Observatorij Pariz
Observatorij Pariz (tudi Pariški observatorij, izvirno  ali Observatoire de Paris-Meudon; koda IAU 005) je najodličnejši astronomski observatorij v Franciji in eden največjih astronomskih središč na svetu.

Observatorij je upravno javna ustanova s statusom skoraj kot javna univerza. Njegovi cilji vključujejo:

 raziskovanje v astronomiji in astrofiziki
 izobraževanje (dodiplomski, doktorski študij)
 razprševanje znanja v javnost

Observatorij vzdržuje solarni observatorij v Meudonu in radijski astronomski observatorij v Nançayu. Observatorij je bil sedež Mendarodne časovne službe do njene razpustitve leta 1987.

Zgodovina 

Ustanovitev obsevatorija seže do Colbertovih želj razširitve francoske pomorske moči in mednarodne trgovine v 17. stoletju. Ludvik XIV. je podprl gradnjo observatorija, ki se je začela leta 1667. Z gradnjo so končali leta 1671. Arhitekt je bil verjetno Claude Perrault, katerega brat, Charles, je bil Colbertov tajnik in nadzornik javnih del. Optične inštrumente je priskrbel Campani. Zgradbo so razširjali v letih 1730, 1810, 1834, 1850 in 1951. V zadnjo razširitev so vključili tudi posebno Poldnevniško sobo, ki jo je oblikoval Jean Prouvé.

Observatorij je leta 1679 izdal prvi nacionalni almanah Connaissance des temps, ki je pomagal pomorščakom določevati zemljepisno dolžino, in je uporabljal mrke Jupitrovih naravnih satelitov. Leta 1863 je observatorij izdal prve sodobne vremenske karte. V letu 1882 so izdelali 330 mm astrografske leče, inštrument, ki je vzpodbudil nikoli dokončani projekt karte neba Carte du Ciel.

Novembra 1913 so s pomočjo Eifflovega stolpa kot anteno izmenjali stalne brezžične (radijske) signale s Pomorskim observatorijem ZDA da bi določili točno razliko zemljepisnih dolžin obeh observatorijev.

Predstojniki Observatorija 

Le Verrier je bil predstojnik dvakrat.

Sklici

Viri

Zunanje povezave 

P
Zgradbe in objekti v Parizu
Zgradbe in objekti, zgrajeni leta 1671
Observatorij Pariz ( tudi Pariški observatorij , izvirno ali Observatoire de Paris - Meudon ; koda IAUje najodličnejši astronomski observatorij v Franciji in eden največjih astronomskih središč na svetu . Observatorij je upravno javna ustanova s statusom skoraj kot javna univerza . Njegovi cilji vključujejo : raziskovanje v astronomiji in astrofiziki izobraževanje ( dodiplomski , doktorski študij ) razprševanje znanja v javnost Observatorij vzdržuje solarni observatorij v Meudonu in radijski astronomski observatorij v Nançayu . Observatorij je bil sedež Mendarodne časovne službe do njene razpustitve leta Zgodovina Ustanovitev obsevatorija seže do Colbertovih želj razširitve francoske pomorske moči in mednarodne trgovine v stoletju . Ludvik XIV. je podprl gradnjo observatorija , ki se je začela leta Z gradnjo so končali leta Arhitekt je bil verjetno Claude Perrault , katerega brat , Charles , je bil Colbertov tajnik in nadzornik javnih del . Optične inštrumente je priskrbel Campani . Zgradbo so razširjali v letihin V zadnjo razširitev so vključili tudi posebno Poldnevniško sobo , ki jo je oblikoval Jean Prouvé . Observatorij je letaizdal prvi nacionalni almanah Connaissance des temps , ki je pomagal pomorščakom določevati zemljepisno dolžino , in je uporabljal mrke Jupitrovih naravnih satelitov . Letaje observatorij izdal prve sodobne vremenske karte . V letuso izdelalimm astrografske leče , inštrument , ki je vzpodbudil nikoli dokončani projekt karte neba Carte du Ciel . Novembraso s pomočjo Eifflovega stolpa kot anteno izmenjali stalne brezžične ( radijske ) signale s Pomorskim observatorijem ZDA da bi določili točno razliko zemljepisnih dolžin obeh observatorijev . Predstojniki Observatorija Le Verrier je bil predstojnik dvakrat . Sklici Viri Zunanje povezave P Zgradbe in objekti v Parizu Zgradbe in objekti , zgrajeni leta