Dhjána (hinduizmus)
A dhjána (szanszkrit: ध्यान) szó jelentése szemlélődés, mély meditáció. A kifejezés megtalálható a hinduizmusban, a buddhizmusban és a dzsainizmusban is, csekély értelmezési eltéréssel. Ezekben a vallásokban a meditáció gyakorlatát és magasabb rendű tudatállapotot egyaránt jelent, noha a kifejezésnek pontosabb jelentése is van a különböző hagyományokban. 

Dhájának nevezi a hindu bölcselet a meditáló, benső szemléletet. A jógában a hetedik lépcső, a meditáció és a Mantra-jógában az utolsó fokozat volt, amelyből a végső átélés ered.

A meditáció lényegét Patandzsali a Jóga-szútrákban így fogalmazza meg: "a folyamatosan végbemenő megismerő-megfigyelés a dhjána" (tatra pratjaja-ekatánatá dhjánam).

A dhjána szó a dhjá igei gyökből ered, s jelentésében a szemlélődéssel, megfontolással áll kapcsolatban. Az exegézisek számára a legtöbb nehézséget a pratjaja szó adta, amit a legtöbb kommentár a tudatfolyamatokkal hoz összefüggésbe. Tény, hogy a Patandzsali-féle szöveg ezen a helyen kimondottan technikai értelemben vett, a belső tudat folyamatok analízisére vonatkozó meghatározást ad az olvasó számára. Kétségtelen az is, hogy a pratjaja és a tudatban lezajló alakulások között bizonyos összefüggések figyelhetők meg; ahol jelen vannak a tudat-örvénylések (Csitta-vritti), ott számolni kell a pratjajával is, de a meditációban megtapasztalt folyamatos megismerő-megfigyelés (pratjaja-ekatánatá) nem mindig jár együtt a tudatot meghatározó és változtató tendenciákkal. A meditáció lényege - önmagam egy belső aktivitásban. A szamjama a három tudati fokozat, a dháraná, dhjána és a szamádhi egymásba kapcsolódása révén teremti meg a tudat szakrális "tisztaságát" - emberi struktúra teremtőfeloldó hatalmát.

A Ghéranda-Szamhitá megfogalmazásában a meditációs technika magas szintű, sokszor igen összetett vizuális képességet igénylő változata tárul elénk: "A jógi olyannak képzeli szívét, mint a nektár óceánja, melynek közepén egy sziget található, tele drágakövekkel. A partot minden oldalról végig nípa-fák övezik illatos virágokkal megrakottan. Olyan virágzó fák találhatók itt, mint a málati, malliká, a dzsáti, keszara, csampaka, páridzsáta és padma, és mindenütt bódító virágillat terjeng. A jógi azt képzeli, hogy ennek a kertnek a közepén emelkedik a gyönyörű kalpa-fa, amelynek négy ága a négy védát jelképezi, s ágai virágokkal és gyümölcsökkel terheltek. Bogarak zümmögnek és kakukk szól: lent a fa tövében egy emelvényen gyémántokkal ékesített trónus áll, rajta egy különlegesen szép drágakő. A jógi képzeletében a trónusnál megjelennek a mestere által megismert dévák. Ennek a folyamatnak egységesítése a szthúla-dhjána".

Fajtái 

A Hatha-jóga meditációs gyakorlatát sajátos megvilágításba helyezi az ortodox leírás, amely különbséget tesz a meditáció egyes fokozatai között: a meditáció minősége szerint lehet durva (szthúla), fényes (dzsjóti, dzsjótir) vagy szubtilis (szúksma).

"Háromféle elmélyedés van: durva, fénylő és finom. A meditáció akkor durva, amikor annak tárgya egy guru vagy őrző-istenség. A meditáció akkor fénylő, amikor annak tárgya Brahman sugárzó természete. A meditáció akkor finom, amikor annak tárgya a kundaliní energia. Az elmélyedésnek ez a három fajtája mindvégig fennmarad."

Más forrás alapján a dhjánának négy fajtája lehet:
 Szthúla-dhjána
 Ez a "durva-személet", azaz Brahman megnyilatkozását kifejező külső, felszíni alakzatok, megjelenési formák szemlélete
 Dzsjótir-dhjána
 a benső világosság szemlélete; a meditációnak az öntudat fényére való összpontosítása, amelynek révén ez a benső fény olyan erőre gyúl, hogy a Brahman "eszme, szellem" (csit) mivoltáig hatolhat
 Bindu-dhjána
 a misztikus "pont" szemlélete; még koncentráltabb meditáció, mint az előző, s a prakritinek tiszta szattva-elemét tárja fel
 Brahma-dhjána
 a sajátságok nélküli, tiszta önvalónak, a Nirguna-Brahmannak szemlélete és belső átélése. Ez a szemléleti forma már minden kifejezhetőség határán túl van, tökéletesen benső, szellemi élmény.

A dhjána különböző fajai egyenesen a jógához vezetnek. Ez magyarázza, miért tartoznak a jóga ágazatai az Upászana főágához, a tulajdonképpeni hódolat ágazataival együtt.

