtajo okoli 1–1,5 grama.

Langerhansovi otočki so dobro prekrvljeni. V njih so na gosto premrežene kapilare s specializirano strukturo – v stenah so prostorčki (fenestrirane kapilare), kar omogoča, da so celice Langerhansovih otočkov v neposrednem stiku s krvjo in lahko v hipu odreagirajo (na primer pri porastu sladkorja v krvi se takoj sprosti iz Langerhansovih otočkov insulin).

Vrste celic 
Endokrine celice v Langerhansovih otočkih, ki izločajo hormone neposredno v krvni obtok, lahko razdelimo v vsaj 5 skupin:
 celice alfa, ki proizvajajo glukagon (15–20 % vseh celic v otočkih)
 celice beta, ki proizvajajo insulin in amilin (65–80 %)
 celice delta, ki prozvajajo somatostatin (3–10 %) 
 celice PP, ki proizvajajo pankreatični polipeptid (3–5 %)
 celice epsilon, ki proizvajajo grelin. (<1 %)

Otočki med seboj komunicirajo preko parakrine in avtokrine dejavnosti.

Po rojstvu nastajajo nove celice beta z delitvijo že prisotnih beta celic.

Presaditev 
Pri sladkorni bolezni tipa I so celice Langerhansovih otočkov uničene, zato je eden od načinov zdravljenja presaditev Langerhansovih otočkov. Za preprečevanje zavrnitve presajenega tkiva je bolniku treba dajati imunosupresive.

Reference 

Prebavila
1869 v znanosti
Langerhansovi ali pankreasni otočki so skupki celic v trebušni slinavki , ki jih sestavljajo endokrine celice ter predstavljajo2 % celotne mase organa . Langerhansove otočke obdajajo eksokrini predeli trebušne slinavke . Letajih je odkril nemški patolog Paul Langerhans , po katerem so jih kasneje poimenovali . V zdravi trebušni slinavki pri odraslem človeku je okoli milijon Langerhansovih otočkov . Porazdeljeni so po vsem organu in skupaj tehtajo okoli1,5 grama . Langerhansovi otočki so dobro prekrvljeni . V njih so na gosto premrežene kapilare s specializirano strukturo – v stenah so prostorčki ( fenestrirane kapilare ) , kar omogoča , da so celice Langerhansovih otočkov v neposrednem stiku s krvjo in lahko v hipu odreagirajo ( na primer pri porastu sladkorja v krvi se takoj sprosti iz Langerhansovih otočkov insulin ) . Vrste celic Endokrine celice v Langerhansovih otočkih , ki izločajo hormone neposredno v krvni obtok , lahko razdelimo v vsajskupin : celice alfa , ki proizvajajo glukagon20 % vseh celic v otočkih ) celice beta , ki proizvajajo insulin in amilin80 % ) celice delta , ki prozvajajo somatostatin10 % ) celice PP , ki proizvajajo pankreatični polipeptid5 % ) celice epsilon , ki proizvajajo grelin . ( <1 % ) Otočki med seboj komunicirajo preko parakrine in avtokrine dejavnosti . Po rojstvu nastajajo nove celice beta z delitvijo že prisotnih beta celic . Presaditev Pri sladkorni bolezni tipa I so celice Langerhansovih otočkov uničene , zato je eden od načinov zdravljenja presaditev Langerhansovih otočkov. Za preprečevanje zavrnitve presajenega tkiva je bolniku treba dajati imunosupresive . Reference Prebavila 1869 v znanosti