Eurypterida
Eurypteridi (morski škorpijoni) so izumrla skupina členonožcev, sorodnih pajkovcem, ki vsebuje tudi največje znane členonožce, ki so kdarjoli živeli. So člani izumrlega reda Eurypterida (poddebla pipalkarjev) in so najbolj raznovrstni paleozoiški razred pipalkarjev. 
Ime Eurypterida prihaja iz grških besed eury- ki pomeni "širok" in pteron pomena "krilo" zaradi para širokih plavalnih priveskov. Eurypteridi so lovili prve znane ribe. Največji, kot je bil Jaekelopterus, je dosegal 2,5 m ali več v dolžino, vendar je bila večina vrst manjša od 20 cm. Bili so pomembni predatorji, ki so obvladovali tople plitvine tako v rekah, jezerih in morjih v obdobju od Ordovicija do Perma (460 - 248 mio let). Kljub vzdevku 'morski škorpijon' so bili le najbolj zgodnji primerki živeči v morju (kasnejši so živeli v ali pretežno sladkovodnem povodju) in niso bili pravi škorpijoni. Po teoriji so se premaknili iz slanih voda v sladkovodne v Pennsylvanijski podperiodi karbona (318 - 299 mio let). Izumrli med Permijsko–Triasnim izumrtvenim dogodkom in njihovi fosili so razširjeni praktično po vsem svetu.

Poznanih je več kot dvajset družin eurypteridov. Mogoče najbolj poznan rod eurypteridov je Eurypterus, od katerega je poznanih 18 fosilnih ostankov. Rod Eurypterus je prvi poimenoval leta 1825 zoolog James Ellsworth DeKay. Prepoznal je značilnosti členonožcev na prvem najdenem fosilu eurypterida, ki ga je našel dr. S. L. Mitchill.

Telesna zgradba 

Tipični eurypterid je imel velik, ploščat, polkrožni dorzalni (zgornji) oklep (carapace), ki mu je sledil sklepni del in na koncu zašiljen, gibljiv rep, ki se je pri večini končal z bodico (Pterygotus, ki je sicer imel večji ploščat rep z najverjetneje manjšo bodico). Za glavo eurypteridov je bilo dvanajst telesnih segmentov. Ti segmenti so tvotili dorzalno in ventralno ploščo. Rep, ki je bil pri večini primerkov z bodico, je bil mogoče uporabljan za vbrizgavanje strupa (kot pri modernih škorpijonih), čeprav doslej ni dokaza, da bi bili eurypteridi strupeni. Večina eurypteridov je imela "vesla" do konca in preko dorzalnega oklepa, s katerimi so se poganjali skozi vod. Podred Stylonurina je imel 4 pare nožic za hojo namesto vesel. Mogoče so bile uporabljane tudi za kopanje ali za oboje. Spredaj je imel še dvoje klešč, podobno kot moderni raki. Druga podobnost med pradavnimi in sedanjimi členonožci pa so par sestavljenih oči in par manjših oči med večjima očema.

Veliko eurypteridov je imela velike noge, ki so jim omogočale plazenje preko morskega dna. Nekateri primerki so morda bili dvoživke, prebivajoč na kopnem vsaj del svojega življenjskga cikla in kot take zmožne dihanja v vodi in na kopnem. Predatorski členonožec, čigar sledovi so najdeni v kambrijskih sedimentih pred 510 mio leti in je med prvimi dokazi o živalih na kopnem.

Med največjimi eurypteridi so 'hibbertopteroidi', poimenovani po britanskem palaeontologu dr. Samuel Hibbertu, ki je opisal  Hibbertopterus scouleri leta 1836. Fosilne sledove, ki so jih pred kratkim identificirali na Škotskem, je napravil 1,6 m dolgi Hibbertopterus. Največji dobro opisani rod morskih škorpijonov je bil Pterygotus, členonožec, velikosti krokodila. Fosili Pterygotusa so relativno pogosti, čeravno so popolni fosili redki. Z dobrima dvema metroma dolžine so bili do nedavnega največji najdeni fosilni členonožci. Fosili so bili najdeni povsod, razen na ozemlju Antarktike. Arthropleura je bil podobne dolžine. Leta 2007 so našli 46 cm dolge ščipalke, pripadajoč Jaekelopterus rhenaniae (primerke so našli in opisali že leta 1914). Po preračunu se je izkazalo, da je bil 2,5 m dolg, kar ga je naredilo za največjega členonožca vseh časov.

