Velika rdečelistka
Velika rdečelistka (znanstveno ime Entoloma sinuatum) je strupena goba iz rodu rdečelistk (Entoloma), razširjena v Evropi in Severni Ameriki.

Značilnosti 
Mlada velika rdečelistka je podobna majniški lepoglavki (Calocybe gambosa), vendar je od slednje opazno večja, in je v začetku bela ali siva ter polkrožne oblike. Klobuk premera 6–20 cm je izbočen in na robu malo podvihan, na površini pa je možno opaziti rahel srebrni sijaj. Pri starejših primerkih so značilnosti izrazitejše, poleg tega pa postane sivobele do okraste barve, včasih rahlo rjavkaste, rob klobuka pa postane zravnan ali vegast.

Bet je beli ali rahlo rumenkast, močan in polni, valjaste oblike, v dnišču zadebeljen, visok je od 6–12 cm in ima premer od 1-2,5 cm.

Pri trosovnici so lističi široko razmaknjeni in so najprej belorumeni, s sproščanjem trosov pa se postopno obarvajo rdečkasto. Poleg velikosti je barva trosovnice najpomembnejši razpoznavni znak za razlikovanje od majniške lepoglavke.

Meso je belo z vonjem po sveži moki.

Življenjski prostor in ekologija 
Velika rdečelistka je razširjena v Evropi, večinoma v Južni in Srednji Evropi, na vzhodu do področja Črnega morja, na severu pa tudi na Britanskem otočju. V Severni Ameriki je razširjena do Arizone na jugu.

Raste v različnih listnatih gozdovih v skupinah, v času poletja in jeseni. Uspeva predvsem pod hrasti in gabri, na bazičnih ilovnatih tleh.

Strupenost 
Zastrupitev z veliko rdečelistko se kaže kot gastrointestinalni sindrom, predvsem kot bruhanje, diareja in glavobol z latentno dobo od pol ure do dveh ur. Redko se pojavijo znaki depresije, ki trajajo več mesecev. Po nekaterih podatkih naj bi bila odgovorna za približno 10 % vseh zastrupitev z gobami.

Zdravljenje je po navadi le podporno.

Opombe in sklici

Viri 
 
 Poler, A. (1986). Obvarujmo se strupenih gob. Založba Obzorja Maribor, str. 107. ISBN 86-377-0001-2

Zunanje povezave 
 

Rdečelistarke
Strupene gobe
Velika rdečelistka ( znanstveno ime Entoloma sinuatum ) je strupena goba iz rodu rdečelistk ( Entoloma ) , razširjena v Evropi in Severni Ameriki . Značilnosti Mlada velika rdečelistka je podobna majniški lepoglavki ( Calocybe gambosa ) , vendar je od slednje opazno večja , in je v začetku bela ali siva ter polkrožne oblike . Klobuk premera20 cm je izbočen in na robu malo podvihan , na površini pa je možno opaziti rahel srebrni sijaj . Pri starejših primerkih so značilnosti izrazitejše , poleg tega pa postane sivobele do okraste barve , včasih rahlo rjavkaste , rob klobuka pa postane zravnan ali vegast . Bet je beli ali rahlo rumenkast , močan in polni , valjaste oblike , v dnišču zadebeljen , visok je od12 cm in ima premer od5 cm . Pri trosovnici so lističi široko razmaknjeni in so najprej belorumeni , s sproščanjem trosov pa se postopno obarvajo rdečkasto . Poleg velikosti je barva trosovnice najpomembnejši razpoznavni znak za razlikovanje od majniške lepoglavke . Meso je belo z vonjem po sveži moki . Življenjski prostor in ekologija Velika rdečelistka je razširjena v Evropi , večinoma v Južni in Srednji Evropi , na vzhodu do področja Črnega morja , na severu pa tudi na Britanskem otočju . V Severni Ameriki je razširjena do Arizone na jugu . Raste v različnih listnatih gozdovih v skupinah , v času poletja in jeseni . Uspeva predvsem pod hrasti in gabri , na bazičnih ilovnatih tleh . Strupenost Zastrupitev z veliko rdečelistko se kaže kot gastrointestinalni sindrom , predvsem kot bruhanje , diareja in glavobol z latentno dobo od pol ure do dveh ur. Redko se pojavijo znaki depresije , ki trajajo več mesecev . Po nekaterih podatkih naj bi bila odgovorna za približno % vseh zastrupitev z gobami . Zdravljenje je po navadi le podporno . Opombe in sklici Viri Poler , A. Obvarujmo se strupenih gob . Založba Obzorja Maribor , str. ISBN0001 - 2 Zunanje povezave Rdečelistarke Strupene gobe