Nagy Ferenc (fafaragó)
Nagy Ferenc (Tab, 1920. október 5. – Tab, 1998. január 25.) Magyar Köztársasági Arany Érdemkeresztes, Magyar Örökség és Örökségünk – Somogyország Kincse díjas fafaragó népművész.

Élete
1920. október 5-én született a Somogy vármegyei Tabon, nagyszülei fafaragással is foglalkozó pásztorok, szülei, Nagy Ferenc és Kovács Teréz, uradalmi cselédek voltak. Kisgyermekkorában családjával folyamatosan vándorolt Külső-Somogy pusztái között, majd Tabon kezdett tanulni, végül Bábonyra kerültek. Itt többször is figyelte az utcán alkotó Rudnay Gyulát, akit utánozni is próbált: barátaival bodzafából készítettek festőállványt, és a papírra színes festékeket kentek. De nem csak a festészettel ismerkedett, hanem rajzolt, és agyag-, valamint fafigurák sokaságát is elkészítette.

Összesen hat osztályt végzett az elemi iskolában, de szegénységük miatt szakmát nem volt lehetősége tanulni. 1941-ben katonának vonult be, Hajmáskéren őrszolgálatban vett részt, ahol a pihenőidőben szívesen faragott. 1944-ben az orosz frontra került, majd hadifogságba esett, ahol az éhezés miatt leromlott egészségi állapota eredményeképpen kórházba kényszerült. Szenvedéseit némileg enyhíteni tudta, hogy apró tárgyakat (például pipákat, szipkákat) faragott, amelyekért cserébe kevéske élelmet kapott. 1946 nyarán szabadult, itthon cséplő idénymunkásként és részes aratóként próbált megélni.

Bár 1947-ben már egy kaposvári ipari kiállításon is bemutatták műveit, a kortárs alkotók nagy része kezdetben nem méltányolta munkáját, sőt, vásárokra és búcsúkra hordott faragványaiból a látogatók sem sokat vásároltak. Az első lépés a siker felé az volt, amikor 1948-ban gyermekkori barátja, a tanárrá vált Cserhalmi Sándor eljuttatta őt a tihanyi Népművészeti Házba, amelynek igazgatójának nagyon megtetszettek Nagy Ferenc faragványai, ezért lehetővé tette számára, hogy három egymást követő évben a ház nyári táborában tanulhasson és alkothasson. 1950-ben Budapesten találkozott Kisfaludy Stróbl Zsigmonddal is, aki azt javasolta neki, jelentkezzen a Képzőművészeti Főiskola szobrász szakára, Nagy azonban nem kívánt élni ezzel a lehetőséggel. Ekkortól kezdve viszont hivatásos faragóvá vált, és több népművészeti vállalatnak is készített műveket. 1954-ben jött létre a fővárosi központú Népművészek Szövetkezete, amelynek 1980-as nyugdíjazásáig dolgozott: minden hónap első két-három hetében a megélhetését biztosító alkotásokat készítette el a szövetkezet számára, a fennmaradó hetekben pedig saját kedvére dolgozott. Az így készült tárgyak egy részét eladta, más részéből magángyűjteményét gyarapította.

1951-ben házasodott meg, feleségétől, Emma asszonytól is sokat tanult a művészet terén. Egyetlen lányuk született.

Első nemzetközi sikerét 1955-ben aratta Varsóban, amikor nemzetközi nagydíjat nyert a világifjúsági találkozón egy faragott szarukürttel, amely a hun–magyar mondavilágot és a honfoglalást ábrázolta. (Ezt az alkotást később a belga király kapta meg.) A következő évtizedekben egyre több kiállítása, 1983-ban szülővárosában pedig állandó galériája is nyílt, valamint több rangos díjat is elnyert. Többen is írtak róla, sőt, 1983. szeptember 14-én a Magyar Televízió is bemutatott róla egy portréfilmet: Vitray Tamás A faszobrász magánossága című munkáját. Ezután még több helyi televízió is sugárzott vele kapcsolatos műsort, majd 2005-ben a Béres Alapítvány támogatásával megjelent a Kovács Gergelyné által összeállított, Nagy életművét bemutató album is.

1998. január 25-én hunyt el Tabon.

Művészete

Nagy Ferenc művészete leginkább a dunántúli, azon belül is kifejezetten a somogyi motívumokon alapul. Különféle fa-, sőt, egyéb anyagokat (szaru, csont) is használt műveihez, ezeket egy-egy alkotáson belül is kombinálta, hogy különböző színeikkel gazdagítsa azt. Ábrázolásait, amelyek fő motívumai a különféle növények (margaréta, tulipán, bimbók, kacsok, indák, csipkézett levelek), állatok (madarak, kutya, juh, bika, róka) és emberek (parasztok, pásztorok, betyárok, vadászok, mondabeli és történelmi alakok), rendkívül változatos szegélydíszek övezik. Technikájára jellemző, hogy karcolásokat alig használt, inkább mélyvéséseket, időnként áttört véseteket is. Gyakran nem csak a fa felületére vésett díszeket, hanem önálló plasztikákat, szobrokat, sótartókat is készített.

