Kuik József Ignác
Kuik József Ignác (Kőszeg, 1741. december 28. – Zwischenbrücken, 1833. május 25.) magyar teológiai baccalaureus és bölcseleti magister, Jézus-társasági áldozópap.

Élete

19 éves korában Kőszegen lépett a rendbe és amikor az 1773-ban eltöröltetett, világi pap lett. A bécsi bíboros érsek Franciaországba küldte, hogy az ottani egyházi papnevelők berendezését és állapotát tanulmányozza, visszatérte után pedig Lengyelországba és Oroszországba, ahol a jezsuita-rendet megtűrték. Az ottani éghajlat azonban egészségére nem volt jó befolyással; tehát visszatért Ausztriába. Bécsben a költészet tanára volt; azután plébános lett Achauban (Alsó-Ausztria), később császári beneficiatus Zwischenbrückenben.

Munkái

 De lapsu Napoleonis Bonaparte seu Epicedion Jacobinismi. Posonii. 1816. és 1817 (Ezernél több versből álló epos. Magyar ford. Döme Károlytól. Uo. 1826. Az eredeti szöveggel.)
 Abhandlung über die älteste sich vorfindende Urkunde von der Beichte. Wien, 1818
 Sion et Pindus. Carmina diversi generis sacra mixta profanis. Viennae, 1823. és 1827, két kötet
 Horus relegatus seu Apologia pro veritate Christianismi quem. Author quidem anonymus sub Hori nomine astronomicis, astrologicis et mythologicis antiquorum fabellis subrure conatus est. Ugyanott, 1828, két kötet.
 Historia rerum in ecclesia gestarum a tempore imperatoris Constantini M. ad Basilicum Macedon. Orientis imperatorem. Uo. négy kötet.

Források

 
 Scriptores Provinciae Austriacae Societatis Jesu (1855) 198. old.

További információk

 De Backer-Sommervogel, Bibliothèque-Bibliogr. IV. 1274. h.

Magyar jezsuita szerzetesek
Kőszegiek
1741-ben született személyek
1833-ban elhunyt személyek
Kuik József Ignác ( Kőszeg , december – Zwischenbrücken , május ) magyar teológiai baccalaureus és bölcseleti magister , Jézus-társasági áldozópap . Élete 19 éves korában Kőszegen lépett a rendbe és amikor azban eltöröltetett , világi pap lett . A bécsi bíboros érsek Franciaországba küldte , hogy az ottani egyházi papnevelők berendezését és állapotát tanulmányozza , visszatérte után pedig Lengyelországba és Oroszországba , ahol a jezsuita-rendet megtűrték . Az ottani éghajlat azonban egészségére nem volt jó befolyással ; tehát visszatért Ausztriába . Bécsben a költészet tanára volt ; azután plébános lett Achauban ( Alsó-Ausztria ) , később császári beneficiatus Zwischenbrückenben . Munkái De lapsu Napoleonis Bonaparte seu Epicedion Jacobinismi . Posonii. és ( Ezernél több versből álló epos . Magyar ford . Döme Károlytól . Uo . Az eredeti szöveggel . ) Abhandlung über die älteste sich vorfindende Urkunde von der Beichte . Wien , Sion et Pindus . Carmina diversi generis sacra mixta profanis . Viennae , és két kötet Horus relegatus seu Apologia pro veritate Christianismi quem . Author quidem anonymus sub Hori nomine astronomicis , astrologicis et mythologicis antiquorum fabellis subrure conatus est . Ugyanott , két kötet . Historia rerum in ecclesia gestarum a tempore imperatoris Constantini M. ad Basilicum Macedon . Orientis imperatorem . Uo. négy kötet . Források Scriptores Provinciae Austriacae Societatis Jesu198. old . További információk De Backer-Sommervogel , Bibliothèque-Bibliogr . IV. h. Magyar jezsuita szerzetesek Kőszegiek 1741-ben született személyek 1833-ban elhunyt személyek