Philipp Otto Runge
Phillip Otto Runge (Wolgast, 1777. július 23. – Hamburg, 1810. december 2.) német romantikus festő.

Életrajza és munkássága 
A svéd fennhatóságú Nyugat-Pomerániában született, egy tízgyermekes hajózási vállalkozó fiaként. 1799-től a Koppenhágai Művészeti Akadémián tanul, 1801 és 1804 között tanulmányait a Drezdai Művészeti Akadémián folytatja. 1804-ben megházasodik, négy gyereke születik. Még 1801-ben kerül közel a német romantikus festészet másik nagy alapítójához Caspar David Friedrich-hez és Ludwig Tieck Íróhoz, aki közvetíti felé Jakob Böhme és Novalis téziseit is. Tieck Franz Sternbald vándorlásai című kultúrregényét, amely egy Dürernél tanuló festő utazásairól szól új, misztikus tájleíró stílusban, a Runge-i művészetelmélet legfontosabb forrásának tartják. 1803-ban barátkozik össze Goethe-vel, de viszonyuk ellentmondásos marad. 

Runge költő és prózaíró is, a Grimm-fivérek gyűjteményeibe két mesét is ír. Színelméleti munkaként megalkotja az úgynevezett színgömböt. Kisszámú festmény-, rézmetszet-, papírkivágás- és tollrajz hagyatékában vannak portrék, úgynevezett napszak-képek, élete végén két nagy vallási témájú képet fest: Die Ruhe auf der Flucht (Pihenés Egyiptomba menekülés közben), 1805/1808 ; Petrus auf dem Meer (Péter vízenjárása) 1806/1807.  

Halála előtti évben, 1809-ben születik utolsó nagy műve, az Arions Meerfahrt (Arion tengeri útja), a Hamburgi Operaház számára. Egy magyar tanulmány szerint e három életvégi kép szimbolikája igen erős átfedést mutat a Csontváry-kóddal, annak 8 pontjából Rungénál 5-6 mutatható ki, és az Arion tengeri útja képen Runge a Franz Sternbalds Wanderungen egyik kulcsjelenetét rejtette el író-mestere iránti hálából.

Művei 

 Több önarckép (1799, 1802, 1806, 1810)
 A négy napszak
 Ámor diadala (1800)
 A fiú hazatérése (1800)
 Rézkarc illusztrációk LudWig Tieck ósváb minnesang kiadásához (1803)
 A forrás és a költő (1805)
 Idő-sorozat (négy rézkarc, 1803)
 A csalogány leckéje (első változat: 1803; második változat 1805)
 A Hülsenbeck gyermekek (1805-1806)
 Anya és gyermeke a forrásnál (1804)
 Pauline zöld ruhában (1805)
 Mi hárman (1805).
 A kis Perthes (1805)
 Pihenés Egyiptomba menekülés közben (1805-1808)
 Péter vizenjárása (1806-1807)
 A kis Reggel (1808)
 A nagy Reggel (1808)
 Arion tengeri útja (1809)
 Libapásztorlány 
 Számos papírkivágás (sziluett-kép)

