Folyami fiallócsiga
A folyami fiallócsiga (Viviparus acerosus) a Duna vízgyűjtőjében honos vízicsigafaj, mely Magyarországon is él. A csigák (Gastropoda) osztályának az Architaenioglossa rendjébe, ezen belül a Viviparidae (elevenszülő csigák) családjába tartozó faj.

Előfordulása 
A Duna, a Dnyeper, az Észak-Dvina, illetve a Daugava folyók vizeiben őshonos. Tehát Ausztria, Bosznia és Hercegovina, Bulgária, Horvátország, Csehország, Németország, Magyarország, Románia, Szerbia, Szlovákia és Ukrajna vizeiben. Görögország ugyan nem tartozik a Duna vízgyűjtőéhez, de itt is elterjedt, őshonos faj, állománya növekvőben van. Hollandiában és a Bodeni-tóban inváziós fajként is megjelent a 20. század legvégén.

Megjelenése 
A csigaház 30-35 milliméter magas, amellyel Magyarország egyik legnagyobb vízicsigája, szélessége 23-37 milliméter, kanyarulatainak a száma 4 és 5 között lehet. A héj vékony és zöldesbarna színű, melyen általában 3 vörösesbarna csík látható. A kanyarulatok alakja a szájadékkal megegyezik, emiatt a végénél hegyes a csigaház.

Életmódja 

A lassú folyású vizek, holtágak és tavak iszapos fenekén a fejének ormányra hasonlító nyúlványával táplálékot keres az iszapban. Tápláléka különféle férgekből és növényi törmelékből áll.

Petéi az anyai szervezetben megérnek, peterakás során már elevenen jönnek a világra a jellemzően fél centiméteres kiscsigák. A hímek háza hosszabb, a nőstényeké szélesebb.

Veszélyeztetettsége és felhasználása 

Nem védett faj, a legnagyobb veszélyt számukra a vízszennyezés és a gátak építése jelenti.

Ritkán akváriumok lakója, másra nem használják.

Jegyzetek

Források 
Krolopp Endre: Csigák, kagylók. Móra Ferenc Könyvkiadó, Budapest 1981. 

Csigák
Puhatestűfajok
Európa puhatestűi
Magyarország csigái
A folyami fiallócsiga ( Viviparus acerosus ) a Duna vízgyűjtőjében honos vízicsigafaj , mely Magyarországon is él . A csigák ( Gastropoda ) osztályának az Architaenioglossa rendjébe , ezen belül a Viviparidae ( elevenszülő csigák ) családjába tartozó faj. Előfordulása A Duna , a Dnyeper , az Észak-Dvina , illetve a Daugava folyók vizeiben őshonos . Tehát Ausztria, Bosznia és Hercegovina, Bulgária , Horvátország , Csehország , Németország , Magyarország , Románia , Szerbia , Szlovákia és Ukrajna vizeiben . Görögország ugyan nem tartozik a Duna vízgyűjtőéhez , de itt is elterjedt , őshonos faj , állománya növekvőben van . Hollandiában és a Bodeni-tóban inváziós fajként is megjelent a század legvégén . Megjelenése A csigaházmilliméter magas , amellyel Magyarország egyik legnagyobb vízicsigája , szélességemilliméter , kanyarulatainak a számaésközött lehet . A héj vékony és zöldesbarna színű , melyen általábanvörösesbarna csík látható . A kanyarulatok alakja a szájadékkal megegyezik , emiatt a végénél hegyes a csigaház . Életmódja A lassú folyású vizek , holtágak és tavak iszapos fenekén a fejének ormányra hasonlító nyúlványával táplálékot keres az iszapban . Tápláléka különféle férgekből és növényi törmelékből áll . Petéi az anyai szervezetben megérnek , peterakás során már elevenen jönnek a világra a jellemzően fél centiméteres kiscsigák . A hímek háza hosszabb , a nőstényeké szélesebb . Veszélyeztetettsége és felhasználása Nem védett faj , a legnagyobb veszélyt számukra a vízszennyezés és a gátak építése jelenti . Ritkán akváriumok lakója , másra nem használják . Jegyzetek Források Krolopp Endre : Csigák , kagylók . Móra Ferenc Könyvkiadó , Budapest Csigák Puhatestűfajok Európa puhatestűi Magyarország csigái