Henri Gatien Bertrand
Henri Gatien Bertrand (Châteauroux (Indre), 1773. március 28. – Châteauroux, 1844. január 31.) gróf, francia tábornok, I. Napóleon hű társa.

Élete

A forradalom alatt belépett a mérnöki hadosztályba, melyben 1795-ben kapitányi rangot kapott. 1796-ban az itáliai (francia) hadsereghez került, azután részt vett az egyiptomi hadjáratban és dandártábornok lett. Az austerlitzi csatában tanúsított bátorságát látva Bonaparte tábornok kinevezte saját hadsegédjévé. Az 1806-os hadjáratban elfoglalta Spandaut, 1807-ben pedig nagyban hozzájárult a friedlandi győzelem kivívásához.

Az 1809. évi hadjáratban az asperni ütközet után kiváló érdemet szerzett magának azzal, hogy a Dunán átvezető hidakat veretett, jutalmul Napóleon őt gróffá emelte, és 1811-ben az Illír tartományok főkormányzójává nevezte ki, Marmont marsall helyére.

Hasonló bátorsággal harcolt az 1812. és 1813. évi hadjáratokban és Duroc halála után a császári palota főmarsallja lett. A tartalékhadtest élén részt vett a lützeni és bautzeni csatákban; nem bírta ugyan megakadályozni, hogy Blücher az Elbán át ne keljen, a lipcsei ütközet után azonban a visszavonulásra nézve rendkívül fontos Lindenau falut megvédte, és a Hanau mellett megvívott csata után fedezte a francia hadsereg átkelését a Rajnán. A császárt lemondása után követte Elba szigetére, és a száz nap alatt sem hagyta el. Hősiesen harcolt Waterloonál, azután Szent Ilona szigetére is elkísérte a száműzött császárt, és annak haláláig vele maradt.

Napóleon elhunyta után Bertrand visszatért Franciaországba, ahol XVIII. Lajos valamennyi előbbi tisztségébe és méltóságába visszahelyezte. Az 1830-as forradalom után Indre département-ban a kamarába választották, ahol a szabadelvű párthoz csatlakozott és különösen a sajtószabadságért és a pairek kamarájának eltörléséért emelt szót. 1834-ben visszavonult châteauroux-i jószágára. 1840-ben ő és Joinville herceg Napóleon hamvait Szent Ilonáról Párizsba, az Invalidusok dómjába vitték. Fiai kiadták kéziratban hátrahagyott művét: Campagnes d’Égypte et de Syrie, mémoires pour servir à l’histoire de Napoléon, dictés par lui-mème, à Sainte-Hélène, 1847, 2 kötet.

Források

Jegyzetek

Francia katonák
1773-ban született személyek
1844-ben elhunyt személyek
Henri Gatien Bertrand ( Châteauroux ( Indre ) , március – Châteauroux , január ) gróf , francia tábornok , I. Napóleon hű társa . Élete A forradalom alatt belépett a mérnöki hadosztályba , melybenben kapitányi rangot kapott.ban az itáliai ( francia ) hadsereghez került , azután részt vett az egyiptomi hadjáratban és dandártábornok lett . Az austerlitzi csatában tanúsított bátorságát látva Bonaparte tábornok kinevezte saját hadsegédjévé . Azos hadjáratban elfoglalta Spandaut, ben pedig nagyban hozzájárult a friedlandi győzelem kivívásához . Az évi hadjáratban az asperni ütközet után kiváló érdemet szerzett magának azzal , hogy a Dunán átvezető hidakat veretett , jutalmul Napóleon őt gróffá emelte , ésben az Illír tartományok főkormányzójává nevezte ki , Marmont marsall helyére . Hasonló bátorsággal harcolt az és évi hadjáratokban és Duroc halála után a császári palota főmarsallja lett . A tartalékhadtest élén részt vett a lützeni és bautzeni csatákban ; nem bírta ugyan megakadályozni , hogy Blücher az Elbán át ne keljen , a lipcsei ütközet után azonban a visszavonulásra nézve rendkívül fontos Lindenau falut megvédte , és a Hanau mellett megvívott csata után fedezte a francia hadsereg átkelését a Rajnán . A császárt lemondása után követte Elba szigetére , és a száz nap alatt sem hagyta el . Hősiesen harcolt Waterloonál , azután Szent Ilona szigetére is elkísérte a száműzött császárt , és annak haláláig vele maradt . Napóleon elhunyta után Bertrand visszatért Franciaországba , ahol XVIII. Lajos valamennyi előbbi tisztségébe és méltóságába visszahelyezte . Azas forradalom után Indre département-ban a kamarába választották , ahol a szabadelvű párthoz csatlakozott és különösen a sajtószabadságért és a pairek kamarájának eltörléséért emelt szót.ben visszavonult châteauroux-i jószágára.ben ő és Joinville herceg Napóleon hamvait Szent Ilonáról Párizsba , az Invalidusok dómjába vitték . Fiai kiadták kéziratban hátrahagyott művét : Campagnes d’Égypte et de Syrie , mémoires pour servir à l’histoire de Napoléon , dictés par lui-mème , à Sainte-Hélène, kötet . Források Jegyzetek Francia katonák 1773-ban született személyek 1844-ben elhunyt személyek