Joža Vovk
Joža Vovk, slovenski rimskokatoliški duhovnik, književnik in prevajalec,  * 17. februar 1911, Češnjica pri Kropi, † 17. februar 1957, Zgornje Jezersko, pokopan na Ovsišah pri Podnartu.

Živjenje in delo 
Vovk je v letih 1931−1936 v Ljubljani študiral bogoslovje in bil 1936 posvečen v duhovnika. Bil je kaplan na Dobrovi (1936–1937) in v Kranju (1937–1941), po izgnanstvu v Srbijo ob okupaciji pa 1941 med slovenskimi izseljenci v Kragujevcu (1941–1942), Beogradu (1942–1945) in Zaječarju (maj–junij 1945), ponovno v Kranju (1945–1951) in nato župnik na Jezerskem in hkrati župni upravitelj v Kokri. V beograjski cerkvi vnebovzetja blažene Device Marije je med vojno skupaj z Gregorjem Zafošnikom vodil slovenski cerkveni pevski zbor.

Prve pesmi je objavljal v dijaškem rokopisnem listu Domače vaje (1928–1931), med vojno v slovenskem verskem tisku v Srbiji (npr. v Cerkvenem zvonu, Kragujevac 1945) in v zbirki Izgnanci (Beograd, 1945), po osvoboditvi pa največ v Novi poti (od 1951) in Koledarju Mohorjeve družbe. Nekaj njegovih pesmi sta uglasbila F. Rapotec in M. Tomc.

Kot pripovednik je od 1932 pisal humoreske v različne liste (Domoljub, Gorenjec, Naša moč), izbor v knjigi Zaplankarji (1941, samozal., ilustr. H. Smrekar); črtice, mdr. Jernej z Bogom (1934), Srečanja z nadčlovekom (Nova pot 1951), Begunec (1955), Čudni časi (1956), vse tri pripovedujejo o doživetjih v izgnanstvu, Pesem se je vrnila (1949), Šopek nageljnov (1955), obe o vojnih dogodkih; večerniško povest Ranjena gruda (Nova pot 1952, samo uvodno poglavje; o fužinarstvu pod Jelovico). Za mladino je napisal zgodbo Grogec (1932) in črtice Naš Buček (1943, 1972, 1979). Proza je napisana v duhu Finžgarja in mohorsko-večerniške literature z motivi iz življenja malega kmečkega človeka in ljudskega pripovedovanja (legende, folklora, cerkveno leto, pravljice) ter ima družbeno ali vzgojno poanto.

Za gledališče Katoliškega prosvetnega doma v Kranju je v duhu ljudskega igranja, kakor ga je širil N. Kuret, prevedel iz nemščine igri  M. Salamona, Vrata (1934) in F. Herwiga, Velikonočna igra (1935), za Prešernovo gledališče v Kranju de Vegovi komediji, Prebrisana norica (upriz. 1948) in Ljubavni vozel (upriz. 1954), za Dramo SNG v Ljubljani pa Calderonovo Dama škrat (upriz. 1949). Iz latinščine je prevedel zbirko psalmov, slavospevov in cerkvenih himen.

Viri

Zunanje povezave 
 

Umrli na rojstni dan
Slovenski rimskokatoliški duhovniki
Slovenski pisatelji
Slovenski pesniki
Slovenski prevajalci
Joža Vovk , slovenski rimskokatoliški duhovnik , književnik in prevajalec , * februar Češnjica pri Kropi , † februar Zgornje Jezersko , pokopan na Ovsišah pri Podnartu . Živjenje in delo Vovk je v letih1936 v Ljubljani študiral bogoslovje in bilposvečen v duhovnika . Bil je kaplan na Dobrovi1937 ) in v Kranju1941 ) , po izgnanstvu v Srbijo ob okupaciji pamed slovenskimi izseljenci v Kragujevcu1942 ) , Beogradu1945 ) in Zaječarju ( maj –junij ponovno v Kranju1951) in nato župnik na Jezerskem in hkrati župni upravitelj v Kokri . V beograjski cerkvi vnebovzetja blažene Device Marije je med vojno skupaj z Gregorjem Zafošnikom vodil slovenski cerkveni pevski zbor. Prve pesmi je objavljal v dijaškem rokopisnem listu Domače vaje1931 ) , med vojno v slovenskem verskem tisku v Srbiji ( npr . v Cerkvenem zvonu , Kragujevacin v zbirki Izgnanci ( Beograd , po osvoboditvi pa največ v Novi poti ( odin Koledarju Mohorjeve družbe . Nekaj njegovih pesmi sta uglasbila F. Rapotec in M. Tomc . Kot pripovednik je odpisal humoreske v različne liste ( Domoljub , Gorenjec , Naša moč ) , izbor v knjigi Zaplankarji samozal . , ilustr . H. Smrekar ) ; črtice , mdr. Jernej z Bogom Srečanja z nadčlovekom ( Nova pot Begunec Čudni časi vse tri pripovedujejo o doživetjih v izgnanstvu , Pesem se je vrnila Šopek nageljnov obe o vojnih dogodkih ; večerniško povest Ranjena gruda ( Nova pot samo uvodno poglavje ; o fužinarstvu pod Jelovico ) . Za mladino je napisal zgodbo Grogecin črtice Naš Buček Proza je napisana v duhu Finžgarja in mohorsko - večerniške literature z motivi iz življenja malega kmečkega človeka in ljudskega pripovedovanja ( legende , folklora , cerkveno leto , pravljice ) ter ima družbeno ali vzgojno poanto . Za gledališče Katoliškega prosvetnega doma v Kranju je v duhu ljudskega igranja , kakor ga je širil N. Kuret , prevedel iz nemščine igri M. Salamona , Vratain F. Herwiga , Velikonočna igra za Prešernovo gledališče v Kranju de Vegovi komediji , Prebrisana norica ( upriz.in Ljubavni vozel ( upriz . za Dramo SNG v Ljubljani pa Calderonovo Dama škrat ( upriz . Iz latinščine je prevedel zbirko psalmov , slavospevov in cerkvenih himen . Viri Zunanje povezave Umrli na rojstni dan Slovenski rimskokatoliški duhovniki Slovenski pisatelji Slovenski pesniki Slovenski prevajalci