Srijane
Srijane falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Omišhoz tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 23, közúton 41 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 8, közúton 33 km-re északkeletre, Gornja Poljicán, a mai Poljica, az egykori Poljicai Köztársaság északi részén, a Mosor-hegység északi lábánál fekszik. Területe a Cetina partjától és a Čikotina lađa átjárótól a Korena és az Oštra közötti völgyön át a hegység legmagasabb gerincéig terjed. Határában halad át az A1-es autópálya. Településrészei: Vela Njiva, Nečaj, Luke, Radovići, Končul, Zidina (Kupris) és Moljva.

Története 
Területe a középkorban része volt a 13. században alapított, úgynevezett Poljicai Köztársaságnak, mely tulajdonképpen egy jelentős autonómiával rendelkező kenézség volt. Poljica kezdetben a horvát-magyar királyok, majd 1444-től a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott. Velence nagyfokú autonómiát biztosított a poljicai települések számára. Jogi berendezkedését az 1490-ben kibocsátott Poljicai Statutum határozta meg, mely egyúttal rögzítette határait is. Poljica 1537-ben került török uralom alá, ahol szintén bizonyos fokú önállóságot élvezett. A moreai háború idején szabadult fel a török uralom alól, melyet 1699-ben a karlócai béke szentesített. Ezután ismét velencei fennhatóság alá tartozott, de autonómiájának valamely szintjét végig megőrizte. Poljica önállóságát 1807-ben a bevonuló napóleoni francia csapatok szüntették meg. Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban a Habsburgoké lett. 

Srijane alapításáról nincsenek pontos adatok, de valószínűsítik, hogy Boszniából és Hercegovinából a török hódítás elől menekülő horvátok népesítették be a 16. században. Ebből az időből származhat a plébániatemplom is, melyet 1625-ben az egyházlátogatáskor említenek először. A településnek 1857-ben 430, 1910-ben 666 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A II. világháború idején kisebb károkat szenvedett a horvát nemzeti erők és a partizánok közötti harcokban. Közelében ma is megtalálhatók egy lelőtt amerikai repülőgép maradványai. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. Az 1950-es évek óta lakossága folyamatosan csökkent. 2011-ben a településnek 270 lakosa volt.

Lakosság 

(1961-ig Donji Dolac lakosságának egy részét is ide számították.)

Nevezetességei 
Szűz Mária Mennybevétele tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma Gornji Dolac és Srijane határán áll. Cupilli spalatói érsek 1709-ben az egyházlátogatáskor azt írja, hogy a templom újonnan épült, azonban tudható, hogy ekkor csupán a régi templom bővítése történt. 1625-ben Garzadori zárai érsek már említ ezen a helyen egy ugyanilyen titulusú templomot. A templom faragott kövekből épült, legrégibb része a mai sekrestye, mely az északi oldalkápolnából nyílik. Ez a kápolna a szakemberek szerint még a török hódítás előtti időben épült. A templom mai formáját 1934-ben nyerte el, amikor tíz méterrel hosszabbították meg és homlokzatára a harangok szintjén biforámás, felül piramisban végződő harangtornyot építettek. Az épületet 1982-ben megújították, akkor épült a mai kórus és készült el a szembemiséző oltár. A főoltáron látható, Mária mennybevételét ábrázoló kép F. Kayer munkája. A diadalív lábánál külön talapzaton Jézus Szíve és Szűz Mária, a főoltár két oldalán pedig Szent József és Szent Balázs szobrai láthatók. A templomban régi családi sírok találhatók bosnyák felirattal. 
A kuprisi Szent Lukács templomot a 18. század elején említik először. A mező keleti oldalán álló templomról azt tartja a hagyomány, hogy a régi falu, a Selo területén épült. Selot később elhagyta a lakosság és a Cetinához közelebb telepedett meg. Az öregek e helyet még mindig így nevezik, máig fennmaradt a „Megyek Selora” kifejezés. A templomot egykor testvériség gondozta és fenntartásához földbirtokai is voltak. A templomnak kőből készült oltára van, mely a falhoz támaszkodik. Az épület durván faragott kövekből épült. A homlokzat közepén kerek ablak, felül pedig kis harangtorony látható benne egy haranggal. A templomot kőfal övezi.
A Szent Antal templom a mező északi részén, a Končul településrészen áll. 1748-ban említik először, Bizzi érsek látogatása idején, de valószínűleg ennél sokkal előbb építették. Faragott kövekből épített, kőlapokkal fedett, apszis nélküli épület. Kőből épített oltárán Páduai Szent Antal szobra áll. A homlokzat feletti harangtoronyban egy harang található. Szárazon épített kőfal keríti. 
A Keresztelő Szent János templom a Radovići településrészen áll. Ezt is 1748-ban említik először, egyúttal megjegyzik, hogy szőlőhegy tartozik hozzá. Felújításakor tetejét betonlapokra cserélték, kívül pedig fugázott kövekkel burkolták. Kőből épített oltárán Szent János szobra áll. A 18. században saját testvérisége gondozta és birtoka is volt.
A Rózsafüzér királynője kápolna Nečaj településrészen áll. Karaman-Žuljević család családi kápolnája. Homlokzatának tetején kőkereszt található, teteje kőlapokkal fedett. Valószínűleg a 18. század közepén épült faragott kövekből. A korabeli egyházi vizitációk nem említik. A háború utáni időszakban hittanteremnek használták, illetve idős személyeknek tartottak alkalmi miséket benne.

