Csapás-tetői-barlang (Szinpetri)
A Csapás-tetői-barlang Magyarország megkülönböztetetten védett barlangjai között van. Az Aggteleki Nemzeti Park területén található. A barlang az Aggteleki-karszt és a Szlovák-karszt többi barlangjával együtt a világörökség része. A kiétei kultúrába sorolható cserépedény töredékek mellett őslénytani leletek is előkerültek belőle.

Leírás 

Szinpetri központjától északra, körülbelül 1650 méterre, az András-hegyen, amelyet a helyiek Csapás-tetőnek neveznek található a bejárata. A Kopolya-forrástól körülbelül 500 méterre van. Egy gödör alján nyíló bejáratán egy régi ajtónak a 86 centiméter magas vaskerete látszik. Középső triász mészkőben alakult ki. Függőleges jellegű, inaktív víznyelőbarlang. A barlang a pleisztocénben valószínűleg már nem nyelt vizet. Az alsó üregében sok cseppkő és kristályképződmény volt, de ezeknek egy része a feltárás óta megsemmisült. Engedéllyel látogatható. Megkülönböztetett védelmét az indokolja, hogy a terület egyik jelentős méretű barlangja, veszélyeztetettek a cseppkőképződményei és különleges őslénytani és régészeti leletei vannak.

Az 1971. évi régészeti ásatása során előkerült leletek átvizsgálásakor sok a késő bronzkori kiétei kultúrába sorolható cserépedény töredéket határoztak meg. A Herman Ottó Múzeumba került leletek feldolgozását Hellebrandt Magdolna végezte. Megállapítható, hogy a barlang nem állandó menedékhely volt, hanem csak alkalmanként használták. Valószínűleg a barlang előtt, vagy felett volt egy építmény, amelynek a pusztulása után a cserépanyag a földdel együtt bemosódott.

Bejárati termében maradt még régészetileg át nem kutatott kitöltés. A régészeti szempontból folytatott ásatás közben csontok is előkerültek, például egy agancsdarab. A kitöltésből előkerült sok késő bronzkori csontmaradványt Kordos László vizsgálta. Köztük emberi csontok, rágott csigolyák és egy ép, alig koptatott őrlőfog is volt. A barlang látogatásához az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság engedélye kell.

1972-ben volt először Csapás-tetői-barlangnak nevezve a barlang az irodalmában (Dénes 1972, Gábori 1972, Házi 1972). Előfordul a barlang az irodalmában Csapástetői-barlang (Vid 1971) néven is.

Kutatástörténet 

1971 előtt néhány évvel, szinpetriek fedezték fel a barlang bejáratát és a barlang elülső részét. 1971-ben Dénes György átvizsgálta a barlangot és az üreg még nem bolygatott kitöltésében talált őskori cserépedény töredéket. Szerinte a lelet a Baradlából előkerült, hallstatti kerámia töredékhez hasonló. A lelet a Herman Ottó Múzeumba lett elküldve. A barlangra Varga Imre, aki egy Szinpetriben élő személy hívta fel a figyelmét. Varga Imre azt is elmondta Dénes Györgynek, hogy amikor a helyiek az barlangban bontottak, akkor nagyon sok hasonló cserépdarab került elő kitöltéséből. A Vass Imre Barlangkutató Csoport 1971 augusztusában felmérte a barlangot, majd Vid Ödön a felmérés felhasználásával megszerkesztette a barlang alaprajz térképét, hosszmetszet térképét és szelvény térképeit.

1972 augusztusában Hellebrandt Magdolna, aki az ásatást vezető régész volt, Dénes György, aki a leletek bejelentője volt, Varga Imre, aki régóta kutatta a barlangot, illetve a Vass Imre Barlangkutató Csoport közreműködésével a barlangban lévő bejárati terem még bolygatatlan kitöltésének egy részét kitermelték régészeti átvizsgálás céljából. Dénes György A Herman Ottó Múzeum Évkönyve című kiadvány 1973. évi évfolyamában részletesen ismertette a barlangot. A publikáció szerint a felszín és a barlang legmélyebb pontja között 18 m a különbség. Hellebrandt Magdolna a kiadvány 1973. évi évfolyamában leírta a barlangból előkerült leleteket régészeti szempontból. A tanulmányhoz fényképek és leletrajzok lettek mellékelve. A Miskolci Herman Ottó Múzeum Közleményei című periodika 1973. évi évfolyamában jelent meg Kordos László tanulmánya, amelyben a barlang régészeti feltárása során előkerült csontleletek vannak ismertetve.

