Wacław Sieroszewski
Wacław Kajetan Sieroszewski (álneve: Sirko) (Wolka Kozlowska, 1858. augusztus 24. – Piaseczno, 1945. április 20.) legendás életű lengyel etnográfus, író, legionárius katona és politikus.

Élete

Édesanyja korán elhunyt, apját, aki részt vett az oroszellenes januári felkelésben, bebörtönözték. Ő titkos hazafias társaságokban vett részt, ezért kizárták a gimnáziumból, ahol a tanulmányait folytatta. Lakatosnak tanult tovább egy vasúti iskolában. 1878-ban politikai okokból bebörtönözték, mivel bekapcsolódott a munkásellenállást szervező szocialista mozgalom munkájába. 1879-ben részt vett egy zendülésben, ami után emberöléssel vádolták és halálra ítélték. Bár a vádak alól később mentesült, azonban Szibériába száműzték.

1880-ban érkezett Verhojanszkba. Még ugyanebben az évben megnősült, egy jakut lányt vett feleségül. Három évet töltött a városban. Egy kovácsműhelyben dolgozott, vadászattal és ékszerkészítéssel foglalkozott. Kétszer kísérelt meg szökést a feleségével, a második után ismét halálra ítélték. Megmenekült, de belső száműzetésre kényszerítették, és ezt követően hosszú éveken át élt a jakutokkal a vadonban.

1890-től több cikket is küldött a nomád állattenyésztők életmódjáról és vallásáról (sámánizmus) egy szibériai orosz újságnak. Néprajzi munkájának köszönhetően 1894-ben visszatérhetett Szentpétervárra, ahol 1896-ban kiadták a Tizenkét év a jakutok országában (lengyelül: Dwanaście lat w kraju Jakutów) című könyvét. Ez aranyérmet nyert az orosz Földrajzi Társaság tudományos pályázatán, és engedélyt kapott, hogy visszatérhessen Lengyelországba.

1900-ban lengyelül is megjelent a monográfiája. Ugyanebben az évben Varsóban részt vett az Adam Mickiewicz-emlékműnél rendezett tüntetésen, és ismét letartóztatták. 1903-1904 folyamán a Földrajzi Társaság segítségével újra a Távol-Keletre utazott. Járt Hokkaidón, Koreában, Kínában és Ceylonon, majd Egyiptomon keresztül tért vissza Varsóba.

Az 1905-ös orosz forradalom idején megint csak bebörtönözték, a hírhedt varsói Pawiak fogja volt. Később Galíciába ment, Krakkóban és Zakopanéban élt. 1910 és 1914 között Párizsban lakott. Közben csatlakozott a Lövész Szövetség (Związek Strzelecki) nevű illegális, félkatonai szervezethez, ami Lwówban Lengyel Légiót akart felállítani.

Az első világháború kitörésekor, 1914-ben belépett a Légióba, de 1915 decemberében az egészségi állapota és az életkora miatt leszerelték. 1918-ban a balközépnek számító, rövid életű Nemzeti Függetlenségi Párt vezetője, majd a szocialista befolyás alatt álló lublini Ideiglenes Kormány információs és propaganda minisztere lett. A II. Köztársaság idején két cikluson át szenátor volt. 1927-1930 között betöltötte a Lengyel Írók Szakszervezetének elnöki tisztét, 1933-ban pedig beválasztották a Lengyel Irodalmi Akadémiába (Polska Akademia Literatury).

Számos magas kitüntetés birtokosa volt, köztük a Lengyelország Újjászületése érdemrend különböző fokozatainak.

Munkája

Mintegy két tucat regényt és novellás kötetet alkotott. Egyik regénye, melyet 1913-1914-ben Párizsban írt, Benyovszky Móricról (Maurycy August Beniowski) szól. Egy másik írása Józef Piłsudskiról. Számos írásában feltűnik a száműzetés, az emigráció és az utazások emléke, ezek szereplői szamurájok, kínaiak, koreaiak és szibériaiak, például jukagirok.

Az 1930-as években filmforgatókönyveket is írt, és tiszteletbeli tagja volt a lengyel–magyar kapcsolatok ápolását célul tűző Magyar Mickiewicz Társaságnak.

Néprajzi művei főleg a Távol-Kelettel, a jakutokkal, az ainukkal, a koreaiakkal és más népekkel voltak kapcsolatosak. Tudományos nézőpontja igen eredeti volt, mivel nem bennszülöttnek tekintette a megfigyelt embereket, hanem barátként és családtagként nézett rájuk. Ez lehetővé tette, hogy igazán mély ismereteket szerezzen róluk.

A második világháború alatt Varsóban élt, nem sokkal a háború után hunyt el egy Varsó közeli településen. Sírjára a „regényíró” szöveget írták.

