Őr-hegy
Az Őr-hegy a Pilis déli részének egyik magaslata Pilisvörösvár közigazgatási területén. Dolomit alapkőzete kiváló alapanyaga a legkülönfélébb nemesvakolatoknak, ami miatt azt évtizedek óta bányásszák. Csúcsáról szép kilátás nyílik a Pilis hegyvonulataira és a Solymári-völgyre.

Leírása 
Az Őr-hegy jellegzetes kétcsúcsú hegy, Pilisvörösvár látképének meghatározó tájképeleme; mindkét csúcsa körkúp alakú, közel azonos lejtésviszonyokkal. Nagy részét ma erdei- és feketefenyő borítja.

Alapkőzete túlnyomórészt triász kori laza szemcsés, porló dolomit, dolomitmurva, amit helyenként a karsztmélyedésekbe bemosódott kréta kori bauxitos agyag tarkít; néhol előfordul továbbá tűzálló fehér agyag is.

Nevének eredete 
Neve az 1848–49-es forradalom és szabadságharc idejéből származik, abban az időben ugyanis egy nagy farönköt ástak le a hegy tetején, amit bekentek szurokkal, abból a célból, hogy ha valamilyen irányból ellenség közeledne, akkor a farönk meggyújtásával, a várhatóan igen messzire ellátszó tűz révén tudatni lehessen a veszélyhelyzet tényét a környéken és a Budán tartózkodó honvédegységekkel. (Erre végül nem került sor.) A hegy neve korábban Strázsa-hegy néven is használatban volt, illetve nevezik Kerek-hegynek is, valamint olyan korabeli térkép is fennmaradt, amelyen (feltehetőleg tévedésből) Öreg-hegy néven szerepel.

Gazdasági hasznosítása 
A környéken élők már régen felismerték, hogy az Őr-hegy igen tiszta, porló dolomitja jól használható építőanyag, ezért azt a hegytömb nyugati felében és a nyugatról szomszédos Zajnát-hegyek keleti részén régóta intenzíven bányásszák, elsősorban nemesvakolatok készítése céljából. Minderről már messziről árulkodik a nagy kiterjedésű, összesen mintegy húsz hektárra kiterjedő, észak-déli irányban közel másfél kilométeres kiterjedésű bányagödör, és az ahhoz kapcsolódó, 1978-ban megnyitott, ugyancsak több hektáros alapterületen elhelyezkedő nemesvakolat-gyártó üzem építményeinek látványa.

Az 1970-1980-as években saját kisvasútja is üzemelt a bányának – amit akkor a Vegyesásvány-bányászati Vállalat (köznyelvi használatban az Ásványbánya) üzemeltetett –, a szerelvények a pilisvörösvári vasútállomásra szállították a kitermelt nyersanyagot, illetve a vállalat által értékesíteni szánt félkész- vagy késztermékeket. 1982 körül, miután a közúti fuvarozás egyre inkább teret nyert a vasúti szállítással szemben, a vonalat megszüntették, a vágányok nagy részét elbontották (bár az üzemi területen néhány sín- és váltó még a 2000-es évek elején is felfedezhető volt). Nyomvonala ma már inkább csak sejthető; felismerhető még továbbá az a pont, ahol a Budapest–Esztergom-vasútvonal keresztezte az iparvágányt [bár az egykori alagút helyén azóta vasúti híd épült], illetve azonosítható még az a műtárgy is, amelyen keresztül a dolomitvasút áthaladt a 10-es út alatt.

A nemesvakolat-üzem már 1978-ban Terranova néven kezdte meg működését, mint Magyarország első, kifejezetten vakolatgyártásra szakosodott gyárüzeme; elnevezése később Weber-Terranova formára módosult. A korábbi márkanevek fenntartása mellett az üzemeltető a 2000-es évek elejétől a Saint-Gobain Weber Terranova Kft. lett, amely cég, két másik hazai, építőanyag-ipari vállalattal való egyesülését követően a Saint-Gobain Construction Products Hungary Kft. nevet vette fel.

