Mocsári vattafarkúnyúl
A mocsári vattafarkúnyúl (Sylvilagus palustris) az Egyesült Államok délkeleti, tengerparthoz közeli részein honos nyúlfaj. Jól úszik és mindig vízközelben él. Hasonlít a vele azonos területen élő floridai üreginyúlhoz, de kisebb nála és lábai, fülei rövidebbek.

Megjelenése

A mocsári vattafarkúnyúl kis termetű nyúlfaj, a felnőtt állatok súlya sem haladja meg az 1,6 kg-ot. A Floridai-félszigeten élő nyulak ennél is kisebbek, általában 1-1,2 kg-osak. A floridai nyulak teljes testhossza 43 cm, a kontinensen élőké pedig 44 cm.

Szőrzete a hátán fekete szálakkal kevert szürkés- vagy vörösesbarna. Évszakonként némileg változhat a színezete: tavasszal és nyáron a fekete szőrök tompaszürkékkel cserélődnek; ősszel inkább vöröses, télen pedig visszafeketedik. A floridai állatok jellemzően vörösebbek és sötétebb árnyalatúak. A hasa valamivel világosabb piszkosszürke vagy barnásszürke; a Floridán kívüli nyulak esetében fehéres is lehet.  Fülei elülső széle feketével szegélyezett. A fiatal nyulak jóval sötétebb és tompább színezetűek, mint a felnőttek.

A mocsári vattafarkúnyúl sajátossága, hogy a farka alsó oldala nem fehér, hanem barnásszürke. Dél-Floridában melanikus, teljesen fekete nyulak is előfordulnak; az ő színük nem változik az évszakokkal.

A többi vattafarkúnyúltól és a mocsári nyúltól láthatóan rövidebb fülei, farka és lábai is megkülönböztetik.

Három alfaja ismert
karolinai mocsári vattafarkúnyúl (Sylvilagus palustris palustris) – Floridától északra, a kontinensen
floridai mocsári vattafarkúnyúl (Sylvilagus palustris paludicola) – kisebb termetű és Floridában él
Lower Keys-i mocsári vattafarkúnyúl (Sylvilagus palustris hefneri) – súlyosan veszélyeztetett alfaj, amely a félsziget déli partjai mentén elhelyezkedő Florida Keys szigetcsoport egyes tagjain található

Elterjedése
Az Egyesült Államok délkeleti részén honos. Északkeleten Virginia államig, délnyugaton az alabamai Mobile-öbölig terjed élettere. Édes- vagy brakkvizű mocsarakban, folyók mentén él, a tengertől csak ritkán található 50–60 km-nél messzebb. Dél-Floridában homokos talajú szigeteken és mangrovemocsarakban is megtalálható. Néha a dagály által elöntött sós mocsarakba is bemerészkedik, de többnyire a magasabb fekvésű részek közelében marad, ahová visszavonulhat a dagály elől. Mindig vízközelben él.

Életmódja

Növényevő, a mocsári növények - gyékények, kákák, sások, füvek, stb. - leveleit és gyöktörzsét fogyasztja. A többi nyúlhoz hasonlóan álkérődző. Kétféle ürüléke van, kemény és puha. A puha bogyókat újra elfogyasztja és megemészti a benne maradt tápanyagokat.

Éjszakai életmódot folytat, nappal általában rejtekhelyén (sűrű bozót, gyékénycsomók, odvas fatörzs, esetleg más állatok által vájt föld alatti vacok) pihen.  A mocsári sűrű növényzetben kijárják a saját csapásaikat, amelyeket a rajtuk elpotyogtatott nyúlbogyókról lehet felismerni.

A mocsári vattafarkúnyúl sajátossága, hogy más nyúlfajoktól eltérően nem ugrálva közlekedik, hanem váltott lábbal sétál (mint pl. a macska). Bár ugrálni is tud, a sűrű vegetációban a sétáló módszerrel gyorsabban halad. A többi nyúltól abban is eltér, hogy lábujjait jobban szétterpeszti.