Magyarul

A táncosnő szerelme. Koreai regény; Magyar Kereskedelmi Közlöny, Bp., 1910 k.
Sieroszewski Vencelː Pilsudski József; Toldi, Bp., 1921

Jegyzetek

Fordítás 

 

Első világháborús katonák
Lengyel katonák
Lengyel tudósok
Lengyel írók
Lengyel forgatókönyvírók
Emigráns lengyelek
Magyar–lengyel kapcsolatok
1858-ban született személyek
1945-ben elhunyt személyek
Wacław Kajetan Sieroszewski ( álneve : Sirko ) ( Wolka Kozlowska , augusztus – Piaseczno , április ) legendás életű lengyel etnográfus , író , legionárius katona és politikus . Élete Édesanyja korán elhunyt , apját , aki részt vett az oroszellenes januári felkelésben , bebörtönözték . Ő titkos hazafias társaságokban vett részt , ezért kizárták a gimnáziumból , ahol a tanulmányait folytatta . Lakatosnak tanult tovább egy vasúti iskolában.ban politikai okokból bebörtönözték , mivel bekapcsolódott a munkásellenállást szervező szocialista mozgalom munkájába.ben részt vett egy zendülésben , ami után emberöléssel vádolták és halálra ítélték . Bár a vádak alól később mentesült , azonban Szibériába száműzték . 1880-ban érkezett Verhojanszkba . Még ugyanebben az évben megnősült , egy jakut lányt vett feleségül . Három évet töltött a városban . Egy kovácsműhelyben dolgozott , vadászattal és ékszerkészítéssel foglalkozott . Kétszer kísérelt meg szökést a feleségével , a második után ismét halálra ítélték . Megmenekült , de belső száműzetésre kényszerítették , és ezt követően hosszú éveken át élt a jakutokkal a vadonban . 1890-től több cikket is küldött a nomád állattenyésztők életmódjáról és vallásáról ( sámánizmus ) egy szibériai orosz újságnak . Néprajzi munkájának köszönhetőenben visszatérhetett Szentpétervárra , aholban kiadták a Tizenkét év a jakutok országában ( lengyelül : Dwanaście lat w kraju Jakutów ) című könyvét . Ez aranyérmet nyert az orosz Földrajzi Társaság tudományos pályázatán , és engedélyt kapott , hogy visszatérhessen Lengyelországba . 1900-ban lengyelül is megjelent a monográfiája . Ugyanebben az évben Varsóban részt vett az Adam Mickiewicz-emlékműnél rendezett tüntetésen , és ismét letartóztatták.folyamán a Földrajzi Társaság segítségével újra a Távol-Keletre utazott . Járt Hokkaidón , Koreában , Kínában és Ceylonon , majd Egyiptomon keresztül tért vissza Varsóba . Azös orosz forradalom idején megint csak bebörtönözték , a hírhedt varsói Pawiak fogja volt . Később Galíciába ment , Krakkóban és Zakopanéban élt.ésközött Párizsban lakott . Közben csatlakozott a Lövész Szövetség ( Związek Strzelecki ) nevű illegális , félkatonai szervezethez , ami Lwówban Lengyel Légiót akart felállítani . Az első világháború kitörésekor, ben belépett a Légióba , dedecemberében az egészségi állapota és az életkora miatt leszerelték.ban a balközépnek számító , rövid életű Nemzeti Függetlenségi Párt vezetője , majd a szocialista befolyás alatt álló lublini Ideiglenes Kormány információs és propaganda minisztere lett . A II. Köztársaság idején két cikluson át szenátor volt.között betöltötte a Lengyel Írók Szakszervezetének elnöki tisztét, ban pedig beválasztották a Lengyel Irodalmi Akadémiába ( Polska Akademia Literatury ) . Számos magas kitüntetés birtokosa volt , köztük a Lengyelország Újjászületése érdemrend különböző fokozatainak . Munkája Mintegy két tucat regényt és novellás kötetet alkotott . Egyik regénye , melyetben Párizsban írt , Benyovszky Móricról ( Maurycy August Beniowski ) szól . Egy másik írása Józef Piłsudskiról . Számos írásában feltűnik a száműzetés , az emigráció és az utazások emléke , ezek szereplői szamurájok , kínaiak , koreaiak és szibériaiak , például jukagirok . Azas években filmforgatókönyveket is írt , és tiszteletbeli tagja volt a lengyel–magyar kapcsolatok ápolását célul tűző Magyar Mickiewicz Társaságnak . Néprajzi művei főleg a Távol-Kelettel , a jakutokkal , az ainukkal , a koreaiakkal és más népekkel voltak kapcsolatosak . Tudományos nézőpontja igen eredeti volt , mivel nem bennszülöttnek tekintette a megfigyelt embereket , hanem barátként és családtagként nézett rájuk . Ez lehetővé tette , hogy igazán mély ismereteket szerezzen róluk . A második világháború alatt Varsóban élt , nem sokkal a háború után hunyt el egy Varsó közeli településen . Sírjára a „ regényíró” szöveget írták . Magyarul A táncosnő szerelme . Koreai regény ; Magyar Kereskedelmi Közlöny, Bp.,k . Sieroszewski Vencelː Pilsudski József ; Toldi , Bp. , Jegyzetek Fordítás Első világháborús katonák Lengyel katonák Lengyel tudósok Lengyel írók Lengyel forgatókönyvírók Emigráns lengyelek Magyar–lengyel kapcsolatok 1858-ban született személyek 1945-ben elhunyt személyek