Természetvédelem 
Az Őr-hegy eredeti növényvilága valószínűleg a környékre jellemző mészkedvelő tölgyes volt, melynek fáit a 18. századtól kezdődően nagyrészt letermelték, a fátlanná vált területeket pedig legeltetéssel hasznosították, így több más, közeli magaslathoz hasonlóan itt is erodált kopárok jöttek létre. Ezek újrafásítása az 1920-as években indult meg, főleg feketefenyővel, így az Őr-hegyen is fenyvesek, a fával be nem ültethető, extrém domborzatú területrészeken pedig másodlagosan dolomit sziklagyepek jöttek létre, a térség élőhelyeinek aljnövényzetében amúgy is megtalálható, mészkedvelő növényfajokból. A sziklagyepek több jellemző faja kimutatható a területen, így például a lappangó sás (Carex humilis), a deres csenkesz (Festuca pallens), a magyar rozsnok (Bromus pannonicus), a sziklai perje (Poa badensis), a korongpár (Biscutella laevigata), a kövér daravirág (Draba lasiocarpa), a henye boroszlán (Daphne cneorum), az árlevelű len (Linum tenuifolium), a sárga kövirózsa (Sempervivum globiferum subsp. hirtum), a fokozottan védett magyar gurgolya (Seseli leucospermum) és a Szent István-szegfű (Dianthus plumarius ssp.regis-stephani). 2001-ben egy, a hegytömb lábainál fekvő dolomitgyepen megtalálták a homoki szalmagyopár (Helichrysum arenarium) egy kisebb állományát is.

Kisebb egyedszámban előfordul a bunkós hagyma (Allium sphaerocephalon), a sárga koronafürt (Coronilla coronata), a kisfészkű hangyabogáncs (Jurinea mollis ssp. dolomitica), a borzas vértő (Onosma visianii), az ezüstaszott (Paronychia cephalotes), a leánykökörcsin (Pulsatilla grandis), a selymes boglárka (Ranunculus illyricus), a hegyi árvalányhaj (Stipa pennata), a kékes borkóró (Thalictrum minus ssp. pseudominus), a tarka imola (Centaurea triumfetti ssp. aligera), a gombos varjúköröm (Phyteuma orbiculare), a nagy pacsirtafű (Polygala major) és a tarka kosbor (Orchis tridentata) is.

Arra, hogy a hegy oldalainak eredeti vegetációját karsztbokorerdők, mészkedvelő tölgyesek alkothatták, utal az is, hogy a fenyvesek között ma is felbukkan néhány, e társulásokra jellemző faj is, olykor jelentős egyedszámban. Kimutatták itt a védett budai berkenye (Sorbus semiincisa) előfordulását, figyelemre érdemes továbbá a sárga cserszömörce (Cotinus coggygria) előfordulása is, amely több helyen jókora sarjtelepet alkot. A gyepszinten is megjelenik a karsztbokorerdők néhány jellemző faja, mint a bajuszoskásafű (Piptatherum virescens), az erdei szálkaperje, a védett turbánliliom (Lilium martagon), a madárfészek kosbor (Neottia nidus-avis), a fehér sarkvirág (Platanthera bifolia) és a fehér madársisak (Cephalanthera damasonium).

Turizmus 
A Budapesthez való közelsége és jó megközelíthetősége okán – hiszen a hegy lába könnyű sétával elérhető a pilisvörösvári vasútállomás és a szabadságligeti megállóhely felől is –, valamint a közelében található egyéb turisztikai vonzerők (Zajnát-hegyek, Kopár Csárda, Iluska-forrás, Klotild-barlang) miatt kedvelt kirándulóhely. Népszerűségét növeli a fő csúcs közeléből és az oda felvezető ösvényről kínálkozó panoráma is. Jelzett turistaút nem vezet a csúcsra – a legközelebb a sárga jelzés halad el hozzá, amely északról harántolja a magaslatot –, de annak megközelítése így sem komplikált.

