Prgomet
Prgomet falu és község Horvátországban Split-Dalmácia megyében.

Fekvése
Splittől légvonalban 20, közúton 36 km-re északnyugatra, Trogirtól légvonalban 10, közúton 16 km-re északra, Dalmácia középső részén a Zagorán, Trogir előterében fekszik. A települést körülölelő hegyek közül a délről az 595 méteres Ošljak, nyugatról az 549 méteres Praća, északról a 480 méteres Ljubeč, kelet-délkeletről pedig a 398 méteres Papić határolja. Prgometen halad át a Split-Perković vasútvonal, északra pedig az A1-es Zágráb – Split autópálya prgometi lehajtója található.

A község települései
Közigazgatásilag Bogdanovići, Labin, Sitno és Trolokve települések tartoznak hozzá.

Története
Split és Trogir tágabb környezetében már a történelem előtti időben éltek emberek. Erről tanúskodnak az erődített települések maradványai és a nagy számú halomsír. A 7. században a Bizánci Birodalom fennhatósága alatt állt ez a terület, amikor avar-szláv támadás érte. Ennek eredményeképpen elesett a térség akkori legnagyobb városa Salona is. A dalmát Zagora termékeny földjén új lakosság, a mai horvátok ősei telepedtek le, akik magukba olvasztották az itt talált romanizált lakosságot. Egyházilag e vidék a spliti érsekség alá tartozott, a missziós munkát a bencés szerzetesek végezték. A horvát nemzeti királyok idejében e terület lakossága viszonylagos nyugalomban élt. Zvonimir király a Zagorán több birtokot adományozott az érsekségnek, köztük Labin, Radošić és Zmina (Muć) várait, melyek maradványi ma is megtalálhatók. A Zagora volt az ősi szálláshelye a Svačić nemzetségnek, melyből az utolsó horvát király Svačić Péter származott. Néhány zagorai település már nagyon korán, a 11. században említenek, közéjük tartozik Prgomet is Szent István első vértanú tiszteletére szentelt templomával. A falut a 13. században IV. Béla magyar király a trogiri Andreis családnak adta, mely adományt 1409-ben Zsigmond magyar király is megerősítette. Később részben más nemesi családok, részben pedig a trogiri Szent Péter kolostor birtoka volt. 1830-ig a trogiri püspökséghez, azután a šibeniki püspökséghez tartozott. A 18. században a prgometi plébániához tartoztak Suhi Dolac, Labin, Radošić és Trolokve települések hívei is. 1760-ban Prapatnica hívei leváltak a ljubitovicai plébániáról és ők is ide csatlakoztak. A prgometi plébánia régi anyakönyvei sajnálatos módon elégtek. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az I. világháború végéig tartott. 1881-ben Radošić levált a prgometi plébániáról és önálló plébániát alapított. 1857-ben 212, 1910-ben 267 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A II. világháború idején olasz csapatok szállták meg. Lakossága 2011-ben 105 fő volt, akik főként mezőgazdaságból (szőlő, olíva) éltek. A településen alapiskola működik.

