Dramski premi govor
Dramski premi ali direktni govor (latinsko dirigere = nameriti) je tisti del besedila, ki ga v gledališču govore igralci. Igralci lahko podajajo dvogovor ali samogovor.

Dvogovor 
Dvogovor ali dialog (grško dialogos = dvogovor) je pogovor med dvema ali več osebami. Dialog pride do posebno učinkovitega izraza z epigramatsko priostreno stihomitijo (grš. stihomyhéuo = govorim v verzih, odgovarjam z verzom na verz), to je tak način dialoga, kjer vsak izmed nastopajočih izgovori naenkrat samo po en verz. V svetovni dramatiki velja za enega najbolj občudovanih dialogov ostri spopad med Brutom in Kasijem v 3. prizoru IV. dejanja  Shakespearovega Julija Cezarja.

Kadar pa nastopi na odru množica, takrat pa je govora o množični ali ansambelski sceni (fr. ensemble = skupaj). Znan ansambelski prizor je prav tako v Shakespearovem »Juliju Cezarju« v III. dejanju, ko se po Cezarjevem umoru zbere rimsko ljudstvo okoli Antonija.

Samogovor 
Samogovor ali monolog (grš. monológos = samogovor) je pogovor s samim seboj. Odkriva pogled v junakovo notranjost. Grška drama monologa ni poznala; tam se je junak v takem primeru posvetoval z zborom. V kasnejših dobah pa se je monolog izbojeval pomembno mesto. Splošno znan je Hamletov monolog v III. dejanju istoimenske Shakespearove tragedije:  »Biti, ne biti: to je tu vprašanje«.

Kasneje je realistična drama monolog kot nekaj nenaravnega opustila in na njegovo mesto postavila nemo sceno''. V tej junak le s kretnjami in z mimiko izraža svoje duševno stanje.

Prav tako se novejši dramatiki ogibajo takih igralčevih opazk sebi ali gledalcem, ki jih soigralci ne smejo slišati, in jih navadno označujejo z »govorjenjem zase«. »Govorenje zase« razbija iluzijo reničnega dogajanja.

Vir
Silva Trdina:Besedna umetnost: 2. Literarna teorija. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1958   in  več izdaj. 

Književnost
Dramski premi ali direktni govor ( latinsko dirigere = nameriti ) je tisti del besedila , ki ga v gledališču govore igralci . Igralci lahko podajajo dvogovor ali samogovor. Dvogovor Dvogovor ali dialog ( grško dialogos = dvogovor ) je pogovor med dvema ali več osebami . Dialog pride do posebno učinkovitega izraza z epigramatsko priostreno stihomitijo ( grš. stihomyhéuo = govorim v verzih , odgovarjam z verzom na verz ) , to je tak način dialoga , kjer vsak izmed nastopajočih izgovori naenkrat samo po en verz . V svetovni dramatiki velja za enega najbolj občudovanih dialogov ostri spopad med Brutom in Kasijem v prizoru IV. dejanja Shakespearovega Julija Cezarja . Kadar pa nastopi na odru množica , takrat pa je govora o množični ali ansambelski sceni ( fr. ensemble = skupaj ) . Znan ansambelski prizor je prav tako v Shakespearovem » Juliju Cezarju « v III. dejanju , ko se po Cezarjevem umoru zbere rimsko ljudstvo okoli Antonija . Samogovor Samogovor ali monolog ( grš. monológos = samogovor ) je pogovor s samim seboj . Odkriva pogled v junakovo notranjost . Grška drama monologa ni poznala ; tam se je junak v takem primeru posvetoval z zborom . V kasnejših dobah pa se je monolog izbojeval pomembno mesto . Splošno znan je Hamletov monolog v III. dejanju istoimenske Shakespearove tragedije : » Biti , ne biti : to je tu vprašanje « . Kasneje je realistična drama monolog kot nekaj nenaravnega opustila in na njegovo mesto postavila nemo sceno'' . V tej junak le s kretnjami in z mimiko izraža svoje duševno stanje . Prav tako se novejši dramatiki ogibajo takih igralčevih opazk sebi ali gledalcem , ki jih soigralci ne smejo slišati , in jih navadno označujejo z » govorjenjem zase « . » Govorenje zase « razbija iluzijo reničnega dogajanja . Vir Silva Trdina : Besedna umetnost : Literarna teorija . Ljubljana : Mladinska knjiga , in več izdaj . Književnost