Bast (Baška Voda)
Bast falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Baška Vodához tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 47, közúton 58 km-re délkeletre, Makarskától 11 km-re északnyugatra, községközpontjától 4 km-re keletre, Közép-Dalmáciában a Biokovo-hegység délnyugati lejtői alatt található.

Története 
Az első ismert itt élt nép az illírek egyik törzse a dalmaták voltak, akik a magaslatokon épített, jól védhető erődített településeikben laktak. A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az 1. században hódították meg ezt a vidéket. Az illírek elleni 9-ben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek. Bast a nevét a feltételezések szerint a közelében állt ókori városról Bistonról kapta. A mai horvátok ősei a 7. században az avar hódítás után érkeztek ide és 925-ben megalapították királyságukat. Bast első írásos említése 1434-ben Jurjević-Vlatković egyik oklevelében történt. A középkorban a mainál jóval nagyobb település volt, ezt bizonyítják a plébániatemplom közelében fekvő középkori temető ősi sírkövei, melyeket 1966-ban kulturális védelem alá helyeztek. A török hódítás idején a 15. század második felében lakossága nagyrészt a tengerpartra és a szigetekre menekült. A közeli Zadvarje (Duare) várának felszabadításával együtt 1684-ben szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves török uralom alól, majd a Velencei Köztársaság része lett. A török veszély végével a környező települések újra benépesültek és a mai Bast lakóinak ősei is ekkor telepedtek itt le. A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott. Plébániáját 1735-ben alapították, addig a veliko brdoi plébániához tartozott. 1804 óta bast-baška vodai plébániának nevezik. 1885-ig a plébániaház is itt állt, ekkor azonban a plébános átköltözött Baška Vodára. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1857-ben 351, 1910-ben 450 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. Baška Voda község 1993-ban alakult meg, addig Bast is Makarska községhez tartozott. 2011-ben a településnek 126 lakosa volt.

Lakosság 

(1869-ben és 1921-ben lakosságát Baška Vodához számították.)

Nevezetességei 
A Nagyboldogasszony tiszteletére szentelt középkori plébániatemploma  valószínűleg a 15. században épült, de első említése csak a török uralom idején 1621-ben történt. Ezt a templomot lebontották és a helyére 1763-ban építették fel a mai templomot. Felszentelése 1780-ban volt. 1859-ben meghosszabbították, 1903-ban felújították. 1976-ban átrendezték a liturgikus teret. Homlokzatán kis rózsaablak, felül pedig pengefalú harangtorony látható, benne két haranggal. 1896-ban a rózsaablak fölé órát szereltek, melyet az udinei Solari cég készített. A templomnak három márvány oltára van, a spliti Josip Barišković munkái. A Nagyboldogasszony oltár 1879-ben, a Szent József oltár 1886-ban, a főoltár 1893-ban készült. A templom körül ősi temető található 14. és 15. századi díszes sírkövekkel

A Szent Rókus templom  a 15. században épült gótikus, csúcsíves boltozattal. 1672-ben említi először Marijan Lišnjić makarskai püspök. A homlokzatán levő harangtoronyban egy harang található. Az oltáron álló Szent Rókus szobor a 17. században készített velencei munka.

A településtől északra régészeti lelőhely, valamint egy Szent Illés (1895) és egy Szent Miklós kápolna (1926) található.

A Smokvina-forrásnál a Grebišće nevű lelőhelyen a 13-15. századból származó ornamentikával díszített sírkövek találhatók.

Gazdaság 
A lakosság hagyományos megélhetési forrása a mezőgazdaság és a helyi kőbánya volt. A 20. század végétől már nagyrészt a turizmusból, szobák, apartmanok, magánházak kiadásából, vendéglátásból élnek.

Jegyzetek

Források 
Baška Voda község weboldala 
A split-makarskai érsekség honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Bast falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Baška Vodához tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re délkeletre , Makarskátólkm-re északnyugatra , községközpontjátólkm-re keletre , Közép-Dalmáciában a Biokovo-hegység délnyugati lejtői alatt található . Története Az első ismert itt élt nép az illírek egyik törzse a dalmaták voltak , akik a magaslatokon épített , jól védhető erődített településeikben laktak . A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az században hódították meg ezt a vidéket . Az illírek elleniben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek . Bast a nevét a feltételezések szerint a közelében állt ókori városról Bistonról kapta . A mai horvátok ősei a században az avar hódítás után érkeztek ide ésben megalapították királyságukat . Bast első írásos említéseben Jurjević-Vlatković egyik oklevelében történt . A középkorban a mainál jóval nagyobb település volt , ezt bizonyítják a plébániatemplom közelében fekvő középkori temető ősi sírkövei , melyeketban kulturális védelem alá helyeztek . A török hódítás idején a század második felében lakossága nagyrészt a tengerpartra és a szigetekre menekült . A közeli Zadvarje ( Duare ) várának felszabadításával együttben szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves török uralom alól , majd a Velencei Köztársaság része lett . A török veszély végével a környező települések újra benépesültek és a mai Bast lakóinak ősei is ekkor telepedtek itt le . A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott . Plébániájátben alapították , addig a veliko brdoi plébániához tartozott.óta bast-baška vodai plébániának nevezik.ig a plébániaház is itt állt , ekkor azonban a plébános átköltözött Baška Vodára . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.benbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik . Baška Voda községban alakult meg , addig Bast is Makarska községhez tartozott.ben a településneklakosa volt . Lakosság ( 1869-ben ésben lakosságát Baška Vodához számították . ) Nevezetességei A Nagyboldogasszony tiszteletére szentelt középkori plébániatemploma valószínűleg a században épült , de első említése csak a török uralom idejénben történt . Ezt a templomot lebontották és a helyéreban építették fel a mai templomot . Felszenteléseban volt.ben meghosszabbították, ban felújították.ban átrendezték a liturgikus teret . Homlokzatán kis rózsaablak , felül pedig pengefalú harangtorony látható , benne két haranggal.ban a rózsaablak fölé órát szereltek , melyet az udinei Solari cég készített . A templomnak három márvány oltára van , a spliti Josip Barišković munkái . A Nagyboldogasszony oltárben , a Szent József oltárban , a főoltárban készült . A templom körül ősi temető található és századi díszes sírkövekkel A Szent Rókus templom a században épült gótikus , csúcsíves boltozattal.ben említi először Marijan Lišnjić makarskai püspök . A homlokzatán levő harangtoronyban egy harang található . Az oltáron álló Szent Rókus szobor a században készített velencei munka . A településtől északra régészeti lelőhely , valamint egy Szent Illésés egy Szent Miklós kápolnatalálható . A Smokvina-forrásnál a Grebišće nevű lelőhelyen a századból származó ornamentikával díszített sírkövek találhatók . Gazdaság A lakosság hagyományos megélhetési forrása a mezőgazdaság és a helyi kőbánya volt . A század végétől már nagyrészt a turizmusból , szobák , apartmanok , magánházak kiadásából , vendéglátásból élnek . Jegyzetek Források Baška Voda község weboldala A split-makarskai érsekség honlapja Split-Dalmácia megye települései