Kapcsolódó cikkek 
 Dhárana - koncentráció
 Szamádhi
 Dhjána a buddhizmusban
 Szanszkrit szójegyzék

Jegyzetek

Források 
 Baktay Ervin: India bölcsessége, 2000

Fordítás 

Hinduizmus
A dhjána ( szanszkrit : ध्यान ) szó jelentése szemlélődés , mély meditáció . A kifejezés megtalálható a hinduizmusban , a buddhizmusban és a dzsainizmusban is , csekély értelmezési eltéréssel . Ezekben a vallásokban a meditáció gyakorlatát és magasabb rendű tudatállapotot egyaránt jelent , noha a kifejezésnek pontosabb jelentése is van a különböző hagyományokban . Dhájának nevezi a hindu bölcselet a meditáló , benső szemléletet . A jógában a hetedik lépcső , a meditáció és a Mantra-jógában az utolsó fokozat volt , amelyből a végső átélés ered . A meditáció lényegét Patandzsali a Jóga-szútrákban így fogalmazza meg : " a folyamatosan végbemenő megismerő-megfigyelés a dhjána " ( tatra pratjaja-ekatánatá dhjánam ) . A dhjána szó a dhjá igei gyökből ered , s jelentésében a szemlélődéssel , megfontolással áll kapcsolatban . Az exegézisek számára a legtöbb nehézséget a pratjaja szó adta , amit a legtöbb kommentár a tudatfolyamatokkal hoz összefüggésbe . Tény , hogy a Patandzsali-féle szöveg ezen a helyen kimondottan technikai értelemben vett , a belső tudat folyamatok analízisére vonatkozó meghatározást ad az olvasó számára . Kétségtelen az is , hogy a pratjaja és a tudatban lezajló alakulások között bizonyos összefüggések figyelhetők meg ; ahol jelen vannak a tudat-örvénylések ( Csitta-vritti ) , ott számolni kell a pratjajával is , de a meditációban megtapasztalt folyamatos megismerő-megfigyelés ( pratjaja-ekatánatá ) nem mindig jár együtt a tudatot meghatározó és változtató tendenciákkal . A meditáció lényege - önmagam egy belső aktivitásban . A szamjama a három tudati fokozat , a dháraná , dhjána és a szamádhi egymásba kapcsolódása révén teremti meg a tudat szakrális " tisztaságát " - emberi struktúra teremtőfeloldó hatalmát . A Ghéranda-Szamhitá megfogalmazásában a meditációs technika magas szintű , sokszor igen összetett vizuális képességet igénylő változata tárul elénk : " A jógi olyannak képzeli szívét , mint a nektár óceánja , melynek közepén egy sziget található , tele drágakövekkel . A partot minden oldalról végig nípa-fák övezik illatos virágokkal megrakottan . Olyan virágzó fák találhatók itt , mint a málati , malliká , a dzsáti , keszara , csampaka , páridzsáta és padma , és mindenütt bódító virágillat terjeng . A jógi azt képzeli , hogy ennek a kertnek a közepén emelkedik a gyönyörű kalpa-fa , amelynek négy ága a négy védát jelképezi , s ágai virágokkal és gyümölcsökkel terheltek . Bogarak zümmögnek és kakukk szól : lent a fa tövében egy emelvényen gyémántokkal ékesített trónus áll , rajta egy különlegesen szép drágakő . A jógi képzeletében a trónusnál megjelennek a mestere által megismert dévák . Ennek a folyamatnak egységesítése a szthúla-dhjána " . Fajtái A Hatha-jóga meditációs gyakorlatát sajátos megvilágításba helyezi az ortodox leírás , amely különbséget tesz a meditáció egyes fokozatai között : a meditáció minősége szerint lehet durva ( szthúla ) , fényes ( dzsjóti , dzsjótir ) vagy szubtilis ( szúksma ) . " Háromféle elmélyedés van : durva , fénylő és finom . A meditáció akkor durva , amikor annak tárgya egy guru vagy őrző-istenség . A meditáció akkor fénylő , amikor annak tárgya Brahman sugárzó természete . A meditáció akkor finom , amikor annak tárgya a kundaliní energia . Az elmélyedésnek ez a három fajtája mindvégig fennmarad . " Más forrás alapján a dhjánának négy fajtája lehet : Szthúla-dhjána Ez a " durva-személet " , azaz Brahman megnyilatkozását kifejező külső , felszíni alakzatok , megjelenési formák szemlélete Dzsjótir-dhjána a benső világosság szemlélete ; a meditációnak az öntudat fényére való összpontosítása , amelynek révén ez a benső fény olyan erőre gyúl , hogy a Brahman " eszme , szellem " ( csit ) mivoltáig hatolhat Bindu-dhjána a misztikus " pont " szemlélete ; még koncentráltabb meditáció , mint az előző , s a prakritinek tiszta szattva-elemét tárja fel Brahma-dhjána a sajátságok nélküli , tiszta önvalónak , a Nirguna-Brahmannak szemlélete és belső átélése . Ez a szemléleti forma már minden kifejezhetőség határán túl van , tökéletesen benső , szellemi élmény . A dhjána különböző fajai egyenesen a jógához vezetnek . Ez magyarázza , miért tartoznak a jóga ágazatai az Upászana főágához , a tulajdonképpeni hódolat ágazataival együtt . Kapcsolódó cikkek Dhárana - koncentráció Szamádhi Dhjána a buddhizmusban Szanszkrit szójegyzék Jegyzetek Források Baktay Ervin : India bölcsessége , Fordítás Hinduizmus