Łaski-statútum
Łaski-statútum (lengyelül: Statut Łaskiego, latinul: Commune Incliti Poloniae regni privilegium constitutionum et indultuum publicitus decretorum approbatorumque) a Lengyel Királyság 1505-ben elfogadott egységes (kodifikált) törvénygyűjteménye. 1506-ban nyomtatásban is megjelent, ez az első képpel illusztrált lengyel könyv.

Története

A XV. századtól Kelet-Európában is szükség mutatkozott a tartományonként és városonként eltérő feudális jog összegyűjtésére, válogatására és rendszerbefoglalására, azaz az egységes országos jog megteremtésére, kodifikációjára.  Magyarországon ennek a folyamatnak volt az eredménye I. Mátyás király Decretum Maiusa 1486-ból, és a Werbőczy István által összegyűjtött Hármaskönyv (Tripartitum Opus Iuris) 1514-ből.

A Jagellók korában a lengyel jog egyik kodifikációját Jan Łaski kancellár és prímás végezte, a statútum, ezért az ő nevét viseli. Munkája során szinte valamennyi korábbi lengyel jogszabályt számba vett és megvizsgált. A jogkönyvet az 1505. évi radomi szejm tárgyalta meg. Ez volt az egyetlen hivatalos lengyel feudális törvénygyűjtemény, ugyanis más kodifikációs munkákat később nem iktattak törvénybe. Utóbbiak a Tripartitumhoz hasonlóan szokásjogi úton nyertek alkalmazást.

A törvény kinyomtatását Jan Haller, az egyik legelső lengyel magánnyomdász végezte 1506-ban. A könyv később széles körben ismertté vált, s mint alapvető jogforrás, egészen a XVIII. század végéig hatályban maradt. Hozzájárult a jogrendszer feudális széttöredezettségének csökkentéséhez és egységesüléséhez, az állam központosításához, valamint a nemesek jogismeretének növeléséhez. A jogszabály idővel meghaladottá, illetve szükségtelenné vált, aminek két oka volt. Egyrészt a felvilágosodásra alapozott és a május 3-i alkotmányban csúcsára jutott lengyel jogfejlődés túlhaladt a feudális jog keretein. Másrészt Lengyelország a három felosztás folyamatában 123 évre elvesztette függetlenségét, jogalkotását 1795 után idegen hatalmak határozták meg.

Tartalma

A statútum 720 oldal terjedelmű, s két fő részből áll. Az első rész közjogi és eljárásjogi szabályokat tartalmaz: időrendben az egyes személyeknek vagy csoportoknak adott királyi kiváltságokat (privilégiumokat), a királyi rendeleteket, Krakkó szokásjogi gyűjteményét (Consuetudines terrae Cracoviensis), a szejm konstitúcióit, szerződéseit és nemzetközi megállapodásait, valamint egy perrendtartást (Processus iuris). A második részbe foglalták a szász tükröt, továbbá a magdeburgi és lübecki városi jogkönyveket. Utóbbi tartalmazta a római jog összefoglalását. Mindez a német jog erős befolyását mutatja a lengyel jogra, a cseh vagy a magyar jogfejlődéshez hasonlóan.

Łaski politikai nézetei erősen hatottak a kodifikációs munkára és a statútumban rögzített szövegre. Ennek legfontosabb vonása a köznemesség (szlachta) erősítése a mágnásokkal (főnemesekkel) szemben. A jogkönyvből ennek okán kimaradtak például az 1501. évi mielniki privilégium és a mielniki unió rendelkezései.

Sándor (Aleksander Jagiellończyk) lengyel király csak a gyűjtemény első részét erősítette meg. A Łaski-statútum emiatt kettős jogi jelleggel bír: első része törvénykönyv, második része pedig csak jogkönyv, mivel az uralkodó ez utóbbit nem látta el pecsétjével.

