Steuer Jónás Gyula
Steuer Jónás Gyula (Kemenessömjén, 1841 – Budapest, 1913. március 11.) kávéház-tulajdonos, az egyik legismertebb régi fővárosi kávésdinasztia, a Steuer család atyja.

Életútja

A kezdetek 

Igazi selfmademanként tisztelték korában azt az embert, aki gyerekkorát Celldömölkön, abban a Vas megyei kisvárosban töltötte, ahol édesapjának ún. beszállóvendéglője volt. Pikolóként már igen korán hordta a pincéből a vendégekhez az italokat. Kamaszkora derekán édesapja ismerősének köszönhetően a nagy hírű bécsi Daum kávéházba került. Tanulóként végigjárta a ranglétra valamennyi fokozatát, s rövidesen a kávéház egyik meghatározó személyévé tudott válni szorgalmának, tisztelettudó modorának, és legfőképpen rátermettségének köszönhetően. Daum révén került Budapestre 14 év múltán, ahol 1869-ben a Duna-parti Európa Szálló kávéházának lett a főpincére. Hamarosan azonban önállósította magát, és megtakarított pénzén a Kálvin téren megvásárolta a Két Oroszlán Szálloda bérleti jogát. A szálloda kedvelt volt Pest-szerte a maga 32 szobájával, sőt a szállodának külön berendezett első osztályú istállói is voltak, ahol rövid ideig elszállásolták a magyar lólegendát, magát Kincsemet is. 
1875-ben nyitotta meg a Duna-parti Lloyd kávéházat, amelynek márvány oszlopsorai és abban a korban feltűnő nagy ablakai révén igen kedvelt hellyé vált, nem csak a Dunakorzó közönsége számára.

Fiume kávéház 

Nyughatatlan természete továbbvitte, és nyolc évvel később, 1883-ban a Múzeum körúton megalapította a Fiume kávéházat, amelynek egyik forradalmi újítása volt, hogy nem volt zárórája. A tágas helyiséget az előd, a Lloyd kávéházhoz hasonlóan kettős márvány oszlopsorokkal osztották fel kisebb egységekre. Bécsből hozatott szellőztetőberendezés keringtette és biztosította a jó és állandóan friss levegőt a helyiségben. A kávéház megalakulásától fogva irodalmi és a szemben lévő egyetem révén a tudományos körök alkották az állandó törzsvendégkört. Az irodalom akkori jelesei közül Herczeg Ferenc, az Ábrányiak, Reviczky Gyula, Tóth Béla, a Rákosi testvérek alkották a nevezetes asztaltársaságokat, míg a tudósvilágból állandó asztallal bírt dr. Petrik Ottó a közegészségügy akkori nagy ismerője, Jónás Ödön gépészmérnök, tanár, Zielinski Szilárd építőmérnök, műegyetemi tanár, a magyarországi vasbetonépítés úttörője, Klupathy Jenő, aki a világon az első megismétlője volt Wilhelm Conrad Röntgen vizsgálatainak. Asztaltársaságuk volt a sarkon álló Nemzeti Színház színészeknek, újságíróknak, színikritikusoknak, és külön asztaltársasága volt a színház vezérkarának, s többször itt tárgyalták meg az esti előadás dolgait egymás között. Az akkor még főképpen német ajkú Pesten ez volt az első olyan kávéház, ahol csak magyarul lehetett rendelni. Sőt a fővárosi nagyobb lapok mellett, itt már lehetett olvasni a jelentősebb vidéki városok lapjait is.

Az Abbázia kávéház időszaka 

Amikor már a Fiume kávéház jól működött, bejáratódott, és kellően jövedelmezett, megalapította az Andrássy út 49. sz. alatt jegyzett Abbázia kávéházat, az Oktogon sarkán, és 1888. január 1-i hatállyal megkapta az engedélyt a kávéház megnyitására.
A Fiume kávéházat rábízta legidősebb fiára, Marcellra (1875-1944), aki apja hívásának eleget téve érkezett vissza nem sokkal korábban Párizsból, ahol egy neves ottani kávéház főpincérekén működött, hogy igazi európai rálátású szakmai műveltségre, kitanultságra tegyen szert. Amíg apja az Abbáziát irányította, addig Marcell vitte a Fiumét, és társtulajdonosként Steuer Gyula öccse, Sándor egészen a Fiume 1907-ben történő eladásáig. Marcellt 1908. december 18-án vette maga mellé édesapja társtulajdonosnak az Abbázia kávéházba. A megnyíló vendéglátóhely igen gyorsan lett a főváros egyik legnevezetesebb kávéháza.

