Anatolij Sergejevič Aleksandrov
Anatolij Sergejevič Aleksandrov (), sovjetski general, * 20. november 1899, † 29. marec 1979.

Življenjepis 
Leta 1918 se je pridružil Rdeči armadi in v istem leti je končal artilerijski poveljniški tečaj v Sankt Petersburgu. Med rusko državljansko vojno je bil poveljnik voda, poveljnik artilerijske baterije, načelnik obveščevalne dejavnosti na Južni in Zahodni fronti. Do leta 1924 je nato služil v Moskvi, nakar pa je bil demobiliziran in je postal delavec v tovarni Rdeči arsenal.

Leta 1928 se je vrnil v Rdečo armado in leta 1932 je končal Vojaško-politično akademijo Lenin, nakar je bil premeščen na Vojaško akademijo za mehanizacijo in motorizacijo Rdeče armade; tu je bil šef šolskih enot, višji inštruktor in namestnik načelnika oddelka. Med letoma 1938 in 1947 je bil namestnik upravljalnega odbora Sveta ljudskih komisarjev, nadomestni član državnega obrambnega komiteja za strelivo, asistent namestnika predsednika Sveta ministrov Sovjetske zveze.

Med letoma 1947 in 1951 je bil namestnik načelnika Glavne administracije Sveta ministrov ZSSR, hkrati pa je bil eden od supeintendentov, zadolženih za sovjetsko jedrsko orožje.

Nato pa je bil do leta 1955 direktor Znanstvenega raziskovalnega inštituta za eksperimentalno fiziko Sovjetske zveze.

Odlikovanja 
 heroj socialističnega dela (29. oktober 1949)
 red Lenina (3x)
 red Kutuzova (2. in 3. stopnje)
 red rdeče delavske zastave (2x)
 Stalinova nagrada (3x)

Glej tudi 

 seznam sovjetskih generalov

Sovjetski artilerijski častniki
Sovjetski generali
Generali Rdeče armade
Veterani ruske državljanske vojne
Veterani druge svetovne vojne
Diplomiranci Vojaško-politične akademije Lenin
Heroji socialističnega dela
Nosilci reda Lenina
Nosilci reda Kutuzova
Nosilci reda rdeče delavske zastave
Stalinovi nagrajenci
Anatolij Sergejevič Aleksandrov ( ) , sovjetski general , * november † marec Življenjepis Letase je pridružil Rdeči armadi in v istem leti je končal artilerijski poveljniški tečaj v Sankt Petersburgu . Med rusko državljansko vojno je bil poveljnik voda , poveljnik artilerijske baterije , načelnik obveščevalne dejavnosti na Južni in Zahodni fronti . Do letaje nato služil v Moskvi , nakar pa je bil demobiliziran in je postal delavec v tovarni Rdeči arsenal . Letase je vrnil v Rdečo armado in letaje končal Vojaško - politično akademijo Lenin , nakar je bil premeščen na Vojaško akademijo za mehanizacijo in motorizacijo Rdeče armade ; tu je bil šef šolskih enot , višji inštruktor in namestnik načelnika oddelka . Med letomainje bil namestnik upravljalnega odbora Sveta ljudskih komisarjev , nadomestni član državnega obrambnega komiteja za strelivo , asistent namestnika predsednika Sveta ministrov Sovjetske zveze . Med letomainje bil namestnik načelnika Glavne administracije Sveta ministrov ZSSR , hkrati pa je bil eden od supeintendentov , zadolženih za sovjetsko jedrsko orožje . Nato pa je bil do letadirektor Znanstvenega raziskovalnega inštituta za eksperimentalno fiziko Sovjetske zveze . Odlikovanja heroj socialističnega dela oktober red Lenina ) red Kutuzova in stopnje ) red rdeče delavske zastave ) Stalinova nagrada ) Glej tudi seznam sovjetskih generalov Sovjetski artilerijski častniki Sovjetski generali Generali Rdeče armade Veterani ruske državljanske vojne Veterani druge svetovne vojne Diplomiranci Vojaško - politične akademije Lenin Heroji socialističnega dela Nosilci reda Lenina Nosilci reda Kutuzova Nosilci reda rdeče delavske zastave Stalinovi nagrajenci