Keskenycsőrű keselyű
A keskenycsőrű keselyű (Gyps tenuirostris) a madarak (Aves) osztályának vágómadár-alakúak (Accipitriformes) rendjébe, ezen belül a vágómadárfélék (Aegypiinae) családjába tartozó faj, melyet 2006-ban azonosnak tartottak a közeli rokonával, a hosszúcsőrű keselyűvel (Gyps indicus). Egyébként a két madár elterjedési területe nem érintkezik, és a szakértők alaktanilag, távolról is meg tudják különböztetni őket. A hosszúcsőrű keselyű csak a Gangesztől délre fordul elő és a sziklákon költ, míg a keskenycsőrű keselyű a Himalája lábainál, valamint Délkelet-Ázsiában található meg és a fákra rakja fészkét.

Előfordulása 

A keskenycsőrű keselyű előfordulási területe Indiában az Indo-Gangeszi-síkság északi részén, nyugaton Himácsal Pradestól délre Orisza északi feléig és keleten Asszámon keresztül, Észak- és Közép-Bangladesig, Dél-Nepálig és Mianmarig. Újabban Kambodzsában is felfedezték.

Indiában, Dél- és Délkelet-Ázsiában a Gyps-fajok állományai, akár 99%-os állománycsökkenést szenvedettek az úgynevezett diklofenákmérgezések által. Ezzel a szerrel az állatorvosok a háziállatokat, főleg a szarvasmarhákat oltották be, de amikor az állat elpusztult, a keselyűk „takarították fel”; azonban ekkor kezdődődött a baj, mivel a diklofenák veseelégtelenséget okozott e madaraknál. Azonban a diklofenák betiltásával és a fogságban szaporító programok segítségével, több fajt is sikerült megmenteni a kihalástól. A Royal Society for the Protection of Birds (RSPB) becslései szerint 2009-ben, körülbelül 1000 példányt létezett a vadonban ebből a keselyűfajból. Pamela Cecile Rasmussen, híres amerikai ornitológusnő bebizonyította, hogy a korábban hosszúcsőrű keselyűnek vélt keskenycsőrű keselyű, valójában egy különálló fajt képez. Ez igen fontos felfedezés, mivel a fogságban való szaporító programok keretében így elkerülendő az amúgy is veszélyeztetett keselyűfajok hibridizációja, amely szintén rontott volna a helyzetükön.

Megjelenése 
A 80-95 centiméteres hosszával, körülbelül akkora, mint a hosszúcsőrű keselyű; mindketten a közepes termetű óvilági keselyűformák közé tartoznak. A szóban forgó madárnak a tollazata nagyjából szürke színű; a farokalatti része világosabb. A combján fehéres pihe is látható. A nyaka hosszú, vékony, csupasz és fekete színű. A feje szintén csupasz, azaz tollazat nélküli és fekete. Pofája egy hosszú, vékony és sötét csőrben végződik; a csőrnek közepetájéka vékonyabb, mint a többi része. A fülnyílása jól kivehető és nem fedi tollazat.

Jegyzetek

Források 
Colony of Endangered Vultures Discovered in Cambodia

Fordítás

További információk 
BirdLife Species Factsheet. 
Slender-billed vulture videos 
The Genera of Birds 1 pt2 p. 6 pl.[3]

Óvilági keselyűformák
Madárfajok
Ázsia madarai
A keskenycsőrű keselyű ( Gyps tenuirostris ) a madarak ( Aves ) osztályának vágómadár-alakúak ( Accipitriformes ) rendjébe , ezen belül a vágómadárfélék ( Aegypiinae ) családjába tartozó faj , melyetban azonosnak tartottak a közeli rokonával , a hosszúcsőrű keselyűvel ( Gyps indicus ) . Egyébként a két madár elterjedési területe nem érintkezik , és a szakértők alaktanilag , távolról is meg tudják különböztetni őket . A hosszúcsőrű keselyű csak a Gangesztől délre fordul elő és a sziklákon költ , míg a keskenycsőrű keselyű a Himalája lábainál , valamint Délkelet-Ázsiában található meg és a fákra rakja fészkét . Előfordulása A keskenycsőrű keselyű előfordulási területe Indiában az Indo-Gangeszi-síkság északi részén , nyugaton Himácsal Pradestól délre Orisza északi feléig és keleten Asszámon keresztül , Észak- és Közép-Bangladesig , Dél-Nepálig és Mianmarig . Újabban Kambodzsában is felfedezték . Indiában , Dél- és Délkelet-Ázsiában a Gyps-fajok állományai , akár-os állománycsökkenést szenvedettek az úgynevezett diklofenákmérgezések által . Ezzel a szerrel az állatorvosok a háziállatokat , főleg a szarvasmarhákat oltották be , de amikor az állat elpusztult , a keselyűk „ takarították fel” ; azonban ekkor kezdődődött a baj , mivel a diklofenák veseelégtelenséget okozott e madaraknál . Azonban a diklofenák betiltásával és a fogságban szaporító programok segítségével , több fajt is sikerült megmenteni a kihalástól . A Royal Society for the Protection of Birds ( RSPB ) becslései szerintben , körülbelülpéldányt létezett a vadonban ebből a keselyűfajból . Pamela Cecile Rasmussen , híres amerikai ornitológusnő bebizonyította , hogy a korábban hosszúcsőrű keselyűnek vélt keskenycsőrű keselyű , valójában egy különálló fajt képez . Ez igen fontos felfedezés , mivel a fogságban való szaporító programok keretében így elkerülendő az amúgy is veszélyeztetett keselyűfajok hibridizációja , amely szintén rontott volna a helyzetükön . Megjelenése Acentiméteres hosszával , körülbelül akkora , mint a hosszúcsőrű keselyű ; mindketten a közepes termetű óvilági keselyűformák közé tartoznak . A szóban forgó madárnak a tollazata nagyjából szürke színű ; a farokalatti része világosabb . A combján fehéres pihe is látható . A nyaka hosszú , vékony , csupasz és fekete színű . A feje szintén csupasz , azaz tollazat nélküli és fekete . Pofája egy hosszú , vékony és sötét csőrben végződik ; a csőrnek közepetájéka vékonyabb , mint a többi része . A fülnyílása jól kivehető és nem fedi tollazat . Jegyzetek Források Colony of Endangered Vultures Discovered in Cambodia Fordítás További információk BirdLife Species Factsheet . Slender-billed vulture videos The Genera of Birdspt2 p. 6 pl.[ 3 ] Óvilági keselyűformák Madárfajok Ázsia madarai