Fülöp-szigeteki héjabagoly
A Fülöp-szigeteki héjabagoly (Ninox philippensis) a madarak (Aves) osztályának bagolyalakúak (Strigiformes) rendjébe, ezen belül a bagolyfélék (Strigidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A fajt Charles Lucien Jules Laurent Bonaparte francia ornitológus írta le 1855-ben.

Korábban, eme szigetország összes szigetén élő héjabaglyát ebbe a fajba sorolták, mint alfajokat, azonban kutatások során többjüket leválasztották.

Alfajai 
Ninox philippensis centralis - (Bohol, Boracay, Carabao, Guimaras, Negros, Panay, Semirara és Siquijor)
Ninox philippensis philippensis - (Biliran, Buad, Catanduanes, Leyte, Luzon, Marinduque, Polillo és Samar)
Ninox philippensis ticaoensis - (Ticao)

Előfordulása 
A Fülöp-szigetek területén honos, az egyik endemikus madara. Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi mangroveerdők, síkvidéki és hegyi esőerdők, valamint másodlagos erdők. Állandó, nem vonuló faj.

Megjelenése 
Testhosszúsága 20 centiméter. A hím és tojó között alig van nemi kétalakúság. A madár barna tollazatát fehér foltozások tarkítják. Ebben a szigetvilágban az egyik legkisebb méretű bagolyfaj. Szemei fölött szemöldökszerű fehér tollak ülnek; a csőre fölött x-alakba rendeződve, bajuszszerű szintén fehér tollak vannak. Ennek a bagolyfajnak nincsenek „fülei”, azaz hiányoznak nála a fülnek tűnő felemelkedő tollak. Mindegyik alfajának a háti része barna; szárnyaik külső felén ovális, fehér foltokkal. Farktollai sötétbarnák, vékony, fehér csíkokkal. Fejének oldalai barnák, pofája fehéres. Hasi része világos, barna sávozással, mely a begynél sötétebb árnyalatba torkollik. Farktollainak belső fele fehér színű. A sárga lábait részben tollazat fedi. Csőre olajzöld.

Életmódja 
Tápláléka rovarok és kisebb rágcsálók.

Szaporodása 
A költési időszaka február környékén van. Fészkét faodvakba rakja.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe nagyon nagy, egyedszáma viszont csökken, de még nem éri el a kritikus szintet. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.

Jegyzetek

Források

Fordítás

További információk 
Kennedy, R.S., Gonzales P.C., Dickinson E.C., Miranda, Jr, H.C., Fisher T.H. (2000) A Guide to the Birds of the Philippines, Oxford University Press, Oxford.
Gill, Frank; Donsker, David, eds. (2014). "Master List: IOC World Bird List – Owls". IOC World Bird List. International Ornithologists’ Union. doi:10.14344/IOC.ML.4.1. Retrieved 2014-04-06.
 2012. Vocal divergence and new species in the Philippine Hawk Owl Ninox philippensis complex. Forktail, 28: 16.
Comptes Rendus Hebdomadaire des Séances de l'Académie des Sciences [Paris] 41 p. 655

Ninox
Madárfajok
A Fülöp-szigetek endemikus madarai
A Fülöp-szigeteki héjabagoly ( Ninox philippensis ) a madarak ( Aves ) osztályának bagolyalakúak ( Strigiformes ) rendjébe , ezen belül a bagolyfélék ( Strigidae ) családjába tartozó faj. Rendszerezése A fajt Charles Lucien Jules Laurent Bonaparte francia ornitológus írta leben . Korábban , eme szigetország összes szigetén élő héjabaglyát ebbe a fajba sorolták , mint alfajokat , azonban kutatások során többjüket leválasztották . Alfajai Ninox philippensis centralis - ( Bohol , Boracay , Carabao , Guimaras , Negros , Panay , Semirara és Siquijor ) Ninox philippensis philippensis - ( Biliran , Buad , Catanduanes , Leyte , Luzon , Marinduque , Polillo és Samar ) Ninox philippensis ticaoensis - ( Ticao ) Előfordulása A Fülöp-szigetek területén honos , az egyik endemikus madara . Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi mangroveerdők , síkvidéki és hegyi esőerdők , valamint másodlagos erdők . Állandó , nem vonuló faj. Megjelenése Testhosszúságacentiméter . A hím és tojó között alig van nemi kétalakúság . A madár barna tollazatát fehér foltozások tarkítják . Ebben a szigetvilágban az egyik legkisebb méretű bagolyfaj. Szemei fölött szemöldökszerű fehér tollak ülnek ; a csőre fölött x-alakba rendeződve , bajuszszerű szintén fehér tollak vannak . Ennek a bagolyfajnak nincsenek „ fülei” , azaz hiányoznak nála a fülnek tűnő felemelkedő tollak . Mindegyik alfajának a háti része barna ; szárnyaik külső felén ovális , fehér foltokkal . Farktollai sötétbarnák , vékony , fehér csíkokkal . Fejének oldalai barnák , pofája fehéres . Hasi része világos , barna sávozással , mely a begynél sötétebb árnyalatba torkollik . Farktollainak belső fele fehér színű . A sárga lábait részben tollazat fedi . Csőre olajzöld . Életmódja Tápláléka rovarok és kisebb rágcsálók . Szaporodása A költési időszaka február környékén van . Fészkét faodvakba rakja . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe nagyon nagy , egyedszáma viszont csökken , de még nem éri el a kritikus szintet . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel . Jegyzetek Források Fordítás További információk Kennedy , R.S. , Gonzales P.C. , Dickinson E.C. , Miranda , Jr , H.C. , Fisher T.H.A Guide to the Birds of the Philippines , Oxford University Press , Oxford . Gill , Frank ; Donsker , David , eds . " Master List : IOC World Bird List – Owls " . IOC World Bird List . International Ornithologists’ Union. doi : 10.14344/IOC.ML.4.1. Retrieved06 . Vocal divergence and new species in the Philippine Hawk Owl Ninox philippensis complex . Forktail , Comptes Rendus Hebdomadaire des Séances de l'Académie des Sciences [ Paris] p. 655 Ninox Madárfajok A Fülöp-szigetek endemikus madarai