Lakosság

Nevezetességei
Szent István első vértanú tiszteletére szentelt régi plébániatemplomának ideje nem ismert, de a 11. században már említik. Pavao Andreis, a 17. században élt trogiri történetíró szerint falai már „megkopott emlékek” voltak. A templomot a 18. században bővítették, de ahogy Didak Manola trogiri püspök az 1756-os egyházlátogatáskor írja, továbbra is rossz állapotban állt. Mivel a templomnak nem volt harangtornya, a harang a kapuzat előtt ácsolt gerendázatról lógott alá. Legértékesebb liturgikus tárgya egy ezüst kehely volt. 1863-ban új templomot építettek helyette. A templom a késő barokk zagorai templomok mintájára épült egyhajós épület meghosszabbított szentéllyel, félköríves apszissal. Egyszerű kő homlokzatán középen található a bejárat, kétoldalt négyszögletes ablakok, az oromzaton pedig pengefalú harangtorony áll, benne két haranggal. Az oldalablakokba a régi félköríves profilozású kövek van beépítve. A bejárat felett a templom építésének idejét és az építtető plébános nevét megörökítő tábla látható, felette nagyméretű rózsaablakkal. A berendezésből kiemelkedik a fából faragott főoltár, mely a szentélyt az apszistól választja el. Az oltár fülkéiben Szent István, Szent Mihály és Szent Miklós szobrai állnak. A Szent István szobor mögött a 18. századi oltárkép Szent István megkövezését és a gyermekét tartó Szűzanyát ábrázolja. Az északi mellékoltáron a Szeplőtelen fogantatást ábrázoló szobor látható, a déli mellékoltáron fából faragott kereszt áll. A berendezésből megemlítendő még a diadalív mellett elhelyezett két grafikai alkotás, melyek Jézus és Mária szentséges szívét, valamint a Szűzanyát gyermekével ábrázolják, mindkettő helyi művész alkotása. Liturgikus tárgyai közül kiemelkedik egy 16. századi, angyalfejekkel díszített ezüst kereszt. A templom körül temető található, melyben fennmaradt néhány díszes késő középkori sírkő, amelyek még a középkori gótikus templom mellett álltak. A templomot és a temetőt 2006-ban kulturális műemlékké nyilvánították.
Assisi Szent Ferenc tiszteletére szentelt kápolnája 1997-ben épült. 
A Prgomet, Prapatnica és Primorski Dolac hármas határán, Bikići településrésztől délre emelkedő Grad nevű hegyen találhatók Znojilo történelem előtti várának romjai. A hegytetőn egy négyszögletes 16. századi toronyvár jelentős maradványai is megtalálhatók. A várat 1500 körül a velenceiek építették és a török háborúk idején a Trogir védelmi rendszerének egyik fontos pontja lett volna. Kedvezőtlen fekvése miatt azonban később már nem töltött be védelmi célokat, zsoldosok és porkolábok szálláshelyéül szolgált. 1530 körül maguk a velenceiek rombolták le, nehogy a török kezére kerülve támaszpontul szolgáljon. A legutóbbi időkben újra felértékelődött és a helyi jelentőségű, védendő műemlékek közé sorolták be.

Jegyzetek

További információk
Prgomet község hivatalos oldala 
A spliti ferences rendtartomány honlapja 
Prgomet - Pregled povijesno-prostornog razvoja (történeti áttekintés) 

