Danilo Biranj
Danilo Biranj falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Šibenikhez tartozik.

Fekvése 
Šibeniktől légvonalban 8, közúton 11 km-re keletre, Dalmácia középső részén a Daniloi-mező nyugati részén fekszik.

Története 
A Daniloi-mező területe a régészeti leletek tanúsága szerint már ősidők óta lakott. A mező középső részén a 20. század során, főként 1951-től a Jugoszláv Tudományos Akadémia által végzett feltárások során egy addig ismeretlen kultúra maradványai kerültek elő, melyet a leletek megtalálási helyéről danilo kultúrának neveztek el. A kultúra az i. e. 4500 és 3900 közötti időben virágzott és a Soča-folyótól Albánia középső részéig terjedt ki. A Daniloi-mezőn erődített településük volt, mely a Danilo feletti 418 méter magas nehezen hozzáférhető magaslaton a Gradinán állt, ahonnan a mező területe könnyen ellenőrizhető volt. Erődített település állt a biranji Szent György templom dombján is. Ezeken a helyeken mindmáig láthatók a szárazon rakott falak és a mindennapi életről tanúskodó számos kerámiatöredék is található. Az i. e. 2. századtól a Római Birodalom hódította meg az Adria keleti partvidékét, mely társadalmi és gazdasági fejlődéséhez vezetett. A Gradinán állt Ridita illír közössége fokozatosan romanizálódott, idővel a magaslat lábához költözött és a mai Danilo helyén létrehozta Rider városát, melynek Claudius császár municípiumi rangot adott. A régészeti feltárások során Danilo területén ebből a korszakból számos épületmaradvány került elő, köztük fűtőrendszerrel rendelkező római villák, valamint gabona, bor és olaj tárolására szolgáló gazdasági épületek. Az 1. századra Rider a Scardona és Salona közötti térség legfontosabb közlekedési csomópontja lett. Ridert valószínűleg az 5. században rombolta le a népvándorlás vihara, majd a 7. században szláv törzsek, a mai horvátok ősei települtek le ezen a vidéken. Erről tanúskodik egy négyszáz sírból álló kora középkori ószláv temető, melyet a Danilo-mezőn tártak fel. A keresztény hitre tért szlávok később újjáépítették az ősi keresztény templomokat. A régészeti feltárásoknak köszönhetően a folyamatos élet nyomai a 9. századtól egészen a késő középkorig végigkövethetők. A korszak legfontosabb régészeti lelőhelyei közé tartoznak biranji Szent György templom és a Maglovo dombja közelében állt Szent Péter templom maradványai.

A Daniloi-mező településeiről ezután a 13. századból a šibeniki püspökség alapításának idejéből származnak az első hiteles adatok. Eszerint a mező területén ebben az időben Mokro, Biranj, Orišje és Striševo települések álltak. Ezen falvak a 16. század első felében a török hódítás idején pusztultak el. Közülük egyedül Biranj élte túl a török időket. A daniloi plébániát a šibeniki püspökség alapításakor 1298-ban említik először. A török 1522-ben foglalta el a mező területét és a 17. század végéig uralma alatt maradt. A török uralom idején 1537-től a Klisszai szandzsák része volt. A Zagora területével együtt 1684 és 1699 között a moreiai háború során szabadult fel végleg a török uralom alól. Ekkor települt be területe az új lakossággal, akik földműveléssel és szőlőműveléssel foglalkoztak. A török által lerombolt templomokat a 17. században újjáépítették. A település 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. A falunak 1857-ben 282, 1910-ben 321 lakosa volt. Az első világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Lakossága mezőgazdaságból, szőlőtermesztésből élt. A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt. 2011-ben 442 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent György vértanú tiszteletére szentelt temploma a falu feletti magaslaton áll. Apszisa a középkori templom maradványa, melyet 1433 körül egy šibeniki nemesi család építtetett. A mai templom valószínűleg 18. századi, melyet 1887-ben és 1904-ben meghosszabbítottak, illetve megújítottak. A harangtorony 1936-ban épült, 2005-ben megújították, benne két harang található. Az oltár barokk képe a Szűzanyát és gyermekét, valamint Szent Jeromost néhány püspök társaságában ábrázolja. A Hétfájdalmú Szűzanya képét 2004-ben vásárolták. A templom körül díszes sírkövek találhatók.
A Szent Péter templom eredetileg 1409-ben épült, de ebből a templomból is csak az apszis maradt fenn. A templomot 1744-ben meghosszabbították, majd 1904-ben megújították. Homlokzatán a bejárat mellett két ablakocska, felette egy kör alakú kis ablak látható. A harangtorony 1887-ben épült. Fából faragott főoltárán Szent Péter és Pál apostolokat ábrázoló oltárkép látható, mely helyi mester alkotása. A templomot 2006-ban teljesen megújították. A templom körül temető található, melyben ókeresztény bazilika maradványai láthatók.

