Dzsunnin japán császár
Japán 47. császára a hagyományos öröklési rend szerint. Toneri herceg hetedik fia, és Temmu császár unokája, uralkodása 758-tól 764-ig tartott.<ref>Brown, Delmer et al. (1979). Gukanshō,  275 o.; Varley, H. Paul. (1980). Jinnō Shōtōki.  143-144 o.; Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du japon,  75–78. o.'',  75 o., a Google Bookson</ref>

Általános tudnivalók
Trónra kerülése előtt a neve (imina) Ōi-shinnō (Ōi-no-ō) volt. Ő volt a hetedik fia Toneri hercegnek, aki Temmu császár fia volt. Habár hároméves korában apja elhunyt, nem adatott neki semmilyen udvari tisztség vagy cím. A régebbi japán dokumentumokban gyakran Haiteiként (廃帝), azaz trónra nem került uralkodóként is megemlítik. A halála utáni „Dzsunnin császár” nevet Meidzsi császár adta neki ezer évvel később.

Trónra kerülése és uralkodása
757-ben Kóken császárnő, a harmad-unokatestvére jelölte ki őt koronahercegnek Funado herceg helyett, akit Sómu császár akarata szerint jelöltek ki a helyére. Kóken-tennó uralkodásának a tizedik évében (称徳天皇十年), 758. december 7.-én (Tenpjó-sóhó 2, 8. hó 1. napján) a császárnő lemondott a trónról, és az öröklés (szenszo) továbbszállt örökbefogadott fiára. Azt mondják, nem sokkal ezután Dzsinmu császár lépett a trónra (szokui). 760-ban (Tenpjó-hódzsi 4-ben) új érmék kerültek forgalomba; a Mannen Ten-hó szavakat hordozó réz-, a Teihei Genhó szavakat hordozó ezüst- és a Kaiki sóhó szavakat hordozó aranyérmék.

Dzsunnin uralkodásának éveit (758–765) magában foglalja egy korszaknév,vagy nengó. Tenpjó-hódzsi Dzsunninnek látszólagosan kevés hatalma volt, és inkább névleges uralkodó volt. 764-ben, hat évvel Kóken császárnő lemondása után, az egykori császárnő visszakövetelte a trónt a Fudzsivara no Nakamaro-lázadás idején, Dzsunnint lemondásra kényszerítve.

Halála és mauzóleuma
765. november 10-én (Tenpjó-dzsingo 1, 10. hónap 23. napján) az egykori császár száműzetésben hunyt el. Dzsunnin sírjának a helyszíne ismeretlen, és hagyományosan egy avadzsi (egykor saját prefektúrának számított, de ma már beleolvadt Hjógo prefekturába) sintó szentély emlékműben (miszaszagi) adnak neki tiszteletet. A Császári Udvartartási Ügynökség ezt a helyet tartja számon Dzsunnin mauzóleumaként; hivatalosan Avadzsi no miszaszaginak hívják.

Habár Dzsunnin gyakorlatilag császár volt, a tizenkilencedik század végéig nem volt felsorolva a japán császárok listáján. 1870-ben Meidzsi császár felruházta a halála utáni nevével és címével, amiről Dzsunnin császár ismert. A helyét a hagyományos öröklődésben körülbelül egy időben ismerték el a Kóbun és Csukjo császárról kinyilvánított  közleményekkel.

Kugjó
A kugjó összefoglaló név, amelyet arra a néhány legnagyobb hatalmú férfira értenek, akik a japán császári udvar tagjai voltak a Meidzsi előtti korszakokban. Általánosságba véve ebbe az elit csoportba három vagy négy férfi tartozott akkoriban, ők voltak azok az örökös udvaroncok, akiknek a tapasztalataik és a hátterük az életpályájuk csúcsához vezette volna őket. Dzsunnin uralkodása alatt ebbe a Daidzsó-kanból származó csoportba az alábbiak tartoztak:
 Taisi, Fudzsivara Osikacu, Emi no Osikacuként is ismert (恵美押勝, hivatalosan Fudzsivara no Nakamaro 藤原仲麻呂);
 Tajhó, Fudzsivara Osikacu;
 Daidzsó-daidzsin, Fudzsivara Osikacu;
 Szadaidzsin, Fudzsivara no Tojonari (藤原豊成);
 Udaidzsin, Fudzsivara no Tojonari (藤原豊成);
 Naidaidzsin (nem nevezték ki);
 Dainagon.

Hitvesei és gyermekei
 Avata no Morone (粟田諸姉), Fudzsivara no Majori özvegye, Fudzsivara no Nakamaro elsőszülött fia
 Ismeretlen nő
 Jamao hercegnő (山於女王), Isze szentélyben Szaió 758-765

Jegyzetek

Források
 Appert, Georges and Hiroji Kinoshita. (1888).  Ancien japon.  Tokyo: Kokubunsha. OCLC 4429674
 Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979).  Gukanshō: The Future and the Past. Berkeley: University of California Press. ;  OCLC 251325323
 Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959).  The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
 Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Odai Ichiran''; ou,  Annales des empereurs du Japon.  Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.  OCLC 5850691
 Varley, H. Paul. (1980).  Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns. New York: Columbia University Press. ;  OCLC 59145842