Az Abbázia hatalmas tükörfala, (a Monarchia legnagyobb egybeszabott tükre) legendás és akkor modernnek számító berendezése mellett az igazi áttörést a forgalom terén Eötvös Károly áttelepülése hozta meg, aki az akkor egyeduralmi helyzetben lévő Terézvárosi kaszinóból helyezte át a székhelyét az Abbáziába. Az ovális márványasztalánál, a „vajda”-asztal körül olyan urak lettek törzsvendégek, mint gróf Károlyi Gábor, Olay Lajos, Visontay Soma, vagy az akkori becenevén ismert Madarász Viktor „apó”, vagy később gróf Zichy Jenő, gróf Zichy Herman, Rakovszky István stb., stb. Eötvös asztaltársasága alapította ezen a helyen az ún. Demokrata-kört.

A századforduló környékén a képzőművészek számára lett a leglátogatottabb törzskávéház az Abbázia, az általuk létrehozott ún. „Új Magyar Pantheon” asztaltársaságnak olyan tagjai voltak, mint Csók István, Fényes Adolf, Ferenczy Károly, Herman Lipót, Kernstok Károly, Lechner Ödön és Szinyei Merse Pál.

A Steuer családról  

72 esztendősen, s közel hat évtizedes szakadatlan munka után, hirtelen érte a halál 1913 márciusában. Temetését Hevesi Simon rabbi vezette le. Sírjánál megjelent az akkori Magyarország író-, költő-, művésztársadalma mellett a kor számos jelentős politikusa is, Vaszilievits János alpolgármester, sőt néhányan a diplomáciai testület tagjai közül is. Az Abbáziát fia Marcell és második felesége vitte tovább, majd özvegyének halálát követően (1920) a második házasságából származó legidősebb fiúgyermek, Loránd (1888-1951) társult be Marcell mellé. A kávéházat a második világháború alatt a család fokozatosan elveszítette, s az „árjásítás” során 1942 januárjától már semmi kapcsolata sem volt általuk alapított, létrehozott, és több mint negyven éven át üzemben tartott kávézóhoz. A kávéházra az új kijelölt ügyvezető direktor tett vételi ajánlatot 1943-ban, majd mélyen áron alul, 300 000 pengőért megvásárolta a jogutódként fellépő vitéz Miklós József.

Steuer Marcell (1875-1944) a nyilas terror áldozata lett, míg öccsét, Lorándot (1888-1951), aki 1945-től az államosításig jegyezte a kávéházat, kitelepítették. A család rövid időn belül kétszer is elvesztette az Abbázia kávéházat, és ennek kapcsán a kávéházat vezető két fiúgyermek is a történelem áldozata lett.

Források 

 Balla Vilmos: A kávéforrás. Bp., 1927
 Balla Vilmos: A kávéházak városa. In: Az 50 éves Pesti Hírlap jubileumi albuma. Bp., 1928. 768. o.
 Gundel Imre-Harmath Judit: A vendéglátás emlékei. Budapest, 1979
 Schweitzer Gábor: Lapok az Abbazia kávéház történetéhez (az 1888-as alapítástól az 1944-es ideiglenes bezárásig) Budapesti Negyed 12-13. (1996/2-3) 121–138. o.
 Erki Edit: Kávéház-sirató. Bp., 1995
 PIM

További információk 

 Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Bp., Szerzői kiadás, 2005, 314 oldal · 
 Magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Bp., Akadémiai Kiadó, 1981
 Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
 Zsidó síremlékek Budapesten. Szerk. Haraszti György. Bp., Nemzeti Kegyeleti Bizottság, 2004

