Sevillai Szent Leander
Sevillai Szent Leander (Cartagena, 549 előtt, február 27. – Sevilla, 600. március 13.) latin nyelven író középkori hispániai püspök, egyházi író, Sevillai Izidor bátyja, Cartagenai Fulgentius történetíró és Szent Florentina öccse. A gótok katolikus hitre térítésének elkezdője.

Működése

Életében Hispánia az ariánus vizigótok uralma alatt állt. A barbárok számbelileg azonban jócskán alatta maradtak a helyi, katolikus lakosságnak, melyek a helyi közösségeket irányító, nemesi származású katolikus püspökök uralma alatt álltak. Nem volt ritka, hogy az őshonos arisztokrata családok a barbárokat kizárva egymás között házasodtak, és mintegy hitbizományként egy-egy terület összes egyházi tisztségét betöltötték, számos püspököt, illetve szentet adva az egyháznak. Így Leander öccse, Izidor éppen őt követi majd a sevillai püspöki székben, öccse, Cartagenai Fulgentius Astigi püspöke, nővére, Florentina pedig egy női kolostor vezetője lett. Ilyen minőségükben azután a keresztény univerzalizmus jegyében hozzájárultak a helyi uralkodó réteg és az új népek előkelőinek összeolvadásához. Ennek a folyamatnak a kezdetét jelzik az olyan keresztelések, mint Klodvigé a galliai Szent Remigius által, vagy éppen Rekared királyé Sevillai Leander közreműködésével.

Miután apja, Severianus 554 körül a gótok által feldúlt Cartagenából Sevillába költözött, Leander belépett a bencés rendbe. Az akkori gót uralkodó, Leovigild a két fiát Hermenegildet és Rekkaredet a saját társuralkodójává tette. Hermenegild azonban hamarosan, 580-ban – Leander hatására – katolizált, ami miatt polgárháború tört ki az ariánus uralkodók és Hermenegild között. Ennek a harcnak a során Hermenegild Konstantinápolyba küldte Leandert, hogy bírja rá II. Tibériosz császárt csapatok küldésére. Leander Konstantinápolyban találkozott Gergellyel, a későbbi római pápával. 584-ben Leandert Sevilla püspökévé és a mai Andalúzia metropolitájává nevezték ki. Hispániába való visszatérése után azonban pártfogóját, Hermenegildet megölték (585). 586-ban azonban, apja halála után Rekkared úgy döntött, hogy ő is katolizál. Erre az aktusra végül az 589-es III. toledói zsinaton került sor.

590-ben Gergelyt, Leander barátját római pápává választották. Ezt követően a két egyházi méltóság kiterjedt levelezést folytatott egymással, melynek jelentős része fennmaradt. Ebből, valamint Nagy Szent Gergely előszavából tudjuk, hogy Leander buzdította őt a Moralia in Job megírására. Leander és Gergely kapcsolatában jól megmutatkozik a pápaság azon törekvése, hogy maga alá hajtsa a nyugati egyház összes jelentősebb püspökségét. Leander mindvégig elismeri Róma elsőbbségét, ezért cserébe 599-ben Gergely palliumot küldött neki.

Műveiből, a fent említett levelezésen túl csak két írása maradt fenn: De institutione virginum et contemptu mundi (A szüzek oktatásáról és a világ megvetéséről), mely egy, a nővére számára készített apácazárda-szabályzat volt. Fennmaradt továbbá a gótok áttérése miatti egyházi győzelemről szóló homíliája (Homilia de triumpho ecclesiæ ob conversionem Gothorum).

Jegyzetek

Források 
 Adamik Tamás: Latin irodalom a kora középkorban 6-8. század. Kalligram Kiadó, Pozsony, 2014. 
 Brown, Peter: Az európai kereszténység kialakulása, Atlantisz Kiadó, 1999. 
 Markus, Robert: Nagy Szent Gergely. Paulus Hungarus & Kairosz Kiadó, Budapest, 2004. 
 Markus, Robert: Az ókori kereszténység vége. Kairosz Kiadó, Budapest, 2010.

