Krajša zgodba
Krajše pripovedne zgodbe, imenovane tudi mini zgodbe, bonsaji, embriji, minutne zgodbe ipd., so po dolžini izredno kratke, saj obsegajo največ dve strani. Primer take zgodbe v slovenski literaturi je zgodba Bobnarjev zamah iz zbirke Menjava kože (1990), avtorja Andreja Blatnika. Gre za zgodbo, ki je z vidika forme oz. prostora minimalna, saj zajema malo več kot stran celotne zbirke. Čas v besedilu je močno skrčen in predstavlja le trenutek, saj ga lahko brez premora preberemo v enem zamahu, v približno minuti in pol. Tudi zunanje dogajanje je močno skrčeno in omejeno. Ritem branja je hiter, saj je besedilo ena sama dolga poved, znotraj katere so stavki ločeni z vejicami. Fokalizacija je zunanja, fokalizacijski kot pa zaradi skrčenosti omejen.

Ekstremni primer mini zgodbe z naslovom Dinozaver lahko pripišemo tudi gvatemalskemu pisatelju Augustu Monterrosu - Titu, ki je poznan kot avtor najkrajše zgodbe v svetovni literaturi in hkrati velja za začetnika drugega latinskoameriškega prodora izjemno kratke zgodbe.

Pomembni kriteriji pri opazovanju krajših zgodb so: 

pripovedovalec, ta je lahko prvo-, drugo in tretjeosebni; avktorialni, personalni in virtualni;    lirski, dramski in epski pripovedovalec, 

čas, ki je pri mini zgodbi lahko močno skrčen,  

fokalizacija, ki je lahko notranja ali zunanja in fokalizator, ki usmerja pripovedno perspektivo,

tempo, ritem, 

mimetični segmenti (pripovedno dejavnost, ki se lahko izmenjuje z govornimi nastopi upovedenih oseb, kjer so pripovedovalci upovedene osebe. Poudarjajo osebno perspektivo upovedenih oseb, kjer sta vrednost in pomen pripovedovalca zmanjšana in omogočajo neposreden stik bralca z dogajanjem, recepcijo poživijo in poglobijo ter povzročijo globlje doživetje literarne snovi.)

Književnost
Krajše pripovedne zgodbe , imenovane tudi mini zgodbe , bonsaji , embriji , minutne zgodbe ipd . , so po dolžini izredno kratke , saj obsegajo največ dve strani . Primer take zgodbe v slovenski literaturi je zgodba Bobnarjev zamah iz zbirke Menjava kože avtorja Andreja Blatnika . Gre za zgodbo , ki je z vidika forme oz . prostora minimalna , saj zajema malo več kot stran celotne zbirke . Čas v besedilu je močno skrčen in predstavlja le trenutek , saj ga lahko brez premora preberemo v enem zamahu , v približno minuti in pol . Tudi zunanje dogajanje je močno skrčeno in omejeno . Ritem branja je hiter , saj je besedilo ena sama dolga poved , znotraj katere so stavki ločeni z vejicami . Fokalizacija je zunanja , fokalizacijski kot pa zaradi skrčenosti omejen . Ekstremni primer mini zgodbe z naslovom Dinozaver lahko pripišemo tudi gvatemalskemu pisatelju Augustu Monterrosu - Titu , ki je poznan kot avtor najkrajše zgodbe v svetovni literaturi in hkrati velja za začetnika drugega latinskoameriškega prodora izjemno kratke zgodbe . Pomembni kriteriji pri opazovanju krajših zgodb so : pripovedovalec , ta je lahko prvo - , drugo in tretjeosebni ; avktorialni , personalni in virtualni ; lirski , dramski in epski pripovedovalec , čas , ki je pri mini zgodbi lahko močno skrčen , fokalizacija , ki je lahko notranja ali zunanja in fokalizator , ki usmerja pripovedno perspektivo , tempo , ritem , mimetični segmenti ( pripovedno dejavnost , ki se lahko izmenjuje z govornimi nastopi upovedenih oseb , kjer so pripovedovalci upovedene osebe . Poudarjajo osebno perspektivo upovedenih oseb , kjer sta vrednost in pomen pripovedovalca zmanjšana in omogočajo neposreden stik bralca z dogajanjem , recepcijo poživijo in poglobijo ter povzročijo globlje doživetje literarne snovi . ) Književnost