Borbély György (főispán)
Roffi Borbély György (Tiszaroff, 1875. március 29. – Budapest, 1941. március 24.), földbirtokos, politikus, Jász-Nagykun-Szolnok vármegye főszolgabírája, majd főispánja.

Élete
Borbély Géza (1839–1924) földbirtokos és a tiszaroffi református egyház főgondnoka és Szathmáry-Király Etelka (1855–1898) elsőszülött fiúgyermekeként látta meg a napvilágot. 1897-ben kezdte meg pályafutását vármegyéje közigazgatási gyakornokaként. 1897. június 24-én Horthy Szabolccsal együtt vármegyei aljegyzővé nevezték ki. majd a korábbi szolgabíró nyugdíjazása után megpályázta és meg is kapta a Jászsági alsó járás szolgabírói tisztét. Ezt követően áthelyezték a Tiszai közép járásba, majd 1899-ben főszolgabírává nevezték ki. 1901-ben hagyta el a közigazgatási pályát, mert ekkor megválasztották az Országgyűlés egyik legfiatalabb tagjává. Több bizottság tagja is volt. Az 1905-ös választások alkalmával azonban Borbély alulmaradt ellenfelével szemben, így visszatért a közigazgatásba. A főispán hozzájárult, hogy Borbély a Tiszai közép járás főszolgabírói hivatalában dolgozzon, majd Ferenc Józseftől megkapta a császári és királyi kamarási címet. 1906-ban Jancsó Géza főszolgabíró helyettese lett annak betegsége miatt, majd Jancsó nyugdíjba vonulása után Borbély vette át hivatalát. Az első világháború alatt a Vörös Kereszt vármegyei választmányának tagja volt, és az ő nevéhez fűződik többek között a törökszentmiklósi 100 ágyas hadigondozó kórház is. Az 1918-as események hatására nyugdíjazását kérte, hivatalosan megromlott egészségügyi állapotára hivatkozva. A Tanácsköztásaság idején csatlakozott a szolnoki ellenforradalomhoz, amiért később börtönbe került. Szabadulása után román hadifogságban volt, és sok megpróbáltatás után térhetett csak vissza tiszaderzsi birtokaira, ahol aztán csak gazdálkodással foglalkozott. 1924-ben ismét tagja lett a vármegyéje közigazgatási bizottságának, 1927-ben pedig vármegyéje törvényhatóságának képviseletében a Felsőház tagja lett. A gazdasági válság hatására Károlyi Gyula kormánya megbukott, majd amikor Gömbös Gyula került hatalomra, a szolnoki főispánnak, Almásy Sándornak távoznia kellett hivatalából. Ekkor került a főispáni székbe Borbély. Főispánként megszervezte az anya- és csecsemővédelmet, a vízi közlekedés fellendítése érdekében bekötőutakat építtetett, valamint az alföldi telivértenyésztés ügyében is jelentős lépésekett tett.

Halála után Tiszaroff vezetői úgy határoztak, hogy maradandó emlékkel adóznak Borbély Györgynek, így 1942. július 4-én ünnepélyes keretek között Horthy Miklós kormányzó őfőméltósága jelenlétében leplezték le fehér carrarai márványból készült teljes alakos szobrát a tiszaroffi községháza melletti téren. Sajnos azonban a szobor sorsa a második világháború után bizonytalan. Egyes források szerint az oroszok ledöntötték, más források viszont arról számolnak be, hogy a temetőbe szállították, ahonnan a szolnoki Damjanich János Múzeumba került, ahol viszont nincs tudomásuk a szoborról vagy annak maradványairól.

</center>

Források
 Roffi Borbély György főispán szobra Tiszaroffon – a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Levéltár honlapja 
 Borbély György családfája a Magyar Családkutató Egyesület honlapján

1875-ben született személyek
1941-ben elhunyt személyek
Országgyűlési képviselők (1901–1905)
Jász-Nagykun-Szolnok vármegye főispánjai
Hadifoglyok
Roffi Borbély György ( Tiszaroff , március – Budapest , március ) , földbirtokos , politikus , Jász-Nagykun-Szolnok vármegye főszolgabírája , majd főispánja . Élete Borbély Géza1924 ) földbirtokos és a tiszaroffi református egyház főgondnoka és Szathmáry-Király Etelka1898 ) elsőszülött fiúgyermekeként látta meg a napvilágot.ben kezdte meg pályafutását vármegyéje közigazgatási gyakornokaként. júniusén Horthy Szabolccsal együtt vármegyei aljegyzővé nevezték ki. majd a korábbi szolgabíró nyugdíjazása után megpályázta és meg is kapta a Jászsági alsó járás szolgabírói tisztét . Ezt követően áthelyezték a Tiszai közép járásba , majdben főszolgabírává nevezték ki.ben hagyta el a közigazgatási pályát , mert ekkor megválasztották az Országgyűlés egyik legfiatalabb tagjává . Több bizottság tagja is volt . Azös választások alkalmával azonban Borbély alulmaradt ellenfelével szemben , így visszatért a közigazgatásba . A főispán hozzájárult , hogy Borbély a Tiszai közép járás főszolgabírói hivatalában dolgozzon , majd Ferenc Józseftől megkapta a császári és királyi kamarási címet.ban Jancsó Géza főszolgabíró helyettese lett annak betegsége miatt , majd Jancsó nyugdíjba vonulása után Borbély vette át hivatalát . Az első világháború alatt a Vörös Kereszt vármegyei választmányának tagja volt , és az ő nevéhez fűződik többek között a törökszentmiklósiágyas hadigondozó kórház is . Azas események hatására nyugdíjazását kérte , hivatalosan megromlott egészségügyi állapotára hivatkozva . A Tanácsköztásaság idején csatlakozott a szolnoki ellenforradalomhoz , amiért később börtönbe került . Szabadulása után román hadifogságban volt , és sok megpróbáltatás után térhetett csak vissza tiszaderzsi birtokaira , ahol aztán csak gazdálkodással foglalkozott.ben ismét tagja lett a vármegyéje közigazgatási bizottságának, ben pedig vármegyéje törvényhatóságának képviseletében a Felsőház tagja lett . A gazdasági válság hatására Károlyi Gyula kormánya megbukott , majd amikor Gömbös Gyula került hatalomra , a szolnoki főispánnak , Almásy Sándornak távoznia kellett hivatalából . Ekkor került a főispáni székbe Borbély . Főispánként megszervezte az anya- és csecsemővédelmet , a vízi közlekedés fellendítése érdekében bekötőutakat építtetett , valamint az alföldi telivértenyésztés ügyében is jelentős lépésekett tett . Halála után Tiszaroff vezetői úgy határoztak , hogy maradandó emlékkel adóznak Borbély Györgynek , így júliusén ünnepélyes keretek között Horthy Miklós kormányzó őfőméltósága jelenlétében leplezték le fehér carrarai márványból készült teljes alakos szobrát a tiszaroffi községháza melletti téren . Sajnos azonban a szobor sorsa a második világháború után bizonytalan . Egyes források szerint az oroszok ledöntötték , más források viszont arról számolnak be , hogy a temetőbe szállították , ahonnan a szolnoki Damjanich János Múzeumba került , ahol viszont nincs tudomásuk a szoborról vagy annak maradványairól . </center> Források Roffi Borbély György főispán szobra Tiszaroffon – a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Levéltár honlapja Borbély György családfája a Magyar Családkutató Egyesület honlapján 1875-ben született személyek 1941-ben elhunyt személyek Országgyűlési képviselők1905 ) Jász-Nagykun-Szolnok vármegye főispánjai Hadifoglyok