Affektív pszichológia
Az affektus szótári jelentése: érzelmi fellobbanás, indulat (Juhász, Szőke és mtsai 1972.) A pszichológia szakirodalmában azonban ennél lényegesen tágabb értelemben használatos. Sokan tévesen az érzelem szinonimájaként használják a kifejezést, még a magyar szóhasználatban is gyakran azonosnak tekintik a két fogalmat. Az affektus kifejezés Ben Ze'ev (2000) szerint magában foglalja az érzelmek, érzések, hangulatok és affektív reakciók teljes panorámáját.

Az affektív jelenségek 
Az affektív tudomány kézikönyvében 6 területet sorolnak fel a leggyakrabban tanulmányozott affektív jelenségek közé: 
 emóció (érzelem): agyi, vegetatív és viselkedéses válaszok összehangolt, viszonylag rövid epizódjai, amelyek serkentik az organizmus válaszát egy külső vagy belső jelentős eseményre
 érzés, érzet: az emóciók szubjektív reprezentációja, amely az érzelem bármely komponensét tükrözheti. Általában az érzelem kellemes-kellemetlen voltát emeli ki.
 hangulat: diffúz affektív állapot, amely az érzelemnél gyakran kisebb intenzitású, ám hosszabb ideig tart; rendszerint nem kapcsolódik koherens mintázatba szerveződő érzelemkifejezésekkel, és néha nyilvánvaló ok nélkül jelenik meg
 attitűd: értékelő viszonyulást jelent egy tárggyal (személy, fizikai tárgy, társadalmi intézmény, csoport, eszme) kapcsolatban, viszonylag tartós belső reprezentáció
 affektív stílus: viszonylag stabil diszpozíciók, amelyek arra indítják a személyt, hogy adott tárgyakat, személyeket, jelenségeket bizonyos érzelmi minőségek szerint és/vagy affektív dimenziók mentén észleljen és válaszoljon rájuk
 temperamentum: olyan meghatározott affektív stílus, melynek genetikai alapja van, időben stabil jellemző és az élet során korán (csecsemőkorban) tetten érhető.

Davidson és munkatársai hangsúlyozzák, hogy ezek a jelenségek átfedhetnek (például ellenséges hangulatban nagy a düh átélésének valószínűsége), így megkülönböztetésük nem feltétlenül jelenti azt, hogy eltérő idegrendszeri alapokon működnek (például a félelem szabályozásának alapjául szolgáló neurális mechanizmus részben a szorongásos hangulat vagy affektív stílus hátterében is áll) (Davidson et al., 2003).

Affektív rendellenességek 
Oatley és Jenkins (1996/2001) a hangulatzavarokat (depresszió, mánia) és a szorongásos zavarokat is az affektív jelenségek spektrumába sorolja, ám a BNO-10 (1995/1996) és DSM-IV (1994/1997) meghatározása szerint ezek affektív rendellenességek. Ezek az affektus szabályozásának zavarát jelentik, melyek hetekig, hónapokig vagy akár évekig is elhúzódhatnak.

Az affektív pszichológia forradalma (az affektív tudomány kialakulása) 

 A hosszú elhanyagolás utáni visszacsapás: A 20. század vezető pszichológiai irányzatai kezdetben nem foglalkoztak az affektív jelenségekkel. Az 1960-as években a kognitív pszichológia ugyan teljesen elhanyagolta a motivációs és az érzelem témakörét, azonban a pszichológia alkalmazott területei egyre inkább igényelték a motivációs koncepciókat.
 Kísérleti bizonyítékok az érzelmek és hangulatok kogníciót, viselkedést és döntéseket befolyásoló hatásáról (pl Johnson és Tversky (1983), hipnóziskutatás (Bower)).
 Az evolúciós pszichológiai paradigma kialakulása (Barkow, Cosmides, Tooby 1992): a lelki jelenségek adaptív jelentőségét emelte ki.
 Az idegtudomány fejlődése - az affektív idegtudomány megjelenése, melynek eredményeképp bizonyítékok születtek az amygdala és más kéreg alatti struktúrák a tudattalan érzelmi feldolgozásban betöltött szerepével kapcsolatban (Armony, LeDoux 2000).
 Az 1980-as évekre teszik az affektív forradalom kezdetét.
 Az affektív tudomány formális zászlóbontásának tartják a 2003-ban megjelent affektív tudomány kézikönyvét (Davidson, Scherer és Goldsmith).
Az affektív forradalom megváltoztatta a pszichológia emberképét és új szemléletet hozott magával, mert felismerte az affektív folyamatok adaptív jelentőségét többek között az egyén erőforrásainak mozgósításában, mely segíthet a betegségből való kigyógyulásban és az egészség megtartásában, a személyiség fejlődésében, a társas interakciók gördülékennyé tételében, a csoportfolyamatok szabályozásában és a szaporodás sikereségében is.

Források  
 Bányai, É. & Varga, K. (2013). Affektív pszichológia - az emberi késztetések és érzelmek világa. Medicina Könyvkiadó Zrt. (51–58.)
 Csépe, V., Győri, M. & Ragó, A. (2008). Általános pszichológia 3. – Nyelv, tudat, gondolkodás, Osiris Kiadó.

