Branko Rozman
Branko Rozman, slovenski rimskokatoliški duhovnik, pesnik, dramatik in urednik, * 31. marec 1925, Bohinjska Bistrica, † 31. januar 2011, Ljubljana.

Življenjepis 
Rozman je leta 1943 kot dijak stopil v vrste domobrancev in se skupaj z njimi 1945 umaknil na Koroško, od koder se je izselil v Argentino in tam končal študij bogoslovja. Posvečen je bil leta 1952 v Buenos Airesu. Leta 1955 pa je doktoriral v Adroguéju. Po letu 1965 je bil duhovnik med našimi zdomci v Münchnu ter urednik celovške mesečne revije Naša luč. V tem času je pripravil miniaturno izdajo pesmi, do tedaj v domovini še zamolčanega pesnika F. Balantiča, ki je izšla v Clevelandu, 1967. Leta 1991 se je vrnil v Slovenijo.

Rozman je s pesmimi sodeloval v zborniku begunske poezije Naša pesem (Rim, 1947]) in izseljenskem periodičnem tisku Zbornik svobodne Slovenije, Duhovno življenje, Meddobje, Katoliški misijoni, samozaložbi pa so izšle z naslovom Na steni spi čas (Rim, 1954). Rozman je poleg pesmi objavljal tudi kratko prozo, uveljavil pa se je zlasti kot dramatik: Človek, ki je umoril Boga (1959), Obsodili so Kristusa (1962) in Roka za steno (1957).

Njegov krajši življenjepis je moč prebrati tudi na strani Mohorjeve družbe.

Rozman je napisal tudi številne članke z duhovno in družbeno problematiko, tako je znan njegov članek V Rogu ležimo pobiti, ki ga je leta 1968 priobčil v Buenos Airesu pod psevdonimom Tomaž Kovač.

Umrl je 31. januarja 2011 v Duhovniškem domu v Ljubljani. Pokopan je bil 4. februarja istega leta na ljubljanskih Žalah; pogreb je vodil škof Anton Jamnik.

Viri 

 Enciklopedija Slovenije; knjiga 16, Mladinska knjiga, Ljubljana, 2002

Glej tudi 
 seznam slovenskih pesnikov
 seznam slovenskih dramatikov

Slovenski pesniki
Slovenski dramatiki
Slovenski uredniki
Slovenski prevajalci
Slovenski domobranci
Veterani druge svetovne vojne
Argentinski Slovenci
Slovenski rimskokatoliški duhovniki
Pokopani na Žalah, Ljubljana
Branko Rozman , slovenski rimskokatoliški duhovnik , pesnik , dramatik in urednik , * marec Bohinjska Bistrica , † januar Ljubljana . Življenjepis Rozman je letakot dijak stopil v vrste domobrancev in se skupaj z njimiumaknil na Koroško , od koder se je izselil v Argentino in tam končal študij bogoslovja . Posvečen je bil letav Buenos Airesu . Letapa je doktoriral v Adroguéju . Po letuje bil duhovnik med našimi zdomci v Münchnu ter urednik celovške mesečne revije Naša luč . V tem času je pripravil miniaturno izdajo pesmi , do tedaj v domovini še zamolčanega pesnika F. Balantiča , ki je izšla v Clevelandu , Letase je vrnil v Slovenijo . Rozman je s pesmimi sodeloval v zborniku begunske poezije Naša pesem ( Rim , ) in izseljenskem periodičnem tisku Zbornik svobodne Slovenije , Duhovno življenje , Meddobje , Katoliški misijoni , samozaložbi pa so izšle z naslovom Na steni spi čas ( Rim , Rozman je poleg pesmi objavljal tudi kratko prozo , uveljavil pa se je zlasti kot dramatik : Človek , ki je umoril Boga Obsodili so Kristusain Roka za steno Njegov krajši življenjepis je moč prebrati tudi na strani Mohorjeve družbe . Rozman je napisal tudi številne članke z duhovno in družbeno problematiko , tako je znan njegov članek V Rogu ležimo pobiti , ki ga je letapriobčil v Buenos Airesu pod psevdonimom Tomaž Kovač . Umrl je januarjav Duhovniškem domu v Ljubljani . Pokopan je bil februarja istega leta na ljubljanskih Žalah ; pogreb je vodil škof Anton Jamnik . Viri Enciklopedija Slovenije ; knjiga Mladinska knjiga , Ljubljana , Glej tudi seznam slovenskih pesnikov seznam slovenskih dramatikov Slovenski pesniki Slovenski dramatiki Slovenski uredniki Slovenski prevajalci Slovenski domobranci Veterani druge svetovne vojne Argentinski Slovenci Slovenski rimskokatoliški duhovniki Pokopani na Žalah , Ljubljana