Galéria

Jegyzetek

Irodalom 

 Markus Bertsch; Regine Gerhardt (Hrsg.): Kosmos Runge. Der Morgen der Romantik. Ausstellungskatalog. Hirmer, München 2010, 
 Gerhard Dallmann: Philipp Otto Runge: ... bleib bewundernd stehen. Romanbiografie. Husum Verlag, Husum 2009. 
 Curt Grützmacher: Novalis und Philipp Otto Runge : Drei Zentralmotive und ihre Bedeutungssphäre: Die Blume – Das Kind – Das Licht (Dissertation), Eidos Verlag [W. P. Fink], München 1964.
 Jens Christian Jensen: Philipp Otto Runge. DuMont, Köln 1977. 
 Peter Kränzle: RUNGE, Philipp Otto. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 8, Bautz, Herzberg 1994, , Sp. 996–1011.
 Renate Krüger: Aus Morgen und Abend der Tag. Romanbiographie in fünf Bildern. Union, Berlin 1977.
 Michael Lingner: Die Musikalisierung der Malerei bei Ph. O. Runge. Zur Vorgeschichte der Vergeistigung von Kunst. In: Zeitschrift für Ästhetik und allgemeine Kunstwissenschaft, Band 24-1/1979 ISSN 0044-2186 (Volltext).
 Michael Lingner: Ist P. O. Runges romantisches Künstlerethos zu idealistisch? Ein Blick aus der Gegenwart in die Vergangenheit und Zukunft. Lässt sich für die Kunst arbeiten und von der Kunst leben? In: Bertsch, M. et al. (Hrsg.): Kosmos Runge. Das Hamburger Symposion. Hamburger Kunsthalle 2013. S. 351 ff. (Volltext)
 Heinz Matile: Die Farbenlehre Philipp Otto Runges. Ein Beitrag zur Geschichte der Künstlerfarbenlehre. Geleitwort Jörg Traeger. Mäander, Mittenwald 1979. 
 Theodor Pyl: Runge, Philipp Otto. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 29, Duncker & Humblot, Leipzig 1889, S. 692–694.
 Cornelia Richter (Bearb.): Philipp Otto Runge. Ich weiß eine schöne Blume. Schirmer/Mosel, München 1981. , Werkverzeichnis der Scherenschnitte
 Thomas Sello: Kinder müssen wir werden, wenn wir das Beste erreichen wollen. In: Lichtwark-Heft Nr. 75. Verlag HB-Werbung, Hamburg-Bergedorf, 2010. ISSN 1862-3549.
 Jörg Traeger: Philipp Otto Runge und sein Werk. Prestel, München 1975. 
 Jörg Traeger: Runge, Philipp Otto. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, , S. 264–267 (Digitalisat).
 Christoph Vitali (Hrsg.): Ernste Spiele. Der Geist der Romantik in der deutschen Kunst 1790−1990. Oktagon Verlag, Stuttgart 1995.
 Stephan Waetzoldt: Das himmlische Kind in Ph. O. Runges „Morgen“. In: Lichtwark Nr. 2. Hrsg. Bezirksamt Bergedorf, Bergedorf, 1950. Siehe jetzt: Verlag HB-Werbung, Hamburg-Bergedorf. ISSN 1862-3549.
 Стеффенс Х. Ф. О. Рунге// Эстетика немецких романтиков. М.: Искусство, 1987, с.481-490
 Тарасов Ю. А. Из истории немецкого романтизма: Каспар Давид Фридрих, Филипп Отто Рунге. СПб.: Изд-во Санкт-Петербургского ун-та, 2006
 Bisanz R.M. German romanticism and Philipp Otto Runge; a study in nineteenth-century art theory and iconography. DeKalb: Northern Illinois UP, 1970
 Haese K. Caspar David Friedrich und Philipp Otto Runge: Heimatraum und Lauf der Zeit. Karlshagen: Nordlichtverl., 2007
 Scholl Chr. Romantische Malerei als neue Sinnbildkunst: Studien zur Bedeutungsgebung bei Philipp Otto Runge, Caspar David Friedrich und den Nazarenern. München: Deutscher Kunstverlag, 2007