Jegyzetek 

1841-ben született személyek
1913-ban elhunyt személyek
Steuer Jónás Gyula ( Kemenessömjén,– Budapest , március ) kávéház-tulajdonos , az egyik legismertebb régi fővárosi kávésdinasztia , a Steuer család atyja . Életútja A kezdetek Igazi selfmademanként tisztelték korában azt az embert , aki gyerekkorát Celldömölkön , abban a Vas megyei kisvárosban töltötte , ahol édesapjának ún. beszállóvendéglője volt . Pikolóként már igen korán hordta a pincéből a vendégekhez az italokat . Kamaszkora derekán édesapja ismerősének köszönhetően a nagy hírű bécsi Daum kávéházba került . Tanulóként végigjárta a ranglétra valamennyi fokozatát , s rövidesen a kávéház egyik meghatározó személyévé tudott válni szorgalmának , tisztelettudó modorának , és legfőképpen rátermettségének köszönhetően . Daum révén került Budapestreév múltán , aholben a Duna-parti Európa Szálló kávéházának lett a főpincére . Hamarosan azonban önállósította magát , és megtakarított pénzén a Kálvin téren megvásárolta a Két Oroszlán Szálloda bérleti jogát . A szálloda kedvelt volt Pest-szerte a magaszobájával , sőt a szállodának külön berendezett első osztályú istállói is voltak , ahol rövid ideig elszállásolták a magyar lólegendát , magát Kincsemet is . 1875-ben nyitotta meg a Duna-parti Lloyd kávéházat , amelynek márvány oszlopsorai és abban a korban feltűnő nagy ablakai révén igen kedvelt hellyé vált , nem csak a Dunakorzó közönsége számára . Fiume kávéház Nyughatatlan természete továbbvitte , és nyolc évvel később, ban a Múzeum körúton megalapította a Fiume kávéházat , amelynek egyik forradalmi újítása volt , hogy nem volt zárórája . A tágas helyiséget az előd , a Lloyd kávéházhoz hasonlóan kettős márvány oszlopsorokkal osztották fel kisebb egységekre . Bécsből hozatott szellőztetőberendezés keringtette és biztosította a jó és állandóan friss levegőt a helyiségben . A kávéház megalakulásától fogva irodalmi és a szemben lévő egyetem révén a tudományos körök alkották az állandó törzsvendégkört . Az irodalom akkori jelesei közül Herczeg Ferenc , az Ábrányiak , Reviczky Gyula , Tóth Béla , a Rákosi testvérek alkották a nevezetes asztaltársaságokat , míg a tudósvilágból állandó asztallal bírt dr. Petrik Ottó a közegészségügy akkori nagy ismerője , Jónás Ödön gépészmérnök , tanár , Zielinski Szilárd építőmérnök , műegyetemi tanár , a magyarországi vasbetonépítés úttörője , Klupathy Jenő , aki a világon az első megismétlője volt Wilhelm Conrad Röntgen vizsgálatainak . Asztaltársaságuk volt a sarkon álló Nemzeti Színház színészeknek , újságíróknak , színikritikusoknak , és külön asztaltársasága volt a színház vezérkarának , s többször itt tárgyalták meg az esti előadás dolgait egymás között . Az akkor még főképpen német ajkú Pesten ez volt az első olyan kávéház , ahol csak magyarul lehetett rendelni . Sőt a fővárosi nagyobb lapok mellett , itt már lehetett olvasni a jelentősebb vidéki városok lapjait is . Az Abbázia kávéház időszaka Amikor már a Fiume kávéház jól működött , bejáratódott , és kellően jövedelmezett , megalapította az Andrássy út sz. alatt jegyzett Abbázia kávéházat , az Oktogon sarkán , és januári hatállyal megkapta az engedélyt a kávéház megnyitására . A Fiume kávéházat rábízta legidősebb fiára , Marcellra aki apja hívásának eleget téve érkezett vissza nem sokkal korábban Párizsból , ahol egy neves ottani kávéház főpincérekén működött , hogy igazi európai rálátású szakmai műveltségre , kitanultságra