Grigorij Alekszandrovics Patyomkin
Grigorij Alekszandrovics Patyomkin, Tavricseszkij (tauriai vagyis krími) herceg (1739–1791) orosz politikus és hadvezér, az 1762. évi palotaforradalom megszervezője, II. (Nagy) Katalin cárnő kegyence. A parasztság jólétének bizonyítására a cárnő látogatásakor díszletfalvakat építtetett.

Életrajza
Patyomkinról már életében legendák keringtek. Barátai, az Orlovok mutatták be Katalinnak, akinek tetszését azonnal megnyerte vonzó külseje, szellemessége és bátorsága. Orlov féltékenységből megverette, s fél szemére megvakult. Az incidens után kolostorba vonult, de Katalin bűntudatot érzett, és visszahívatta. Pályája innentől felfelé ívelt. 1774-ben Orlovot menesztették, megkapta búcsúajándékát, s már Patyomkin volt a cárnő kegyence, ami mindenkor a főhadsegédi és a vezérőrnagyi ranggal járt. Patyomkin tíz évvel volt fiatalabb az akkor 45 éves cárnőnél. Kapcsolatuk mindössze két évig tartott: viharos volt, és féltékenységi jelenetek tarkították.

Patyomkin ügyesen megszervezte visszavonulását. A kegyenc elődöktől eltérően hatalma töretlen maradt, még utódait is ő nevezte ki. Katalintól a címeken túl drága ajándékokat is kapott. Vagyonát 28 millió rubelre becsülték, míg Oroszország éves bevétele 60 millió rubel volt. Költséges mulatságokat tartott; hihetetlen elbűvölő és közönségesen durva is tudott lenni.

1776 után az államügyekbe vetette magát és az orosz hadsereg főparancsnoka lett. A Orosz–török háború (1768–74) idején több sikeres csatát vezetett. A háborút lezáró Kücsük-kajnardzsi béke eredményeképp Oroszország megszerezte a Krím félszigetet, a Fekete-tenger partvidékét és Dél-Ukrajnát. Kormányzóként utakat építtetett, manufaktúrákat alapított, kereskedelmi központokat, közigazgatási egységeket hozott létre. Megreformálta a hadsereget.

Munkájára büszke volt, amit egy hosszú és költséges utazás során mutatott meg Katalinnak. Kijeven át, a Dnyeper mentén, Bahcsiszeráj, Poltava útvonalon mutatta be a birodalmat. A rossz nyelvek szerint a divatos ruhájú, éljenző parasztok nem voltak valósak, a díszleteket minden éjjel faluról falura szállították.

1791-ben az orosz–török háborút lezáró jászvásári béketárgyalásokat félbeszakítva Pétervárra utazott, hogy éket verjen az új kegyenc, Zubov és Katalin közé. Miután ez nem sikerült, visszatért Jászvásárba, s itt érte a halál. II. Katalin mélyen megrendült; Patyomkin életének igazi társa volt.

Az orosz cári haditengerészet egyik 1903-ban szolgálatba állított,  tonnás pre-dreadnought csatahajója a Knyaz Patyomkin Tavricseszkij nevet viselte Grigorij Alekszandrovics Patyomkin tiszteletére.

Jegyzetek

1739-ben született személyek
1791-ben elhunyt személyek
Orosz történelmi személyek
18. századi katonák
Orosz cári hadvezérek
Grigorij Alekszandrovics Patyomkin , Tavricseszkij ( tauriai vagyis krími ) herceg1791 ) orosz politikus és hadvezér , az évi palotaforradalom megszervezője , II. ( Nagy ) Katalin cárnő kegyence . A parasztság jólétének bizonyítására a cárnő látogatásakor díszletfalvakat építtetett . Életrajza Patyomkinról már életében legendák keringtek . Barátai , az Orlovok mutatták be Katalinnak , akinek tetszését azonnal megnyerte vonzó külseje , szellemessége és bátorsága . Orlov féltékenységből megverette , s fél szemére megvakult . Az incidens után kolostorba vonult , de Katalin bűntudatot érzett , és visszahívatta . Pályája innentől felfelé ívelt.ben Orlovot menesztették , megkapta búcsúajándékát , s már Patyomkin volt a cárnő kegyence , ami mindenkor a főhadsegédi és a vezérőrnagyi ranggal járt . Patyomkin tíz évvel volt fiatalabb az akkoréves cárnőnél . Kapcsolatuk mindössze két évig tartott : viharos volt , és féltékenységi jelenetek tarkították . Patyomkin ügyesen megszervezte visszavonulását . A kegyenc elődöktől eltérően hatalma töretlen maradt , még utódait is ő nevezte ki . Katalintól a címeken túl drága ajándékokat is kapott . Vagyonátmillió rubelre becsülték , míg Oroszország éves bevételemillió rubel volt . Költséges mulatságokat tartott ; hihetetlen elbűvölő és közönségesen durva is tudott lenni . 1776 után az államügyekbe vetette magát és az orosz hadsereg főparancsnoka lett . A Orosz–török háború74 ) idején több sikeres csatát vezetett . A háborút lezáró Kücsük-kajnardzsi béke eredményeképp Oroszország megszerezte a Krím félszigetet , a Fekete-tenger partvidékét és Dél-Ukrajnát . Kormányzóként utakat építtetett , manufaktúrákat alapított , kereskedelmi központokat , közigazgatási egységeket hozott létre . Megreformálta a hadsereget . Munkájára büszke volt , amit egy hosszú és költséges utazás során mutatott meg Katalinnak . Kijeven át , a Dnyeper mentén, Bahcsiszeráj , Poltava útvonalon mutatta be a birodalmat . A rossz nyelvek szerint a divatos ruhájú , éljenző parasztok nem voltak valósak , a díszleteket minden éjjel faluról falura szállították . 1791-ben az orosz–török háborút lezáró jászvásári béketárgyalásokat félbeszakítva Pétervárra utazott , hogy éket verjen az új kegyenc , Zubov és Katalin közé . Miután ez nem sikerült , visszatért Jászvásárba , s itt érte a halál . II. Katalin mélyen megrendült ; Patyomkin életének igazi társa volt . Az orosz cári haditengerészet egyikban szolgálatba állított , tonnás pre-dreadnought csatahajója a Knyaz Patyomkin Tavricseszkij nevet viselte Grigorij Alekszandrovics Patyomkin tiszteletére . Jegyzetek 1739-ben született személyek 1791-ben elhunyt személyek Orosz történelmi személyek 18. századi katonák Orosz cári hadvezérek