Waipoua-erdő
A Waipoua-erdő Új-Zéland a kaurifák legnagyobb élőhelye az Északi-sziget Northland régiójában. Itt található a fafajta két legnagyobb élő példánya, a Tane Mahuta és a Te Matua Ngahere. Az erdőn át folyik a 17 kilométer hosszú, a Tasman-tengerbe torkolló Waipoua-folyó.

Az őserdőt 1952-ben nyilvánították védetté. Egy civil közösségi szervezet, a Waipoua Forest Trust segíti az erdő fenntartását. A környéken, a Hokianga Harbour közelében, több hasonló, bár ennél kisebb őserdő-terület is van, az Omahuta, Puketi, Waima és Warawara erdők, és tervezik ezek egyetlen nemzeti parkká szervezését.

Története
A mai terület nagy részét, mintegy 80 km² gyakorlatilag érintetlen őserdőt, 1876-ban vásárolták meg a maoriktól, alig több, mint 2000 fontért. Az erdő a korai európai településektől távol feküdt és nehezen volt megközelíthető, ezért kimaradt a nagyszabású fakitermelésből. Az erdő emellett erősen csapadékos területen fekszik, ami nagyrészt megóvta a maorik és az európai telepesek által okozott, másutt gyakori erdőtüzektől is.

1885-ben a területet a State Forests Act törvény alapján mint „állami erdőtartalékot” védelem alá helyezték. 1907-ben további környező területek kerültek állami tulajdonba, és 1913-ban egy királyi bizottság javasolta a kaurierdők tartós védelmét. 1926-ban azonban utat építettek az erdőn át a környező telepesek közlekedésének megkönnyítésére. Ez az út ma a 12-es országos főútvonal, és nagyrészt a turisták eljutását könnyíti meg a nevezetes kauri-erdőbe. A legnagyobb kaurifák jól megközelíthetők az országút melletti parkolókból. 

Az 1940-es években ismertté vált, hogy az állami erdészet a Waipoua-erdőben kaurifákat vágott ki, ami nagy felzúdulást váltott ki. 1947-ben több társadalmi szervezet összefogásával  aláírást gyűjtöttek annak érdekében, hogy az egész, mintegy 160 km² kiterjedésű területet helyezzék teljes védelem alá. Az aláírásokat a civil szervezetek talicskában adták át a parlamentben. A civil szervezetek további küzdelme révén, amelynek egyik legfontosabb vezetője William Roy McGregor volt, 1952-ben végül sikerült elérni egy több mint 80 km²-es erdőrész szigorúan védett területté nyilvánítását.

2007-ben az erdőt súlyos erdőtűz fenyegette, ami a környező fenyőerdőkben és más ökológiailag fontos területeken súlyos károkat okozott, és három kilométerre megközelítette a Tane Mahuta kaurifát, a park egyik jelképét. A tűzoltók és önkéntesek erőfeszítései révén azonban sikerült a tüzet megfékezni.

Jellegzetességei
Ez a terület Northland régió legnagyobb, viszonylag érintetlen erdeje. a tengerparttól 19 kilométerre nyúlik be a szárazföldbe és 640 méteres magasságig emelkedik. A sok csapadék (1650 mm/év a tengerszinten, 2500 mm a terület legmagasabb részén) által kilúgozott, kevéssé termékeny agyagtalaja bazalt alapon alakult ki. A kaurik általában csoportokban helyezkednek el, legtöbbször a viszonylag terméketlenebb gerinceken, bár a magasabb részeken a rimu (Dacrydium cupressinum) is egyre gyakoribb. 

A Waipoua-erdő, mint a kaurierdők általában, sok más fafajtát is magába foglal. Az egyéb szubtrópusi erdőkhöz hasonlóan ezek között a fák között vannak támpilléres fák, liánokkal, kúszónövényekkel benőtt fák, epifiton növények. 

Az erdőben gyakoriak a páfrányfák és a Nikau-pálmák, az orchideák. Megtalálhatók itt – Új-Zélandon egyedül – egyes, Óceánia trópusi vidékein honos növények is, mint a puriri (Vitex lucens), a taraire (Beilschmiedia tarairi) és a kohekohe (Dysoxylum spectabile). Az erdő talaját sokfelé borítja a kaurifű (Astelia trinerva, egy liliomféle), ami csak kaurierdőben él, valamint egy sás-szerű növény, a Gahnia xanthocarpa, és itt él még a kiekie lián (Freycinetia banksii) is.

