Kováts Ferenc (apát)
Kováts Ferenc, Kovács (Kőhalom, Kőhalom szék, 1837. november 26. – Marosvásárhely, 1899. július 2.) apát-plébános, pápai prelátus, hittanár, néprajzi író, címzetes apát.

Élete

Egyetemi tanulmányait 1859-ben, mint a Pázmáneum növendéke, a bécsi egyetemen végezte és októberben az erdélyi püspök, Haynald Lajos püspöki igazgatónak nevezte ki. 1860. októberben gimnáziumi tanár lett Gyulafehérvárt. 1860. április 16-án pappá szentelték; 1862. január 22-én teológiai tanárrá nevezték ki az ottani líceumhoz, ahol 1874. október végeig működött. 1865. október 6-án szentszéki ülnökké lett. 1866. január 8-án zsinati vizsgálónak nevezték ki az alaphittani tudományokból. Imets Jákóval és Veszely Károllyal együtt felkereste a moldvai csángó magyarokat. 1868. augusztus 25-én a püspöki papnevelőben a teológiai társaság mellett a tanulmányi felügyelőség tisztével bizatott meg és ezen minőségben 1872. június 2-ig működött, amikor is a gróf Batthyány Ignác-féle intézet mellett segédkönyvtárnok és csillagvizsgáló segédőr lett. 1874. októberben az erdélyi római katolikus igazgatótanács megválasztotta marosvásárhelyi plébánosnak, egyúttal kerületi főesperessé és 1880-ban a király Szent Egyedről elnevezett bártfai címzetes apáttá nevezte ki. 1881-tól egyszersmind tagja volt az Erdélyi Római Katolikus Státus igazgatótanácsnak. 1893. november 4-én a III. osztályú vaskoronarndet kapta. Elnöke volt a Székely Művelődési és Közgazdasági Egyesület marosvidéki választmányának, a székelyföldi iparmúzeumnak. Marosvásárhelyt létesítette az iparmúzeum csarnokát, a római katolikus felső leányiskolát és nevelőintézetet. Ásatásokat végzett az egykori római castrumok helyén Maroskeresztúron és Sárpatak. 1895-ben a kormány felajánlotta neki a rozsnyói püspökséget azon kikötéssel, hogy a törvényhatósági gyűléseken az új egyházpolitikai törvényeket támogassa, azonban Kováts ezt nem fogadta el.

Álneve: Fehérvári (az Idők Tanujában), jegyei: -o- és K. F.

Írásai

Etnográfiai cikkeket írt a bécsi Magyar Sajtóba (1857-58.) és az ottani Wandererbe; az Idők Tanujába (1860. az Erdély és Magyarország közötti unio védelmére kelt, több erdélyi vármegye s a székely székek határozataiból merített adatok alapján); az Aradba (1871. A piski-petrozsenyi vasutvonal ismertetése, történeti s régészeti tekintettel), a Kolozsvári Közlönybe (1873. máj. jún. A gyulafehérvári gróf Batthyány-féle könyvtárnak és csillagdának ismertetése), a Székely Naptárba (1882 óta munkatársa, A székely nemzet jelene és jövője, 1883. Fogarasy Mihály erdélyi püspök életrajza sat.)

Munkája

 Veszely, Imets és Kováts utazása Moldva-Oláhországban. 1868. Függelék: Kovács Ferencz Károly-fehérvári hittanár naplója 1868. Maros-Vásárhely, 1870. (A szent László-társulat által kiküldött bizottság kiséretében tett utazása alkalmával a moldvai s oláhországi csángó és magyar telepekre vonatkozó tanulmánya.)

1885-ben tanulmányt írt a székelyföld népe eredetéről és történelmi fejlődéséről, az erdély-részi róm. kath. státus tagjainak ajánlva.

Források

 
 Magyar Katolikus Lexikon. Főszerk. Diós István. Szerk. Viczián János. Bp., Szent István Társulat, 1993-.

További információk

 Beke Margit: Esztergomi kanonokok, 1900-1985. Unterhaching, Görres Gesellschaft, 1989. 
 Erdélyi katolikus nagyok. Szerk. Bíró Vencel, Boros Fortunát. Kolozsvár, Szent Bonaventura könyvnyomda, 1941. 
 Incze Dénes: Erdély katolikus nagyjai. Tusnádfürdő, [Szerző], 2003. 
 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János. 
 Magyar utazók lexikona. Szerk. Balázs Dénes. Bp., Panoráma, 1993.