Povezava z dugimi skupinami 

Eurypteridi so bili tradicionalno smatrani kot bližnji sorodniki ostvarjev. Nadaljnje študije so uvrstile eurypteride bliže pajkovcem. Ravno tako je prevladovalo mnenje, da so blizu škorpijonom zaradi podobnosti. Ta hipoteza je botrovala imenu morski škorpijon.  Zadnji povzetek povezav med pajkovci in njihovimi sorodniki je podal Eurypterida, Xiphosura in Arachnida (pajkovci) kot tri večje skupine.

Filogeneza

Seznam družin in rodov 

Nddružina Eurypteracea Burmeister, 1845
Hughmilleriidae Kjellesvig-Waering, 1951
Hughmilleria Sarle, 1902
Slimonia Page, 1856
Salteropterus Kjellesvig-Waering, 1951
Grossopterus Størmer, 1934
Lepidoderma Reuss, 1855
?Hastimima White, 1908
Pterygotidae Clarke & Ruedemann, 1912
Pterygotus Agassiz, 1839
Acutiramus Ruedemann, 1935
Erettopterus Salter, 1859
Jaekelopterus Brady and Poschmann, 2007
Eurypteridae Burmeister, 1845
Eurypterus De Kay, 1825
Onychopterella Størmer, 1951
Tylopterella Størmer, 1951
Carcinosomatidae Størmer, 1934
Carcinosoma Claypole, 1890
Mixopteridae Caster & Kjellesvig-Waering, 1955
Mixopterus Ruedemann, 1921
Megalograptidae Caster & Kjellesvig-Waering, 1955
Megalograptus Miller, 1874
Echinognathus Walcott, 1882
Naddružina Stylonuracea Diener, 1924
Stylonuridae Diener, 1924
Stylonurus Page, 1856
Drepanopterus Laurie, 1892
Brachyopterus Størmer, 1951
Ctenopterus Clarke & Ruedemann, 1912
Tarsopterella Størmer, 1951
Melbournopterus Caster & Kjellesvig-Waering, 1953
Campylocephalus Eichwald, 1860
Dolichopteridae Kjellesvig-Waering & Størmer, 1952
Dolichopterus Hall, 1859
Strobilopterus Ruedemann, 1955
Rhenopteridae Størmer, 1951
Rhenopterus Størmer, 1936
Mycteropidae Størmer, 1951
Mycterops Cope, 1886

Reference

Nadaljnje branje

Zunanje povezave 

 Eurypterids.co.uk – eurypterid information website
 Life-like reconstruction of a eurypterid
 Eurypterida from the Palaeos website
 Jaekelopterus rhenaniae at the Palaeoblog

