Méri István
Méri István (Abony, 1911. szeptember 1. – Budapest, 1976. december 13.) restaurátor, régész. A magyar középkoros falukutatás egyik úttörője volt.

Életpályája
Paraszti sorból származott. A budapesti Iparművészeti Iskola szobrásznövendéke volt. 1932-től a Magyar Nemzeti Múzeumban lett restaurátor. 1934-től ásatásokon is részt vett. Vendéghallgatóként bejárt a Budapesti Tudományegyetemre. 1942-től a kolozsvári Erdélyi Tudományos Intézet segédtisztje és 1942–1944 között négy szemesztert végzett el a Kolozsvári Tudományegyetemen. 1944-ben visszakerült a Magyar Nemzeti Múzeumba, majd a Teleki Pál Tudományos Intézetben (utóbb Kelet-Európai Tudományos Intézet, Néptudományi Intézet) dolgozott. Közben befejezte tanulmányait a Budapesti Tudományegyetemen, majd 1948-ban a Szegedi Tudományegyetemen doktorált. 1949-től újból a Magyar Nemzeti Múzeum munkatársa, és 1958–1963 között a Középkori Osztály vezetője volt.

Érdeklődése Erdélyben a magyar középkori régészet felé fordult. Több ásatáson vett részt Kolozsvárott és a Borsavölgyben, ezeket részben maga vezette. Ásatott többek között Túrkeve határában (Móric), Tiszalök határában (Rázom), Kardoskúton, Kesztölc-Klastrompusztán, Nagykanizsa várában, Gyula várában, Esztergomban (palota). Gyakorlatvezetőként az Eötvös Loránd Tudományegyetem régészhallgatóinak is oktatott.

Elismerései és emléke

Művei
1944 Középkori temetőink feltárásmódjáról. Kolozsvár.
1948 A magyar nép régészeti emlékeinek kutatása. In: Népkutatás Kézikönyve.
1952/1954 Beszámoló a Tiszalök-rázompusztai és a Túrkeve-mórici ásatások eredményéről I-II. Archaeologiai Értesítő
1964 Árpád-kori népi építkezésünk feltárt emlékei Orosháza határában. Budapest. 
1986 Ásatás a kolozsvári Fő téren, 1943. Budapest.

Jegyzetek

Források
 
 László Gyula 1977 Arch. Ért.
 László Gyula 1977: A magyar falu régészéről. Népszava 1977/72. sz.

1911-ben született személyek
1976-ban elhunyt személyek
Magyar régészek
Magyar restaurátorok
Magyar muzeológusok
Abonyiak
Méri István ( Abony , szeptember – Budapest , december ) restaurátor , régész . A magyar középkoros falukutatás egyik úttörője volt . Életpályája Paraszti sorból származott . A budapesti Iparművészeti Iskola szobrásznövendéke volt.től a Magyar Nemzeti Múzeumban lett restaurátor.től ásatásokon is részt vett . Vendéghallgatóként bejárt a Budapesti Tudományegyetemre.től a kolozsvári Erdélyi Tudományos Intézet segédtisztje és1944 között négy szemesztert végzett el a Kolozsvári Tudományegyetemen.ben visszakerült a Magyar Nemzeti Múzeumba , majd a Teleki Pál Tudományos Intézetben ( utóbb Kelet-Európai Tudományos Intézet , Néptudományi Intézet ) dolgozott . Közben befejezte tanulmányait a Budapesti Tudományegyetemen , majdban a Szegedi Tudományegyetemen doktorált.től újból a Magyar Nemzeti Múzeum munkatársa , és1963 között a Középkori Osztály vezetője volt . Érdeklődése Erdélyben a magyar középkori régészet felé fordult . Több ásatáson vett részt Kolozsvárott és a Borsavölgyben , ezeket részben maga vezette . Ásatott többek között Túrkeve határában ( Móric ) , Tiszalök határában ( Rázom ) , Kardoskúton , Kesztölc-Klastrompusztán , Nagykanizsa várában , Gyula várában , Esztergomban ( palota ) . Gyakorlatvezetőként az Eötvös Loránd Tudományegyetem régészhallgatóinak is oktatott . Elismerései és emléke Művei 1944 Középkori temetőink feltárásmódjáról . Kolozsvár . 1948 A magyar nép régészeti emlékeinek kutatása . In : Népkutatás Kézikönyve . 1952/1954 Beszámoló a Tiszalök-rázompusztai és a Túrkeve-mórici ásatások eredményéről I-II. Archaeologiai Értesítő 1964 Árpád-kori népi építkezésünk feltárt emlékei Orosháza határában . Budapest . 1986 Ásatás a kolozsvári Fő téren , Budapest . Jegyzetek Források László GyulaArch . Ért . László Gyula A magyar falu régészéről . Népszava72. sz . 1911-ben született személyek 1976-ban elhunyt személyek Magyar régészek Magyar restaurátorok Magyar muzeológusok Abonyiak