Jegyzetek

Fordítás 

 
 

Jogtörténet
Lengyelország történelme
Középkori könyvek
Łaski-statútum ( lengyelül : Statut Łaskiego , latinul : Commune Incliti Poloniae regni privilegium constitutionum et indultuum publicitus decretorum approbatorumque ) a Lengyel Királyságben elfogadott egységes ( kodifikált ) törvénygyűjteménye. ban nyomtatásban is megjelent , ez az első képpel illusztrált lengyel könyv . Története A XV. századtól Kelet-Európában is szükség mutatkozott a tartományonként és városonként eltérő feudális jog összegyűjtésére , válogatására és rendszerbefoglalására , azaz az egységes országos jog megteremtésére , kodifikációjára . Magyarországon ennek a folyamatnak volt az eredménye I. Mátyás király Decretum Maiusaból , és a Werbőczy István által összegyűjtött Hármaskönyv ( Tripartitum Opus Iuris) ből . A Jagellók korában a lengyel jog egyik kodifikációját Jan Łaski kancellár és prímás végezte , a statútum , ezért az ő nevét viseli . Munkája során szinte valamennyi korábbi lengyel jogszabályt számba vett és megvizsgált . A jogkönyvet az évi radomi szejm tárgyalta meg . Ez volt az egyetlen hivatalos lengyel feudális törvénygyűjtemény , ugyanis más kodifikációs munkákat később nem iktattak törvénybe . Utóbbiak a Tripartitumhoz hasonlóan szokásjogi úton nyertek alkalmazást . A törvény kinyomtatását Jan Haller , az egyik legelső lengyel magánnyomdász végezteban . A könyv később széles körben ismertté vált , s mint alapvető jogforrás , egészen a XVIII. század végéig hatályban maradt . Hozzájárult a jogrendszer feudális széttöredezettségének csökkentéséhez és egységesüléséhez , az állam központosításához , valamint a nemesek jogismeretének növeléséhez . A jogszabály idővel meghaladottá , illetve szükségtelenné vált , aminek két oka volt . Egyrészt a felvilágosodásra alapozott és a májusi alkotmányban csúcsára jutott lengyel jogfejlődés túlhaladt a feudális jog keretein . Másrészt Lengyelország a három felosztás folyamatábanévre elvesztette függetlenségét , jogalkotásátután idegen hatalmak határozták meg . Tartalma A statútumoldal terjedelmű , s két fő részből áll . Az első rész közjogi és eljárásjogi szabályokat tartalmaz : időrendben az egyes személyeknek vagy csoportoknak adott királyi kiváltságokat ( privilégiumokat ) , a királyi rendeleteket , Krakkó szokásjogi gyűjteményét ( Consuetudines terrae Cracoviensis ) , a szejm konstitúcióit , szerződéseit és nemzetközi megállapodásait , valamint egy perrendtartást ( Processus iuris ) . A második részbe foglalták a szász tükröt , továbbá a magdeburgi és lübecki városi jogkönyveket . Utóbbi tartalmazta a római jog összefoglalását . Mindez a német jog erős befolyását mutatja a lengyel jogra , a cseh vagy a magyar jogfejlődéshez hasonlóan . Łaski politikai nézetei erősen hatottak a kodifikációs munkára és a statútumban rögzített szövegre . Ennek legfontosabb vonása a köznemesség ( szlachta ) erősítése a mágnásokkal ( főnemesekkel ) szemben . A jogkönyvből ennek okán kimaradtak például az évi mielniki privilégium és a mielniki unió rendelkezései . Sándor ( Aleksander Jagiellończyk ) lengyel király csak a gyűjtemény első részét erősítette meg . A Łaski-statútum emiatt kettős jogi jelleggel bír : első része törvénykönyv , második része pedig csak jogkönyv , mivel az uralkodó ez utóbbit nem látta el pecsétjével . Jegyzetek Fordítás Jogtörténet Lengyelország történelme Középkori könyvek