Pipalkarji

Taksoni, opisani leta 1843
Izumrle živali
Eurypteridi ( morski škorpijoni ) so izumrla skupina členonožcev , sorodnih pajkovcem , ki vsebuje tudi največje znane členonožce , ki so kdarjoli živeli . So člani izumrlega reda Eurypterida ( poddebla pipalkarjev ) in so najbolj raznovrstni paleozoiški razred pipalkarjev . Ime Eurypterida prihaja iz grških besed eury - ki pomeni " širok " in pteron pomena " krilo " zaradi para širokih plavalnih priveskov . Eurypteridi so lovili prve znane ribe . Največji , kot je bil Jaekelopterus , je dosegal5 m ali več v dolžino , vendar je bila večina vrst manjša odcm . Bili so pomembni predatorji , ki so obvladovali tople plitvine tako v rekah , jezerih in morjih v obdobju od Ordovicija do Perma - mio let ) . Kljub vzdevku 'morski škorpijon' so bili le najbolj zgodnji primerki živeči v morju ( kasnejši so živeli v ali pretežno sladkovodnem povodju ) in niso bili pravi škorpijoni . Po teoriji so se premaknili iz slanih voda v sladkovodne v Pennsylvanijski podperiodi karbona - mio let ) . Izumrli med Permijsko – Triasnim izumrtvenim dogodkom in njihovi fosili so razširjeni praktično po vsem svetu . Poznanih je več kot dvajset družin eurypteridov . Mogoče najbolj poznan rod eurypteridov je Eurypterus , od katerega je poznanihfosilnih ostankov . Rod Eurypterus je prvi poimenoval letazoolog James Ellsworth DeKay . Prepoznal je značilnosti členonožcev na prvem najdenem fosilu eurypterida , ki ga je našel dr. S. L. Mitchill . Telesna zgradba Tipični eurypterid je imel velik , ploščat , polkrožni dorzalni ( zgornji ) oklep ( carapace ) , ki mu je sledil sklepni del in na koncu zašiljen , gibljiv rep , ki se je pri večini končal z bodico ( Pterygotus , ki je sicer imel večji ploščat rep z najverjetneje manjšo bodico ) . Za glavo eurypteridov je bilo dvanajst telesnih segmentov . Ti segmenti so tvotili dorzalno in ventralno ploščo . Rep , ki je bil pri večini primerkov z bodico , je bil mogoče uporabljan za vbrizgavanje strupa ( kot pri modernih škorpijonih ) , čeprav doslej ni dokaza , da bi bili eurypteridi strupeni . Večina eurypteridov je imela " vesla " do konca in preko dorzalnega oklepa , s katerimi so se poganjali skozi vod . Podred Stylonurina je imelpare nožic za hojo namesto vesel . Mogoče so bile uporabljane tudi za kopanje ali za oboje . Spredaj je imel še dvoje klešč , podobno kot moderni raki . Druga podobnost med pradavnimi in sedanjimi členonožci pa so par sestavljenih oči in par manjših oči med večjima očema . Veliko eurypteridov je imela velike noge , ki so jim omogočale plazenje preko morskega dna . Nekateri primerki so morda bili dvoživke , prebivajoč na kopnem vsaj del svojega življenjskga cikla in kot take zmožne dihanja v vodi in na kopnem . Predatorski členonožec , čigar sledovi so najdeni v kambrijskih sedimentih predmio leti in je med prvimi dokazi o živalih na kopnem . Med največjimi eurypteridi so 'hibbertopteroidi ' , poimenovani po britanskem palaeontologu dr. Samuel Hibbertu , ki je opisal Hibbertopterus scouleri leta Fosilne sledove , ki so jih pred kratkim identificirali na Škotskem , je napravil6 m dolgi Hibbertopterus . Največji dobro opisani rod morskih škorpijonov je bil Pterygotus , členonožec , velikosti krokodila . Fosili Pterygotusa so relativno pogosti , čeravno so popolni fosili redki . Z dobrima dvema metroma dolžine so bili do nedavnega največji najdeni fosilni členonožci . Fosili so bili najdeni povsod , razen na ozemlju Antarktike . Arthropleura je bil podobne dolžine . Letaso našlicm dolge ščipalke , pripadajoč Jaekelopterus rhenaniae ( primerke so našli in opisali že leta Po preračunu se je izkazalo , da je bil5 m dolg , kar ga je naredilo za največjega členonožca vseh časov . Povezava z dugimi skupinami Eurypteridi so bili tradicionalno smatrani kot bližnji sorodniki ostvarjev . Nadaljnje študije so uvrstile eurypteride bliže pajkovcem . Ravno tako je prevladovalo mnenje , da so blizu škorpijonom zaradi podobnosti . Ta hipoteza je botrovala imenu morski škorpijon . Zadnji povzetek povezav med pajkovci in njihovimi sorodniki je podal Eurypterida , Xiphosura in Arachnida ( pajkovci ) kot tri večje skupine . Filogeneza Seznam družin in rodov Nddružina Eurypteracea Burmeister , Hughmilleriidae Kjellesvig - Waering , Hughmilleria Sarle , Slimonia Page , Salteropterus Kjellesvig - Waering , Grossopterus Størmer , Lepidoderma Reuss , ? Hastimima White , Pterygotidae Clarke & Ruedemann , Pterygotus Agassiz , Acutiramus Ruedemann , Erettopterus Salter , Jaekelopterus Brady and Poschmann , Eurypteridae Burmeister , Eurypterus De Kay , Onychopterella Størmer , Tylopterella Størmer , Carcinosomatidae Størmer , Carcinosoma Claypole , Mixopteridae Caster & Kjellesvig - Waering , Mixopterus Ruedemann , Megalograptidae Caster & Kjellesvig - Waering , Megalograptus Miller , Echinognathus Walcott , Naddružina Stylonuracea Diener , Stylonuridae Diener , Stylonurus Page , Drepanopterus Laurie , Brachyopterus Størmer , Ctenopterus Clarke & Ruedemann , Tarsopterella Størmer , Melbournopterus Caster & Kjellesvig - Waering , Campylocephalus Eichwald , Dolichopteridae Kjellesvig - Waering & Størmer , Dolichopterus Hall , Strobilopterus Ruedemann , Rhenopteridae Størmer , Rhenopterus Størmer , Mycteropidae Størmer , Mycterops Cope , Reference Nadaljnje branje Zunanje povezave Eurypterids.co.uk – eurypterid information website Life - like reconstruction of a eurypterid Eurypterida from the Palaeos website Jaekelopterus rhenaniae at the Palaeoblog Pipalkarji Taksoni , opisani leta Izumrle živali