Lance Macklin
Lance Noel Macklin (1919. szeptember 2. Kensington, London – 2002. augusztus 22. Tenterden, Kent) brit autóversenyző, aki tizenöt Formula–1 nagydíjon, és számos más versenyen vett részt, többek között a tragikus 1955-ös Le Mans-i 24 órás versenyen és Tourist Trophy-n is. Autóversenyzői pályafutása is abban az évben ért véget. Formula–1-es versenyzőként HWM és Maserati autókkal versenyzett.

Korai évei
Apja az autóipari vállalkozó Noel Macklin volt, az Eric-Campbell, Silver Hawk, Invicta és a Railton autógyárak, valamint a Fairmile Marine hajógyár alapítója. Ez utóbbi a Brit Királyi Haditengerészet részére ágyú- és torpedónaszádokat gyártott a háború alatt. Lance Macklin az Eton College-be járt, majd tanulmányait Svájcban folytatta. 1939-ben a Haditengerészethez jelentkezett önkéntesként, ahol (apjának tevékenységével összefüggésben) az ágyúnaszádokhoz vezényelték.

Autóversenyzői pályafutása
A leszerelés után korábbi ambícióit követve autóversenyző lett, és felesben vásárolt egy Maserati Grand Prix versenyautót. Meglepetésére első nevezését, hogy az Isle of Man-i versenyen indulhasson, gyakorlatlansága miatt elutasították. 1949-ben Ian Metcalfe-fal egy 8 literes Bentley-vel indultak a 24 órás Spa-Francorchamps-i futamon, ahol ugyan nem tudták befejezni a versenyt, de az Aston Martin akkori vezetőjét, John Eason Gibsont meggyőzték képességei. Szerződést kapott David Brown Aston Martin csapatában, és a következő évi Le Mans-i 24 órás autóverseny 5. helyén végzett. A HWM színeiben már Stirling Moss-szal versenyzett egy csapatban, több-kevesebb sikerrel. Az 1952-es évben a HWM-Alta versenyautóval megnyerte a Brit Autóversenyzők Klubjának Nemzetközi Kupáját (BRDC International Trophy), ami pályafutásának legragyogóbb eredménye lett. Formula–1-es pályafutása során nem ért el pontot, elsősorban a HWM versenyautók gyengesége miatt. 1954-től a Le Mans-i 24 órás autóversenyen magánversenyzőként, egy Austin-Healey autóval vett részt, és kiváló teljesítményével nagy szolgálatot tett a Donald Healey Motor Company csapatának is. 1955-ben szenvedő részese volt a Le Mans-i katasztrófának is, amely több mint 80 halálos áldozatával a motorsport legtragikusabb baleseteként vált hírhedtté. Az 1955-ös dunrodi Tourist Trophy során ismét karambolozott, amikor megpróbálta elkerülni a Jim Mayers és William T. Smith halálával végződő balesetet. Ennek hatására későbbi felesége, Shelagh Cooper rávette, hogy hagyjon fel az autóversenyzéssel.

Későbbi évei
Visszavonulása után a francia fémipari vállalathoz, a Facel Vegához állt, akik akkoriban kezdtek el az autóiparban is szerepet vállalni speciális karosszériáikkal, a Panhard, Simca és Delahaye kocsiszekrényekkel és később saját, amerikai mintára készülő luxusautóikkal. A külkereskedelmi tevékenységet irányította Párizsban, majd a vállalat 1964-es megszűnése után egy londoni autókereskedésnek dolgozott.

Egy ideig Spanyolországban is élt, de amikor megbetegedett, visszaköltözött Angliába, ahol a Kent-beli Tenterdenben, néhány nappal a 83. születésnapja előtt hunyt el.

Magánélete
Lance Macklin jóképű, jó családból származó, hajdani etoni diák volt, aki ismertebb brit autóversenyző társaihoz, Stirling Mosshoz és Mike Hawthornhoz hasonlóan látványos playboy életet élt. Nem volt annyira extravagáns, mint Hawthorn, de hasonlóan szoknyavadász hírében állt. "Sebaj, bemegyek a városba és felszedek egy pipit!" – szokta mondani, ha műszaki hiba miatt nem tudott a versenyre készülni. Előfordult, hogy akár az edzést is kihagyta éppen alakuló nőügyei miatt. Moss-szal jó barátságot ápolt, ami a közös szórakozásra is kiterjedt.

1956-ban vette feleségül Shelagh Coopert, akitől egy lánya és egy fia született. Házasságuk 1963-ban válással ért véget. Később feleségül vette Gill McComisht, aki még egy fiút szült neki.

Az 1955-ös Le Mans-i katasztrófa mély nyomot hagyott Macklinben, aki felháborodott, amikor az általa hibásnak tartott Hawthorn megvádolta, hogy ő okozta a balesetet. Válaszul beperelte Hawthornt, de bírósági döntésig nem jutott az ügy, mert időközben Hawthorn egy közúti balesetben életét veszítette. (A hivatalos vizsgálat számos tényező együttes hatására kialakult versenybalesetnek ítélte meg a tragikus karambolt és senkit nem marasztaltak el.)

