Oszlopdiagram
Az oszlopdiagram leggyakrabban a kategorikus, vagy más néven kvalitatív változó ábrázolására használt diagram a leíró statisztikában. A figyelmet a kategóriák gyakoriságára irányítja, ahol az oszlopok magassága vagy hosszúsága jelöli a gyakoriságot. A különféle kategóriákhoz tartozó oszlopok többnyire nem érnek egymáshoz, mint a hisztogramnál. Függőlegesen és vízszintesen is megrajzolható. Az egyik tengely az összehasonlított adatokat tartalmazza, míg a másik tengely az értékeket mutatja.  Ha a felvázolt adatok nominálisak, az oszlopok tetszőleges sorrendben ábrázolhatók, de ha az adatok ordinálisak akkor többnyire sorba rendezettek.

Az oszlopdiagram továbbfejlesztett változatai 
Az egyszerű oszlopdiagram praktikus továbbfejlesztése az, amikor a különálló kategóriák összetevőit szeretnénk ábrázolni.

Csoportosított oszlopdiagram 
Az egyes kategóriákat összetevőikre bontjuk és kategóriánként csoportosítjuk. Az összetevőket különféle színezéssel különböztethetjük meg.

Rétegelt (halmozott) oszlopdiagram 
Hasonlóan a csoportosított diagramhoz a kategóriákat összetevőikre bontjuk, de ez esetben nem egymás mellé hanem egymás tetejére helyezzük az oszlopokat.

Pareto diagram 
Abban az esetben használhatjuk, ha minimális befektetéssel szeretnénk a leggyorsabban és a leghatékonyabban változtatni egy problémán, oly módon, hogy  a legjelentősebb tényezőket azonosítjuk. Azon a jelenségen alapul, amit az olasz közgazdász, Vilfredo Pareto (1848–1923) állapított meg először, miszerint a probléma nagyobb részéért csak kevés tényező felel.

Az egyetlen lényeges különbség, hogy a változók gyakoriság szerint vannak rendezve, bal oldalt a leghosszabb oszloppal.

Források 
 Carlson, Newbold, Thorne: Statistics for Business an Economics, Sixth Edition, 2007, 14-18. o. 

Statisztika
Az oszlopdiagram leggyakrabban a kategorikus , vagy más néven kvalitatív változó ábrázolására használt diagram a leíró statisztikában . A figyelmet a kategóriák gyakoriságára irányítja , ahol az oszlopok magassága vagy hosszúsága jelöli a gyakoriságot . A különféle kategóriákhoz tartozó oszlopok többnyire nem érnek egymáshoz , mint a hisztogramnál . Függőlegesen és vízszintesen is megrajzolható . Az egyik tengely az összehasonlított adatokat tartalmazza , míg a másik tengely az értékeket mutatja . Ha a felvázolt adatok nominálisak , az oszlopok tetszőleges sorrendben ábrázolhatók , de ha az adatok ordinálisak akkor többnyire sorba rendezettek . Az oszlopdiagram továbbfejlesztett változatai Az egyszerű oszlopdiagram praktikus továbbfejlesztése az , amikor a különálló kategóriák összetevőit szeretnénk ábrázolni . Csoportosított oszlopdiagram Az egyes kategóriákat összetevőikre bontjuk és kategóriánként csoportosítjuk . Az összetevőket különféle színezéssel különböztethetjük meg . Rétegelt ( halmozott ) oszlopdiagram Hasonlóan a csoportosított diagramhoz a kategóriákat összetevőikre bontjuk , de ez esetben nem egymás mellé hanem egymás tetejére helyezzük az oszlopokat . Pareto diagram Abban az esetben használhatjuk , ha minimális befektetéssel szeretnénk a leggyorsabban és a leghatékonyabban változtatni egy problémán , oly módon , hogy a legjelentősebb tényezőket azonosítjuk . Azon a jelenségen alapul , amit az olasz közgazdász , Vilfredo Pareto1923 ) állapított meg először , miszerint a probléma nagyobb részéért csak kevés tényező felel . Az egyetlen lényeges különbség , hogy a változók gyakoriság szerint vannak rendezve , bal oldalt a leghosszabb oszloppal . Források Carlson , Newbold , Thorne : Statistics for Business an Economics , Sixth Edition , o . Statisztika