Kranjski deželni zbor
Kranjski deželni zbor () je bil najvišjizakonodajni organ deželne avtonomije vojvodine Kranjske. Uveden je bil s februarskim patentom (26.2.1861), s katerim je Avstrijsko cesarstvo stopilo v drugo ustavno obdobje.

Kranjski deželni zbor je sprejemal zakone, ki so bili v deželni pristojnosti. V pristojnost deželne avtonomije je spadalo kmetijstvo, javne zgradbe (zgrajene iz deželnih sredstev), dobrodelne ustanove (vzdrževane iz deželnih sredstev), občinske, cerkvene in šolske zadeve, zadeve glede opravljanja priprege, preskrbe in nastanitve vojaštva ter deželni proračun. Deželni zakon je stopil v veljavo šele po tistem, ko ga je potrdil cesar. Do leta 1873 je bilo v pristojnosti deželnega zbora imenovanje šestih poslancev v dunajski državni zbor.

Deželnemu zboru je predsedoval in ga vodil deželni glavar (), ki ga je izmed članov deželnega zbora imenoval cesar. Za upravljanje tekočih zadev v času, ko deželni zbor ni zasedal, je bil pristojen deželni odbor, ki so ga sestavljali deželni glavar in še štirje člani. Po enega člana so izvolili vsak od treh zastopstev volilnih razredov, četrtega pa deželni zbor kot celota. Naloga deželnega odbora je bila upravljanje deželega premoženja, vodstvo uradov deželne avtonomije, deželnih zavodov in ustanov.

Organizacijo in delo deželnega zbora in odbora za Kranjsko sta določala Deželni red za vojvodino Kranjsko, izdan na podlagi februarskega patenta 2. 4. 1873 in 26. 8. 1908 in Deželnozborski volilni red za vojvodino Kranjsko, izdan 5. 11. 1898 in 26. 8. 1908.

Volitve 

Med letoma 1861 in 1908 je kranjski deželni zbor je sestavljalo 37 poslancev: 10 so jih volili veleposestniki, 8 mesta in trgi (mestna kurija), 16 ostale občine (kmečka kurija), 2 pa trgovsko-obrtne zbornice. Poleg 36 voljenih poslancev je bil kot virilist član deželnega zbora tudi ljubljanski škof. 
Po reformi leta 1908 je kranjski deželni zbor sestavljalo 50 poslancev. Uvedli so novo, splošno kurijo, ki jo je sestavljalo 11 poslancev. Povečali pa so še mestno kurijo, z 8 na 10 poslancev.

Mandat deželnega zbora je trajal 6 let. So pa v prvem desetletju zaradi izredni razmer in zaradi neveljavnih volitev volili kar petkrat. Volitve v kranjski deželni zbor so potekale dvanajstkrat:

 Prvi sklic - marec 1861
 Drugi sklic - januar 1867
 Tretji sklic - marec 1867
 Četrti sklic - junij 1870
 Peti sklic - december 1871
 Šesti sklic - julij 1877
 Sedmi sklic - junij 1883
 Osmi sklic - julij 1889
 Deveti sklic - november 1895
 Deseti sklic - september 1901
 Enajsti sklic - februar 1908
 Dvanajsti sklic - december 1913

Razdelitev mandatov

Viri 
  Rahten, Andrej. "Der Krainer Landtag". V Helmut Rumpler in Peter Urbanitsch, ur. Die Habsburgermonarchie 1848-1918. Zv. 7/2: Die regionalen Repräsentativkörperschaften.  Wien, 2000.  Str. 1739-1768. ISBN 3-7001-2871-1
 Vilfan, Sergij. Pravna zgodovina Slovencev. Ljubljana, 1996.

Kranjska
Deželni zbori Avstrijskega cesarstva
Ustanovitve leta 1861
Kranjski deželni zbor ( ) je bil najvišjizakonodajni organ deželne avtonomije vojvodine Kranjske . Uveden je bil s februarskim patentom2 . 1861 ) , s katerim je Avstrijsko cesarstvo stopilo v drugo ustavno obdobje . Kranjski deželni zbor je sprejemal zakone , ki so bili v deželni pristojnosti . V pristojnost deželne avtonomije je spadalo kmetijstvo , javne zgradbe ( zgrajene iz deželnih sredstev ) , dobrodelne ustanove ( vzdrževane iz deželnih sredstev ) , občinske , cerkvene in šolske zadeve , zadeve glede opravljanja priprege , preskrbe in nastanitve vojaštva ter deželni proračun . Deželni zakon je stopil v veljavo šele po tistem , ko ga je potrdil cesar. Do letaje bilo v pristojnosti deželnega zbora imenovanje šestih poslancev v dunajski državni zbor. Deželnemu zboru je predsedoval in ga vodil deželni glavar ( ) , ki ga je izmed članov deželnega zbora imenoval cesar. Za upravljanje tekočih zadev v času , ko deželni zbor ni zasedal , je bil pristojen deželni odbor , ki so ga sestavljali deželni glavar in še štirje člani . Po enega člana so izvolili vsak od treh zastopstev volilnih razredov , četrtega pa deželni zbor kot celota . Naloga deželnega odbora je bila upravljanje deželega premoženja , vodstvo uradov deželne avtonomije , deželnih zavodov in ustanov . Organizacijo in delo deželnega zbora in odbora za Kranjsko sta določala Deželni red za vojvodino Kranjsko , izdan na podlagi februarskega patentainin Deželnozborski volilni red za vojvodino Kranjsko , izdanin Volitve Med letomainje kranjski deželni zbor je sestavljaloposlancev :so jih volili veleposestniki ,mesta in trgi ( mestna kurija ) ,ostale občine ( kmečka kurija ) ,pa trgovsko - obrtne zbornice . Polegvoljenih poslancev je bil kot virilist član deželnega zbora tudi ljubljanski škof. Po reformi letaje kranjski deželni zbor sestavljaloposlancev . Uvedli so novo , splošno kurijo , ki jo je sestavljaloposlancev . Povečali pa so še mestno kurijo , znaposlancev . Mandat deželnega zbora je trajallet . So pa v prvem desetletju zaradi izredni razmer in zaradi neveljavnih volitev volili kar petkrat . Volitve v kranjski deželni zbor so potekale dvanajstkrat : Prvi sklic - marec Drugi sklic - januar Tretji sklic - marec Četrti sklic - junij Peti sklic - december Šesti sklic - julij Sedmi sklic - junij Osmi sklic - julij Deveti sklic - november Deseti sklic - september Enajsti sklic - februar Dvanajsti sklic - december Razdelitev mandatov Viri Rahten , Andrej . " Der Krainer Landtag " . V Helmut Rumpler in Peter Urbanitsch , ur. Die Habsburgermonarchie Zv . 2: Die regionalen Repräsentativkörperschaften . Wien , Str. ISBN2871 - 1 Vilfan , Sergij . Pravna zgodovina Slovencev . Ljubljana , Kranjska Deželni zbori Avstrijskega cesarstva Ustanovitve leta