Galéria

Források 
 Nagy Mónika: Weber-Terranova dolomit-kőfejtő és környéke, Pilisvörösvár, Pilis és Budai-hegység. Geomania.hu; hozzáférés: 2016. augusztus 14.
 http://karpatutak3.blogspot.hu/2016/07/a-pilisvorosvari-dolomitbanya-es-az-or.html

Jegyzetek 

A Pilis hegyei
Pilisvörösvár
Az Őr-hegy a Pilis déli részének egyik magaslata Pilisvörösvár közigazgatási területén . Dolomit alapkőzete kiváló alapanyaga a legkülönfélébb nemesvakolatoknak , ami miatt azt évtizedek óta bányásszák . Csúcsáról szép kilátás nyílik a Pilis hegyvonulataira és a Solymári-völgyre . Leírása Az Őr-hegy jellegzetes kétcsúcsú hegy , Pilisvörösvár látképének meghatározó tájképeleme ; mindkét csúcsa körkúp alakú , közel azonos lejtésviszonyokkal . Nagy részét ma erdei- és feketefenyő borítja . Alapkőzete túlnyomórészt triász kori laza szemcsés , porló dolomit , dolomitmurva , amit helyenként a karsztmélyedésekbe bemosódott kréta kori bauxitos agyag tarkít ; néhol előfordul továbbá tűzálló fehér agyag is . Nevének eredete Neve az49-es forradalom és szabadságharc idejéből származik , abban az időben ugyanis egy nagy farönköt ástak le a hegy tetején , amit bekentek szurokkal , abból a célból , hogy ha valamilyen irányból ellenség közeledne , akkor a farönk meggyújtásával , a várhatóan igen messzire ellátszó tűz révén tudatni lehessen a veszélyhelyzet tényét a környéken és a Budán tartózkodó honvédegységekkel . ( Erre végül nem került sor . ) A hegy neve korábban Strázsa-hegy néven is használatban volt , illetve nevezik Kerek-hegynek is , valamint olyan korabeli térkép is fennmaradt , amelyen ( feltehetőleg tévedésből ) Öreg-hegy néven szerepel . Gazdasági hasznosítása A környéken élők már régen felismerték , hogy az Őr-hegy igen tiszta , porló dolomitja jól használható építőanyag , ezért azt a hegytömb nyugati felében és a nyugatról szomszédos Zajnát-hegyek keleti részén régóta intenzíven bányásszák , elsősorban nemesvakolatok készítése céljából . Minderről már messziről árulkodik a nagy kiterjedésű , összesen mintegy húsz hektárra kiterjedő , észak-déli irányban közel másfél kilométeres kiterjedésű bányagödör , és az ahhoz kapcsolódó, ban megnyitott , ugyancsak több hektáros alapterületen elhelyezkedő nemesvakolat-gyártó üzem építményeinek látványa . Azas években saját kisvasútja is üzemelt a bányának – amit akkor a Vegyesásvány-bányászati Vállalat ( köznyelvi használatban az Ásványbánya ) üzemeltetett – , a szerelvények a pilisvörösvári vasútállomásra szállították a kitermelt nyersanyagot , illetve a vállalat által értékesíteni szánt félkész- vagy késztermékeket.körül , miután a közúti fuvarozás egyre inkább teret nyert a vasúti szállítással szemben , a vonalat megszüntették , a vágányok nagy részét elbontották ( bár az üzemi területen néhány sín- és váltó még aes évek elején is felfedezhető volt ) . Nyomvonala ma már inkább csak sejthető ; felismerhető még továbbá az a pont , ahol a Budapest–Esztergom-vasútvonal keresztezte az iparvágányt [ bár az egykori alagút helyén azóta vasúti híd épült ] , illetve azonosítható még az a műtárgy is , amelyen keresztül a dolomitvasút áthaladt aes út alatt . A nemesvakolat-üzem márban Terranova néven kezdte meg működését , mint Magyarország első , kifejezetten vakolatgyártásra szakosodott gyárüzeme ; elnevezése később Weber-Terranova formára módosult . A korábbi márkanevek fenntartása mellett az üzemeltető aes évek elejétől a Saint-Gobain Weber Terranova Kft. lett , amely cég , két másik hazai , építőanyag-ipari vállalattal való egyesülését követően a Saint-Gobain Construction Products Hungary Kft. nevet vette fel . Természetvédelem