Formula–1-es részvétele

Fordítás

Források

Kapcsolódó szócikkek
 Stirling Moss
 Mike Hawthorn
 Pierre Levegh
 Juan Manuel Fangio
 Paul Frère
 John Fitch
 Aston Martin
 Bentley
 Austin-Healey
 Formula–1
 Spa-Francorchamps
 Le Mans-i 24 órás autóverseny
 Circuit de la Sarthe
 Az 1955-ös Le Mans-i versenybaleset
 Eton College

1919-ben született személyek
2002-ben elhunyt személyek
Brit Formula–1-es versenyzők
Autóversenyzők
Lance Noel Macklin szeptember Kensington , London – augusztus Tenterden , Kent ) brit autóversenyző , aki tizenöt Formula–1 nagydíjon , és számos más versenyen vett részt , többek között a tragikusös Le Mans-iórás versenyen és Tourist Trophy-n is . Autóversenyzői pályafutása is abban az évben ért véget . Formula–1-es versenyzőként HWM és Maserati autókkal versenyzett . Korai évei Apja az autóipari vállalkozó Noel Macklin volt , az Eric-Campbell , Silver Hawk , Invicta és a Railton autógyárak , valamint a Fairmile Marine hajógyár alapítója . Ez utóbbi a Brit Királyi Haditengerészet részére ágyú- és torpedónaszádokat gyártott a háború alatt . Lance Macklin az Eton College-be járt , majd tanulmányait Svájcban folytatta.ben a Haditengerészethez jelentkezett önkéntesként , ahol ( apjának tevékenységével összefüggésben ) az ágyúnaszádokhoz vezényelték . Autóversenyzői pályafutása A leszerelés után korábbi ambícióit követve autóversenyző lett , és felesben vásárolt egy Maserati Grand Prix versenyautót . Meglepetésére első nevezését , hogy az Isle of Man-i versenyen indulhasson , gyakorlatlansága miatt elutasították.ben Ian Metcalfe-fal egyliteres Bentley-vel indultak aórás Spa-Francorchamps-i futamon , ahol ugyan nem tudták befejezni a versenyt , de az Aston Martin akkori vezetőjét , John Eason Gibsont meggyőzték képességei . Szerződést kapott David Brown Aston Martin csapatában , és a következő évi Le Mans-iórás autóverseny helyén végzett . A HWM színeiben már Stirling Moss-szal versenyzett egy csapatban , több-kevesebb sikerrel . Azes évben a HWM-Alta versenyautóval megnyerte a Brit Autóversenyzők Klubjának Nemzetközi Kupáját ( BRDC International Trophy ) , ami pályafutásának legragyogóbb eredménye lett . Formula–1-es pályafutása során nem ért el pontot , elsősorban a HWM versenyautók gyengesége miatt.től a Le Mans-iórás autóversenyen magánversenyzőként , egy Austin-Healey autóval vett részt , és kiváló teljesítményével nagy szolgálatot tett a Donald Healey Motor Company csapatának is.ben szenvedő részese volt a Le Mans-i katasztrófának is , amely több minthalálos áldozatával a motorsport legtragikusabb baleseteként vált hírhedtté . Azös dunrodi Tourist Trophy során ismét karambolozott , amikor megpróbálta elkerülni a Jim Mayers és William T. Smith halálával végződő balesetet . Ennek hatására későbbi felesége , Shelagh Cooper rávette , hogy hagyjon fel az autóversenyzéssel . Későbbi évei Visszavonulása után a francia fémipari vállalathoz , a Facel Vegához állt , akik akkoriban kezdtek el az autóiparban is szerepet vállalni speciális karosszériáikkal , a Panhard , Simca és Delahaye kocsiszekrényekkel és később saját , amerikai mintára készülő luxusautóikkal . A külkereskedelmi tevékenységet irányította Párizsban , majd a vállalates megszűnése után egy londoni autókereskedésnek dolgozott . Egy ideig Spanyolországban is élt , de amikor megbetegedett , visszaköltözött Angliába , ahol a Kent-beli Tenterdenben , néhány nappal a születésnapja előtt hunyt el . Magánélete Lance Macklin jóképű , jó családból származó , hajdani etoni diák volt , aki ismertebb brit autóversenyző társaihoz , Stirling Mosshoz és Mike Hawthornhoz hasonlóan látványos playboy életet élt . Nem volt annyira extravagáns , mint Hawthorn , de hasonlóan szoknyavadász hírében állt . " Sebaj , bemegyek a városba és felszedek egy pipit ! " – szokta mondani , ha műszaki hiba miatt nem tudott a versenyre készülni . Előfordult , hogy akár az edzést is kihagyta éppen alakuló nőügyei miatt . Moss-szal jó barátságot ápolt , ami a közös szórakozásra is kiterjedt . 1956-ban vette feleségül Shelagh Coopert , akitől egy lánya és egy fia született . Házasságukban válással ért véget . Később feleségül vette Gill McComisht , aki még egy fiút szült neki . Azös Le Mans-i katasztrófa mély nyomot hagyott Macklinben , aki felháborodott , amikor az általa hibásnak tartott Hawthorn megvádolta , hogy ő okozta a balesetet . Válaszul beperelte Hawthornt , de bírósági döntésig nem jutott az ügy , mert időközben Hawthorn egy közúti balesetben életét veszítette . ( A hivatalos vizsgálat számos tényező együttes hatására kialakult versenybalesetnek ítélte meg a tragikus karambolt és senkit nem marasztaltak el . ) Formula–1-es részvétele Fordítás Források Kapcsolódó szócikkek Stirling Moss Mike Hawthorn Pierre Levegh Juan Manuel Fangio Paul Frère John Fitch Aston Martin Bentley Austin-Healey Formula–1 Spa-Francorchamps Le Mans-iórás autóverseny Circuit de la Sarthe Azös Le Mans-i versenybaleset Eton College 1919-ben született személyek 2002-ben elhunyt személyek Brit Formula–1-es versenyzők Autóversenyzők