tegyen szert . Amíg apja az Abbáziát irányította , addig Marcell vitte a Fiumét , és társtulajdonosként Steuer Gyula öccse , Sándor egészen a Fiumeben történő eladásáig . Marcellt decemberán vette maga mellé édesapja társtulajdonosnak az Abbázia kávéházba . A megnyíló vendéglátóhely igen gyorsan lett a főváros egyik legnevezetesebb kávéháza . Az Abbázia hatalmas tükörfala , ( a Monarchia legnagyobb egybeszabott tükre ) legendás és akkor modernnek számító berendezése mellett az igazi áttörést a forgalom terén Eötvös Károly áttelepülése hozta meg , aki az akkor egyeduralmi helyzetben lévő Terézvárosi kaszinóból helyezte át a székhelyét az Abbáziába . Az ovális márványasztalánál , a „ vajda”-asztal körül olyan urak lettek törzsvendégek , mint gróf Károlyi Gábor , Olay Lajos , Visontay Soma , vagy az akkori becenevén ismert Madarász Viktor „ apó” , vagy később gróf Zichy Jenő , gróf Zichy Herman , Rakovszky István stb . , stb . Eötvös asztaltársasága alapította ezen a helyen az ún . Demokrata-kört . A századforduló környékén a képzőművészek számára lett a leglátogatottabb törzskávéház az Abbázia , az általuk létrehozott ún . „ Új Magyar Pantheon” asztaltársaságnak olyan tagjai voltak , mint Csók István , Fényes Adolf , Ferenczy Károly , Herman Lipót , Kernstok Károly , Lechner Ödön és Szinyei Merse Pál . A Steuer családról 72 esztendősen , s közel hat évtizedes szakadatlan munka után , hirtelen érte a halálmárciusában . Temetését Hevesi Simon rabbi vezette le . Sírjánál megjelent az akkori Magyarország író- , költő- , művésztársadalma mellett a kor számos jelentős politikusa is , Vaszilievits János alpolgármester , sőt néhányan a diplomáciai testület tagjai közül is . Az Abbáziát fia Marcell és második felesége vitte tovább , majd özvegyének halálát követőena második házasságából származó legidősebb fiúgyermek , Lorándtársult be Marcell mellé . A kávéházat a második világháború alatt a család fokozatosan elveszítette , s az „ árjásítás” soránjanuárjától már semmi kapcsolata sem volt általuk alapított , létrehozott , és több mint negyven éven át üzemben tartott kávézóhoz . A kávéházra az új kijelölt ügyvezető direktor tett vételi ajánlatotban , majd mélyen áron alul,000 pengőért megvásárolta a jogutódként fellépő vitéz Miklós József . Steuer Marcella nyilas terror áldozata lett , míg öccsét , Lorándot akitől az államosításig jegyezte a kávéházat , kitelepítették . A család rövid időn belül kétszer is elvesztette az Abbázia kávéházat , és ennek kapcsán a kávéházat vezető két fiúgyermek is a történelem áldozata lett . Források Balla Vilmos : A kávéforrás . Bp. , Balla Vilmos : A kávéházak városa . In : Azéves Pesti Hírlap jubileumi albuma . Bp. , o . Gundel Imre-Harmath Judit : A vendéglátás emlékei . Budapest , Schweitzer Gábor : Lapok az Abbazia kávéház történetéhez ( azas alapítástól azes ideiglenes bezárásig ) Budapesti Negyed2-3) 138. o . Erki Edit : Kávéház-sirató . Bp. , PIM További információk Berényi Zsuzsanna Ágnes : Budapest és a szabadkőművesség . Bp. , Szerzői kiadás, oldal · Magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Kenyeres Ágnes . Bp. , Akadémiai Kiadó , Révai Új Lexikona . Főszerk . Kollega Tarsoly István . Szekszárd , Babits , Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub Zsidó síremlékek Budapesten . Szerk . Haraszti György . Bp. , Nemzeti Kegyeleti Bizottság , Jegyzetek 1841-ben született személyek 1913-ban elhunyt személyek