A Bertalan Károly által írt, 1976-ban befejezett kéziratban szó van arról, hogy Szinpetrin helyezkedik el a Csapás-tetői-barlang. A barlang bejárata Szinpetritől É-ra 1700 m-re, a 390 m-t jelző ponttól D-re 20 m-re található. A bejárat egy íves kis sziklakapu, amelynek lejt az aljzata. A nagyon feltöltött, cseppköves barlang kb. 25 m hosszú és 17 m mély. Kitöltéséből késő bronzkori eszközök és csontok kerültek elő. A kézirat barlangot ismertető része 1 publikáció alapján lett írva.

Az 1984-ben kiadott, Magyarország barlangjai című könyv országos barlanglistájában szerepel az Aggteleki-karszton lévő barlang Csapás-tetői-barlang néven. A listához kapcsolódóan látható az Aggteleki-karszt és a Bükk hegység barlangjainak földrajzi elhelyezkedését bemutató 1:500 000-es méretarányú térképen a barlang földrajzi elhelyezkedése. 1987-ben a Marcel Loubens Barlangkutató Egyesület denevér-megfigyelést végzett a Csapás-tetői-barlangban. A barlang 1995 óta a világörökség része. 1998. május 14-től a környezetvédelmi és területfejlesztési miniszter 13/1998. (V. 6.) KTM rendelete szerint az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság illetékességi területén található Csapás-tetői-barlang az igazgatóság engedélyével látogatható. 2005. szeptember 1-től a környezetvédelmi és vízügyi miniszter 22/2005. (VIII. 31.) KvVM rendelete szerint az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén található Csapás-tetői-barlang a felügyelőség engedélyével látogatható.

Az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén lévő, 5440/35 nyilvántartási számú Csapás-tetői-barlang, 2006. február 28-tól, a környezetvédelmi és vízügyi miniszter 8/2006. KvVM utasítása szerint, megkülönböztetett védelmet igénylő barlang. 2007. március 8-tól a környezetvédelmi és vízügyi miniszter 3/2007. (I. 22.) KvVM rendelete szerint az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén lévő Csapás-tetői-barlang az igazgatóság engedélyével tekinthető meg. Az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén lévő, 5440-35 kataszteri számú Csapás-tetői-barlang, 2012. február 25-től, a vidékfejlesztési miniszter 4/2012. (II. 24.) VM utasítása szerint, megkülönböztetetten védett barlang.

A 2013-ban publikált, Varga Gábor által írt tanulmányban a Borsod-Abaúj-Zemplén megyében lévő Szinpetrin elhelyezkedő, 16779 lelőhely-azonosítójú és 5440-35 barlangkataszteri számú Csapás-tetői-barlang a másodlagos régészeti lelőhelyek közé van sorolva. 2013. július 19-től a vidékfejlesztési miniszter 58/2013. (VII. 11.) VM rendelete szerint a Csapás-tetői-barlang (Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területe) az igazgatóság hozzájárulásával látogatható. Szabó Zoltán 2014 májusában megszerkesztette a barlang alaprajz térképét, hossz-szelvény térképét és keresztmetszet térképét. A térképek elkészítéséhez a barlangot Kovács Richárd és Szabó R. Zoltán mérték fel. 2021. május 10-től az agrárminiszter 17/2021. (IV. 9.) AM rendelete szerint a Csapás-tetői-barlang (Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területe) az igazgatóság engedélyével látogatható. A 13/1998. (V. 6.) KTM rendelet egyidejűleg hatályát veszti.

