Veliko Brdo (Makarska)
Veliko Brdo falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Makarska községhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 51, közúton 85 km-re délkeletre, Makarska központjától légvonalban 2, közúton 6 km-re északra, Közép-Dalmáciában, a Biokovo-hegység lejtőin  fekszik. Településrészei Veliko Brdo és Žlib.

Története 
Veliko Brdo területén már az őskorban éltek emberek. A határában található Bubnjavača-barlangban az újkőkorból származó nyolcezer éves leletek kerültek elő. A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak, akik a magaslatokon épített, jól védhető erődített településeikben laktak. A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az 1. században hódították meg ezt a vidéket. Az illírek elleni 9-ben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek. A szomszédos Makarskán 4. század elején a rómaiak Inaronia nevű városa állt, melynek maradványait a városközpont több helyén feltárták. A 7. században horvát törzsek telepedtek le a tengerpart, valamint a Cetina és Neretva folyók közti területen. A török hódítás idején a 15. század második felében lakossága nagyrészt a tengerpartra és a szigetekre menekült. Első írásos említése a török uralom idején 1571-ben történt. A közeli Zadvarje (Duare) várának felszabadításával együtt 1684-ben szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves török uralom alól, majd a Velencei Köztársaság része lett. A török veszély végével a környező települések újra benépesültek és a település mai lakóinak ősei is ekkor telepedtek itt le. A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott. 1735-ig a szomszédos Basttal közös plébániája volt, attól fogva önálló plébánia lett. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1857-ben 212, 1910-ben 418 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került. A háború utáni időszaktól az 1980-as évekig a fiatalok kivándorlása miatt lakossága folyamatosan csökkent. Ez a folyamat különösen az 1962-es földrengés után erősödött fel, amikor sokan költöztek be Makarskára. Az 1990-es évektől Makarska fejlődése Veliko Brdora is hatással volt és a lakosság száma újra növekedésnek indult. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 408 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Jeromos tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1745-ben épült, felszentelése 1756. október 24-én volt. Homlokzatán a bejárat felett nyolcágú rózsaablak látható. A homlokzat feletti harangtornyot 1879-ben építették három harang számára. A templomnak gótikus csúcsíves boltozata van. A márvány nagyoltárt 1956-ban emelték és helyezték el rajta Szent Jeromos képét, Gabrijel Jurkić alkotását. A két mellékoltár Szűz Mária és Szent József tiszteletére van szentelve. A diadalív falmélyedéseiben Szent Ferenc és Szent Antal szobrai vannak elhelyezve.

A Szent Mihály templom a Žlib nevű településrészen áll. Elődje 1745-ig plébániatemplomként működött. Osman aga török felügyelő említi először 1621-ben. 1672-ben Lišnjić püspök is megemlíti a Szentszéknek tett jelentésében. Ebből a régi templomból származik Matteo de Otoni nápolyi festőművész 1684-ben festett Szent Mihály képe, melyet 1844-ben Franjo Kaer restaurált. A templom mellett volt a plébánia temetője is. A régi templomot 1873-ban lebontották és a helyére ekkor épült a mai templom. 1962-ben a földrengés ezt is súlyosan megrongálta és teljesen újjá kellett építeni.

Határában található a Bubnjavača-barlang az újkőkori ember régészeti lelőhelye.

Jegyzetek

Források 
Makarska város hivatalos oldala 
Makarska város információs portálja 
A split-makarskai érsekség honlapja – Veliko Brdo

További információk 
 Makarskai tengermellék – városi portál  
 A Biokovo Natúrpark honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Veliko Brdo falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Makarska községhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re délkeletre , Makarska központjától légvonalban közútonkm-re északra , Közép-Dalmáciában , a Biokovo-hegység lejtőin fekszik . Településrészei Veliko Brdo és Žlib . Története Veliko Brdo területén már az őskorban éltek emberek . A határában található Bubnjavača-barlangban az újkőkorból származó nyolcezer éves leletek kerültek elő . A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak , akik a magaslatokon épített , jól védhető erődített településeikben laktak . A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az században hódították meg ezt a vidéket . Az illírek elleniben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek . A szomszédos Makarskán század elején a rómaiak Inaronia nevű városa állt , melynek maradványait a városközpont több helyén feltárták . A században horvát törzsek telepedtek le a tengerpart , valamint a Cetina és Neretva folyók közti területen . A török hódítás idején a század második felében lakossága nagyrészt a tengerpartra és a szigetekre menekült . Első írásos említése a török uralom idejénben történt . A közeli Zadvarje ( Duare ) várának felszabadításával együttben szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves török uralom alól , majd a Velencei Köztársaság része lett . A török veszély végével a környező települések újra benépesültek és a település mai lakóinak ősei is ekkor telepedtek itt le . A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott.ig a szomszédos Basttal közös plébániája volt , attól fogva önálló plébánia lett . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.benbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került . A háború utáni időszaktól azas évekig a fiatalok kivándorlása miatt lakossága folyamatosan csökkent . Ez a folyamat különösen azes földrengés után erősödött fel , amikor sokan költöztek be Makarskára . Azes évektől Makarska fejlődése Veliko Brdora is hatással volt és a lakosság száma újra növekedésnek indult.óta a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent Jeromos tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemplomaben épült , felszentelése októberén volt . Homlokzatán a bejárat felett nyolcágú rózsaablak látható . A homlokzat feletti harangtornyotben építették három harang számára . A templomnak gótikus csúcsíves boltozata van . A márvány nagyoltártban emelték és helyezték el rajta Szent Jeromos képét , Gabrijel Jurkić alkotását . A két mellékoltár Szűz Mária és Szent József tiszteletére van szentelve . A diadalív falmélyedéseiben Szent Ferenc és Szent Antal szobrai vannak elhelyezve . A Szent Mihály templom a Žlib nevű településrészen áll . Elődjeig plébániatemplomként működött . Osman aga török felügyelő említi előszörben.ben Lišnjić püspök is megemlíti a Szentszéknek tett jelentésében . Ebből a régi templomból származik Matteo de Otoni nápolyi festőművészben festett Szent Mihály képe , melyetben Franjo Kaer restaurált . A templom mellett volt a plébánia temetője is . A régi templomotban lebontották és a helyére ekkor épült a mai templom.ben a földrengés ezt is súlyosan megrongálta és teljesen újjá kellett építeni . Határában található a Bubnjavača-barlang az újkőkori ember régészeti lelőhelye . Jegyzetek Források Makarska város hivatalos oldala Makarska város információs portálja A split-makarskai érsekség honlapja – Veliko Brdo További információk Makarskai tengermellék – városi portál A Biokovo Natúrpark honlapja Split-Dalmácia megye települései