Olasz Szocialista Párt
Az Olasz Szocialista Párt (olaszul: Partito Socialista Italiano, rövidítése: PSI) egy olaszországi baloldali párt volt.

Ez az egyik legrégebbi alapítású párt emellett Olaszország legrégebbi baloldali pártja volt. Ez a párt volt az első olasz tömegpárt is.

Története 

1892-ben alapították Genovában Olasz Munkások Pártja néven (Partito dei Lavoratori Italiani), a következő évben 1893-ban a párt neve Olasz Munkások Szocialista Pártja (Partito Socialista dei Lavoratori Italiani) lett, 1895-ben a párt neve Olasz Szocialista Párt lett.

A Nemzeti Fasiszta Párt hatalomra kerülésével a párt illegalitásba került. A párt Franciaországban száműzetésben levő tagjai tartották a kapcsolatot az illegalitásban levő párttagokkal és továbbra is az olasz politikai életre próbáltak befolyással lenni. A második világháborúban Franciaországban a helyi partizán mozgalommal szövetkeztek a náci elnyomás ellen.

Olaszországban a fasizmus bukása után, 1943. július 25-e után részt vett a párt az Ellenállási Mozgalomban és a Nemzeti Felszabadító Bizottság tagja lett. Matteoti Brigád néven megszervezte saját partizán mozgalmát.

1948-as olaszországi választáson a párt közös listán szerepelt az Olasz Kommunista Párttal. A párt ezután az 1950-es években végig szövetségben volt a kommunistákkal. Az 1960-as évek elején az Olasz Kereszténydemokrata Párt két vezetője: Amintore Fanfani és Aldo Moro nyitottá vált a balközép politikai oldallal való együttműködéssel. 1964-ben a párt többsége támogatta a kereszténydemokratákkal való közös kormányzást.

A baloldalon ez a koalíció felháborodást okozott, a szocialista pártból kilépett képviselők megalapították még 1964-ben az Proletár Egység Szocialista Pártját. A kilépettek csak 1972-ben tértek vissza a pártba.

A párt az 1970-es években támogatta a diáktüntetéseket és a munkás szakszervezeti tüntetéseket is. 1976-ban a párt főtitkára Francesco De Martino kidolgozta a baloldali alternatíva stratégiája, ami szerint a kereszténydemokraták ellenzékbe kerülnek és a szocialisták kerülnek hatalomra. Ez a stratégia 1977-ben megbukott, amikor Enrico Berlinguer a kommunisták főtitkára meghirdette a történelmi kiegyezés politikáját (compromesso storico). A kiegyezésre az 1973-as chilei katonai puccs hatására került sor.

1976-ban a párt új főtitkára Bettino Craxi lett, aki 1978-ra meghirdette a szocialista evangéliumot. A párt új ideológiai alapokat határozott meg, a hagyományos szocializmus mellett kötelezték el magukat, amely kommunista és marxista ideológiáktól mentes.

A párt az 1983-1987 között a kormánykoalíció meghatározó ereje lett. A párt a Tangentopoli-ügy botrány sorozat áldozatává vált, Bettino Craxi főtitkárt a bíróság ítéletet is hirdetett korrupció miatt, de Craxi az önkéntes száműzetést választotta. A párt 1994-ben szűnt meg.

Ideológiája 

A párt eredetileg a marxizmushoz állt közel emellett elkötelezetten köztársaságpártiak és anarchisták voltak. A párt fontos társadalmi bázisa volt a CGdL nevű munkásszakszervezete. 1921-ben az októberi forradalom után a szakszervezet sok tagja átment az Olasz Kommunista Párthoz.

A párt viszonya a kommunizmushoz az 1930-as évektől kezdett szembehelyezkedni, amikor a párt az európai szociáldemokrácia értékeihez közeledett. A sztálinizmus bűneinek a nyilvánosságra kerülésével és a kommunisták magyarországi 1956-os forradalomban vállalt szerepük miatt a párt végképp elhatárolódott a kommunizmustól.
Ez a szembehelyezkedés eredményezte az 1964-ben létrejött koalíciót az Olasz Kereszténydemokrata Párttal.

