Sivatagi szirtifecske
A sivatagi szirtifecske (Ptyonoprogne fuligula) a madarak (Aves) osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a fecskefélék (Hirundinidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A fajt Martin Hinrich Carl Lichtenstein német orvos, felfedező és zoológus írta le 1842-ben, a Hirundo nembe Hirundo fuligula néven.

Alfajai 
 Ptyonoprogne fuligula fuligula (M. H. K. Lichtenstein, 1842) – dél-Namíbia, Botswana, nyugat-Dél-afrikai Köztársaság;
 Ptyonoprogne fuligula pusilla (Zedlitz, 1908) – dél-Malitól Etiópiáig és Eritreáig;
 Ptyonoprogne fuligula bansoensis (Bannerman, 1923) – Sierra Leonétól Nigériáig és Kamerunig;
 Ptyonoprogne fuligula anderssoni (Sharpe & Wyatt, 1887) – észak- és délnyugat-Angola, észak- és közép-Namíbia;
 Ptyonoprogne fuligula pretoriae (Roberts, 1922) – délnyugat-Zimbabwétől és dél-Mozambiktól kelet-Dél-afrikai Köztársaságig.
Egyes rendszerezések a sivatagi szirtifecske alfajának tekintik a Ptyonoprogne obsoleta fajt is.

Előfordulása 
Afrika középső és déli részén honos. Természetes élőhelyei a mérsékelt övi gyepek, szubtrópusi és trópusi síkvidéki esőerdők, sivatagok, gyepek, szavannák és cserjések, sziklás környezetben, lápok, mocsarak és tavak környékén, valamint vidéki kertek és városi régiók. Állandó, nem vonuló faj. Elterjedési területének leírása nem egységes, egyes szervezetek szerint, csak Afrika déli részén él.

Megjelenése 
Testhossza 16 centiméter, testtömege 16-30 gramm.

Életmódja 
Rovarokkal táplálkozik. A fészekalj 2-3 tojásból áll, a szülők felváltva költenek 16-19 napig. A fiókák 22-24 nap után repülnek ki a fészekből, de még egy ideig visszajárnak etetésre.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.

Jegyzetek

Források

További információk 
Képek az interneten a fajról
 

Madárfajok
Ptyonoprogne
Angola madarai
Benin madarai
Botswana madarai
Burkina Faso madarai
Burundi madarai
Csád madarai
A Dél-afrikai Köztársaság madarai
Dél-Szudán madarai
Elefántcsontpart madarai
Eritrea madarai
Etiópia madarai
Guinea madarai
Ghána madarai
Kamerun madarai
Kenya madarai
A Kongói Demokratikus Köztársaság madarai
A Közép-afrikai Köztársaság madarai
Libéria madarai
Malawi madarai
Mali madarai
Mozambik madarai
Namíbia madarai
Niger madarai
Nigéria madarai
Ruanda madarai
Sierra Leone madarai
Szenegál madarai
Szudán madarai
Szváziföld madarai
Tanzánia madarai
Togo madarai
Uganda madarai
Zambia madarai
Zimbabwe madarai
A sivatagi szirtifecske ( Ptyonoprogne fuligula ) a madarak ( Aves ) osztályának verébalakúak ( Passeriformes ) rendjébe , ezen belül a fecskefélék ( Hirundinidae ) családjába tartozó faj. Rendszerezése A fajt Martin Hinrich Carl Lichtenstein német orvos , felfedező és zoológus írta leben , a Hirundo nembe Hirundo fuligula néven . Alfajai Ptyonoprogne fuligula fuligula ( M. H. K. Lichtenstein,– dél-Namíbia , Botswana , nyugat-Dél-afrikai Köztársaság ; Ptyonoprogne fuligula pusilla ( Zedlitz,– dél-Malitól Etiópiáig és Eritreáig ; Ptyonoprogne fuligula bansoensis ( Bannerman,– Sierra Leonétól Nigériáig és Kamerunig ; Ptyonoprogne fuligula anderssoni ( Sharpe & Wyatt,– észak- és délnyugat-Angola , észak- és közép-Namíbia ; Ptyonoprogne fuligula pretoriae ( Roberts,– délnyugat-Zimbabwétől és dél-Mozambiktól kelet-Dél-afrikai Köztársaságig . Egyes rendszerezések a sivatagi szirtifecske alfajának tekintik a Ptyonoprogne obsoleta fajt is . Előfordulása Afrika középső és déli részén honos . Természetes élőhelyei a mérsékelt övi gyepek , szubtrópusi és trópusi síkvidéki esőerdők , sivatagok , gyepek , szavannák és cserjések , sziklás környezetben , lápok , mocsarak és tavak környékén , valamint vidéki kertek és városi régiók . Állandó , nem vonuló faj. Elterjedési területének leírása nem egységes , egyes szervezetek szerint , csak Afrika déli részén él . Megjelenése Testhosszacentiméter , testtömegegramm . Életmódja Rovarokkal táplálkozik . A fészekaljtojásból áll , a szülők felváltva költeneknapig . A fiókáknap után repülnek ki a fészekből , de még egy ideig visszajárnak etetésre . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe rendkívül nagy , egyedszáma pedig stabil . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel . Jegyzetek Források További információk Képek az interneten a fajról Madárfajok Ptyonoprogne Angola madarai Benin madarai Botswana madarai Burkina Faso madarai Burundi madarai Csád madarai A Dél-afrikai Köztársaság madarai Dél-Szudán madarai Elefántcsontpart madarai Eritrea madarai Etiópia madarai Guinea madarai Ghána madarai Kamerun madarai Kenya madarai A Kongói Demokratikus Köztársaság madarai A Közép-afrikai Köztársaság madarai Libéria madarai Malawi madarai Mali madarai Mozambik madarai Namíbia madarai Niger madarai Nigéria madarai Ruanda madarai Sierra Leone madarai Szenegál madarai Szudán madarai Szváziföld madarai Tanzánia madarai Togo madarai Uganda madarai Zambia madarai Zimbabwe madarai