Antonija Čok
Antonija (Tončka) Čok, slovenska učiteljica in kulturna delavka, * 29. december 1897, Lonjer pri Trstu, † 9. januar 1978, Trst.

Življenje in delo 
Končala je meščansko šolo in tečaje učiteljišča  ter 1917 v maturirala na učiteljišću v Trstu. Usposobitveni izpit je opravila 1920 v Tolminu. Učila je v tržaški okolici: Sv. Ivan, Trebče, Kantinara, Škedenj, Grpeč in Bazovica ter bila 23. septembra 1923 kot prva slovenska učiteljica odpuščena iz službe; 1923 je odšla v Jugoslavijo ter poučevala v kočevskem okraju: Loški potok, Stara Cerkev, Kočevje, Kočevska reka ter ponovno v Stari Cerkvi. Tu so jo 15. oktobra 1942 italijanski fašisti aretirali, odpeljali v zapor v Ljubljano, odtod pa v koncentracijsko taborišče Monigo. Po vojni je 1945-1946 učila pri Sv. Ivanu, nato je bila do upokojitve pri Slovenski prosvetni zvezi, kjer je skrbela za šolstvo. 

V letih 1915−1923 je bila orglarka na Katinari, v vseh službenih krajih v tržaški okolici in Jugoslaviji je vodila pevske zbore; zadnji je bil moški pevski zbor emigrantov Orjem v Kočevju. Po njej se tudi imenuje pevski zbor Tončke Čok. Od 1928-1942 je bila tajnica Jugoslovanskega učiteljskega združenja za Kočevski okraj. Je nosilka partizanske spomenice 1941.

Glej tudi 
seznam nosilcev partizanske spomenice 1941

Viri 

Slovenski učitelji
Prvoborci
Tržaški Slovenci
Slovenski organisti
Nosilci Partizanske spomenice 1941
Antonija ( Tončka ) Čok , slovenska učiteljica in kulturna delavka , * december Lonjer pri Trstu , † januar Trst . Življenje in delo Končala je meščansko šolo in tečaje učiteljišča terv maturirala na učiteljišću v Trstu . Usposobitveni izpit je opravilav Tolminu . Učila je v tržaški okolici : Sv . Ivan , Trebče , Kantinara , Škedenj , Grpeč in Bazovica ter bila septembrakot prva slovenska učiteljica odpuščena iz službe ;je odšla v Jugoslavijo ter poučevala v kočevskem okraju : Loški potok , Stara Cerkev , Kočevje , Kočevska reka ter ponovno v Stari Cerkvi . Tu so jo oktobraitalijanski fašisti aretirali , odpeljali v zapor v Ljubljano , odtod pa v koncentracijsko taborišče Monigo . Po vojni jeučila pri Sv . Ivanu , nato je bila do upokojitve pri Slovenski prosvetni zvezi , kjer je skrbela za šolstvo . V letih1923 je bila orglarka na Katinari , v vseh službenih krajih v tržaški okolici in Jugoslaviji je vodila pevske zbore ; zadnji je bil moški pevski zbor emigrantov Orjem v Kočevju . Po njej se tudi imenuje pevski zbor Tončke Čok . Odje bila tajnica Jugoslovanskega učiteljskega združenja za Kočevski okraj . Je nosilka partizanske spomenice Glej tudi seznam nosilcev partizanske spomenice Viri Slovenski učitelji Prvoborci Tržaški Slovenci Slovenski organisti Nosilci Partizanske spomenice