A Formula–1 rajtszámainak listája
Az alábbi lap a Formula–1 autóverseny-sorozatban használt rajtszámok listáját tartalmazza.

Történelmi áttekintés
1973 előtt ad hoc jelleggel osztották ki a rajtszámokat, amelyek akár versenyek között is cserélődhettek (a legnagyobb kiadott szám 136 volt, melyet Rudolf Krause használt egy 1954-es versenyen). Az 1973-as szezonban megindult egyfajta egységesítés, törekedtek arra, hogy a csapattársak egymást követő számokat kapjanak, a szezon ötödik futamától pedig állandósították is a rajtszámokat. 1974-től minden csapatnak két egymást követő, állandó számot osztottak ki, melyeket minden következő évre megtartottak – kivéve azt a csapatot, amelyiknél a regnáló világbajnok volt; ez a csapat az 1-es és 2-es rajtszámokat kapta meg az új évre (ha a bajnok elhagyta a Formula 1-et, az 1-es rajtszámot nem osztották ki – pl. ezért versenyzett 1994-ben Damon Hill 0-s rajtszámmal). 1996-tól módosítottak a szabályon: a csapatok minden évben új rajtszámokat kaptak az előző évi teljesítményüktől függően. Kivételt jelentett az 1-es és 2-es rajtszám, amely továbbra is a címvédő versenyzőnek és csapattársának járt, függetlenül attól, hogy hova szerződött. A 13-as számot nem osztották ki.

2014-től
A 2014-es Formula–1-es világbajnokság kezdetével vezették be az állandó versenyzői rajtszámokat. Minden versenyző, aki belép a bajnokságba, választhat magának egy számot, mely egész karrierje során elkíséri, feltéve, hogy folyamatosan részt vesz a versenyeken, és nincs legalább két év kimaradása. Ily módon például annak a versenyzőnek, aki 2016-ban szállt ki a Formula–1-ből, a rajtszámát 2019-ben újra kioszthatják. A példa alóli kivétel Jenson Button, aki mivel egy nagydíjhétvégén részt vett 2017-ben, ezért nála a két év onnantól kezdve számít. A 28-as rajtszám esetében, amelyet Will Stevens 2015-ben használt, nem várták ki teljesen a két évet: miután Stevens 2016-ban és a 2017-es szezon addigi futamain nem állt rajthoz, Brendon Hartley a 2017-es mexikói nagydíjon (amivel együtt három futam volt hátra az idényből) megkaphatta a számot.

Abban az esetben, ha egy versenyző csak a szabadedzések idejére ül autóba, illetve egyetlen futamon helyettesít egy másik pilótát, ideiglenes rajtszámot kap. Ilyen például a 36-os (Antonio Giovinazzi), a 40-es (Paul Di Resta), a 45-ös (André Lotterer), a 46-os (Will Stevens) és a 47-es (Stoffel Vandoorne). Erre a célra eredetileg két-két egymást követő számot biztosítottak a csapatok számára azok közül, amelyeket egyetlen versenyző sem választott állandó rajtszámként. Azóta egy részüket már választotta egy-egy versenyző, míg mások felszabadultak az adott csapat megszűnése folytán.

Az 1-es rajtszám a mindenkori regnáló világbajnok számára van fenntartva, de választása nem kötelező. 2022 óta Max Verstappen használja.

A 17-es rajtszám Jules Bianchi halála után vissza lett vonultatva, azt többé egy versenyző sem választhatja.

Rajtszámok

Fordítás

Jegyzetek

Források 
Formula–1
Az alábbi lap a Formula–1 autóverseny-sorozatban használt rajtszámok listáját tartalmazza . Történelmi áttekintés 1973 előtt ad hoc jelleggel osztották ki a rajtszámokat , amelyek akár versenyek között is cserélődhettek ( a legnagyobb kiadott számvolt , melyet Rudolf Krause használt egyes versenyen ) . Azas szezonban megindult egyfajta egységesítés , törekedtek arra , hogy a csapattársak egymást követő számokat kapjanak , a szezon ötödik futamától pedig állandósították is a rajtszámokat.től minden csapatnak két egymást követő , állandó számot osztottak ki , melyeket minden következő évre megtartottak – kivéve azt a csapatot , amelyiknél a regnáló világbajnok volt ; ez a csapat azes éses rajtszámokat kapta meg az új évre ( ha a bajnok elhagyta a Formulaet , azes rajtszámot nem osztották ki – pl. ezért versenyzettben Damon Hills rajtszámmal) .tól módosítottak a szabályon : a csapatok minden évben új rajtszámokat kaptak az előző évi teljesítményüktől függően . Kivételt jelentett azes éses rajtszám , amely továbbra is a címvédő versenyzőnek és csapattársának járt , függetlenül attól , hogy hova szerződött . Aas számot nem osztották ki . 2014-től Aes Formula–1-es világbajnokság kezdetével vezették be az állandó versenyzői rajtszámokat . Minden versenyző , aki belép a bajnokságba , választhat magának egy számot , mely egész karrierje során elkíséri , feltéve , hogy folyamatosan részt vesz a versenyeken , és nincs legalább két év kimaradása . Ily módon például annak a versenyzőnek , akiban szállt ki a Formula–1-ből , a rajtszámátben újra kioszthatják . A példa alóli kivétel Jenson Button , aki mivel egy nagydíjhétvégén részt vettben , ezért nála a két év onnantól kezdve számít . Aas rajtszám esetében , amelyet Will Stevensben használt , nem várták ki teljesen a két évet : miután Stevensban és aes szezon addigi futamain nem állt rajthoz , Brendon Hartley aes mexikói nagydíjon ( amivel együtt három futam volt hátra az idényből ) megkaphatta a számot . Abban az esetben , ha egy versenyző csak a szabadedzések idejére ül autóba , illetve egyetlen futamon helyettesít egy másik pilótát , ideiglenes rajtszámot kap. Ilyen például aos ( Antonio Giovinazzi ) , aes ( Paul Di Resta ) , aös ( André Lotterer ) , aos ( Will Stevens ) és aes ( Stoffel Vandoorne ) . Erre a célra eredetileg két-két egymást követő számot biztosítottak a csapatok számára azok közül , amelyeket egyetlen versenyző sem választott állandó rajtszámként . Azóta egy részüket már választotta egy-egy versenyző , míg mások felszabadultak az adott csapat megszűnése folytán . Azes rajtszám a mindenkori regnáló világbajnok számára van fenntartva , de választása nem kötelező.óta Max Verstappen használja . Aes rajtszám Jules Bianchi halála után vissza lett vonultatva , azt többé egy versenyző sem választhatja . Rajtszámok Fordítás Jegyzetek Források Formula–1