Puncshong
A  jellegzetes koreai kőcserépedény, mely a 15. és 16. században volt jellemző a -korra. A  folyékony fehéragyag-bevonattal (szlip) készül és fantáziadús mintái különböztetik meg más cserépmunkáktól. Egy időben létezett a koreai porcelánnal, ami végül a 16. század végére kiszorította. A tradíció átkerült a japán kerámiaművészetbe, köszönhetően a japán megszállásnak, amikor koreai fazekasokat hurcoltak el Japánba. 

A szó maga összevonás, a  (분장회청사기, szürkés-zöld kőcserépedény fehér mázzal) nevet még az 1930-as években  művészettörténész adta ennek a típusú kerámiának.

Jellemzői

Míg a  jellemző kifinomult szeladon a nemesség által preferált kerámia volt, a  testesebb, földközelibb megjelenésű, az egyszerű emberek igényeinek és praktikus életének megfelelő. Az udvari szemléletváltást is tükrözi: a szeladon megmunkálásában a buddhizmus hatása érvényesült (túlvilággal foglalkozó motívumok), míg itt a már konfuciánus társadalom jegyei mutatkoznak meg: a konfuciánusokat nem érdekelte a vallás, a túlvilág, a jelenben, a valóságban kívántak élni. Ezt tükrözi a  motívumvilága is.

A  alapvetően a szeladon továbbgondolt változata, ugyanabból a típusú agyagból készül, de durvább hatású és fehér szlippel van bevonva. A dekoráció tekintetében regionális különbségek alakultak ki.  tartományban a nyomásos () technikát használták, amikor a mintát rányomták a felületre, majd szlippel bevonták.  tartományban a máz alatti vas-oxid díszítést () használták,  pedig a sgraffito technikát () részesítették előnyben. A  egyik jellegzetessége, hogy nem a királyi fazekasműhelyekben, égetőkemencékben készítették őket, hanem fazekasok az ország minden táján foglalkoztak a készítésével.

Legnépszerűbb motívumok
A koreaiak számára a hal a szerencsét, a gazdagságot, a sok utódot szimbolizálta, így a kerámiák díszítésénél is gyakori elem a hal. Emellett különféle virágmintákat és absztraktnak tekinthető motívumokat is használtak.

Források

További információk
 

Koreai kerámia
A jellegzetes koreai kőcserépedény , mely a és században volt jellemző a -korra . A folyékony fehéragyag-bevonattal ( szlip ) készül és fantáziadús mintái különböztetik meg más cserépmunkáktól . Egy időben létezett a koreai porcelánnal , ami végül a század végére kiszorította . A tradíció átkerült a japán kerámiaművészetbe , köszönhetően a japán megszállásnak , amikor koreai fazekasokat hurcoltak el Japánba . A szó maga összevonás , a ( 분장회청사기 , szürkés-zöld kőcserépedény fehér mázzal ) nevet még azas években művészettörténész adta ennek a típusú kerámiának . Jellemzői Míg a jellemző kifinomult szeladon a nemesség által preferált kerámia volt , a testesebb , földközelibb megjelenésű , az egyszerű emberek igényeinek és praktikus életének megfelelő . Az udvari szemléletváltást is tükrözi : a szeladon megmunkálásában a buddhizmus hatása érvényesült ( túlvilággal foglalkozó motívumok ) , míg itt a már konfuciánus társadalom jegyei mutatkoznak meg : a konfuciánusokat nem érdekelte a vallás , a túlvilág , a jelenben , a valóságban kívántak élni . Ezt tükrözi a motívumvilága is . A alapvetően a szeladon továbbgondolt változata , ugyanabból a típusú agyagból készül , de durvább hatású és fehér szlippel van bevonva . A dekoráció tekintetében regionális különbségek alakultak ki. tartományban a nyomásos ( ) technikát használták , amikor a mintát rányomták a felületre , majd szlippel bevonták. tartományban a máz alatti vas-oxid díszítést ( ) használták , pedig a sgraffito technikát ( ) részesítették előnyben . A egyik jellegzetessége , hogy nem a királyi fazekasműhelyekben , égetőkemencékben készítették őket , hanem fazekasok az ország minden táján foglalkoztak a készítésével . Legnépszerűbb motívumok A koreaiak számára a hal a szerencsét , a gazdagságot , a sok utódot szimbolizálta , így a kerámiák díszítésénél is gyakori elem a hal . Emellett különféle virágmintákat és absztraktnak tekinthető motívumokat is használtak . Források További információk Koreai kerámia