Irodalom 

 Baja Ferenc: A környezetvédelmi és területfejlesztési miniszter 13/1998. (V. 6.) KTM rendelete. Magyar Közlöny, 1998. május 6. (37. sz.) 2977. old.
 Bertalan Károly: Magyarország barlangleltára. Kézirat, 1976. (A kézirat megtalálható a Magyar Állami Földtani Intézetben.)
 Dénes György: A Csapás-tetői-barlang és régészeti kutatása. Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató, 1972. 5. füz. 7–10. old.
 Dénes György: A Jósva- és Ménes-völgy közötti fennsík karsztosodása és a Csapás-tetői-barlang. A Herman Ottó Múzeum Évkönyve, 1973. (12. sz.) 583–588. old.
 Fazekas Sándor: A vidékfejlesztési miniszter 4/2012. (II. 24.) VM utasítása a megkülönböztetett védelmet igénylő barlangok körének megállapításáról. Hivatalos Értesítő. A Magyar Közlöny melléklete. 2012. február 24. (10. sz.) 1432. old.
 Fazekas Sándor: A vidékfejlesztési miniszter 58/2013. (VII. 11.) VM rendelete a barlangok nyilvántartásáról, a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről, valamint a barlangok kiépítéséről szóló 13/1998. (V. 6.) KTM rendelet módosításáról. Magyar Közlöny, 2013. július 11. (119. sz.) 64206. old.
 Gábori Miklós: Az Ősrégészeti Szakbizottság 1972. évi jelentése. Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató, 1972. 7. füz. 11. old.
 Gombos András: A környezetvédelmi és vízügyi miniszter 22/2005. (VIII. 31.) KvVM rendelete a barlangok nyilvántartásáról, a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről, valamint a barlangok kiépítéséről szóló 13/1998. (V. 6.) KTM rendelet módosításáról. Magyar Közlöny, 2005. augusztus 31. (117. sz.) 6368. old.
 Házi Zoltán: A Vörös Meteor Vass Imre Barlangkutató Csoport 1972. évi jelentése. Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató, 1972. 7. füz. 44–45. old.
 Hellebrandt Magdolna: A Kyjatice-kultúra újabb lelőhelye. A Herman Ottó Múzeum Évkönyve, 1973. (12. sz.) 589–598. old.
 Kordos László: A Csapás-tetői-barlang gerinces maradványai. A Miskolci Herman Ottó Múzeum Közleményei, 1973. (12. sz.) 52–57. old.
 Kordos László: Újabb gerinces ősmaradvány lelőhelyek Jósvafő környékén. Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató, 1974. 1. füz. 18. old.
 Kordos László: Magyarország barlangjai. Gondolat Könyvkiadó, Budapest, 1984. 9., 276., 281. old.
 Nagy István: Az agrárminiszter 17/2021. (IV. 9.) AM rendelete a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről, valamint a barlangok kiépítéséről és hasznosításáról. Magyar Közlöny, 2021. április 9. (61. sz.) 2336. old.
 Nyírő Ádám Artúr: Barlangok késő bronzkori használatának értelmezése a Baradla-barlang tükrében. Kézirat, 2019. (Diplomamunka, Eötvös Loránd Tudományegyetem Bölcsészettudományi Kar.) 36. old.
 Persányi Miklós: A környezetvédelmi és vízügyi miniszter 8/2006. (K. V. Ért. 3.) KvVM utasítása a megkülönböztetett védelmet igénylő barlangok körének megállapításáról. Környezetvédelmi és Vízügyi Értesítő, 2006. március 31. (3. évf. 3. sz.) 736. old.
 Persányi Miklós: A környezetvédelmi és vízügyi miniszter 3/2007. (I. 22.) KvVM rendelete a barlangok nyilvántartásáról, a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről, valamint a barlangok kiépítéséről szóló 13/1998. (V. 6.) KTM rendelet módosításáról. Magyar Közlöny, 2007. január 22. (6. sz.) 211. old.
 Sásdi László: Az Aggtelek–Rudabányai-hegység karsztjának földtani fejlődéstörténete. Karszt és Barlang, 1990. 1. félév. 6. old.
 Sásdi László: Hozzászólás (-írás). MKBT Műsorfüzet, 1993. március–április. 7. old.
 Varga Gábor: Barlangi régészeti lelőhelyek. Építésügyi Szemle, 2013. 4. sz. 39. old.
 Vid Ödön: A Budapesti Vörös Meteor Egyetértés SK Vass Imre barlangkutató csoportja... Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató, 1971. 5. füz. 22. old.