Gazdaság 
A település területén a talaj nem eléggé termékeny, ezért lakosai csak házi szükségletekre tudnak termelni. A legfőbb kultúrnövény a szőlő, melyből főként bort készítenek. A második legjelentősebb kultúra a burgonya, mely jól tűri a terméketlen talajt. Ez nagyobb mennyiségben terem, így a környező települések számára is értékesítenek belőle. Terem még valamennyi kukorica, paradicsom és szilva, melyeket kizárólag saját szükségletre termelnek. Az állattenyésztés területén a leggyakoribb a kecske és a juh, emellett mintegy száz szarvasmarha is található a településen. Ezen kívül főként baromfi és valamennyi sertés nevelése is folyik. A fiatalok közül sokan járnak a közeli városokba, különösen Omišra és Splitre dolgozni.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Omiš város hivatalos oldala  
Omiš város turisztikai irodájának honlapja

Fordítás 

Split-Dalmácia megye települései
Srijane falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Omišhoz tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északkeletre , Gornja Poljicán , a mai Poljica , az egykori Poljicai Köztársaság északi részén , a Mosor-hegység északi lábánál fekszik . Területe a Cetina partjától és a Čikotina lađa átjárótól a Korena és az Oštra közötti völgyön át a hegység legmagasabb gerincéig terjed . Határában halad át az A1-es autópálya . Településrészei : Vela Njiva , Nečaj , Luke , Radovići , Končul , Zidina ( Kupris ) és Moljva . Története Területe a középkorban része volt a században alapított , úgynevezett Poljicai Köztársaságnak , mely tulajdonképpen egy jelentős autonómiával rendelkező kenézség volt . Poljica kezdetben a horvát-magyar királyok , majdtől a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott . Velence nagyfokú autonómiát biztosított a poljicai települések számára . Jogi berendezkedését azben kibocsátott Poljicai Statutum határozta meg , mely egyúttal rögzítette határait is . Poljicaben került török uralom alá , ahol szintén bizonyos fokú önállóságot élvezett . A moreai háború idején szabadult fel a török uralom alól , melyetben a karlócai béke szentesített . Ezután ismét velencei fennhatóság alá tartozott , de autonómiájának valamely szintjét végig megőrizte . Poljica önállóságátben a bevonuló napóleoni francia csapatok szüntették meg . Napóleon lipcsei veresége utánban a Habsburgoké lett . Srijane alapításáról nincsenek pontos adatok , de valószínűsítik , hogy Boszniából és Hercegovinából a török hódítás elől menekülő horvátok népesítették be a században . Ebből az időből származhat a plébániatemplom is , melyetben az egyházlátogatáskor említenek először . A településnekbenbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A II. világháború idején kisebb károkat szenvedett a horvát nemzeti erők és a partizánok közötti harcokban . Közelében ma is megtalálhatók egy lelőtt amerikai repülőgép maradványai . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik . Azes évek óta lakossága folyamatosan csökkent.ben a településneklakosa volt . Lakosság ( 1961-ig Donji Dolac lakosságának egy részét is ide számították . ) Nevezetességei Szűz Mária Mennybevétele tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma Gornji Dolac és Srijane határán áll . Cupilli spalatói érsekben az egyházlátogatáskor azt írja , hogy a templom újonnan épült , azonban tudható , hogy ekkor csupán a régi templom bővítése történt.ben Garzadori zárai érsek már említ ezen a helyen egy ugyanilyen