Források 

Olaszországi pártok
1892-ben alapított szervezetek
Az Olasz Szocialista Párt ( olaszul : Partito Socialista Italiano , rövidítése : PSI ) egy olaszországi baloldali párt volt . Ez az egyik legrégebbi alapítású párt emellett Olaszország legrégebbi baloldali pártja volt . Ez a párt volt az első olasz tömegpárt is . Története 1892-ben alapították Genovában Olasz Munkások Pártja néven ( Partito dei Lavoratori Italiani ) , a következő évbenban a párt neve Olasz Munkások Szocialista Pártja ( Partito Socialista dei Lavoratori Italiani ) lett, ben a párt neve Olasz Szocialista Párt lett . A Nemzeti Fasiszta Párt hatalomra kerülésével a párt illegalitásba került . A párt Franciaországban száműzetésben levő tagjai tartották a kapcsolatot az illegalitásban levő párttagokkal és továbbra is az olasz politikai életre próbáltak befolyással lenni . A második világháborúban Franciaországban a helyi partizán mozgalommal szövetkeztek a náci elnyomás ellen . Olaszországban a fasizmus bukása után , júliuse után részt vett a párt az Ellenállási Mozgalomban és a Nemzeti Felszabadító Bizottság tagja lett . Matteoti Brigád néven megszervezte saját partizán mozgalmát . 1948-as olaszországi választáson a párt közös listán szerepelt az Olasz Kommunista Párttal . A párt ezután azes években végig szövetségben volt a kommunistákkal . Azas évek elején az Olasz Kereszténydemokrata Párt két vezetője : Amintore Fanfani és Aldo Moro nyitottá vált a balközép politikai oldallal való együttműködéssel.ben a párt többsége támogatta a kereszténydemokratákkal való közös kormányzást . A baloldalon ez a koalíció felháborodást okozott , a szocialista pártból kilépett képviselők megalapították mégben az Proletár Egység Szocialista Pártját . A kilépettek csakben tértek vissza a pártba . A párt azes években támogatta a diáktüntetéseket és a munkás szakszervezeti tüntetéseket is.ban a párt főtitkára Francesco De Martino kidolgozta a baloldali alternatíva stratégiája , ami szerint a kereszténydemokraták ellenzékbe kerülnek és a szocialisták kerülnek hatalomra . Ez a stratégiaben megbukott , amikor Enrico Berlinguer a kommunisták főtitkára meghirdette a történelmi kiegyezés politikáját ( compromesso storico ) . A kiegyezésre azas chilei katonai puccs hatására került sor . 1976-ban a párt új főtitkára Bettino Craxi lett , akira meghirdette a szocialista evangéliumot . A párt új ideológiai alapokat határozott meg , a hagyományos szocializmus mellett kötelezték el magukat , amely kommunista és marxista ideológiáktól mentes . A párt azközött a kormánykoalíció meghatározó ereje lett . A párt a Tangentopoli-ügy botrány sorozat áldozatává vált , Bettino Craxi főtitkárt a bíróság ítéletet is hirdetett korrupció miatt , de Craxi az önkéntes száműzetést választotta . A pártben szűnt meg . Ideológiája A párt eredetileg a marxizmushoz állt közel emellett elkötelezetten köztársaságpártiak és anarchisták voltak . A párt fontos társadalmi bázisa volt a CGdL nevű munkásszakszervezete.ben az októberi forradalom után a szakszervezet sok tagja átment az Olasz Kommunista Párthoz . A párt viszonya a kommunizmushoz azas évektől kezdett szembehelyezkedni , amikor a párt az európai szociáldemokrácia értékeihez közeledett . A sztálinizmus bűneinek a nyilvánosságra kerülésével és a kommunisták magyarországios forradalomban vállalt szerepük miatt a párt végképp elhatárolódott a kommunizmustól . Ez a szembehelyezkedés eredményezte azben létrejött koalíciót az Olasz Kereszténydemokrata Párttal . Források Olaszországi pártok 1892-ben alapított szervezetek