Janez Žmavc (dramatik)
Janez Žmavc, slovenski dramatik, dramaturg in knjižničar, * 6. oktober 1924, Šoštanj, † 17. marec 2019, Slovenj Gradec.

Življenje in delo 
Leta 1936 se je vpisal na gimnazijo v Celju, po vojni nadaljeval šolanje in 1948 maturiral. V letih 1948–1952 je študiral dramaturgijo na Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani. Po odsluženi vojaščini je bil dramaturg v Prešernovem gledališču v Kranju (1953-1955), knjižničar v Študijski knjižnici v Celju (1955-1960), nato lektor v Slovenskem ljudskem gledališču v Celju (1961-1965) in od 1965 do upokojitve 1990 dramaturg v celjskem gledališču (SLG Celje).

Poleg gledališke publicistike, nekaj prevodov oderskih del in uredniškega dela pri gledaliških listih je Žmavčev opus v celoti posvečen dramatiki in obsega 15 tekstov, od tega so 3 namenjeni otrokom. Zgodnje drame (npr. Izven družbe uprizorjena 1953; Lea, 1961 in druge) uprizarjajo na kritični način in realistični komorni obliki problematiko (malo)meščanskega okolja v povojni družbi, zanje je značilno pisateljevo zanimanje za posamične intimne človeške usode, upodablja jih v moralistični, hkrati pa tudi sentimentalni obliki. Pozneje se njegova dramatika vse bolj usmerja k modernejšemu alegoričnemu oderskemu izrazu, prikazuje pa generacijske napetosti, stiske in zagatne razvrednotene medčloveške odnose v pridobitniškem in potrošniškem svetu (Podstrešje, upr. 1967; Obisk, 1969; Pindarova Oda, 1978 in druge). V dramah zadnjega obdobja pa je značilen vse izrazitejši premik k absurdno groteskni in s prevladajočo ironijo zaznamovanem gledališkem  govoru (Holandska kraljica, 1981 in druge).

Članke o gledališču je objavljal v Gledališkem listu Prešernovega gledališča in Slovenskega ljudskega gledališča v Celju, Celjskem zborniku, mariborskem Večeru in drugod. Gledališke igre je prevajal iz angl.: M. Anderson, Zašlo je sonce; W. Saroyan, Čujte, ljudje! (obe upriz. 1954 v Kranju), W. Inge, Piknik (upriz. 1955 v Kranju), H. Pinter, Zabava za rojstni dan (upriz. 1979 v Mest. gl. Lj.); nemšč.: C. Krüger in L. Volker, Maks Žvižgač (upriz. 1975 v Celju), R. Hachfeld, Žmurkovi otroci (upriz. 1978 v Celju); srbohrvaščine: V. Lukić, Dolgo življenje kralja Osvalda (upriz. 1964 v Celju). Bil je tudi  urednik  gimnazijskega lista Iskre (Celje 1947-1948), Gledališkega lista Prešernovega gledališča v Kranju (1953–1955) in SLG Celje (občasno od 1960-1961) in Zbornika SLG Celje (1986).

Umrl je 17. marca 2019 v Slovenj Gradcu.

Glej tudi 
 seznam slovenskih dramatikov

Viri

Zunanje povezave 

 

Slovenski dramatiki
Slovenski publicisti
Slovenski knjižničarji
Slovenski prevajalci
Slovenski uredniki
Janez Žmavc , slovenski dramatik , dramaturg in knjižničar , * oktober Šoštanj , † marec Slovenj Gradec . Življenje in delo Letase je vpisal na gimnazijo v Celju , po vojni nadaljeval šolanje inmaturiral . V letih1952 je študiral dramaturgijo na Akademiji za igralsko umetnost v Ljubljani . Po odsluženi vojaščini je bil dramaturg v Prešernovem gledališču v Kranju knjižničar v Študijski knjižnici v Celju nato lektor v Slovenskem ljudskem gledališču v Celjuin oddo upokojitvedramaturg v celjskem gledališču ( SLG Celje ) . Poleg gledališke publicistike , nekaj prevodov oderskih del in uredniškega dela pri gledaliških listih je Žmavčev opus v celoti posvečen dramatiki in obsegatekstov , od tega sonamenjeni otrokom . Zgodnje drame ( npr. Izven družbe uprizorjena Lea ,in druge ) uprizarjajo na kritični način in realistični komorni obliki problematiko ( malo ) meščanskega okolja v povojni družbi , zanje je značilno pisateljevo zanimanje za posamične intimne človeške usode , upodablja jih v moralistični , hkrati pa tudi sentimentalni obliki . Pozneje se njegova dramatika vse bolj usmerja k modernejšemu alegoričnemu oderskemu izrazu , prikazuje pa generacijske napetosti , stiske in zagatne razvrednotene medčloveške odnose v pridobitniškem in potrošniškem svetu ( Podstrešje , upr. Obisk , Pindarova Oda ,in druge ) . V dramah zadnjega obdobja pa je značilen vse izrazitejši premik k absurdno groteskni in s prevladajočo ironijo zaznamovanem gledališkem govoru ( Holandska kraljica ,in druge ) . Članke o gledališču je objavljal v Gledališkem listu Prešernovega gledališča in Slovenskega ljudskega gledališča v Celju , Celjskem zborniku , mariborskem Večeru in drugod . Gledališke igre je prevajal iz angl . : M. Anderson , Zašlo je sonce ; W. Saroyan , Čujte , ljudje ! ( obe upriz . v Kranju ) , W. Inge , Piknik ( upriz . v Kranju ) , H. Pinter , Zabava za rojstni dan ( upriz . v Mest . gl. Lj . ) ; nemšč . : C. Krüger in L. Volker , Maks Žvižgač ( upriz . v Celju ) , R. Hachfeld , Žmurkovi otroci ( upriz . v Celju ) ; srbohrvaščine : V. Lukić , Dolgo življenje kralja Osvalda ( upriz . v Celju ) . Bil je tudi urednik gimnazijskega lista Iskre ( Celje Gledališkega lista Prešernovega gledališča v Kranju1955 ) in SLG Celje ( občasno odin Zbornika SLG Celje Umrl je marcav Slovenj Gradcu . Glej tudi seznam slovenskih dramatikov Viri Zunanje povezave Slovenski dramatiki Slovenski publicisti Slovenski knjižničarji Slovenski prevajalci Slovenski uredniki