Mindig vízközelben él (ellentétben pl. a mocsári nyúllal, amely erdőkben is előfordul). Kiváló úszó és habozás nélkül beveti magát a vízbe. Hátsó lábain a szőr rövidebb és a körmök hosszabbak, mint a többi vattafarkúnyúlnál; feltehetően ez segíti az úszásban. Szükség esetén a vízben rejtőzik, ilyenkor füleit hátracsapja és csak a szemei és orrlyukai látszanak ki. Rövid hátsó lábai miatt nem fut túl gyorsan, a ragadozókat gyors irányváltoztatásokkal igyekszik kicselezni. Főleg az amerikai uhu és a kékes rétihéja vadászik rá, de az aligátorok, nagyobb kígyók, rókák, hiúzok, prérifarkasok is elkaphatják.

A mocsári vattafarkúnyulak egész évben párzanak. A nőstény 30-37 napos vemhesség után 2-4 utódot hoz a világra. Évente akár hatszor is szaporodhat, így egy nőstény egy év alatt 15-20 kisnyúllal is növelheti a populációt. Utódai számára száraz füvekből, levelekből szőrrel kibélelt fészket készít, amelyet a sűrű növényzetbe rejt, többnyire nehezen hozzáférhető, vízzel körülvett helyre.

Természetvédelmi helyzete

Az Egyesült Államokban rendszeresen vadásznak rá, egyes esetekben felgyújtják a száraz növényzetet, hogy kihajtsák búvóhelyéről. Dél-Karolinában a vadászidény november 27-től március 2-ig tart és napi öt nyúl elejtése engedélyezett. Rágásával kisebb károkat okozhat a mezőgazdasági területeken, bár a dél-floridai cukornádültetvényeken pusztítása jelentős is lehet.

A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nagy elterjedési területe és népes populációi miatt nem veszélyeztetett státusszal szerepel. A S. p. hefneri alfaj azonban kritikusan veszélyeztetett.

