Eszközhatározó
Az eszközhatározó azt fejezi ki, hogy az alaptagban megnevezett cselekvés, történés, állapotváltozás stb. milyen eszközzel megy végbe, kinek vagy minek a segítségével valósul meg.
Alaptagja lehet ige (fejszével aprítja a fát) vagy igenév (főnévi: fejszével aprítani; melléknévi: fejszével aprító/aprított/aprítandó; határozói: fejszével aprítva). Az eszközhatározó lehet az alaptag kötelező vonzata, amennyiben a mondat nélküle hiányos lenne, fakultatív vonzata, amikor fontos lehet a szerkezetben, ám elhagyható vagy lehet az alaptag szabad bővítménye.
Egyes más határozókhoz hasonlóan az eszközhatározó is lehet tárgyi szerepű, amennyiben a cselekvés objektumát (tárgyát) jelöli. Ez legkönnyebben azon esetekben állapítható meg, amikor a határozó tárggyal váltakozik (például: kővel dobálja a fiút – követ dobál a fiúhoz), ám ezekben az esetekben az eszközhatározó mindig vonzat, és sosem szabad bővítmény.
Kérdései: kivel? mivel? ki/mi által? kinek/minek a segítségével?

Az eszközhatározó a mondatban 
Az eszközhatározó a mondatban mint ragos névszó, mint névutós névszó, vagy mint határozószó fordul elő.

Ragos névszó mint eszközhatározó 
Az eszközhatározó tipikus ragjai:
 -val/-vel: fejszével aprítja a fát
 -ért: aranyért vettem
 -n; -on/-en/-ön: kukoricán hízlal, furulyán játszik
 -tól/-től: Pistától üzenem édesanyámnak
 -ban/-ben: vödörben hozza a vizet
 -ból/-ből: a maga erejéből végzi a munkát

Névutós névszó mint eszközhatározó 
A legjellemzőbb névutó a ragtalan névszókhoz kapcsolódó által illetve jellemző még a révén, útján, árán, segítségével Pl. A kerítés végül elkészülhetett az új kalapács segítségével.

Határozószó mint eszközhatározó 
Elsősorban határozószói névmással szokás kifejezni (ezáltal, azáltal)

Az eszközhatározóval rokon mondatrészek

Módhatározó 
Az eszközhatározó a módhatározó rokona, ám az eszközhatározó azáltal mutat rá az esemény lefolyásának módjára, hogy rámutat arra az eszközre, mely által az végbemegy. Ennek egyik jele, hogy felelhetnek a módhatározók hogyan? miképpen? kérdéseire.

Eszközlő határozó 
Az eszközlő határozó a műveltető ige fakultatív vonzata (kimosatja a ruhát a feleségével), vagy a passzív jelentésű igék, igenevek vonzata (A levél a küldött által olvastatott fel), lehet -val/-vel ragos főnév (A barátjával hozatja be a vizet), által névutós főnév (a barátja által hozatja be a vizet), vagy főnévi névmás (Velem hozatja be a vizet). Az eszközhatározóval ellentétben az eszközlő határozó a cselekvőt, és nem a szimpla eszközt nevezi meg. Tehát például a vödörrel hozatja be a vizet szerkezet esetében a vödörrel -val/vel ragos főnév eszközhatározó, míg a barátjával hozatja be a vizet szerkezetben a barátjával eszközlő határozó. A kettő megkülönböztetésének módja a műveltető ige cselekvővé alakítása: míg a vödörrel hozza be a vizet eszközhatározós mondat jól formált, addig a *barátjával hozza be a vizet nem az. Az eszközlő határozós szerkezet esetében az eszközlő határozónak az átalakítás után alanyesetben kellene állnia: a barátja hozza be a vizet.

Jegyzetek  

Magyar nyelvtan
Az eszközhatározó azt fejezi ki , hogy az alaptagban megnevezett cselekvés , történés , állapotváltozás stb. milyen eszközzel megy végbe , kinek vagy minek a segítségével valósul meg . Alaptagja lehet ige ( fejszével aprítja a fát ) vagy igenév ( főnévi : fejszével aprítani ; melléknévi : fejszével aprító / aprított / aprítandó ; határozói : fejszével aprítva ) . Az eszközhatározó lehet az alaptag kötelező vonzata , amennyiben a mondat nélküle hiányos lenne , fakultatív vonzata , amikor fontos lehet a szerkezetben , ám elhagyható vagy lehet az alaptag szabad bővítménye . Egyes más határozókhoz hasonlóan az eszközhatározó is lehet tárgyi szerepű , amennyiben a cselekvés objektumát ( tárgyát ) jelöli . Ez legkönnyebben azon esetekben állapítható meg , amikor a határozó tárggyal váltakozik ( például : kővel dobálja a fiút – követ dobál a fiúhoz ) , ám ezekben az esetekben az eszközhatározó mindig vonzat , és sosem szabad bővítmény . Kérdései : kivel ? mivel ? ki/ mi által ? kinek/minek a segítségével ? Az eszközhatározó a mondatban Az eszközhatározó a mondatban mint ragos névszó , mint névutós névszó , vagy mint határozószó fordul elő . Ragos névszó mint eszközhatározó Az eszközhatározó tipikus ragjai : -val/-vel : fejszével aprítja a fát -ért : aranyért vettem -n ; -on/-en/-ön : kukoricán hízlal , furulyán játszik -tól/-től : Pistától üzenem édesanyámnak -ban/-ben : vödörben hozza a vizet -ból/-ből : a maga erejéből végzi a munkát Névutós névszó mint eszközhatározó A legjellemzőbb névutó a ragtalan névszókhoz kapcsolódó által illetve jellemző még a révén , útján , árán , segítségével Pl . A kerítés végül elkészülhetett az új kalapács segítségével . Határozószó mint eszközhatározó Elsősorban határozószói névmással szokás kifejezni ( ezáltal , azáltal ) Az eszközhatározóval rokon mondatrészek Módhatározó Az eszközhatározó a módhatározó rokona , ám az eszközhatározó azáltal mutat rá az esemény lefolyásának módjára , hogy rámutat arra az eszközre , mely által az végbemegy . Ennek egyik jele , hogy felelhetnek a módhatározók hogyan ? miképpen ? kérdéseire . Eszközlő határozó Az eszközlő határozó a műveltető ige fakultatív vonzata ( kimosatja a ruhát a feleségével ) , vagy a passzív jelentésű igék , igenevek vonzata ( A levél a küldött által olvastatott fel ) , lehet -val/-vel ragos főnév ( A barátjával hozatja be a vizet ) , által névutós főnév ( a barátja által hozatja be a vizet ) , vagy főnévi névmás ( Velem hozatja be a vizet ) . Az eszközhatározóval ellentétben az eszközlő határozó a cselekvőt , és nem a szimpla eszközt nevezi meg . Tehát például a vödörrel hozatja be a vizet szerkezet esetében a vödörrel -val/ vel ragos főnév eszközhatározó , míg a barátjával hozatja be a vizet szerkezetben a barátjával eszközlő határozó . A kettő megkülönböztetésének módja a műveltető ige cselekvővé alakítása : míg a vödörrel hozza be a vizet eszközhatározós mondat jól formált , addig a * barátjával hozza be a vizet nem az . Az eszközlő határozós szerkezet esetében az eszközlő határozónak az átalakítás után alanyesetben kellene állnia : a barátja hozza be a vizet . Jegyzetek Magyar nyelvtan