Nikolaj Ivanovič Seljavin
Nikolaj Ivanovič Seljavin (), ruski general, * 1774, † 1833.

Bil je eden izmed pomembnejših generalov, ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca.

Življenje 
Leta 1790 je kot vodnik vstopil v Jekaterinoslavski grenadirski polk in 19. februarja 1797 je bil kot podporočnik premeščen v Azovski mušketirski polk. V njegovi sestavi se je udeležil italijansko-švicarske kampanje. Bil je hudo ranjen, tako da so ga Francozi zajeli. 

V ujetništvu je ostal pol leta, nato pa se je vrnil v polk; kot stotnik je bil nato premeščen v oskrbovalno službo. Udeležil se je tudi vojne tretje koalicije in rusko-švedske vojne (1808-09). 15. septembra 1811 je bil povišan v polkovnika. 

Med patriotsko vojno je bil vodja izobraževanja v oskrbovalnem oddelku poveljnika 1. zahodne armade; decembra 1812 se je vrnil v aktivno vojaško službo kot v.d. načelnika generalštaba. Za zasluge pri pripravi bojnih načrtov je bil 4. oktobra 1813 povišan v generalmajorja. Po vojni se je vrnil v oskrbovalno službo. 

22. avgusta 1826, na dan ustoličenja carja Nikolaja I., je bil povišan v generalporočnika. Leta 1826 je postal podpredsednik carske pisarne.

Viri in opombe

Glej tudi 

 seznam ruskih generalov

Rojeni leta 1774
Umrli leta 1833
Ruski generali
Ruski plemiči
Generali Imperialne ruske kopenske vojske
Veterani finske vojne
Veterani Napoleonovih vojn
Veterani italijanske in švicarske ekspedicije (1799–1800)
Nosilci reda svete Ane
Nosilci reda svetega Jurija
Nosilci reda svetega Vladimirja
Nosilci reda rdečega orla
Nosilci Pour le Mérite
Nosilci reda Maksimilijana Jožefa
Nosilci reda črnega orla
Nosilci reda belega orla (Rusija)
Nikolaj Ivanovič Seljavin ( ) , ruski general , * † Bil je eden izmed pomembnejših generalov , ki so se borili med Napoleonovo invazijo na Rusijo ; posledično je bil njegov portret dodan v Vojaško galerijo Zimskega dvorca . Življenje Letaje kot vodnik vstopil v Jekaterinoslavski grenadirski polk in februarjaje bil kot podporočnik premeščen v Azovski mušketirski polk . V njegovi sestavi se je udeležil italijansko - švicarske kampanje . Bil je hudo ranjen , tako da so ga Francozi zajeli . V ujetništvu je ostal pol leta , nato pa se je vrnil v polk ; kot stotnik je bil nato premeščen v oskrbovalno službo . Udeležil se je tudi vojne tretje koalicije in rusko - švedske vojne septembraje bil povišan v polkovnika . Med patriotsko vojno je bil vodja izobraževanja v oskrbovalnem oddelku poveljnika zahodne armade ; decembrase je vrnil v aktivno vojaško službo kot v . d. načelnika generalštaba . Za zasluge pri pripravi bojnih načrtov je bil oktobrapovišan v generalmajorja . Po vojni se je vrnil v oskrbovalno službo . 22. avgusta na dan ustoličenja carja Nikolaja I . , je bil povišan v generalporočnika . Letaje postal podpredsednik carske pisarne . Viri in opombe Glej tudi seznam ruskih generalov Rojeni leta Umrli leta Ruski generali Ruski plemiči Generali Imperialne ruske kopenske vojske Veterani finske vojne Veterani Napoleonovih vojn Veterani italijanske in švicarske ekspedicije1800) Nosilci reda svete Ane Nosilci reda svetega Jurija Nosilci reda svetega Vladimirja Nosilci reda rdečega orla Nosilci Pour le Mérite Nosilci reda Maksimilijana Jožefa Nosilci reda črnega orla Nosilci reda belega orla ( Rusija )