Metonimija
Metonimíja (: metōnymía – zamenjava imena ali napačno imenovanje) ali preimenovanje je retorična figura, v kateri je ime za neko stvar zamenjano z drugim imenom, ki je s prvim v vzročni ali kateri drugi zvezi. Pri metonimiji cel avtobus je pel ne poje avtobus, ampak potniki v avtobusu. Čeprav se o metonimiji večinoma govori v povezavi z literaturo, je metonimija zelo pogosta v vsakdanjem govoru. Z njo odkrivamo nove možnosti logične odvisnosti ter povezanosti med pojmi. Ko rečem „Ali si že prebral Prešerna?” namesto „Ali si že prebral Prešernove pesmi?”, so Prešeren in Prešernove pesmi v tesni zvezi, in sicer vzročni. Pogosta je v publicističnih besedilih, predvsem v naslovih (Bela hiša molči namesto ameriški predsednik molči).

Vrste metonimij 

Vrst zamenjav je veliko. V povedi Ravne so sprejele trikratno zmagovalko Tino Maze so Ravne metonimični izraz za prebivalce Raven na Koroškem. Običajen izraz za prebivalce kraja smo zamenjali z metonimičnim izrazom za kraj, v katerem prebivalci živijo.

Sinekdoha ali sovzporedje 

Sinekdoha (: sinekdohé - pojmovanje) je retorična figura, pri kateri del predstavlja celoto. Dvorana molči je metonimija za gledalce v dvorani, saj je dvorana prostor, ki ni fizični del gledalcev. Medtem gre pri izrazu vse oči so uprte v igralce za sinekdoho, saj so oči del gledalcev. Pogosto se sinekdoha uvršča med metonimije, včasih pa jo obravnavajo kot samostojno retorično figuro. Če rečemo Na zabavo je prišla policija, vemo, da je na zabavo prišlo nekaj policistov, ne cela policijska postaja. Policija je v tem primeru sinekdoha.

Antonomazija 

Antonomazija (: antonomázein - imenovanje stvari z novim imenom)  je retorična figura, pri kateri z osebnim imenom zamenjamo občno ime: Krjavelj je osebno ime vaškega posebneža v Jurčičevem Desetem bratu. Kot občno ime pa krjavelj označuje nabritega, neumnega, komičnega človeka. Ko nekoga označimo za krljavlja, uporabimo antonomazijo. Za antonomazijo gre tudi v primeru, ko z občnim imenom zamenjamo osebno ime: recimo če profesorja slovenščine šaljivo poimenujemo vejica. Antonomazija je vrsta metonimije, pri kateri gre za točno določeno vrsto zamenjave - zamenjavo osebnega imena z občnim.

Razlika med metonimijo in metaforo 

Metafora je osnovana na podobnosti dveh stvari. Če rečem Ti si moj sonček, mislim, da mi pomeniš to, kar živim bitjem pomeni sonce (nekaj, kar je nujno potrebno). Pri metonimiji pa ne gre le za podobnost; tisti dve stvari, ki ju pri metonimiji zamenjamo, sta med seboj v neki bolj konkretni zvezi: Ljubljana praznuje - Ljubljana je metonimični izraz za Ljubljančane, pri čemer Ljubljančani niso podobni mestu Ljubljana, ampak tam samo živijo.

Sklici

Viri 

 Barcelona, Antonio (ur.), 2000: Metaphor and metonymy at crossroads. Berlin/New York: Mouton de Gruyter.
 Dirven, René, Pörings, Ralf (ur.), 2002: Metaphor and metonymy in comparison and contrast. Berlin: Mouton de Gruyter.
 Hoiberg, Dale, 2002: Encyclopaedia Brittanica 2002. Deluxe edition CD-ROM.
 Kmecl, Matjaž, 1996: Mala literarna teorija. Ljubljana: Založba M & N. 
 Književni termini – riječnik, 2001: ur. Mirzet Hanić. Založba: Sarajevo: ITD. »Sedam«. 
 Leksikon Literatura, 1977: Ljubljana: Cankarjeva Založba.
 Panther, Klaus-Uwe, Radden Günther (ur.), 1999: Metonymy in language and thought. Amsterdam/Philadelphia: University of Hamburg. John Benjamins publishing company.
 Rečnik književnih termina, Drugo, dopunjeno izdanje 1992: ur. D. Živković, Beograd: Institut za književnost i umetnost u Beogradu. Biblioteka Odrednice.
 Trdina, Silva, 1958: Besedna umetnost. II. del. Literarna teorija. Ljubljana: Mladinska knjiga. 
 Wales, K., 1990: A dictionary of stylistics. New York: Longman.

