Ksantin oksidaza
Ksantin oksidaza ali ksantinska oksidaza je FAD vsebujoči encim v poti razgradnje purinskih baz, ki katalizira oksidacijo ksantina v sečno kislino in vodikov peroksid, pa tudi oksidacijo hipoksantina v ksantin. Inhibira ga, na primer, alopurinol.

Pojavlja se lahko v dveh oblikah, kot oksidaza ali kot dehidrogenaza: ksantin oksidaza nastane s povratno sulfhidrilno oksidacijo iz ksantin dehidrogenaze.

Reakcija 
Ksantin oksidaza katalizira naslednji reakciji:: 
 hipoksantin + H2O + O2  ksantin + H2O2
 ksantin + H2O + O2  sečna kislina + H2O2

Zgradba beljakovine 
Gre za veliko molekulo z molekulsko maso 270.000. Ena encimska enota vsebuje 2 flavinski molekuli (vezani v obliki FAD-a), 2 atoma molibdena in 8 železovih atomov. Atomi molibdena se nahajajo v molibdopterinskem kofaktorju in predstavljajo aktivno mesto encima. Železovi atomi so sestavni del [2Fe-2S] feredoksinskih gruč, ki vsebujejo železo in žveplo in sodelujejo pri prenosu elektronov.

Mehanizem delovanja 
Aktivno mesto encima je molibdopterinska enota z atomom molibdena ter terminalnima ketonsko in hidroksilno skupino. Pri pretvorbi ksantina v sečno kislino se kisikov atom prenese iz molibdena na ksantin; reakcija poteka preko več intermediatov.  Molibdenski center encima se obnovi z vezavo vode. Tudi za druge poznane oksidoreduktaze, ki vsebujejo molibden, je značilno, da se kisikov atom po navadi veže iz vode in ne iz O2.

Klinični pomen 
Pri ljudeh se ksantin oksidaza nahaja v jetrih in ne prosto v krvi. Pri hudi poškodbi jeter se lahko sprosti v kri in zato se preskus na ksantin oksidazo v krvi uporablja za ugotavljanje jetrne poškodbe.

Ker ksantin oksidaza sodeluje v presnovni poti sečne kisline, je pomembna pri razvoju protina in zaviralci ksantin oksidaze (npr. alopurinol) se uporabljajo za zdravljnje te bolezni. Ker je ksantin oksidaza udeležena tudi v presnovo 6-merkaptopurina, je potrebna pozornost pri hkratnem dajanju alopurinola in 6-merkaptopurina (ali njegovega predzdravila azatioprina).

Redka dedna motnja ksantinurija je posledica pomanjkanja ksantinske oksidaze in posledično se v krvi nahajajo visoke koncentracije ksantina, kar lahko vodi do ledvične odpovedi. Za to bolezen ne obstaja specifično zdravilo; bolniki se morajo izogibati hrani, bogati s purini, ter uživati dovolj tekočine.

Zaviranje ksantinske oksidaze naj bi tudi pomagalo pri zdravljenju srčno-žilnih bolezni.

Oba encima, ksantinska oksidaza in oksidoreduktaza, sta prisotna tudi v epiteliju in endoteliju roženice in naj bi sodelovala pri oksidativnih očesnih poškodbah.

Zaviralci 

Zaviralci ksantinske oksidaze so alopurinol, oksipurinol, in fitična kislina.

Sklici

Glej tudi 
 ksantin dehidrogenaza

Metaloproteini
Molibdenove spojine
Oksidoreduktaze
Železove spojine
Ksantin oksidaza ali ksantinska oksidaza je FAD vsebujoči encim v poti razgradnje purinskih baz , ki katalizira oksidacijo ksantina v sečno kislino in vodikov peroksid , pa tudi oksidacijo hipoksantina v ksantin . Inhibira ga , na primer , alopurinol . Pojavlja se lahko v dveh oblikah , kot oksidaza ali kot dehidrogenaza : ksantin oksidaza nastane s povratno sulfhidrilno oksidacijo iz ksantin dehidrogenaze . Reakcija Ksantin oksidaza katalizira naslednji reakciji : : hipoksantin + H2O + O2 ksantin + H2O2 ksantin + H2O + O2 sečna kislina + H2O2 Zgradba beljakovine Gre za veliko molekulo z molekulsko maso000. Ena encimska enota vsebujeflavinski molekuli ( vezani v obliki FAD - a ) ,atoma molibdena inželezovih atomov . Atomi molibdena se nahajajo v molibdopterinskem kofaktorju in predstavljajo aktivno mesto encima . Železovi atomi so sestavni del [ 2Fe - 2S ] feredoksinskih gruč , ki vsebujejo železo in žveplo in sodelujejo pri prenosu elektronov . Mehanizem delovanja Aktivno mesto encima je molibdopterinska enota z atomom molibdena ter terminalnima ketonsko in hidroksilno skupino . Pri pretvorbi ksantina v sečno kislino se kisikov atom prenese iz molibdena na ksantin ; reakcija poteka preko več intermediatov . Molibdenski center encima se obnovi z vezavo vode . Tudi za druge poznane oksidoreduktaze , ki vsebujejo molibden , je značilno , da se kisikov atom po navadi veže iz vode in ne iz O2. Klinični pomen Pri ljudeh se ksantin oksidaza nahaja v jetrih in ne prosto v krvi . Pri hudi poškodbi jeter se lahko sprosti v kri in zato se preskus na ksantin oksidazo v krvi uporablja za ugotavljanje jetrne poškodbe . Ker ksantin oksidaza sodeluje v presnovni poti sečne kisline , je pomembna pri razvoju protina in zaviralci ksantin oksidaze ( npr. alopurinol ) se uporabljajo za zdravljnje te bolezni . Ker je ksantin oksidaza udeležena tudi v presnovomerkaptopurina , je potrebna pozornost pri hkratnem dajanju alopurinola inmerkaptopurina ( ali njegovega predzdravila azatioprina ) . Redka dedna motnja ksantinurija je posledica pomanjkanja ksantinske oksidaze in posledično se v krvi nahajajo visoke koncentracije ksantina , kar lahko vodi do ledvične odpovedi . Za to bolezen ne obstaja specifično zdravilo ; bolniki se morajo izogibati hrani , bogati s purini , ter uživati dovolj tekočine . Zaviranje ksantinske oksidaze naj bi tudi pomagalo pri zdravljenju srčno - žilnih bolezni . Oba encima , ksantinska oksidaza in oksidoreduktaza , sta prisotna tudi v epiteliju in endoteliju roženice in naj bi sodelovala pri oksidativnih očesnih poškodbah . Zaviralci Zaviralci ksantinske oksidaze so alopurinol , oksipurinol , in fitična kislina . Sklici Glej tudi ksantin dehidrogenaza Metaloproteini Molibdenove spojine Oksidoreduktaze Železove spojine