Magyar katolikus papok
1837-ben született személyek
1899-ben elhunyt személyek
Kőhalmiak
Kováts Ferenc , Kovács ( Kőhalom , Kőhalom szék , november – Marosvásárhely , július ) apát-plébános , pápai prelátus , hittanár , néprajzi író , címzetes apát . Élete Egyetemi tanulmányaitben , mint a Pázmáneum növendéke , a bécsi egyetemen végezte és októberben az erdélyi püspök , Haynald Lajos püspöki igazgatónak nevezte ki. októberben gimnáziumi tanár lett Gyulafehérvárt. áprilisán pappá szentelték ; januárén teológiai tanárrá nevezték ki az ottani líceumhoz , ahol október végeig működött. októberán szentszéki ülnökké lett. januárán zsinati vizsgálónak nevezték ki az alaphittani tudományokból . Imets Jákóval és Veszely Károllyal együtt felkereste a moldvai csángó magyarokat. augusztusén a püspöki papnevelőben a teológiai társaság mellett a tanulmányi felügyelőség tisztével bizatott meg és ezen minőségben júniusig működött , amikor is a gróf Batthyány Ignác-féle intézet mellett segédkönyvtárnok és csillagvizsgáló segédőr lett. októberben az erdélyi római katolikus igazgatótanács megválasztotta marosvásárhelyi plébánosnak , egyúttal kerületi főesperessé ésban a király Szent Egyedről elnevezett bártfai címzetes apáttá nevezte ki.tól egyszersmind tagja volt az Erdélyi Római Katolikus Státus igazgatótanácsnak. novemberén a III. osztályú vaskoronarndet kapta . Elnöke volt a Székely Művelődési és Közgazdasági Egyesület marosvidéki választmányának , a székelyföldi iparmúzeumnak . Marosvásárhelyt létesítette az iparmúzeum csarnokát , a római katolikus felső leányiskolát és nevelőintézetet . Ásatásokat végzett az egykori római castrumok helyén Maroskeresztúron és Sárpatak.ben a kormány felajánlotta neki a rozsnyói püspökséget azon kikötéssel , hogy a törvényhatósági gyűléseken az új egyházpolitikai törvényeket támogassa , azonban Kováts ezt nem fogadta el . Álneve : Fehérvári ( az Idők Tanujában ) , jegyei : -o- és K. F. Írásai Etnográfiai cikkeket írt a bécsi Magyar Sajtóba ) és az ottani Wandererbe ; az Idők Tanujába az Erdély és Magyarország közötti unio védelmére kelt , több erdélyi vármegye s a székely székek határozataiból merített adatok alapján ) ; az Aradba A piski-petrozsenyi vasutvonal ismertetése , történeti s régészeti tekintettel ) , a Kolozsvári Közlönybe máj. jún . A gyulafehérvári gróf Batthyány-féle könyvtárnak és csillagdának ismertetése ) , a Székely Naptárbaóta munkatársa , A székely nemzet jelene és jövője , Fogarasy Mihály erdélyi püspök életrajza sat . ) Munkája Veszely , Imets és Kováts utazása Moldva-Oláhországban . Függelék : Kovács Ferencz Károly-fehérvári hittanár naplója Maros-Vásárhely , ( A szent László-társulat által kiküldött bizottság kiséretében tett utazása alkalmával a moldvai s oláhországi csángó és magyar telepekre vonatkozó tanulmánya . ) 1885-ben tanulmányt írt a székelyföld népe eredetéről és történelmi fejlődéséről , az erdély-részi róm. kath. státus tagjainak ajánlva . Források Magyar Katolikus Lexikon . Főszerk . Diós István . Szerk . Viczián János . Bp. , Szent István Társulat , . További információk Beke Margit : Esztergomi kanonokok , Unterhaching , Görres Gesellschaft , Erdélyi katolikus nagyok . Szerk . Bíró Vencel , Boros Fortunát . Kolozsvár , Szent Bonaventura könyvnyomda , Incze Dénes : Erdély katolikus nagyjai . Tusnádfürdő , [ Szerző ] , Gulyás Pál : Magyar írók élete és munkái . Bp. , Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete , kötettől sajtó alá rend . Viczián János . Magyar utazók lexikona . Szerk . Balázs Dénes . Bp. , Panoráma , Magyar katolikus papok 1837-ben született személyek 1899-ben elhunyt személyek Kőhalmiak