Blumau-Neurißhof
Blumau-Neurißhof osztrák község Alsó-Ausztria Badeni járásában. 2022 januárjában 1927 lakosa volt.

Elhelyezkedése

Blumau-Neurißhof a tartomány Industrieviertel régiójában fekszik, a Piesting folyó mentén, a Bécsi-medencében. Területének jelentős része lezárt katonai gyakorlótér. Területének 12,9%-a erdő, 49,7% áll mezőgazdasági művelés alatt. Az önkormányzat két települést és településrészt egyesít: Blumaut és Neurißhofot.  

A környező önkormányzatok: délnyugatra Schönau an der Triesting, északnyugatra Günselsdorf, északra Teesdorf, északkeletre Tattendorf, délkeletre Pottendorf, délre Sollenau.

Története
Blumaut 1380-ban említik először. Neurißhof a 18. században jött létre, amikor Mária Terézia idején betelepítésekkel próbáltak új falut alapítani. A szegényes talaj miatt jelentős előrelépés csak akkor történt, amikor az akkori földesúr, Peter von Braun jószágigazgatója, Anton Wittmann csatornaépítésekkel, erdősávok telepítésével termékennyé nem változtatta a földet.

1891-ben a Dynamite-Nobel Társaság lőgyapotgyárat létesített Blumauban, amelyet a hadsereg három évvel később államosított és jelentős fejlesztéseket hajtott végre; elkezdtek dinamitot és salétromsavat is gyártani. Az üzem védelmére két laktanyát építettek. Az első világháború idején a gyár alapvető fontosságú volt a Monarchia lőszerellátásában, ekkor 30 ezren dolgoztak itt. A háborút követően azonban gyors összeomlás következett be, csak egy 100 munkást foglalkoztató puskaporüzem folytatta a működését, a település lakossága pedig 2500-ra csökkent. 1922-ben az üzem felrobbant; 19-en életüket vesztették, és Blumauban szinte minden ház megsérült. Az Anschluss után ismét felfutott a termelés, de a második világháborút követően a szovjet megszállók leszerelték az üzem gépeit és elszállították a Szovjetunióba. 

1972-ben Blumau-Neurißhof a szomszédos Tattendorf, Günselsdorf és Teesdorf községekkel egyesülve megalapította Steinfelden nagyközséget, amely 1988-ban felbomlott és Blumau-Neurißhof ismét önállóvá vált.

Lakosság
A blumau-neurißhofi önkormányzat területén 2021 januárjában 1927 fő élt. A lakosságszám 1981 óta gyarapodó tendenciát mutat. 2020-ban az ittlakók 88,1%-a volt osztrák állampolgár; a külföldiek közül 2,1% a régi (2004 előtti), 3,3% az új EU-tagállamokból érkezett. 5,4% az egykori Jugoszlávia (Szlovénia és Horvátország nélkül) vagy Törökország, 1,2% egyéb országok polgára volt. 2001-ben a lakosok 59,7%-a római katolikusnak, 7,1% evangélikusnak, 2,4% ortodoxnak, 8,4% mohamedánnak, 20,3% pedig felekezeten kívülinek vallotta magát. Ugyanekkor 13 magyar élt a községben; a legnagyobb nemzetiségi csoportokat a németek (86,5%) mellett a törökök (4,2%), a szerbek (2,4%), a horvátok (2%) és a bosnyákok (1,2%) alkották.

A népesség változása:

Látnivalók
a Szt. József-plébániatemplom
a volt laktanyák és tisztiszállások

Jegyzetek

Források 
A település honlapja 
30646 - Blumau-Neurißhof Statistik Austria

Fordítás 

Alsó-Ausztria települései
Blumau-Neurißhof osztrák község Alsó-Ausztria Badeni járásában.januárjábanlakosa volt . Elhelyezkedése Blumau-Neurißhof a tartomány Industrieviertel régiójában fekszik , a Piesting folyó mentén , a Bécsi-medencében . Területének jelentős része lezárt katonai gyakorlótér . Területének9%-a erdő,7 % áll mezőgazdasági művelés alatt . Az önkormányzat két települést és településrészt egyesít : Blumaut és Neurißhofot . A környező önkormányzatok : délnyugatra Schönau an der Triesting , északnyugatra Günselsdorf , északra Teesdorf , északkeletre Tattendorf , délkeletre Pottendorf , délre Sollenau . Története Blumautban említik először . Neurißhof a században jött létre , amikor Mária Terézia idején betelepítésekkel próbáltak új falut alapítani . A szegényes talaj miatt jelentős előrelépés csak akkor történt , amikor az akkori földesúr , Peter von Braun jószágigazgatója , Anton Wittmann csatornaépítésekkel , erdősávok telepítésével termékennyé nem változtatta a földet . 1891-ben a Dynamite-Nobel Társaság lőgyapotgyárat létesített Blumauban , amelyet a hadsereg három évvel később államosított és jelentős fejlesztéseket hajtott végre ; elkezdtek dinamitot és salétromsavat is gyártani . Az üzem védelmére két laktanyát építettek . Az első világháború idején a gyár alapvető fontosságú volt a Monarchia lőszerellátásában , ekkorezren dolgoztak itt . A háborút követően azonban gyors összeomlás következett be , csak egymunkást foglalkoztató puskaporüzem folytatta a működését , a település lakossága pedigra csökkent.ben az üzem felrobbant;en életüket vesztették , és Blumauban szinte minden ház megsérült . Az Anschluss után ismét felfutott a termelés , de a második világháborút követően a szovjet megszállók leszerelték az üzem gépeit és elszállították a Szovjetunióba . 1972-ben Blumau-Neurißhof a szomszédos Tattendorf , Günselsdorf és Teesdorf községekkel egyesülve megalapította Steinfelden nagyközséget , amelyban felbomlott és Blumau-Neurißhof ismét önállóvá vált . Lakosság A blumau-neurißhofi önkormányzat területénjanuárjábanfő élt . A lakosságszámóta gyarapodó tendenciát mutat.ban az ittlakók1%-a volt osztrák állampolgár ; a külföldiek közül1 % a régielőtti ) ,3 % az új EU-tagállamokból érkezett.4 % az egykori Jugoszlávia ( Szlovénia és Horvátország nélkül ) vagy Törökország,2 % egyéb országok polgára volt.ben a lakosok7%-a római katolikusnak,1 % evangélikusnak,4 % ortodoxnak,4 % mohamedánnak,3 % pedig felekezeten kívülinek vallotta magát . Ugyanekkormagyar élt a községben ; a legnagyobb nemzetiségi csoportokat a németek5 % ) mellett a törökök2 % ) , a szerbek4 % ) , a horvátok ) és a bosnyákok2 % ) alkották . A népesség változása : Látnivalók a Szt . József-plébániatemplom a volt laktanyák és tisztiszállások Jegyzetek Források A település honlapja 30646 - Blumau-Neurißhof Statistik Austria Fordítás Alsó-Ausztria települései