Gömör és Kishont vármegye
Gömör és Kis-Hont vármegye (latinul Geomoriensis et Kishonthensis, németül Gemer und Kleinhont, szlovákul Gemer a Malohont) közigazgatási egység volt a Magyar Királyság területén 1802-től kezdve, amikor Gömör vármegye egyesült a Kis-Honti kerülettel. Területén jelenleg Szlovákia és Magyarország osztozik. Az elcsatolt rész nagyobbik hányada a Besztercebányai, kisebbik hányada a Kassai, egy községe pedig (Vernár) az Eperjesi kerülethez tartozik; a Magyarországon maradt részt (Putnoki járás) Borsod-Abaúj-Zemplén megyéhez csatolták.

A vármegye neve – nyilván bonyolultsága miatt – számtalan alakban fordul elő, azonban a hivatalos elnevezés eredetileg Gömör és Kis-Hont volt, a két világháború közötti időszakban pedig Gömör és Kishont ill. Gömör–Kishont.

Földrajz 
Északról Liptó vármegye és Szepes vármegye, keletről Abaúj-Torna vármegye, délről Borsod vármegye és Heves vármegye, nyugatról pedig Nográd vármegye és Zólyom vármegye határolta.  

A Gömör–Szepesi-érchegységben () terült el, nagyjából a mostani magyar-szlovák határvidéken, Poltár, Rozsnyó és az Alacsony-Tátra (Nízke Tatry) alkotta háromszögben. A megyén átfolyt a Sajó. Területe kb. 4289 km² volt 1910 környékén.

Lakosság 
1910-ben 109 994 fő volt a vármegye lakossága, ebből:

 magyar: (58.47%)
 szlovák: (38,4%)
 német: (1,55%)

 katolikus: 79,838 (43.4%)
 evangálikus: 59,459 (32.4%)
 református: 34,707 (18.9%)
 zsidó: 5,339 (2.9%)

Székhelyek 
Gömör vármegye székhelye Gömör, illetve a gömöri vár volt, a 18. század elejétől pedig Pelsőc. Miután Kis-Honttal egyesült a vármegye, székhelye Rimaszombat.

Történelem 
Gömör (népiesen Gömörország) a Magyar Királyság egyik legrégibb vármegyéje volt. Kis-Hont, mely Hont vármegyének Tiszolc és Rimaszombat között fekvő, Nógrád, Gömör és Zólyom vármegyék közé ékelődő exklávéja volt, csak 1786–1802 környékén csatlakozott hozzá, attól kezdve a vármegye neve Gömör és Kis-Hont.

1920-ban a trianoni békeszerződés alapján a megye legnagyobb része az újonnan alakult Csehszlovákia része lett, kivéve egy kis területet Putnok környékén, mely a székhelye is volt e rövid időre, és néhány települést a Feledi járásból a vármegye legdélibb részéből. 1923-ban a csonka megyét összevonták Borsoddal Borsod, Gömör és Kishont közigazgatásilag egyelőre egyesített vármegye néven.

1938-ban a megye legnagyobb részét ismét Magyarországhoz csatolták az I. bécsi döntéssel. Ekkor az önálló Gömör és Kishont, illetve Borsod vármegyék újraalakultak, 1945-ben azonban ismét egyesültek, immár nem csak ideiglenesen, Borsod-Gömör megyeként. Ez a rövid életű megye azután az 1950-es megyerendezés során egyesült Abaújjal és Zemplénnel, így jött létre a mai Borsod-Abaúj-Zemplén megye.

1993-ban Csehszlovákia felbomlásával Gömör és Kis-Hont csehszlovákiai része Szlovákiához került. Szlovákiai részei az 1996-os közigazgatási reform óta a Kassai kerülethez és a Besztercebányai kerülethez tartoznak.

A Gömör nevet Magyarországon már csak egyetlen kis falu, Gömörszőlős őrzi nevében, Szlovákiában több település is.