Literarna teorija
Izposojenke iz grščine
Metonimíja ( : metōnymía – zamenjava imena ali napačno imenovanje ) ali preimenovanje je retorična figura , v kateri je ime za neko stvar zamenjano z drugim imenom , ki je s prvim v vzročni ali kateri drugi zvezi . Pri metonimiji cel avtobus je pel ne poje avtobus , ampak potniki v avtobusu . Čeprav se o metonimiji večinoma govori v povezavi z literaturo , je metonimija zelo pogosta v vsakdanjem govoru . Z njo odkrivamo nove možnosti logične odvisnosti ter povezanosti med pojmi . Ko rečem „ Ali si že prebral Prešerna ? ” namesto „ Ali si že prebral Prešernove pesmi ? ” , so Prešeren in Prešernove pesmi v tesni zvezi , in sicer vzročni . Pogosta je v publicističnih besedilih , predvsem v naslovih ( Bela hiša molči namesto ameriški predsednik molči ) . Vrste metonimij Vrst zamenjav je veliko . V povedi Ravne so sprejele trikratno zmagovalko Tino Maze so Ravne metonimični izraz za prebivalce Raven na Koroškem . Običajen izraz za prebivalce kraja smo zamenjali z metonimičnim izrazom za kraj , v katerem prebivalci živijo . Sinekdoha ali sovzporedje Sinekdoha ( : sinekdohé - pojmovanje ) je retorična figura , pri kateri del predstavlja celoto . Dvorana molči je metonimija za gledalce v dvorani , saj je dvorana prostor , ki ni fizični del gledalcev . Medtem gre pri izrazu vse oči so uprte v igralce za sinekdoho , saj so oči del gledalcev . Pogosto se sinekdoha uvršča med metonimije , včasih pa jo obravnavajo kot samostojno retorično figuro . Če rečemo Na zabavo je prišla policija , vemo , da je na zabavo prišlo nekaj policistov , ne cela policijska postaja . Policija je v tem primeru sinekdoha . Antonomazija Antonomazija ( : antonomázein - imenovanje stvari z novim imenom ) je retorična figura , pri kateri z osebnim imenom zamenjamo občno ime : Krjavelj je osebno ime vaškega posebneža v Jurčičevem Desetem bratu . Kot občno ime pa krjavelj označuje nabritega , neumnega , komičnega človeka . Ko nekoga označimo za krljavlja , uporabimo antonomazijo . Za antonomazijo gre tudi v primeru , ko z občnim imenom zamenjamo osebno ime : recimo če profesorja slovenščine šaljivo poimenujemo vejica . Antonomazija je vrsta metonimije , pri kateri gre za točno določeno vrsto zamenjave - zamenjavo osebnega imena z občnim . Razlika med metonimijo in metaforo Metafora je osnovana na podobnosti dveh stvari . Če rečem Ti si moj sonček , mislim , da mi pomeniš to , kar živim bitjem pomeni sonce ( nekaj , kar je nujno potrebno ) . Pri metonimiji pa ne gre le za podobnost ; tisti dve stvari , ki ju pri metonimiji zamenjamo , sta med seboj v neki bolj konkretni zvezi : Ljubljana praznuje - Ljubljana je metonimični izraz za Ljubljančane , pri čemer Ljubljančani niso podobni mestu Ljubljana , ampak tam samo živijo . Sklici Viri Barcelona , Antonio ( ur . ) , Metaphor and metonymy at crossroads . Berlin / New York : Mouton de Gruyter. Dirven , René , Pörings , Ralf ( ur . ) , Metaphor and metonymy in comparison and contrast . Berlin : Mouton de Gruyter . Hoiberg , Dale , Encyclopaedia Brittanica Deluxe edition CD - ROM. Kmecl , Matjaž , Mala literarna teorija . Ljubljana : Založba M & N. Književni termini – riječnik , ur. Mirzet Hanić . Založba : Sarajevo : ITD . » Sedam « . Leksikon Literatura , Ljubljana : Cankarjeva Založba . Panther , Klaus - Uwe , Radden Günther ( ur . ) , Metonymy in language and thought . Amsterdam / Philadelphia : University of Hamburg. John Benjamins publishing company . Rečnik književnih termina , Drugo , dopunjeno izdanje ur. D. Živković , Beograd : Institut za književnost i umetnost u Beogradu . Biblioteka Odrednice . Trdina , Silva , Besedna umetnost . II. del . Literarna teorija . Ljubljana : Mladinska knjiga . Wales , K . , A dictionary of stylistics . New York : Longman . Literarna teorija Izposojenke iz grščine