Janez Veider
Janez Veider, slovenski rimskokatoliški duhovnik in umetnostni zgodovinar, * 28. maj 1896, Mengeš, † 15. maj 1964, Ljubljana.

Življenje in delo
Rojen je bil v Mengšu, kajžarju Izidorju in Mariji r. Kreč. Veiderjevi so bili tirolskega rodu. Obiskoval je gimnazijo v Kranju, teologijo je študiral v Briksnu in Ljubljani. Novomašnik je postal 21. julija 1921. Kot kaplan je služboval od 1922 do 1926 na Vrhniki, od 1927 do 1930 v Škofji Loki. V letu 1930 je upravljal župnijo Kočevske Poljane, od 1931 do 1936 je bil kaplan v Stari Loki. Leta 1936 je postal ekspozit v Lukovici. Od tu so ga leta 1941 pregnali Nemci. Odšel je v Ljubljano študirat umetnostno zgodovino. Med tem časom je bil spiritualni vodja ljubljanskih uršulink. Leta 1945 je diplomiral, leto kasneje je doktoriral z disertacijo Stara ljubljanska stolnica (izšla 1947). Na Teološki fakulteti je med 1945 in 1949 predaval krščansko umetnost. Nato je bil obsojen na šest let zapora in leta 1955 prišel iz zapora. To leto je postal upravitelj župnije Stara Loka.

Leta 1963 se je preselil v Peče, a je že leto pozneje umrl v Ljubljani.

Bil je navdušen zbiralec umetnin, starin in knjig. Spisal je več publikacij iz umetnostne zgodovine.

Bibliografija
 Vodič po Crngrobu (1936) 
 Groblje (1938) 
 Kneginja Ema (1939) 
 Skaručina (1940) 
 Naša Gospa presvetega Srca : šmarnice za l. 1942 (soavtor, 1942) 
 Stara ljubljanska stolnica (1947) 
 Umorjeni škof (izšlo 2008)

Viri
 Starološka župnijska knjižnica / Ana Florjančič ; [povzetek v nemščini Jože Lebar]. - Škofja Loka : Knjižnica Ivana Tavčarja ; Stara Loka : Župnijski urad, 1999

Zunanje povezave 
 

Rojeni leta 1896
Umrli leta 1964
Slovenski rimskokatoliški duhovniki
Slovenski umetnostni zgodovinarji
Osebnosti s Škofjeloškega
Janez Veider , slovenski rimskokatoliški duhovnik in umetnostni zgodovinar , * maj Mengeš , † maj Ljubljana . Življenje in delo Rojen je bil v Mengšu , kajžarju Izidorju in Mariji r. Kreč . Veiderjevi so bili tirolskega rodu . Obiskoval je gimnazijo v Kranju , teologijo je študiral v Briksnu in Ljubljani . Novomašnik je postal julija Kot kaplan je služboval oddona Vrhniki , oddov Škofji Loki . V letuje upravljal župnijo Kočevske Poljane , oddoje bil kaplan v Stari Loki . Letaje postal ekspozit v Lukovici . Od tu so ga letapregnali Nemci . Odšel je v Ljubljano študirat umetnostno zgodovino . Med tem časom je bil spiritualni vodja ljubljanskih uršulink . Letaje diplomiral , leto kasneje je doktoriral z disertacijo Stara ljubljanska stolnica ( izšla Na Teološki fakulteti je medinpredaval krščansko umetnost . Nato je bil obsojen na šest let zapora in letaprišel iz zapora . To leto je postal upravitelj župnije Stara Loka . Letase je preselil v Peče , a je že leto pozneje umrl v Ljubljani . Bil je navdušen zbiralec umetnin , starin in knjig. Spisal je več publikacij iz umetnostne zgodovine . Bibliografija Vodič po Crngrobu Groblje Kneginja Ema Skaručina Naša Gospa presvetega Srca \ : šmarnice za l . ( soavtor , Stara ljubljanska stolnica Umorjeni škof ( izšlo Viri Starološka župnijska knjižnica / Ana Florjančič ; [ povzetek v nemščini Jože Lebar ] . - Škofja Loka \ : Knjižnica Ivana Tavčarja ; Stara Loka \ : Župnijski urad , Zunanje povezave Rojeni leta Umrli leta Slovenski rimskokatoliški duhovniki Slovenski umetnostni zgodovinarji Osebnosti s Škofjeloškega