 
Német festők
1777-ben született személyek
1810-ben elhunyt személyek
Phillip Otto Runge ( Wolgast , július – Hamburg , december ) német romantikus festő . Életrajza és munkássága A svéd fennhatóságú Nyugat-Pomerániában született , egy tízgyermekes hajózási vállalkozó fiaként.től a Koppenhágai Művészeti Akadémián tanul,ésközött tanulmányait a Drezdai Művészeti Akadémián folytatja.ben megházasodik , négy gyereke születik . Mégben kerül közel a német romantikus festészet másik nagy alapítójához Caspar David Friedrich-hez és Ludwig Tieck Íróhoz , aki közvetíti felé Jakob Böhme és Novalis téziseit is . Tieck Franz Sternbald vándorlásai című kultúrregényét , amely egy Dürernél tanuló festő utazásairól szól új , misztikus tájleíró stílusban , a Runge-i művészetelmélet legfontosabb forrásának tartják.ban barátkozik össze Goethe-vel , de viszonyuk ellentmondásos marad . Runge költő és prózaíró is , a Grimm-fivérek gyűjteményeibe két mesét is ír . Színelméleti munkaként megalkotja az úgynevezett színgömböt . Kisszámú festmény- , rézmetszet- , papírkivágás- és tollrajz hagyatékában vannak portrék , úgynevezett napszak-képek , élete végén két nagy vallási témájú képet fest : Die Ruhe auf der Flucht ( Pihenés Egyiptomba menekülés közben ) ,1808 ; Petrus auf dem Meer ( Péter vízenjárása) 1807. Halála előtti évben, ben születik utolsó nagy műve , az Arions Meerfahrt ( Arion tengeri útja ) , a Hamburgi Operaház számára . Egy magyar tanulmány szerint e három életvégi kép szimbolikája igen erős átfedést mutat a Csontváry-kóddal , annakpontjából Rungénálmutatható ki , és az Arion tengeri útja képen Runge a Franz Sternbalds Wanderungen egyik kulcsjelenetét rejtette el író-mestere iránti hálából . Művei Több önarckép A négy napszak Ámor diadala A fiú hazatérése Rézkarc illusztrációk LudWig Tieck ósváb minnesang kiadásához A forrás és a költő Idő-sorozat ( négy rézkarc , A csalogány leckéje ( első változat : második változat A Hülsenbeck gyermekek Anya és gyermeke a forrásnál Pauline zöld ruhában Mi hárman A kis Perthes Pihenés Egyiptomba menekülés közben Péter vizenjárása A kis Reggel A nagy Reggel Arion tengeri útja Libapásztorlány Számos papírkivágás ( sziluett-kép ) Galéria Jegyzetek Irodalom Markus Bertsch ; Regine Gerhardt ( Hrsg . ) : Kosmos Runge . Der Morgen der Romantik . Ausstellungskatalog . Hirmer , München Gerhard Dallmann : Philipp Otto Runge: \... bleib bewundernd stehen . Romanbiografie . Husum Verlag , Husum Curt Grützmacher : Novalis und Philipp Otto Runge \ : Drei Zentralmotive und ihre Bedeutungssphäre : Die Blume – Das Kind – Das Licht ( Dissertation ) , Eidos Verlag [ W. P. Fink ] , München Jens Christian Jensen : Philipp Otto Runge . DuMont , Köln Peter Kränzle : RUNGE , Philipp Otto . In : Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon ( BBKL) . Band Bautz , Herzberg , Sp.1011. Renate Krüger : Aus Morgen und Abend der Tag . Romanbiographie in fünf Bildern . Union , Berlin Michael Lingner : Die Musikalisierung der Malerei bei Ph. O. Runge . Zur Vorgeschichte der Vergeistigung von Kunst . In : Zeitschrift für Ästhetik und allgemeine Kunstwissenschaft , Band1979 ISSN( Volltext ) . Michael Lingner : Ist P. O. Runges romantisches Künstlerethos zu idealistisch ? Ein Blick aus der Gegenwart in die Vergangenheit und Zukunft . Lässt sich für die Kunst arbeiten und von der Kunst leben ? In : Bertsch , M. et al . ( Hrsg . ) : Kosmos Runge . Das Hamburger Symposion . Hamburger Kunsthalle S.ff . ( Volltext ) Heinz Matile : Die Farbenlehre Philipp Otto Runges . Ein Beitrag zur Geschichte der Künstlerfarbenlehre . Geleitwort Jörg Traeger . Mäander , Mittenwald Theodor Pyl : Runge , Philipp Otto . In : Allgemeine Deutsche Biographie ( ADB) . Band Duncker & Humblot , Leipzig S.694. Cornelia Richter ( Bearb . ) : Philipp Otto Runge . Ich weiß eine schöne Blume . Schirmer/ Mosel , München , Werkverzeichnis der Scherenschnitte Thomas Sello : Kinder müssen wir werden , wenn wir das Beste erreichen wollen . In : Lichtwark-Heft Nr. Verlag HB-Werbung , Hamburg-Bergedorf , ISSN Jörg Traeger : Philipp Otto Runge und sein Werk . Prestel , München Jörg Traeger : Runge , Philipp Otto . In : Neue Deutsche Biographie ( NDB) . Band Duncker & Humblot , Berlin , S.267 ( Digitalisat ) . Christoph Vitali ( Hrsg . ) : Ernste Spiele . Der Geist der Romantik in der deutschen Kunst1990. Oktagon Verlag , Stuttgart Stephan Waetzoldt : Das himmlische Kind in Ph. O. Runges „ Morgen“ . In : Lichtwark Nr . Hrsg . Bezirksamt Bergedorf, Bergedorf , Siehe jetzt : Verlag HB-Werbung , Hamburg-Bergedorf . ISSN Стеффенс Х . Ф . О . Рунге / / Эстетика немецких романтиков . М . : Искусство , с.481-490 Тарасов Ю . А . Из истории немецкого романтизма : Каспар Давид Фридрих , Филипп Отто Рунге . СПб . : Изд-во Санкт-Петербургского ун-та , Bisanz R.M. German romanticism and Philipp Otto Runge ; a study in nineteenth-century art theory and iconography . DeKalb : Northern Illinois UP , Haese K. Caspar David Friedrich und Philipp Otto Runge : Heimatraum und Lauf der Zeit . Karlshagen : Nordlichtverl . , Scholl Chr . Romantische Malerei als neue Sinnbildkunst : Studien zur Bedeutungsgebung bei Philipp Otto Runge , Caspar David Friedrich und den Nazarenern . München : Deutscher Kunstverlag , Német festők 1777-ben született személyek 1810-ben elhunyt személyek