Az 1960-as évekig, amíg látása nem romlott meg nagyon, barack-, cseresznye- és szilvamagokat is megfaragott, és nyakláncokat, karpereceket és olvasókat készített belőlük. Bukszusból és körtefából kis, faragott dobozokat is készített, többnyire növényi és állíti díszekkel, de némelyik doboztetőn már emberi életképek is megjelentek. Ilyen életképekből sok különálló alkotást is megfaragott, fő témái a pásztorvilág, a falusi élet, a betyárok (például a Bábonyhoz kötődő Patkó Pista), az emberélet nagy fordulói, az Újszövetség jelenetei, valamint a magyar történelem és mondavilág. Ábrázolta például Atilla hun seregét, Csaba királyfit, a honfoglalást, Lehel vezér történetét, a csodaszarvas mondáját és a Somogyhoz kötődő Koppány vezért is.

A debreceni Szent László-templom faragott díszítései is Nagy Ferenc alkotásai.

Kiállításai

 1976: Magyar Nemzeti Galéria, Budapest
 1979: Somogyi Képtár, Kaposvár
 1983: állandó kiállítás, Tab
 1985: Magyar Néprajzi Múzeum, Budapest 
 1986: Palazzo Toaldi Capra, Schio, Olaszország 
 1991: Korda-Benkő Galéria, Budapest 
 1993: Kálmán Imre Múzeum, Siófok
 1994: Rippl-Rónai Múzeum, Kaposvár
 1994: Városháza, Dettenhausen, Németország
 1994: Városi Múzeum, Csíkszereda
 1996: Dél-Balatoni Kulturális Központ, Siófok 
 1996: Mezőgazdasági Múzeum, Dég
 1998: Wosinczky Mór Múzeum, Szekszárd
 1998: Városi Múzeum, Nagyatád
 1999: Investment Galéria, Kaposvár

Díjai, elismerései
1955: A Varsói Világifjúsági Találkozó művészeti nagydíja
1956: Népművészet Mestere díj
1958: Kapoli-emlékdíj
1990: Somogy Megye Elismerő oklevele
1994: A Magyar Köztársaság Arany Érdemkeresztje
1998: Tab város díszpolgára
2005: Magyar Örökség díj
2007: Örökségünk – Somogyország Kincse