Az Őr-hegy eredeti növényvilága valószínűleg a környékre jellemző mészkedvelő tölgyes volt , melynek fáit a századtól kezdődően nagyrészt letermelték , a fátlanná vált területeket pedig legeltetéssel hasznosították , így több más , közeli magaslathoz hasonlóan itt is erodált kopárok jöttek létre . Ezek újrafásítása azas években indult meg , főleg feketefenyővel , így az Őr-hegyen is fenyvesek , a fával be nem ültethető , extrém domborzatú területrészeken pedig másodlagosan dolomit sziklagyepek jöttek létre , a térség élőhelyeinek aljnövényzetében amúgy is megtalálható , mészkedvelő növényfajokból . A sziklagyepek több jellemző faja kimutatható a területen , így például a lappangó sás ( Carex humilis ) , a deres csenkesz ( Festuca pallens ) , a magyar rozsnok ( Bromus pannonicus ) , a sziklai perje ( Poa badensis ) , a korongpár ( Biscutella laevigata ) , a kövér daravirág ( Draba lasiocarpa ) , a henye boroszlán ( Daphne cneorum ) , az árlevelű len ( Linum tenuifolium ) , a sárga kövirózsa ( Sempervivum globiferum subsp. hirtum ) , a fokozottan védett magyar gurgolya ( Seseli leucospermum ) és a Szent István-szegfű ( Dianthus plumarius ssp.regis -stephani ) .ben egy , a hegytömb lábainál fekvő dolomitgyepen megtalálták a homoki szalmagyopár ( Helichrysum arenarium ) egy kisebb állományát is . Kisebb egyedszámban előfordul a bunkós hagyma ( Allium sphaerocephalon ) , a sárga koronafürt ( Coronilla coronata ) , a kisfészkű hangyabogáncs ( Jurinea mollis ssp. dolomitica ) , a borzas vértő ( Onosma visianii ) , az ezüstaszott ( Paronychia cephalotes ) , a leánykökörcsin ( Pulsatilla grandis ) , a selymes boglárka ( Ranunculus illyricus ) , a hegyi árvalányhaj ( Stipa pennata ) , a kékes borkóró ( Thalictrum minus ssp. pseudominus ) , a tarka imola ( Centaurea triumfetti ssp. aligera ) , a gombos varjúköröm ( Phyteuma orbiculare ) , a nagy pacsirtafű ( Polygala major ) és a tarka kosbor ( Orchis tridentata ) is . Arra , hogy a hegy oldalainak eredeti vegetációját karsztbokorerdők , mészkedvelő tölgyesek alkothatták , utal az is , hogy a fenyvesek között ma is felbukkan néhány , e társulásokra jellemző faj is , olykor jelentős egyedszámban . Kimutatták itt a védett budai berkenye ( Sorbus semiincisa ) előfordulását , figyelemre érdemes továbbá a sárga cserszömörce ( Cotinus coggygria ) előfordulása is , amely több helyen jókora sarjtelepet alkot . A gyepszinten is megjelenik a karsztbokorerdők néhány jellemző faja , mint a bajuszoskásafű ( Piptatherum virescens ) , az erdei szálkaperje , a védett turbánliliom ( Lilium martagon ) , a madárfészek kosbor ( Neottia nidus-avis ) , a fehér sarkvirág ( Platanthera bifolia ) és a fehér madársisak ( Cephalanthera damasonium ) . Turizmus A Budapesthez való közelsége és jó megközelíthetősége okán – hiszen a hegy lába könnyű sétával elérhető a pilisvörösvári vasútállomás és a szabadságligeti megállóhely felől is – , valamint a közelében található egyéb turisztikai vonzerők ( Zajnát-hegyek , Kopár Csárda , Iluska-forrás , Klotild-barlang ) miatt kedvelt kirándulóhely . Népszerűségét növeli a fő csúcs közeléből és az oda felvezető ösvényről kínálkozó panoráma is . Jelzett turistaút nem vezet a csúcsra – a legközelebb a sárga jelzés halad el hozzá , amely északról harántolja a magaslatot – , de annak megközelítése így sem komplikált . Galéria Források Nagy Mónika : Weber-Terranova dolomit-kőfejtő és környéke , Pilisvörösvár , Pilis és Budai-hegység . Geomania.hu ; hozzáférés : augusztus http://karpatutak3.blogspot.hu/2016/07/a-pilisvorosvari-dolomitbanya-es-az-or.html Jegyzetek A Pilis hegyei Pilisvörösvár