Enteroendokrina celica
Enteroendokrine celice pripadajo DNES sistemu in so povezane s procesom prebave. Razpršene so v epiteliju vzdolž prebavnega trakta in predstavljajo 1 % vseh celic epitelija. Največ jih je v želodcu in tankem črevesu, manjše število pa tudi v spodnjem delu požiralnika, debelem črevesu ter žolčnih in pankreatičnih izvodilih. Te celice se skupaj z epitelijskimi celicami, enterociti, Panethovimi celicami in čašicami razvijejo iz skupne totipotentne celice.

Morfološke značilnosti 
Enteroendokrine celice so majhne in imajo bledo citoplazmo. Ležijo v stiku z bazalno membrano in mnoge celice niso v neposrednem stiku s svetlono (lumnom) prebavnega trakta. V citoplazmi so prisotna tudi nevrosekrecijska zrnca, katerih velikost, število in oblika je odvisna od vrste produkta (hormona).

S standardnim HE barvanjem (hematoksilin in eozin) je celice težko razločevati, zato se jih barva drugimi reagenti, npr. s srebrovimi solmi; glede na slednje jih lahko poimenujemo kot argirofilne (vežejo srebro () po redukciji z drugo snovjo) in argentofilne celice (reducirajo in vežejo srebro iz srebrovih soli). Starejši izraz enterokromafine celice se nanaša na reakcijo kalijevim dikromatom (), pri čemer nastane rjavi pigment.

Tipi enteroendokrini celic 
Število odkritih hormonov, ki jih izločajo enteroendokrine celice, je 20, verjetno pa nekatere celice simultano izločajo dva ali več hormonov.

Glej tudi 
 difuzni nevroendokrini sistem

Viri 
 Junqueira L.C., Carneiro J. in Kelley R.O. (2003). Basic histology, 10. izdaja. New York, London, Toronto: Lange Medical Books McGraw-Hill.
 Enteroendocrine cells. COPE: Horst Ibelgaufts' Cytokines & Cells Online Pathfinder Encyclopaedia. Pridobljeno 11.12.2009. 

Živalske celice
Endokrini sistem
Želodec
Enteroendokrine celice pripadajo DNES sistemu in so povezane s procesom prebave . Razpršene so v epiteliju vzdolž prebavnega trakta in predstavljajo % vseh celic epitelija . Največ jih je v želodcu in tankem črevesu , manjše število pa tudi v spodnjem delu požiralnika , debelem črevesu ter žolčnih in pankreatičnih izvodilih . Te celice se skupaj z epitelijskimi celicami , enterociti , Panethovimi celicami in čašicami razvijejo iz skupne totipotentne celice . Morfološke značilnosti Enteroendokrine celice so majhne in imajo bledo citoplazmo . Ležijo v stiku z bazalno membrano in mnoge celice niso v neposrednem stiku s svetlono ( lumnom ) prebavnega trakta . V citoplazmi so prisotna tudi nevrosekrecijska zrnca , katerih velikost , število in oblika je odvisna od vrste produkta ( hormona ) . S standardnim HE barvanjem ( hematoksilin in eozin ) je celice težko razločevati , zato se jih barva drugimi reagenti , npr. s srebrovimi solmi ; glede na slednje jih lahko poimenujemo kot argirofilne ( vežejo srebro ( ) po redukciji z drugo snovjo ) in argentofilne celice ( reducirajo in vežejo srebro iz srebrovih soli ) . Starejši izraz enterokromafine celice se nanaša na reakcijo kalijevim dikromatom ( ) , pri čemer nastane rjavi pigment . Tipi enteroendokrini celic Število odkritih hormonov , ki jih izločajo enteroendokrine celice , je verjetno pa nekatere celice simultano izločajo dva ali več hormonov . Glej tudi difuzni nevroendokrini sistem Viri Junqueira L . C . , Carneiro J. in Kelley R . O. Basic histology , izdaja . New York , London , Toronto : Lange Medical Books McGraw - Hill . Enteroendocrine cells . COPE : Horst Ibelgaufts' Cytokines & Cells Online Pathfinder Encyclopaedia . Pridobljeno12 . 2009. Živalske celice Endokrini sistem Želodec