Állatvilága
A Waipoua-erdő Új-Zéland sok endemikus madara és más állata számára is menedéket nyújt. A barna kivi, Új-Zéland egyik jelképe, a kaurierdőkben mindenütt előfordul. Hasonlóan fontos élőhely ez az erdő a nesztorpapagáj és a kecskepapagáj számára, amely fajok sok más korábbi élőhelyükről eltűntek már. A közeli Puketi és Omahuta erdőkben él még mintegy 100 kokakó, ami különösen veszélyeztetett faj. Élnek itt az endemikus új-zélandi szárazföldi emlősök mindössze két fajának, az új-zélandi denevérnek, illetve a nagy új-zélandi denevérnek a példányai is.

A Waipoua-erdőben megtalálható a számos különleges új-zélandi csigaféle két ritka fajtája is, a ragadozó életmódot folytató hatalmas kauri-csigák (maori nevükön pupurangi), a csaknem nyolc cm-es átmérőjű Paryphanta busbyi és a hat cm-re növő Paryphanta watti.

Éghajlat
A vidék éghajlata kedvező a szubtrópusi esőerdő kialakulásához. Az évi 1500 mm körüli csapadékmennyiség viszonylag kevés ingadozással oszlik el az év során; a legkevesebb, havi 80 mm körül, a nyári január hónapban, a legtöbb, 190 mm körül, a téli június hónapban hullik. Az éves középhőmérséklet 19°C, a nyári hónapokban 23°C körüli, a téliekben 15°C körüli napi átlagokat mérnek.

Waipoua Forest Trust
A Waipoua-erdő fenntartásával foglalkozó, közösségi alapokon szervezett környezetvédelmi alap 1999-ben jött létre az országos Native Forests Restoration Trust és a helyi Te Roroa maori törzs együttműködésével. 2000-ben megindították a Millennium Kauri Forest Project-et azzal a szándékkal, hogy fiatal önkéntesek segítségével egyre nagyobb területen ültessék vissza a kaurierdőt. A projekt azóta is működik.