Split-Dalmácia megye települései
Prgomet falu és község Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északnyugatra , Trogirtól légvonalban közútonkm-re északra , Dalmácia középső részén a Zagorán , Trogir előterében fekszik . A települést körülölelő hegyek közül a délről azméteres Ošljak , nyugatról azméteres Praća , északról améteres Ljubeč , kelet-délkeletről pedig améteres Papić határolja . Prgometen halad át a Split-Perković vasútvonal , északra pedig az A1-es Zágráb – Split autópálya prgometi lehajtója található . A község települései Közigazgatásilag Bogdanovići , Labin , Sitno és Trolokve települések tartoznak hozzá . Története Split és Trogir tágabb környezetében már a történelem előtti időben éltek emberek . Erről tanúskodnak az erődített települések maradványai és a nagy számú halomsír . A században a Bizánci Birodalom fennhatósága alatt állt ez a terület , amikor avar-szláv támadás érte . Ennek eredményeképpen elesett a térség akkori legnagyobb városa Salona is . A dalmát Zagora termékeny földjén új lakosság , a mai horvátok ősei telepedtek le , akik magukba olvasztották az itt talált romanizált lakosságot . Egyházilag e vidék a spliti érsekség alá tartozott , a missziós munkát a bencés szerzetesek végezték . A horvát nemzeti királyok idejében e terület lakossága viszonylagos nyugalomban élt . Zvonimir király a Zagorán több birtokot adományozott az érsekségnek , köztük Labin , Radošić és Zmina ( Muć ) várait , melyek maradványi ma is megtalálhatók . A Zagora volt az ősi szálláshelye a Svačić nemzetségnek , melyből az utolsó horvát király Svačić Péter származott . Néhány zagorai település már nagyon korán , a században említenek , közéjük tartozik Prgomet is Szent István első vértanú tiszteletére szentelt templomával . A falut a században IV . Béla magyar király a trogiri Andreis családnak adta , mely adománytben Zsigmond magyar király is megerősítette . Később részben más nemesi családok , részben pedig a trogiri Szent Péter kolostor birtoka volt.ig a trogiri püspökséghez , azután a šibeniki püspökséghez tartozott . A században a prgometi plébániához tartoztak Suhi Dolac , Labin , Radošić és Trolokve települések hívei is.ban Prapatnica hívei leváltak a ljubitovicai plébániáról és ők is ide csatlakoztak . A prgometi plébánia régi anyakönyvei sajnálatos módon elégtek.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az I. világháború végéig tartott.ben Radošić levált a prgometi plébániáról és önálló plébániát alapított.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A II. világháború idején olasz csapatok szállták meg . Lakosságabenfő volt , akik főként mezőgazdaságból ( szőlő , olíva ) éltek . A településen alapiskola működik . Lakosság Nevezetességei Szent István első vértanú tiszteletére szentelt régi plébániatemplomának ideje nem ismert , de a században már említik . Pavao Andreis , a században élt trogiri történetíró szerint falai már „ megkopott emlékek” voltak . A templomot a században bővítették , de ahogy Didak Manola trogiri püspök azos egyházlátogatáskor írja , továbbra is rossz állapotban állt . Mivel a templomnak nem volt harangtornya , a harang a kapuzat előtt ácsolt gerendázatról lógott alá . Legértékesebb liturgikus tárgya egy ezüst kehely volt.ban új templomot építettek helyette . A templom a késő barokk zagorai templomok mintájára épült egyhajós épület meghosszabbított szentéllyel , félköríves apszissal . Egyszerű kő homlokzatán középen található a bejárat , kétoldalt négyszögletes ablakok , az oromzaton pedig pengefalú harangtorony áll , benne két haranggal . Az oldalablakokba a régi félköríves profilozású kövek van beépítve . A bejárat felett a templom építésének idejét és az építtető plébános nevét megörökítő tábla látható , felette nagyméretű rózsaablakkal . A berendezésből kiemelkedik a fából faragott főoltár , mely a szentélyt az apszistól választja el . Az oltár fülkéiben Szent István , Szent Mihály és Szent Miklós szobrai állnak . A Szent István szobor mögött a századi oltárkép Szent István megkövezését és a gyermekét tartó Szűzanyát ábrázolja . Az északi mellékoltáron a Szeplőtelen fogantatást ábrázoló szobor látható , a déli mellékoltáron fából faragott kereszt áll . A berendezésből megemlítendő még a diadalív mellett elhelyezett két grafikai alkotás , melyek Jézus és Mária szentséges szívét , valamint a Szűzanyát gyermekével ábrázolják , mindkettő helyi művész alkotása . Liturgikus tárgyai közül kiemelkedik egy századi , angyalfejekkel díszített ezüst kereszt . A templom körül temető található , melyben fennmaradt néhány díszes késő középkori sírkő , amelyek még a középkori gótikus templom mellett álltak . A templomot és a temetőtban kulturális műemlékké nyilvánították . Assisi Szent Ferenc tiszteletére szentelt kápolnájaben épült . A Prgomet , Prapatnica és Primorski Dolac hármas határán , Bikići településrésztől délre emelkedő Grad nevű hegyen találhatók Znojilo történelem előtti várának romjai . A hegytetőn egy négyszögletes századi toronyvár jelentős maradványai is megtalálhatók . A váratkörül a velenceiek építették és a török háborúk idején a Trogir védelmi rendszerének egyik fontos pontja lett volna . Kedvezőtlen fekvése miatt azonban később már nem töltött be védelmi célokat , zsoldosok és porkolábok szálláshelyéül szolgált.körül maguk a velenceiek rombolták le , nehogy a török kezére kerülve támaszpontul szolgáljon . A legutóbbi időkben újra felértékelődött és a helyi jelentőségű , védendő műemlékek közé sorolták be . Jegyzetek További információk Prgomet község hivatalos oldala A spliti ferences rendtartomány honlapja Prgomet - Pregled povijesno-prostornog razvoja ( történeti áttekintés ) Split-Dalmácia megye települései