Betteridge törvénye
A Betteridge törvénye bármilyen szalagcímre egy szállóige, amely kimondja: „Minden főcím, ami kérdőjellel ér véget, megválaszolható nem-mel.” Ian Betteridge brit technológiai újságíró után nevezték el, bár az elv sokkal idősebb. Mint a hasonló „törvényeknek” (pl. Murphy törvénye), célja, hogy egy humoros szólás legyen inkább, mint mindig szó szerint igaz.

Története 
A lényegét már idézték más nevek alatt 1991 előtt is, mikor megjelent egy összeállítás Murphy törvényének változataira Davis-törvény névvel, és felbukkant az interneten is, minden magyarázat nélkül arról, hogy ki volt Davis. Úgy is nevezték, hogy az „újságírói elv”, majd 2007-ben egy kommentár úgy hivatkozott rá, „mint egy régi, de igaz közhely az újságírók között”.

Ian Betteridge neve hozzákapcsolódott a fogalomhoz, miután értekezett róla egy 2009. februári cikkben, amely azt vizsgálta, hogy egy korábbi TechCrunch cikkének ez volt a főcíme: „Csak átadta a Last.fm a felhasználók adatait a RIAA-nak?”

Hasonló megfigyelést tett a brit lap szerkesztője, Andrew Marr a 2004-es, My Trade című könyvében, amelyben többek között javaslatot tett arra, az olvasóknak hogyan kellene értelmezniük az újságcikkeket:

Az újságíráson túl 
A részecskefizika területén ismert a Hinchliffe-szabály, fogalom, amit Ian Hinchliffe fizikus után neveztek el, aki kijelentette, hogy ha egy kutatási anyag címében igen–nem kérdés van, a válasz arra a kérdésre „nem”. A szólás humorosan a hazug-paradoxonhoz vezetett, amit egy 1988-as, álnéven írt cikkben fogalmaztak meg, s amelynek a címe ez volt: A Hinchliffe-szabály igaz?

Azonban legalább egy cikk megállapította, hogy a „törvény” nem vonatkozik a szakirodalomra.

Kapcsolódó szócikkek 
 Túl sokat állító kérdés
 Bulvársajtó

Jegyzetek

További információk 
 Ian Betteridge honlapja

Fordítás 

Szkepticizmus
Szállóigék
A Betteridge törvénye bármilyen szalagcímre egy szállóige , amely kimondja : „ Minden főcím , ami kérdőjellel ér véget , megválaszolható nem-mel.” Ian Betteridge brit technológiai újságíró után nevezték el , bár az elv sokkal idősebb . Mint a hasonló „ törvényeknek” ( pl . Murphy törvénye ) , célja , hogy egy humoros szólás legyen inkább , mint mindig szó szerint igaz . Története A lényegét már idézték más nevek alattelőtt is , mikor megjelent egy összeállítás Murphy törvényének változataira Davis-törvény névvel , és felbukkant az interneten is , minden magyarázat nélkül arról , hogy ki volt Davis . Úgy is nevezték , hogy az „ újságírói elv” , majdben egy kommentár úgy hivatkozott rá , „ mint egy régi , de igaz közhely az újságírók között” . Ian Betteridge neve hozzákapcsolódott a fogalomhoz , miután értekezett róla egy februári cikkben , amely azt vizsgálta , hogy egy korábbi TechCrunch cikkének ez volt a főcíme : „ Csak átadta a Last.fm a felhasználók adatait a RIAA-nak?” Hasonló megfigyelést tett a brit lap szerkesztője , Andrew Marr aes , My Trade című könyvében , amelyben többek között javaslatot tett arra , az olvasóknak hogyan kellene értelmezniük az újságcikkeket : Az újságíráson túl A részecskefizika területén ismert a Hinchliffe-szabály , fogalom , amit Ian Hinchliffe fizikus után neveztek el , aki kijelentette , hogy ha egy kutatási anyag címében igen–nem kérdés van , a válasz arra a kérdésre „ nem” . A szólás humorosan a hazug-paradoxonhoz vezetett , amit egyas , álnéven írt cikkben fogalmaztak meg , s amelynek a címe ez volt : A Hinchliffe-szabály igaz ? Azonban legalább egy cikk megállapította , hogy a „ törvény” nem vonatkozik a szakirodalomra . Kapcsolódó szócikkek Túl sokat állító kérdés Bulvársajtó Jegyzetek További információk Ian Betteridge honlapja Fordítás Szkepticizmus Szállóigék