Jegyzetek

Fordítás

Források

További információk
Hivatalos honlap
Waipua Forest

Erdők
Új-Zéland növényvilága
Új-Zéland földrajza
A Waipoua-erdő Új-Zéland a kaurifák legnagyobb élőhelye az Északi-sziget Northland régiójában . Itt található a fafajta két legnagyobb élő példánya , a Tane Mahuta és a Te Matua Ngahere . Az erdőn át folyik akilométer hosszú , a Tasman-tengerbe torkolló Waipoua-folyó . Az őserdőtben nyilvánították védetté . Egy civil közösségi szervezet , a Waipoua Forest Trust segíti az erdő fenntartását . A környéken , a Hokianga Harbour közelében , több hasonló , bár ennél kisebb őserdő-terület is van , az Omahuta , Puketi , Waima és Warawara erdők , és tervezik ezek egyetlen nemzeti parkká szervezését . Története A mai terület nagy részét , mintegykm² gyakorlatilag érintetlen őserdőt, ban vásárolták meg a maoriktól , alig több , mintfontért . Az erdő a korai európai településektől távol feküdt és nehezen volt megközelíthető , ezért kimaradt a nagyszabású fakitermelésből . Az erdő emellett erősen csapadékos területen fekszik , ami nagyrészt megóvta a maorik és az európai telepesek által okozott , másutt gyakori erdőtüzektől is . 1885-ben a területet a State Forests Act törvény alapján mint „ állami erdőtartalékot” védelem alá helyezték.ben további környező területek kerültek állami tulajdonba , ésban egy királyi bizottság javasolta a kaurierdők tartós védelmét.ban azonban utat építettek az erdőn át a környező telepesek közlekedésének megkönnyítésére . Ez az út ma aes országos főútvonal , és nagyrészt a turisták eljutását könnyíti meg a nevezetes kauri-erdőbe . A legnagyobb kaurifák jól megközelíthetők az országút melletti parkolókból . Azes években ismertté vált , hogy az állami erdészet a Waipoua-erdőben kaurifákat vágott ki , ami nagy felzúdulást váltott ki.ben több társadalmi szervezet összefogásával aláírást gyűjtöttek annak érdekében , hogy az egész , mintegykm² kiterjedésű területet helyezzék teljes védelem alá . Az aláírásokat a civil szervezetek talicskában adták át a parlamentben . A civil szervezetek további küzdelme révén , amelynek egyik legfontosabb vezetője William Roy McGregor volt, ben végül sikerült elérni egy több mintkm²-es erdőrész szigorúan védett területté nyilvánítását . 2007-ben az erdőt súlyos erdőtűz fenyegette , ami a környező fenyőerdőkben és más ökológiailag fontos területeken súlyos károkat okozott , és három kilométerre megközelítette a Tane Mahuta kaurifát , a park egyik jelképét . A tűzoltók és önkéntesek erőfeszítései révén azonban sikerült a tüzet megfékezni . Jellegzetességei Ez a terület Northland régió legnagyobb , viszonylag érintetlen erdeje . a tengerparttólkilométerre nyúlik be a szárazföldbe ésméteres magasságig emelkedik . A sok csapadékmm/év a tengerszinten, mm a terület legmagasabb részén ) által kilúgozott , kevéssé termékeny agyagtalaja bazalt alapon alakult ki . A kaurik általában csoportokban helyezkednek el , legtöbbször a viszonylag terméketlenebb gerinceken , bár a magasabb részeken a rimu ( Dacrydium cupressinum ) is egyre gyakoribb . A Waipoua-erdő , mint a kaurierdők általában , sok más fafajtát is magába foglal . Az egyéb szubtrópusi erdőkhöz hasonlóan ezek között a fák között vannak támpilléres fák , liánokkal , kúszónövényekkel benőtt fák , epifiton növények . Az erdőben gyakoriak a páfrányfák és a Nikau-pálmák , az orchideák . Megtalálhatók itt – Új-Zélandon egyedül – egyes , Óceánia trópusi vidékein honos növények is , mint a puriri ( Vitex lucens ) , a taraire ( Beilschmiedia tarairi ) és a kohekohe ( Dysoxylum spectabile ) . Az erdő talaját sokfelé borítja a kaurifű ( Astelia trinerva , egy liliomféle ) , ami csak kaurierdőben él , valamint egy sás-szerű növény , a Gahnia xanthocarpa , és itt él még a kiekie lián ( Freycinetia banksii ) is . Állatvilága A Waipoua-erdő Új-Zéland sok endemikus madara és más állata számára is menedéket nyújt . A barna kivi , Új-Zéland egyik jelképe , a kaurierdőkben mindenütt előfordul . Hasonlóan fontos élőhely ez az erdő a nesztorpapagáj és a kecskepapagáj számára , amely fajok sok más korábbi élőhelyükről eltűntek már . A közeli Puketi és Omahuta erdőkben él még mintegykokakó , ami különösen veszélyeztetett faj. Élnek itt az endemikus új-zélandi szárazföldi emlősök mindössze két fajának , az új-zélandi denevérnek , illetve a nagy új-zélandi denevérnek a példányai is . A Waipoua-erdőben megtalálható a számos különleges új-zélandi csigaféle két ritka fajtája is , a ragadozó életmódot folytató hatalmas kauri-csigák ( maori nevükön pupurangi ) , a csaknem nyolc cm-es átmérőjű Paryphanta busbyi és a hat cm-re növő Paryphanta watti . Éghajlat A vidék éghajlata kedvező a szubtrópusi esőerdő kialakulásához . Az évimm körüli csapadékmennyiség viszonylag kevés ingadozással oszlik el az év során ; a legkevesebb , havimm körül , a nyári január hónapban , a legtöbb,mm körül , a téli június hónapban hullik . Az éves középhőmérsékletC , a nyári hónapokbanC körüli , a téliekbenC körüli napi átlagokat mérnek . Waipoua Forest Trust A Waipoua-erdő fenntartásával foglalkozó , közösségi alapokon szervezett környezetvédelmi alapben jött létre az országos Native Forests Restoration Trust és a helyi Te Roroa maori törzs együttműködésével.ben megindították a Millennium Kauri Forest Project-et azzal a szándékkal , hogy fiatal önkéntesek segítségével egyre nagyobb területen ültessék vissza a kaurierdőt . A projekt azóta is működik . Jegyzetek Fordítás Források További információk Hivatalos honlap Waipua Forest Erdők Új-Zéland növényvilága Új-Zéland földrajza