Közigazgatás

Járási beosztás 
1886-tól, amikor a vármegyéknek törvény írta elő, hogy állandó járási székhelyeket jelöljenek ki, a vármegye járási beosztása az alábbiak szerint alakult (zárójelben a járás székhelye):

 Nagyrőcei járás (Jolsva)
 Rimaszécsi járás (Feled, neve 1912-től Feledi járás)
 Rozsnyói járás (Rozsnyó)
 Rimaszombati járás (Nyustya)
 Tornaljai járás (Tornalja)
 Garamvölgyi járás (Királyhegyalja, de a szolgabírói hivatal a községhez tartozó Nándorvölgy telepen volt, 1900-ban alakult)
 Ratkói járás (Ratkó, 1909-ben alakult)
 Putnoki járás (Putnok, 1910-ben alakult)

Városok 
Az 1871. évi községi törvény alapján a megyében öt rendezett tanácsú város alakult, melyek ma mind Szlovákiához tartoznak, és ezek köre nem változott a későbbi évtizedekben sem:

 Dobsina 
 Jolsva 
 Nagyrőce 
 Rimaszombat 
 Rozsnyó

Irodalom
Borovszky Samu: Magyarország vármegyéi és városai. Gömör és Kis-Hont vármegye, 1903
Forgon Mihály: Gömör-Kishont vármegye nemes családjai I-II. Kolozsvár, 1909.
Ila Bálint: Gömör vármegye iskolaügye 1770–1777. Budapest, 1937. (Domanovszky Sándor Emlékkönyv)
Ila Bálint: A gömöri jobbágyság a XVI-XVIII. században. Budapest, 1937.
Ila Bálint: Gömör megye I. 1944.
Leon Sokolovský 1997: Stručné dejiny Malohontu od roku 1803. Martin.
Keményfi Róbert 2002: A gömöri etnikai térmozaik: A történeti Gömör és Kis‐Hont vármegye etnikai térszerkezetének változása – különös tekintettel a szlovák‐magyar etnikai határ futására. Dunaszerdahely.
Andrej Štafura 2016: Historické organy stredného Gemera.
Farkas Csaba 2020: Mohács előtt és után: Gömör megye hatóságának működése (1470 –1570). Turul 93/3.

