Hidroliza
Hidroliza (iz grščine hydro = »voda« + lysis »ločitev«) je kemijska reakcija, pri kateri se določena spojina razcepi z vodo, pri čemer se v en del vgradi hidroksilna skupina, v drugi pa vodik; molekula vode se namreč tudi cepi, in sicer na vodikov kation (H+) in hidroksilni anion (OH−). 

Hidrolitično se cepijo določeni polimeri; reakcijo po navadi katalizirajo bodisi kisline (npr. koncentrirana žveplova kislina – H2SO4) bodisi lugi (npr. natrijev hidroksid – NaOH).

Soli šibkih kislin/baz 
Če se v vodi raztopi sol šibke kisline ali šibkega luga. Voda spontano ionizira do hidroksilnih anionov in vodikovih kationov in tudi sol disociira do aniona in kationa. Npr. natrijev acetat v vodi disociira do natrijevega kationa in acetatnega aniona. Natrijevi kationi le v majhni meri reagirajo s hidroksilnimi ioni vode, medtem ko acetatni ioni reagirajo z vodikovimi kationi in tvorijo ocetno kislino. Posledično pride do relativnega prebitka hidroksilnih ionov in zato je pH take raztopine lužnat.

Vendar v normalnih razmerah redko pride do reakcije med vodo in organskimi spojinami. Na splošno je treba raztopinam dodati močno kislino ali bazo kot katalizator, da pride do hidrolize.

Estri in amidi 

S kislino oziroma bazo katalizirane hidrolitične reakcije so značilne tudi za amide in estre. Do hidrolize pride, ko nukleofil (npr. voda ali hidroksilni ion) napade ogljik v karbonilni skupini estra ali amida. V kislem okolju se karbonilna skupina protonira, kar olajša nukleofilni napad. Produkt hidrolize estrov in amidov je spojina s karboksilno skupino (ter amin pri amidih in alkohol pri estrih).

Viri 

Kemijske reakcije
Hidroliza ( iz grščine hydro = » voda « + lysis » ločitev « ) je kemijska reakcija , pri kateri se določena spojina razcepi z vodo , pri čemer se v en del vgradi hidroksilna skupina , v drugi pa vodik ; molekula vode se namreč tudi cepi , in sicer na vodikov kation ( H+ ) in hidroksilni anion ( OH− ) . Hidrolitično se cepijo določeni polimeri ; reakcijo po navadi katalizirajo bodisi kisline ( npr. koncentrirana žveplova kislina – H2SO4 ) bodisi lugi ( npr. natrijev hidroksid – NaOH ) . Soli šibkih kislin /baz Če se v vodi raztopi sol šibke kisline ali šibkega luga . Voda spontano ionizira do hidroksilnih anionov in vodikovih kationov in tudi sol disociira do aniona in kationa . Npr. natrijev acetat v vodi disociira do natrijevega kationa in acetatnega aniona . Natrijevi kationi le v majhni meri reagirajo s hidroksilnimi ioni vode , medtem ko acetatni ioni reagirajo z vodikovimi kationi in tvorijo ocetno kislino . Posledično pride do relativnega prebitka hidroksilnih ionov in zato je pH take raztopine lužnat . Vendar v normalnih razmerah redko pride do reakcije med vodo in organskimi spojinami . Na splošno je treba raztopinam dodati močno kislino ali bazo kot katalizator , da pride do hidrolize . Estri in amidi S kislino oziroma bazo katalizirane hidrolitične reakcije so značilne tudi za amide in estre . Do hidrolize pride , ko nukleofil ( npr. voda ali hidroksilni ion ) napade ogljik v karbonilni skupini estra ali amida . V kislem okolju se karbonilna skupina protonira , kar olajša nukleofilni napad . Produkt hidrolize estrov in amidov je spojina s karboksilno skupino ( ter amin pri amidih in alkohol pri estrih ) . Viri Kemijske reakcije