Jegyzetek

Források

Fordítás 

Nyúlalakúak
Emlősfajok
Az Amerikai Egyesült Államok emlősei
A mocsári vattafarkúnyúl ( Sylvilagus palustris ) az Egyesült Államok délkeleti , tengerparthoz közeli részein honos nyúlfaj. Jól úszik és mindig vízközelben él . Hasonlít a vele azonos területen élő floridai üreginyúlhoz , de kisebb nála és lábai , fülei rövidebbek . Megjelenése A mocsári vattafarkúnyúl kis termetű nyúlfaj , a felnőtt állatok súlya sem haladja meg az6 kg-ot . A Floridai-félszigeten élő nyulak ennél is kisebbek , általában2 kg-osak . A floridai nyulak teljes testhosszacm , a kontinensen élőké pedigcm . Szőrzete a hátán fekete szálakkal kevert szürkés- vagy vörösesbarna . Évszakonként némileg változhat a színezete : tavasszal és nyáron a fekete szőrök tompaszürkékkel cserélődnek ; ősszel inkább vöröses , télen pedig visszafeketedik . A floridai állatok jellemzően vörösebbek és sötétebb árnyalatúak . A hasa valamivel világosabb piszkosszürke vagy barnásszürke ; a Floridán kívüli nyulak esetében fehéres is lehet . Fülei elülső széle feketével szegélyezett . A fiatal nyulak jóval sötétebb és tompább színezetűek , mint a felnőttek . A mocsári vattafarkúnyúl sajátossága , hogy a farka alsó oldala nem fehér , hanem barnásszürke . Dél-Floridában melanikus , teljesen fekete nyulak is előfordulnak ; az ő színük nem változik az évszakokkal . A többi vattafarkúnyúltól és a mocsári nyúltól láthatóan rövidebb fülei , farka és lábai is megkülönböztetik . Három alfaja ismert karolinai mocsári vattafarkúnyúl ( Sylvilagus palustris palustris ) – Floridától északra , a kontinensen floridai mocsári vattafarkúnyúl ( Sylvilagus palustris paludicola ) – kisebb termetű és Floridában él Lower Keys-i mocsári vattafarkúnyúl ( Sylvilagus palustris hefneri ) – súlyosan veszélyeztetett alfaj , amely a félsziget déli partjai mentén elhelyezkedő Florida Keys szigetcsoport egyes tagjain található Elterjedése Az Egyesült Államok délkeleti részén honos . Északkeleten Virginia államig , délnyugaton az alabamai Mobile-öbölig terjed élettere . Édes- vagy brakkvizű mocsarakban , folyók mentén él , a tengertől csak ritkán található60 km-nél messzebb . Dél-Floridában homokos talajú szigeteken és mangrovemocsarakban is megtalálható . Néha a dagály által elöntött sós mocsarakba is bemerészkedik , de többnyire a magasabb fekvésű részek közelében marad , ahová visszavonulhat a dagály elől . Mindig vízközelben él . Életmódja Növényevő , a mocsári növények - gyékények , kákák , sások , füvek , stb. - leveleit és gyöktörzsét fogyasztja . A többi nyúlhoz hasonlóan álkérődző . Kétféle ürüléke van , kemény és puha . A puha bogyókat újra elfogyasztja és megemészti a benne maradt tápanyagokat . Éjszakai életmódot folytat , nappal általában rejtekhelyén ( sűrű bozót , gyékénycsomók , odvas fatörzs , esetleg más állatok által vájt föld alatti vacok ) pihen . A mocsári sűrű növényzetben kijárják a saját csapásaikat , amelyeket a rajtuk elpotyogtatott nyúlbogyókról lehet felismerni . A mocsári vattafarkúnyúl sajátossága , hogy más nyúlfajoktól eltérően nem ugrálva közlekedik , hanem váltott lábbal sétál ( mint pl. a macska) . Bár ugrálni is tud , a sűrű vegetációban a sétáló módszerrel gyorsabban halad . A többi nyúltól abban is eltér , hogy lábujjait jobban szétterpeszti . Mindig vízközelben él ( ellentétben pl. a mocsári nyúllal , amely erdőkben is előfordul ) . Kiváló úszó és habozás nélkül beveti magát a vízbe . Hátsó lábain a szőr rövidebb és a körmök hosszabbak , mint a többi vattafarkúnyúlnál ; feltehetően ez segíti az úszásban . Szükség esetén a vízben rejtőzik , ilyenkor füleit hátracsapja és csak a szemei és orrlyukai látszanak ki . Rövid hátsó lábai miatt nem fut túl gyorsan , a ragadozókat gyors irányváltoztatásokkal igyekszik kicselezni . Főleg az amerikai uhu és a kékes rétihéja vadászik rá , de az aligátorok , nagyobb kígyók , rókák , hiúzok , prérifarkasok is elkaphatják . A mocsári vattafarkúnyulak egész évben párzanak . A nősténynapos vemhesség utánutódot hoz a világra . Évente akár hatszor is szaporodhat , így egy nőstény egy év alattkisnyúllal is növelheti a populációt . Utódai számára száraz füvekből , levelekből szőrrel kibélelt fészket készít , amelyet a sűrű növényzetbe rejt , többnyire nehezen hozzáférhető , vízzel körülvett helyre . Természetvédelmi helyzete Az Egyesült Államokban rendszeresen vadásznak rá , egyes esetekben felgyújtják a száraz növényzetet , hogy kihajtsák búvóhelyéről . Dél-Karolinában a vadászidény novembertől márciusig tart és napi öt nyúl elejtése engedélyezett . Rágásával kisebb károkat okozhat a mezőgazdasági területeken , bár a dél-floridai cukornádültetvényeken pusztítása jelentős is lehet . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nagy elterjedési területe és népes populációi miatt nem veszélyeztetett státusszal szerepel . A S. p. hefneri alfaj azonban kritikusan veszélyeztetett . Jegyzetek Források Fordítás Nyúlalakúak Emlősfajok Az Amerikai Egyesült Államok emlősei