Kapcsolódó szócikkek
Japán császárok családfája

Fordítás

Japán uralkodók
Japán császára a hagyományos öröklési rend szerint . Toneri herceg hetedik fia , és Temmu császár unokája , uralkodásatólig tartott. <ref>Brown , Delmer et al . ( 1979 ) . Gukanshō , o . ; Varley , H. Paul . Jinnō Shōtōki . o . ; Titsingh , Isaac . Annales des empereurs du japon , 78. o.'' , o. , a Google Bookson</ ref> Általános tudnivalók Trónra kerülése előtt a neve ( imina ) Ōi-shinnō ( Ōi-no-ō ) volt . Ő volt a hetedik fia Toneri hercegnek , aki Temmu császár fia volt . Habár hároméves korában apja elhunyt , nem adatott neki semmilyen udvari tisztség vagy cím . A régebbi japán dokumentumokban gyakran Haiteiként ( 廃帝 ) , azaz trónra nem került uralkodóként is megemlítik . A halála utáni „ Dzsunnin császár” nevet Meidzsi császár adta neki ezer évvel később . Trónra kerülése és uralkodása 757-ben Kóken császárnő , a harmad-unokatestvére jelölte ki őt koronahercegnek Funado herceg helyett , akit Sómu császár akarata szerint jelöltek ki a helyére . Kóken-tennó uralkodásának a tizedik évében ( 称徳天皇十年 ) , december-én ( Tenpjó-sóhó hó napján ) a császárnő lemondott a trónról , és az öröklés ( szenszo ) továbbszállt örökbefogadott fiára . Azt mondják , nem sokkal ezután Dzsinmu császár lépett a trónra ( szokui ) .ban ( Tenpjó-hódzsiben ) új érmék kerültek forgalomba ; a Mannen Ten-hó szavakat hordozó réz- , a Teihei Genhó szavakat hordozó ezüst- és a Kaiki sóhó szavakat hordozó aranyérmék . Dzsunnin uralkodásának éveit765 ) magában foglalja egy korszaknév, vagy nengó . Tenpjó-hódzsi Dzsunninnek látszólagosan kevés hatalma volt , és inkább névleges uralkodó volt.ben , hat évvel Kóken császárnő lemondása után , az egykori császárnő visszakövetelte a trónt a Fudzsivara no Nakamaro-lázadás idején , Dzsunnint lemondásra kényszerítve . Halála és mauzóleuma 765. novemberén ( Tenpjó-dzsingo hónap napján ) az egykori császár száműzetésben hunyt el . Dzsunnin sírjának a helyszíne ismeretlen , és hagyományosan egy avadzsi ( egykor saját prefektúrának számított , de ma már beleolvadt Hjógo prefekturába ) sintó szentély emlékműben ( miszaszagi ) adnak neki tiszteletet . A Császári Udvartartási Ügynökség ezt a helyet tartja számon Dzsunnin mauzóleumaként ; hivatalosan Avadzsi no miszaszaginak hívják . Habár Dzsunnin gyakorlatilag császár volt , a tizenkilencedik század végéig nem volt felsorolva a japán császárok listáján.ben Meidzsi császár felruházta a halála utáni nevével és címével , amiről Dzsunnin császár ismert . A helyét a hagyományos öröklődésben körülbelül egy időben ismerték el a Kóbun és Csukjo császárról kinyilvánított közleményekkel . Kugjó A kugjó összefoglaló név , amelyet arra a néhány legnagyobb hatalmú férfira értenek , akik a japán császári udvar tagjai voltak a Meidzsi előtti korszakokban . Általánosságba véve ebbe az elit csoportba három vagy négy férfi tartozott akkoriban , ők voltak azok az örökös udvaroncok , akiknek a tapasztalataik és a hátterük az életpályájuk csúcsához vezette volna őket . Dzsunnin uralkodása alatt ebbe a Daidzsó-kanból származó csoportba az alábbiak tartoztak : Taisi , Fudzsivara Osikacu , Emi no Osikacuként is ismert ( 恵美押勝 , hivatalosan Fudzsivara no Nakamaro 藤原仲麻呂 ) ; Tajhó , Fudzsivara Osikacu ; Daidzsó-daidzsin , Fudzsivara Osikacu ; Szadaidzsin , Fudzsivara no Tojonari ( 藤原豊成 ) ; Udaidzsin , Fudzsivara no Tojonari ( 藤原豊成 ) ; Naidaidzsin ( nem nevezték ki ) ; Dainagon . Hitvesei és gyermekei Avata no Morone ( 粟田諸姉 ) , Fudzsivara no Majori özvegye , Fudzsivara no Nakamaro elsőszülött fia Ismeretlen nő Jamao hercegnő ( 山於女王 ) , Isze szentélyben Szaió Jegyzetek Források Appert , Georges and Hiroji Kinoshita . Ancien japon . Tokyo : Kokubunsha . OCLC Brown , Delmer M. and Ichirō Ishida , eds . Gukanshō : The Future and the Past . Berkeley : University of California Press . ; OCLC Ponsonby-Fane , Richard Arthur Brabazon . The Imperial House of Japan . Kyoto : Ponsonby Memorial Society . OCLC Titsingh , Isaac . Nihon Odai Ichiran'' ; ou , Annales des empereurs du Japon . Paris : Royal Asiatic Society , Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland . OCLC Varley , H. Paul . Jinnō Shōtōki : A Chronicle of Gods and Sovereigns . New York : Columbia University Press . ; OCLC Kapcsolódó szócikkek Japán császárok családfája Fordítás Japán uralkodók