További információk 

 Csapás-tetői-barlang
 Országos Barlangnyilvántartás

Barlangok az Aggteleki-karszton
Magyarországi régészeti lelőhelyek
A Csapás-tetői-barlang Magyarország megkülönböztetetten védett barlangjai között van . Az Aggteleki Nemzeti Park területén található . A barlang az Aggteleki-karszt és a Szlovák-karszt többi barlangjával együtt a világörökség része . A kiétei kultúrába sorolható cserépedény töredékek mellett őslénytani leletek is előkerültek belőle . Leírás Szinpetri központjától északra , körülbelülméterre , az András-hegyen , amelyet a helyiek Csapás-tetőnek neveznek található a bejárata . A Kopolya-forrástól körülbelülméterre van . Egy gödör alján nyíló bejáratán egy régi ajtónak acentiméter magas vaskerete látszik . Középső triász mészkőben alakult ki . Függőleges jellegű , inaktív víznyelőbarlang . A barlang a pleisztocénben valószínűleg már nem nyelt vizet . Az alsó üregében sok cseppkő és kristályképződmény volt , de ezeknek egy része a feltárás óta megsemmisült . Engedéllyel látogatható . Megkülönböztetett védelmét az indokolja , hogy a terület egyik jelentős méretű barlangja , veszélyeztetettek a cseppkőképződményei és különleges őslénytani és régészeti leletei vannak . Az évi régészeti ásatása során előkerült leletek átvizsgálásakor sok a késő bronzkori kiétei kultúrába sorolható cserépedény töredéket határoztak meg . A Herman Ottó Múzeumba került leletek feldolgozását Hellebrandt Magdolna végezte . Megállapítható , hogy a barlang nem állandó menedékhely volt , hanem csak alkalmanként használták . Valószínűleg a barlang előtt , vagy felett volt egy építmény , amelynek a pusztulása után a cserépanyag a földdel együtt bemosódott . Bejárati termében maradt még régészetileg át nem kutatott kitöltés . A régészeti szempontból folytatott ásatás közben csontok is előkerültek , például egy agancsdarab . A kitöltésből előkerült sok késő bronzkori csontmaradványt Kordos László vizsgálta . Köztük emberi csontok , rágott csigolyák és egy ép , alig koptatott őrlőfog is volt . A barlang látogatásához az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság engedélye kell . 1972-ben volt először Csapás-tetői-barlangnak nevezve a barlang az irodalmában ( Dénes Gábori Házi Előfordul a barlang az irodalmában Csapástetői-barlang ( Vidnéven is . Kutatástörténet 1971 előtt néhány évvel , szinpetriek fedezték fel a barlang bejáratát és a barlang elülső részét.ben Dénes György átvizsgálta a barlangot és az üreg még nem bolygatott kitöltésében talált őskori cserépedény töredéket . Szerinte a lelet a Baradlából előkerült , hallstatti kerámia töredékhez hasonló . A lelet a Herman Ottó Múzeumba lett elküldve . A barlangra Varga Imre , aki egy Szinpetriben élő személy hívta fel a figyelmét . Varga Imre azt is elmondta Dénes Györgynek , hogy amikor a helyiek az barlangban bontottak , akkor nagyon sok hasonló cserépdarab került elő kitöltéséből . A Vass Imre Barlangkutató Csoportaugusztusában felmérte a barlangot , majd Vid Ödön a felmérés felhasználásával megszerkesztette a barlang alaprajz térképét , hosszmetszet térképét és szelvény térképeit . 