Kapcsolódó szócikkek
 Bragai Szent Márton
 Iohannes Biclarensis
 Tours-i Szent Gergely
 Középkori latin irodalom

Középkori történetírók
Spanyol szentek
6. századi püspökök
Az 530-as években született személyek
Egyháztanítók
600-ban elhunyt személyek
Sevillai Szent Leander ( Cartagena, előtt , február – Sevilla , március ) latin nyelven író középkori hispániai püspök , egyházi író , Sevillai Izidor bátyja , Cartagenai Fulgentius történetíró és Szent Florentina öccse . A gótok katolikus hitre térítésének elkezdője . Működése Életében Hispánia az ariánus vizigótok uralma alatt állt . A barbárok számbelileg azonban jócskán alatta maradtak a helyi , katolikus lakosságnak , melyek a helyi közösségeket irányító , nemesi származású katolikus püspökök uralma alatt álltak . Nem volt ritka , hogy az őshonos arisztokrata családok a barbárokat kizárva egymás között házasodtak , és mintegy hitbizományként egy-egy terület összes egyházi tisztségét betöltötték , számos püspököt , illetve szentet adva az egyháznak . Így Leander öccse , Izidor éppen őt követi majd a sevillai püspöki székben , öccse , Cartagenai Fulgentius Astigi püspöke , nővére , Florentina pedig egy női kolostor vezetője lett . Ilyen minőségükben azután a keresztény univerzalizmus jegyében hozzájárultak a helyi uralkodó réteg és az új népek előkelőinek összeolvadásához . Ennek a folyamatnak a kezdetét jelzik az olyan keresztelések , mint Klodvigé a galliai Szent Remigius által , vagy éppen Rekared királyé Sevillai Leander közreműködésével . Miután apja , Severianuskörül a gótok által feldúlt Cartagenából Sevillába költözött , Leander belépett a bencés rendbe . Az akkori gót uralkodó , Leovigild a két fiát Hermenegildet és Rekkaredet a saját társuralkodójává tette . Hermenegild azonban hamarosan, ban – Leander hatására – katolizált , ami miatt polgárháború tört ki az ariánus uralkodók és Hermenegild között . Ennek a harcnak a során Hermenegild Konstantinápolyba küldte Leandert , hogy bírja rá II. Tibériosz császárt csapatok küldésére . Leander Konstantinápolyban találkozott Gergellyel , a későbbi római pápával.ben Leandert Sevilla püspökévé és a mai Andalúzia metropolitájává nevezték ki . Hispániába való visszatérése után azonban pártfogóját , Hermenegildet megöltékban azonban , apja halála után Rekkared úgy döntött , hogy ő is katolizál . Erre az aktusra végül azes III. toledói zsinaton került sor . 590-ben Gergelyt , Leander barátját római pápává választották . Ezt követően a két egyházi méltóság kiterjedt levelezést folytatott egymással , melynek jelentős része fennmaradt . Ebből , valamint Nagy Szent Gergely előszavából tudjuk , hogy Leander buzdította őt a Moralia in Job megírására . Leander és Gergely kapcsolatában jól megmutatkozik a pápaság azon törekvése , hogy maga alá hajtsa a nyugati egyház összes jelentősebb püspökségét . Leander mindvégig elismeri Róma elsőbbségét , ezért cserébeben Gergely palliumot küldött neki . Műveiből , a fent említett levelezésen túl csak két írása maradt fenn : De institutione virginum et contemptu mundi ( A szüzek oktatásáról és a világ megvetéséről ) , mely egy , a nővére számára készített apácazárda-szabályzat volt . Fennmaradt továbbá a gótok áttérése miatti egyházi győzelemről szóló homíliája ( Homilia de triumpho ecclesiæ ob conversionem Gothorum ) . Jegyzetek Források Adamik Tamás : Latin irodalom a kora középkorban század . Kalligram Kiadó , Pozsony, Brown , Peter : Az európai kereszténység kialakulása , Atlantisz Kiadó , Markus , Robert : Nagy Szent Gergely . Paulus Hungarus & Kairosz Kiadó, Budapest , Markus , Robert : Az ókori kereszténység vége . Kairosz Kiadó, Budapest , Kapcsolódó szócikkek Bragai Szent Márton Iohannes Biclarensis Tours-i Szent Gergely Középkori latin irodalom Középkori történetírók Spanyol szentek 6. századi püspökök Azas években született személyek Egyháztanítók 600-ban elhunyt személyek