Szerenádozó füleskuvik
A szerenádozó füleskuvik (Otus thilohoffmanni) a madarak (Aves) osztályának bagolyalakúak (Strigiformes) rendjébe, ezen belül a bagolyfélék (Strigidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A szóban forgó bagolyfaj Srí Lanka egyik legutóbbiként felfedezett madara; ugyanakkor e szigetország 27. endemikus madara. A baglyot Deepal Warakagoda srí lankai ornitológus fedezte fel, az amerikai Pamela Cecile Rasmussen ornitológusnő pedig megerősítette a felfedezést; hangfelvételeket és fényképeket is készített a szerenádozó füleskuvikról.

Előfordulása 
Srí Lanka délkeleti részén honos. A Kitulgala nevű helyen pillantották meg először, de a Sinharaja nevű védett területen levő példányokról lett leírva. Természetes élőhelyei a szubtrópusi és trópusi síkvidéki esőerdők. Állandó, nem vonuló faj.

Megjelenése 
Testhossza 16 centiméter. Tollazata vörösesbarna, a hasi részén világosabb árnyalattal; mindenhol a testén fekete minták láthatók. A pofalemeze alig kivehető. Farktollai rövidek. A szivárványhártyája (iris) rozsdás árnyalatú, a hím esetében akár narancssárgás is lehet. Lábai halvány hússzínűek. Csőre és karmai elefántcsontszínűek.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe kicsi és még csökken is, egyedszáma 150-700 példány közötti és szintén csökken. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján veszélyeztetett fajként szerepel.

Jegyzetek

Fordítás

További információk 
Rasmussen, P. & Anderton, J. (2005). Birds of South Asia. The Ripley Guide Lynx Edicions, Barcelona and Washington D.C.
BirdLife Species Factsheet.
Photographs of Serendib Scops Owl
 Ceylon bird club
Oriental bird club
  2004: A new species of scops-owl from Sri Lanka. Bulletin of the British Ornithologists' Club, 124, No. 2, p. 85-105. pdf.

Otus
Madárfajok
Srí Lanka endemikus madarai
A szerenádozó füleskuvik ( Otus thilohoffmanni ) a madarak ( Aves ) osztályának bagolyalakúak ( Strigiformes ) rendjébe , ezen belül a bagolyfélék ( Strigidae ) családjába tartozó faj. Rendszerezése A szóban forgó bagolyfaj Srí Lanka egyik legutóbbiként felfedezett madara ; ugyanakkor e szigetország endemikus madara . A baglyot Deepal Warakagoda srí lankai ornitológus fedezte fel , az amerikai Pamela Cecile Rasmussen ornitológusnő pedig megerősítette a felfedezést ; hangfelvételeket és fényképeket is készített a szerenádozó füleskuvikról . Előfordulása Srí Lanka délkeleti részén honos . A Kitulgala nevű helyen pillantották meg először , de a Sinharaja nevű védett területen levő példányokról lett leírva . Természetes élőhelyei a szubtrópusi és trópusi síkvidéki esőerdők . Állandó , nem vonuló faj. Megjelenése Testhosszacentiméter . Tollazata vörösesbarna , a hasi részén világosabb árnyalattal ; mindenhol a testén fekete minták láthatók . A pofalemeze alig kivehető . Farktollai rövidek . A szivárványhártyája ( iris ) rozsdás árnyalatú , a hím esetében akár narancssárgás is lehet . Lábai halvány hússzínűek . Csőre és karmai elefántcsontszínűek . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe kicsi és még csökken is , egyedszámapéldány közötti és szintén csökken . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján veszélyeztetett fajként szerepel . Jegyzetek Fordítás További információk Rasmussen , P. & Anderton , J. Birds of South Asia . The Ripley Guide Lynx Edicions, Barcelona and Washington D.C. BirdLife Species Factsheet . Photographs of Serendib Scops Owl Ceylon bird club Oriental bird club A new species of scops-owl from Sri Lanka . Bulletin of the British Ornithologists' Club , No . p. 85-105. pdf. Otus Madárfajok Srí Lanka endemikus madarai