1972 augusztusában Hellebrandt Magdolna , aki az ásatást vezető régész volt , Dénes György , aki a leletek bejelentője volt , Varga Imre , aki régóta kutatta a barlangot , illetve a Vass Imre Barlangkutató Csoport közreműködésével a barlangban lévő bejárati terem még bolygatatlan kitöltésének egy részét kitermelték régészeti átvizsgálás céljából . Dénes György A Herman Ottó Múzeum Évkönyve című kiadvány évi évfolyamában részletesen ismertette a barlangot . A publikáció szerint a felszín és a barlang legmélyebb pontja közöttm a különbség . Hellebrandt Magdolna a kiadvány évi évfolyamában leírta a barlangból előkerült leleteket régészeti szempontból . A tanulmányhoz fényképek és leletrajzok lettek mellékelve . A Miskolci Herman Ottó Múzeum Közleményei című periodika évi évfolyamában jelent meg Kordos László tanulmánya , amelyben a barlang régészeti feltárása során előkerült csontleletek vannak ismertetve . A Bertalan Károly által írt, ban befejezett kéziratban szó van arról , hogy Szinpetrin helyezkedik el a Csapás-tetői-barlang . A barlang bejárata Szinpetritől É-ram-re , am-t jelző ponttól D-rem-re található . A bejárat egy íves kis sziklakapu , amelynek lejt az aljzata . A nagyon feltöltött , cseppköves barlang kb.m hosszú ésm mély . Kitöltéséből késő bronzkori eszközök és csontok kerültek elő . A kézirat barlangot ismertető részepublikáció alapján lett írva . Azben kiadott , Magyarország barlangjai című könyv országos barlanglistájában szerepel az Aggteleki-karszton lévő barlang Csapás-tetői-barlang néven . A listához kapcsolódóan látható az Aggteleki-karszt és a Bükk hegység barlangjainak földrajzi elhelyezkedését bemutató500es méretarányú térképen a barlang földrajzi elhelyezkedése.ben a Marcel Loubens Barlangkutató Egyesület denevér-megfigyelést végzett a Csapás-tetői-barlangban . A barlangóta a világörökség része. májustől a környezetvédelmi és területfejlesztési miniszter1998. ( V . ) KTM rendelete szerint az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság illetékességi területén található Csapás-tetői-barlang az igazgatóság engedélyével látogatható. szeptembertől a környezetvédelmi és vízügyi miniszter2005. ( VIII. ) KvVM rendelete szerint az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén található Csapás-tetői-barlang a felügyelőség engedélyével látogatható . Az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén lévő,35 nyilvántartási számú Csapás-tetői-barlang , februártól , a környezetvédelmi és vízügyi miniszter2006 . KvVM utasítása szerint , megkülönböztetett védelmet igénylő barlang. márciustól a környezetvédelmi és vízügyi miniszter2007. ( I. ) KvVM rendelete szerint az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén lévő Csapás-tetői-barlang az igazgatóság engedélyével tekinthető meg . Az Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területén lévő, kataszteri számú Csapás-tetői-barlang , februártől , a vidékfejlesztési miniszter2012 . ( II. ) VM utasítása szerint , megkülönböztetetten védett barlang . Aban publikált , Varga Gábor által írt tanulmányban a Borsod-Abaúj-Zemplén megyében lévő Szinpetrin elhelyezkedő, lelőhely-azonosítójú ésbarlangkataszteri számú Csapás-tetői-barlang a másodlagos régészeti lelőhelyek közé van sorolva. júliustől a vidékfejlesztési miniszter2013. ( VII. ) VM rendelete szerint a Csapás-tetői-barlang ( Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területe ) az igazgatóság hozzájárulásával látogatható . Szabó Zoltánmájusában megszerkesztette a barlang alaprajz térképét , hossz-szelvény térképét és keresztmetszet térképét . A térképek elkészítéséhez a barlangot Kovács Richárd és Szabó R. Zoltán mérték fel. májustől az agrárminiszter2021. ( IV . ) AM rendelete szerint a Csapás-tetői-barlang ( Aggteleki Nemzeti Park Igazgatóság működési területe ) az igazgatóság engedélyével látogatható . A1998. ( V . ) KTM rendelet egyidejűleg hatályát veszti . Irodalom Baja Ferenc : A környezetvédelmi és területfejlesztési miniszter1998. ( V . ) KTM rendelete . Magyar Közlöny , május sz . ) old . Bertalan Károly : Magyarország barlangleltára . Kézirat , ( A kézirat megtalálható a Magyar Állami Földtani Intézetben . ) Dénes György : A Csapás-tetői-barlang és régészeti kutatása . Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató , füz.10. old . Dénes György : A Jósva- és Ménes-völgy közötti fennsík karsztosodása és a Csapás-tetői-barlang . A Herman Ottó Múzeum Évkönyve , sz.)588. old . Fazekas Sándor : A vidékfejlesztési miniszter2012 . ( II. ) VM utasítása a megkülönböztetett védelmet igénylő barlangok körének megállapításáról . Hivatalos Értesítő . A Magyar Közlöny melléklete . február sz . ) old . Fazekas Sándor : A vidékfejlesztési miniszter2013. ( VII. ) VM rendelete a barlangok nyilvántartásáról , a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről , valamint a barlangok kiépítéséről szóló1998. ( V . ) KTM rendelet módosításáról . Magyar Közlöny , július sz . ) old . Gábori Miklós : Az Ősrégészeti Szakbizottság évi jelentése . Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató , füz . old . Gombos András : A környezetvédelmi és vízügyi miniszter2005. ( VIII. ) KvVM rendelete a barlangok nyilvántartásáról , a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről , valamint a barlangok kiépítéséről szóló1998. ( V . ) KTM rendelet módosításáról . Magyar Közlöny , augusztus sz . ) old . Házi Zoltán : A Vörös Meteor Vass Imre Barlangkutató Csoport évi jelentése . Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató , füz.45. old . Hellebrandt Magdolna : A Kyjatice-kultúra újabb lelőhelye . A Herman Ottó Múzeum Évkönyve , sz.)598. old . Kordos László : A Csapás-tetői-barlang gerinces maradványai . A Miskolci Herman Ottó Múzeum Közleményei , sz.)57. old . Kordos László : Újabb gerinces ősmaradvány lelőhelyek Jósvafő környékén . Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató , füz. old . Kordos László : Magyarország barlangjai . Gondolat Könyvkiadó , Budapest , , , old . Nagy István : Az agrárminiszter2021. ( IV . ) AM rendelete a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről , valamint a barlangok kiépítéséről és hasznosításáról . Magyar Közlöny , április sz . ) old . Nyírő Ádám Artúr: Barlangok késő bronzkori használatának értelmezése a Baradla-barlang tükrében . Kézirat , ( Diplomamunka , Eötvös Loránd Tudományegyetem Bölcsészettudományi Kar. ) old . Persányi Miklós : A környezetvédelmi és vízügyi miniszter2006 . ( K. V . Ért . ) KvVM utasítása a megkülönböztetett védelmet igénylő barlangok körének megállapításáról . Környezetvédelmi és Vízügyi Értesítő , március évf. sz . ) old . Persányi Miklós : A környezetvédelmi és vízügyi miniszter2007. ( I. ) KvVM rendelete a barlangok nyilvántartásáról , a barlangok látogatásának és kutatásának egyes feltételeiről , valamint a barlangok kiépítéséről szóló1998. ( V . ) KTM rendelet módosításáról . Magyar Közlöny , január sz . ) old . Sásdi László : Az Aggtelek–Rudabányai-hegység karsztjának földtani fejlődéstörténete . Karszt és Barlang , félév. old . Sásdi László : Hozzászólás ( -írás ) . MKBT Műsorfüzet , március–április. old . Varga Gábor: Barlangi régészeti lelőhelyek . Építésügyi Szemle , sz. old . Vid Ödön : A Budapesti Vörös Meteor Egyetértés SK Vass Imre barlangkutató csoportja . . . Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató , füz. old . További információk Csapás-tetői-barlang Országos Barlangnyilvántartás Barlangok az Aggteleki-karszton Magyarországi régészeti lelőhelyek