titulusú templomot . A templom faragott kövekből épült , legrégibb része a mai sekrestye , mely az északi oldalkápolnából nyílik . Ez a kápolna a szakemberek szerint még a török hódítás előtti időben épült . A templom mai formájátben nyerte el , amikor tíz méterrel hosszabbították meg és homlokzatára a harangok szintjén biforámás , felül piramisban végződő harangtornyot építettek . Az épületetben megújították , akkor épült a mai kórus és készült el a szembemiséző oltár . A főoltáron látható , Mária mennybevételét ábrázoló kép F. Kayer munkája . A diadalív lábánál külön talapzaton Jézus Szíve és Szűz Mária , a főoltár két oldalán pedig Szent József és Szent Balázs szobrai láthatók . A templomban régi családi sírok találhatók bosnyák felirattal . A kuprisi Szent Lukács templomot a század elején említik először . A mező keleti oldalán álló templomról azt tartja a hagyomány , hogy a régi falu , a Selo területén épült . Selot később elhagyta a lakosság és a Cetinához közelebb telepedett meg . Az öregek e helyet még mindig így nevezik , máig fennmaradt a „ Megyek Selora” kifejezés . A templomot egykor testvériség gondozta és fenntartásához földbirtokai is voltak . A templomnak kőből készült oltára van , mely a falhoz támaszkodik . Az épület durván faragott kövekből épült . A homlokzat közepén kerek ablak , felül pedig kis harangtorony látható benne egy haranggal . A templomot kőfal övezi . A Szent Antal templom a mező északi részén , a Končul településrészen áll.ban említik először , Bizzi érsek látogatása idején , de valószínűleg ennél sokkal előbb építették . Faragott kövekből épített , kőlapokkal fedett , apszis nélküli épület . Kőből épített oltárán Páduai Szent Antal szobra áll . A homlokzat feletti harangtoronyban egy harang található . Szárazon épített kőfal keríti . A Keresztelő Szent János templom a Radovići településrészen áll . Ezt isban említik először , egyúttal megjegyzik , hogy szőlőhegy tartozik hozzá . Felújításakor tetejét betonlapokra cserélték , kívül pedig fugázott kövekkel burkolták . Kőből épített oltárán Szent János szobra áll . A században saját testvérisége gondozta és birtoka is volt . A Rózsafüzér királynője kápolna Nečaj településrészen áll . Karaman-Žuljević család családi kápolnája . Homlokzatának tetején kőkereszt található , teteje kőlapokkal fedett . Valószínűleg a század közepén épült faragott kövekből . A korabeli egyházi vizitációk nem említik . A háború utáni időszakban hittanteremnek használták , illetve idős személyeknek tartottak alkalmi miséket benne . Gazdaság A település területén a talaj nem eléggé termékeny , ezért lakosai csak házi szükségletekre tudnak termelni . A legfőbb kultúrnövény a szőlő , melyből főként bort készítenek . A második legjelentősebb kultúra a burgonya , mely jól tűri a terméketlen talajt . Ez nagyobb mennyiségben terem , így a környező települések számára is értékesítenek belőle . Terem még valamennyi kukorica , paradicsom és szilva , melyeket kizárólag saját szükségletre termelnek . Az állattenyésztés területén a leggyakoribb a kecske és a juh , emellett mintegy száz szarvasmarha is található a településen . Ezen kívül főként baromfi és valamennyi sertés nevelése is folyik . A fiatalok közül sokan járnak a közeli városokba , különösen Omišra és Splitre dolgozni . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk Omiš város hivatalos oldala Omiš város turisztikai irodájának honlapja Fordítás Split-Dalmácia megye települései