További információk 

 A Gömöri karszt látványtérképe 

Gomor-Kishont
Gömör és Kis-Hont vármegye ( latinul Geomoriensis et Kishonthensis , németül Gemer und Kleinhont , szlovákul Gemer a Malohont ) közigazgatási egység volt a Magyar Királyság területéntől kezdve , amikor Gömör vármegye egyesült a Kis-Honti kerülettel . Területén jelenleg Szlovákia és Magyarország osztozik . Az elcsatolt rész nagyobbik hányada a Besztercebányai , kisebbik hányada a Kassai , egy községe pedig ( Vernár ) az Eperjesi kerülethez tartozik ; a Magyarországon maradt részt ( Putnoki járás ) Borsod-Abaúj-Zemplén megyéhez csatolták . A vármegye neve – nyilván bonyolultsága miatt – számtalan alakban fordul elő , azonban a hivatalos elnevezés eredetileg Gömör és Kis-Hont volt , a két világháború közötti időszakban pedig Gömör és Kishont ill . Gömör–Kishont . Földrajz Északról Liptó vármegye és Szepes vármegye , keletről Abaúj-Torna vármegye , délről Borsod vármegye és Heves vármegye , nyugatról pedig Nográd vármegye és Zólyom vármegye határolta . A Gömör–Szepesi-érchegységben ( ) terült el , nagyjából a mostani magyar-szlovák határvidéken , Poltár , Rozsnyó és az Alacsony-Tátra ( Nízke Tatry ) alkotta háromszögben . A megyén átfolyt a Sajó . Területe kb.km ² voltkörnyékén . Lakosság 1910-ben994 fő volt a vármegye lakossága , ebből : magyar:47 % ) szlovák:4 % ) német:55 % ) katolikus:8384 % ) evangálikus : 4594 % ) református : 7079 % ) zsidó:3399 % ) Székhelyek Gömör vármegye székhelye Gömör , illetve a gömöri vár volt , a század elejétől pedig Pelsőc . Miután Kis-Honttal egyesült a vármegye , székhelye Rimaszombat . Történelem Gömör ( népiesen Gömörország ) a Magyar Királyság egyik legrégibb vármegyéje volt . Kis-Hont , mely Hont vármegyének Tiszolc és Rimaszombat között fekvő , Nógrád , Gömör és Zólyom vármegyék közé ékelődő exklávéja volt , csak1802 környékén csatlakozott hozzá , attól kezdve a vármegye neve Gömör és Kis-Hont . 1920-ban a trianoni békeszerződés alapján a megye legnagyobb része az újonnan alakult Csehszlovákia része lett , kivéve egy kis területet Putnok környékén , mely a székhelye is volt e rövid időre , és néhány települést a Feledi járásból a vármegye legdélibb részéből.ban a csonka megyét összevonták Borsoddal Borsod , Gömör és Kishont közigazgatásilag egyelőre egyesített vármegye néven . 1938-ban a megye legnagyobb részét ismét Magyarországhoz csatolták az I. bécsi döntéssel . Ekkor az önálló Gömör és Kishont , illetve Borsod vármegyék újraalakultak, ben azonban ismét egyesültek , immár nem csak ideiglenesen , Borsod-Gömör megyeként . Ez a rövid életű megye azután azes megyerendezés során egyesült Abaújjal és Zemplénnel , így jött létre a mai Borsod-Abaúj-Zemplén megye . 1993-ban Csehszlovákia felbomlásával Gömör és Kis-Hont csehszlovákiai része Szlovákiához került . Szlovákiai részei azos közigazgatási reform óta a Kassai kerülethez és a Besztercebányai kerülethez tartoznak . A Gömör nevet Magyarországon már csak egyetlen kis falu , Gömörszőlős őrzi nevében , Szlovákiában több település is . Közigazgatás Járási beosztás 1886-tól , amikor a vármegyéknek törvény írta elő , hogy állandó járási székhelyeket jelöljenek ki , a vármegye járási beosztása az alábbiak szerint alakult ( zárójelben a járás székhelye ) : Nagyrőcei járás ( Jolsva ) Rimaszécsi járás ( Feled , nevetől Feledi járás ) Rozsnyói járás ( Rozsnyó ) Rimaszombati járás ( Nyustya ) Tornaljai járás ( Tornalja ) Garamvölgyi járás ( Királyhegyalja , de a szolgabírói hivatal a községhez tartozó Nándorvölgy telepen volt, ban alakult ) Ratkói járás ( Ratkó, ben alakult ) Putnoki járás ( Putnok, ben alakult ) Városok Az évi községi törvény alapján a megyében öt rendezett tanácsú város alakult , melyek ma mind Szlovákiához tartoznak , és ezek köre nem változott a későbbi évtizedekben sem : Dobsina Jolsva Nagyrőce Rimaszombat Rozsnyó Irodalom Borovszky Samu : Magyarország vármegyéi és városai . Gömör és Kis-Hont vármegye , Forgon Mihály : Gömör-Kishont vármegye nemes családjai I-II. Kolozsvár , Ila Bálint : Gömör vármegye iskolaügye1777 . Budapest , ( Domanovszky Sándor Emlékkönyv ) Ila Bálint : A gömöri jobbágyság a XVI-XVIII. században . Budapest , Ila Bálint : Gömör megye I. Leon Sokolovský Stručné dejiny Malohontu od roku Martin . Keményfi Róbert A gömöri etnikai térmozaik : A történeti Gömör és Kis‐Hont vármegye etnikai térszerkezetének változása – különös tekintettel a szlovák‐magyar etnikai határ futására . Dunaszerdahely . Andrej Štafura Historické organy stredného Gemera . Farkas Csaba Mohács előtt és után : Gömör megye hatóságának működése–1570 ) . Turul3. További információk A Gömöri karszt látványtérképe Gomor-Kishont