Jegyzetek

További információk
 Šibenik község hivatalos oldala 
 A daniloi plébánia honlapja  
 A spliti ferences rendtartomány honlapja 
 Ante Blaće:Razvoj i suvremena preobrazna krajolika naselja danilskog polja kod Šibenika 
 A Daniloi-mező története a középkorig 

Šibenik-Knin megye települései
Danilo Biranj falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Šibenikhez tartozik . Fekvése Šibeniktől légvonalban közútonkm-re keletre , Dalmácia középső részén a Daniloi-mező nyugati részén fekszik . Története A Daniloi-mező területe a régészeti leletek tanúsága szerint már ősidők óta lakott . A mező középső részén a század során , főkénttől a Jugoszláv Tudományos Akadémia által végzett feltárások során egy addig ismeretlen kultúra maradványai kerültek elő , melyet a leletek megtalálási helyéről danilo kultúrának neveztek el . A kultúra az i. e.ésközötti időben virágzott és a Soča-folyótól Albánia középső részéig terjedt ki . A Daniloi-mezőn erődített településük volt , mely a Danilo felettiméter magas nehezen hozzáférhető magaslaton a Gradinán állt , ahonnan a mező területe könnyen ellenőrizhető volt . Erődített település állt a biranji Szent György templom dombján is . Ezeken a helyeken mindmáig láthatók a szárazon rakott falak és a mindennapi életről tanúskodó számos kerámiatöredék is található . Az i . e. századtól a Római Birodalom hódította meg az Adria keleti partvidékét , mely társadalmi és gazdasági fejlődéséhez vezetett . A Gradinán állt Ridita illír közössége fokozatosan romanizálódott , idővel a magaslat lábához költözött és a mai Danilo helyén létrehozta Rider városát , melynek Claudius császár municípiumi rangot adott . A régészeti feltárások során Danilo területén ebből a korszakból számos épületmaradvány került elő , köztük fűtőrendszerrel rendelkező római villák , valamint gabona , bor és olaj tárolására szolgáló gazdasági épületek . Az századra Rider a Scardona és Salona közötti térség legfontosabb közlekedési csomópontja lett . Ridert valószínűleg az században rombolta le a népvándorlás vihara , majd a században szláv törzsek , a mai horvátok ősei települtek le ezen a vidéken . Erről tanúskodik egy négyszáz sírból álló kora középkori ószláv temető , melyet a Danilo-mezőn tártak fel . A keresztény hitre tért szlávok később újjáépítették az ősi keresztény templomokat . A régészeti feltárásoknak köszönhetően a folyamatos élet nyomai a századtól egészen a késő középkorig végigkövethetők . A korszak legfontosabb régészeti lelőhelyei közé tartoznak biranji Szent György templom és a Maglovo dombja közelében állt Szent Péter templom maradványai . A Daniloi-mező településeiről ezután a századból a šibeniki püspökség alapításának idejéből származnak az első hiteles adatok . Eszerint a mező területén ebben az időben Mokro , Biranj , Orišje és Striševo települések álltak . Ezen falvak a század első felében a török hódítás idején pusztultak el . Közülük egyedül Biranj élte túl a török időket . A daniloi plébániát a šibeniki püspökség alapításakorban említik először . A törökben foglalta el a mező területét és a század végéig uralma alatt maradt . A török uralom idejéntől a Klisszai szandzsák része volt . A Zagora területével együttésközött a moreiai háború során szabadult fel végleg a török uralom alól . Ekkor települt be területe az új lakossággal , akik földműveléssel és szőlőműveléssel foglalkoztak . A török által lerombolt templomokat a században újjáépítették . A településben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott . A falunakbenbenlakosa volt . Az első világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . Lakossága mezőgazdaságból , szőlőtermesztésből élt . A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt.benlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent György vértanú tiszteletére szentelt temploma a falu feletti magaslaton áll . Apszisa a középkori templom maradványa , melyetkörül egy šibeniki nemesi család építtetett . A mai templom valószínűleg századi , melyetben ésben meghosszabbítottak , illetve megújítottak . A harangtoronyban épült,ben megújították , benne két harang található . Az oltár barokk képe a Szűzanyát és gyermekét , valamint Szent Jeromost néhány püspök társaságában ábrázolja . A Hétfájdalmú Szűzanya képétben vásárolták . A templom körül díszes sírkövek találhatók . A Szent Péter templom eredetilegben épült , de ebből a templomból is csak az apszis maradt fenn . A templomotben meghosszabbították , majdben megújították . Homlokzatán a bejárat mellett két ablakocska , felette egy kör alakú kis ablak látható . A harangtoronyben épült . Fából faragott főoltárán Szent Péter és Pál apostolokat ábrázoló oltárkép látható , mely helyi mester alkotása . A templomotban teljesen megújították . A templom körül temető található , melyben ókeresztény bazilika maradványai láthatók . Jegyzetek További információk Šibenik község hivatalos oldala A daniloi plébánia honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja Ante Blaće : Razvoj i suvremena preobrazna krajolika naselja danilskog polja kod Šibenika A Daniloi-mező története a középkorig Šibenik-Knin megye települései