Források

Magyar képzőművészek
1920-ban született személyek
1998-ban elhunyt személyek
Tabiak
Magyar Örökség díjasok
Magyar Arany Érdemkereszt díjasok
Nagy Ferenc ( Tab , október – Tab , január ) Magyar Köztársasági Arany Érdemkeresztes , Magyar Örökség és Örökségünk – Somogyország Kincse díjas fafaragó népművész . Élete 1920. októberén született a Somogy vármegyei Tabon , nagyszülei fafaragással is foglalkozó pásztorok , szülei , Nagy Ferenc és Kovács Teréz , uradalmi cselédek voltak . Kisgyermekkorában családjával folyamatosan vándorolt Külső-Somogy pusztái között , majd Tabon kezdett tanulni , végül Bábonyra kerültek . Itt többször is figyelte az utcán alkotó Rudnay Gyulát , akit utánozni is próbált : barátaival bodzafából készítettek festőállványt , és a papírra színes festékeket kentek . De nem csak a festészettel ismerkedett , hanem rajzolt , és agyag- , valamint fafigurák sokaságát is elkészítette . Összesen hat osztályt végzett az elemi iskolában , de szegénységük miatt szakmát nem volt lehetősége tanulni.ben katonának vonult be , Hajmáskéren őrszolgálatban vett részt , ahol a pihenőidőben szívesen faragott.ben az orosz frontra került , majd hadifogságba esett , ahol az éhezés miatt leromlott egészségi állapota eredményeképpen kórházba kényszerült . Szenvedéseit némileg enyhíteni tudta , hogy apró tárgyakat ( például pipákat , szipkákat ) faragott , amelyekért cserébe kevéske élelmet kapott.nyar án szabadult , itthon cséplő idénymunkásként és részes aratóként próbált megélni . Bárben már egy kaposvári ipari kiállításon is bemutatták műveit , a kortárs alkotók nagy része kezdetben nem méltányolta munkáját , sőt , vásárokra és búcsúkra hordott faragványaiból a látogatók sem sokat vásároltak . Az első lépés a siker felé az volt , amikorban gyermekkori barátja , a tanárrá vált Cserhalmi Sándor eljuttatta őt a tihanyi Népművészeti Házba , amelynek igazgatójának nagyon megtetszettek Nagy Ferenc faragványai , ezért lehetővé tette számára , hogy három egymást követő évben a ház nyári táborában tanulhasson és alkothasson.ben Budapesten találkozott Kisfaludy Stróbl Zsigmonddal is , aki azt javasolta neki , jelentkezzen a Képzőművészeti Főiskola szobrász szakára , Nagy azonban nem kívánt élni ezzel a lehetőséggel . Ekkortól kezdve viszont hivatásos faragóvá vált , és több népművészeti vállalatnak is készített műveket.ben jött létre a fővárosi központú Népművészek Szövetkezete , amelynekas nyugdíjazásáig dolgozott : minden hónap első két-három hetében a megélhetését biztosító alkotásokat készítette el a szövetkezet számára , a fennmaradó hetekben pedig saját kedvére dolgozott . Az így készült tárgyak egy részét eladta , más részéből magángyűjteményét gyarapította . 1951-ben házasodott meg , feleségétől , Emma asszonytól is sokat tanult a művészet terén . Egyetlen lányuk született . Első nemzetközi sikerétben aratta Varsóban , amikor nemzetközi nagydíjat nyert a világifjúsági találkozón egy faragott szarukürttel , amely a hun–magyar mondavilágot és a honfoglalást ábrázolta . ( Ezt az alkotást később a belga király kapta meg . ) A következő évtizedekben egyre több kiállítása, ban szülővárosában pedig állandó galériája is nyílt , valamint több rangos díjat is elnyert . Többen is írtak róla , sőt , szeptemberén a Magyar Televízió is bemutatott róla egy portréfilmet : Vitray Tamás A faszobrász magánossága című munkáját . Ezután még több helyi televízió is sugárzott vele kapcsolatos műsort , majdben a Béres Alapítvány támogatásával megjelent a Kovács Gergelyné által összeállított , Nagy életművét bemutató album is . 1998. januárén hunyt el Tabon . Művészete Nagy Ferenc művészete leginkább a dunántúli , azon belül is kifejezetten a somogyi motívumokon alapul . Különféle fa- , sőt , egyéb anyagokat ( szaru , csont ) is használt műveihez , ezeket egy-egy alkotáson belül is kombinálta , hogy különböző színeikkel gazdagítsa azt . Ábrázolásait , amelyek fő motívumai a különféle növények ( margaréta , tulipán , bimbók , kacsok , indák , csipkézett levelek ) , állatok ( madarak , kutya , juh , bika , róka ) és emberek ( parasztok , pásztorok , betyárok , vadászok , mondabeli és történelmi alakok ) , rendkívül változatos szegélydíszek övezik . Technikájára jellemző , hogy karcolásokat alig használt , inkább mélyvéséseket , időnként áttört véseteket is . Gyakran nem csak a fa felületére vésett díszeket , hanem önálló plasztikákat , szobrokat , sótartókat is készített . Azas évekig , amíg látása nem romlott meg nagyon , barack- , cseresznye- és szilvamagokat is megfaragott , és nyakláncokat , karpereceket és olvasókat készített belőlük . Bukszusból és körtefából kis , faragott dobozokat is készített , többnyire növényi és állíti díszekkel , de némelyik doboztetőn már emberi életképek is megjelentek . Ilyen életképekből sok különálló alkotást is megfaragott , fő témái a pásztorvilág , a falusi élet , a betyárok ( például a Bábonyhoz kötődő Patkó Pista ) , az emberélet nagy fordulói , az Újszövetség jelenetei , valamint a magyar történelem és mondavilág . Ábrázolta például Atilla hun seregét , Csaba királyfit , a honfoglalást , Lehel vezér történetét , a csodaszarvas mondáját és a Somogyhoz kötődő Koppány vezért is . A debreceni Szent László-templom faragott díszítései is Nagy Ferenc alkotásai . Kiállításai Magyar Nemzeti Galéria, Budapest Somogyi Képtár , Kaposvár állandó kiállítás , Tab Magyar Néprajzi Múzeum , Budapest Palazzo Toaldi Capra , Schio , Olaszország Korda-Benkő Galéria, Budapest Kálmán Imre Múzeum , Siófok Rippl-Rónai Múzeum , Kaposvár Városháza , Dettenhausen , Németország Városi Múzeum , Csíkszereda Dél-Balatoni Kulturális Központ , Siófok Mezőgazdasági Múzeum , Dég Wosinczky Mór Múzeum , Szekszárd Városi Múzeum , Nagyatád Investment Galéria , Kaposvár Díjai , elismerései 1955 : A Varsói Világifjúsági Találkozó művészeti nagydíja 1956 : Népművészet Mestere díj 1958 : Kapoli-emlékdíj 1990 : Somogy Megye Elismerő oklevele 1994 : A Magyar Köztársaság Arany Érdemkeresztje 1998 : Tab város díszpolgára 2005 : Magyar Örökség díj 2007 : Örökségünk – Somogyország Kincse Források Magyar képzőművészek 1920-ban született személyek 1998-ban elhunyt személyek Tabiak Magyar Örökség díjasok Magyar Arany Érdemkereszt díjasok