Pszichológia
Az affektus szótári jelentése : érzelmi fellobbanás , indulat ( Juhász , Szőke és mtsai ) A pszichológia szakirodalmában azonban ennél lényegesen tágabb értelemben használatos . Sokan tévesen az érzelem szinonimájaként használják a kifejezést , még a magyar szóhasználatban is gyakran azonosnak tekintik a két fogalmat . Az affektus kifejezés Ben Ze'evszerint magában foglalja az érzelmek , érzések , hangulatok és affektív reakciók teljes panorámáját . Az affektív jelenségek Az affektív tudomány kézikönyvébenterületet sorolnak fel a leggyakrabban tanulmányozott affektív jelenségek közé : emóció ( érzelem ) : agyi , vegetatív és viselkedéses válaszok összehangolt , viszonylag rövid epizódjai , amelyek serkentik az organizmus válaszát egy külső vagy belső jelentős eseményre érzés , érzet : az emóciók szubjektív reprezentációja , amely az érzelem bármely komponensét tükrözheti . Általában az érzelem kellemes-kellemetlen voltát emeli ki . hangulat : diffúz affektív állapot , amely az érzelemnél gyakran kisebb intenzitású , ám hosszabb ideig tart ; rendszerint nem kapcsolódik koherens mintázatba szerveződő érzelemkifejezésekkel , és néha nyilvánvaló ok nélkül jelenik meg attitűd : értékelő viszonyulást jelent egy tárggyal ( személy , fizikai tárgy , társadalmi intézmény , csoport , eszme ) kapcsolatban , viszonylag tartós belső reprezentáció affektív stílus : viszonylag stabil diszpozíciók , amelyek arra indítják a személyt , hogy adott tárgyakat , személyeket , jelenségeket bizonyos érzelmi minőségek szerint és/vagy affektív dimenziók mentén észleljen és válaszoljon rájuk temperamentum : olyan meghatározott affektív stílus , melynek genetikai alapja van , időben stabil jellemző és az élet során korán ( csecsemőkorban ) tetten érhető . Davidson és munkatársai hangsúlyozzák , hogy ezek a jelenségek átfedhetnek ( például ellenséges hangulatban nagy a düh átélésének valószínűsége ) , így megkülönböztetésük nem feltétlenül jelenti azt , hogy eltérő idegrendszeri alapokon működnek ( például a félelem szabályozásának alapjául szolgáló neurális mechanizmus részben a szorongásos hangulat vagy affektív stílus hátterében is áll ) ( Davidson et al . , Affektív rendellenességek Oatley és Jenkins2001 ) a hangulatzavarokat ( depresszió , mánia ) és a szorongásos zavarokat is az affektív jelenségek spektrumába sorolja , ám a BNO-101996 ) és DSM-IV1997 ) meghatározása szerint ezek affektív rendellenességek . Ezek az affektus szabályozásának zavarát jelentik , melyek hetekig , hónapokig vagy akár évekig is elhúzódhatnak . Az affektív pszichológia forradalma ( az affektív tudomány kialakulása ) A hosszú elhanyagolás utáni visszacsapás : A század vezető pszichológiai irányzatai kezdetben nem foglalkoztak az affektív jelenségekkel . Azas években a kognitív pszichológia ugyan teljesen elhanyagolta a motivációs és az érzelem témakörét , azonban a pszichológia alkalmazott területei egyre inkább igényelték a motivációs koncepciókat . Kísérleti bizonyítékok az érzelmek és hangulatok kogníciót , viselkedést és döntéseket befolyásoló hatásáról ( pl Johnson és Tversky hipnóziskutatás ( Bower ) ) . Az evolúciós pszichológiai paradigma kialakulása ( Barkow , Cosmides , Tooby a lelki jelenségek adaptív jelentőségét emelte ki . Az idegtudomány fejlődése - az affektív idegtudomány megjelenése , melynek eredményeképp bizonyítékok születtek az amygdala és más kéreg alatti struktúrák a tudattalan érzelmi feldolgozásban betöltött szerepével kapcsolatban ( Armony , LeDoux Azas évekre teszik az affektív forradalom kezdetét . Az affektív tudomány formális zászlóbontásának tartják aban megjelent affektív tudomány kézikönyvét ( Davidson , Scherer és Goldsmith ) . Az affektív forradalom megváltoztatta a pszichológia emberképét és új szemléletet hozott magával , mert felismerte az affektív folyamatok adaptív jelentőségét többek között az egyén erőforrásainak mozgósításában , mely segíthet a betegségből való kigyógyulásban és az egészség megtartásában , a személyiség fejlődésében , a társas interakciók gördülékennyé tételében , a csoportfolyamatok szabályozásában és a szaporodás sikereségében is . Források Bányai , É. & Varga , K. Affektív pszichológia - az emberi késztetések és érzelmek világa . Medicina Könyvkiadó Zrt.58. ) Csépe , V. , Győri , M. & Ragó , A . Általános pszichológia – Nyelv , tudat , gondolkodás , Osiris Kiadó . Pszichológia