Luteinizáló hormon
A luteinizáló hormon (vagy lutropin, rövidítve LH) az agyalapi mirigy elülső lebenye által termelt hormon. Nőkben a petesejtérést és a petefészek sárgatestjének fejlődését indítja meg. Férfiakban (itt néha intersticiális sejt-stimuláló hormonnak, ICSH-nak is nevezik) a herék Leydig-sejtjeiben stimulálja a tesztoszterontermelést. A follikuluszstimuláló hormonnal kölcsönösen erősítik egymás hatását.

Szerkezete 
A luteinizáló hormon egy heterodimer fehérje, vagyis két eltérő alegységből áll, amelyek nem-kovalensen (diszulfid-híd nélkül) kapcsolódnak egymáshoz. Mind az alfa, mind a béta alegység glikoprotein, vagyis szénhidrátmolekulák kötődnek hozzájuk. Szerkezete hasonlít a többi glikoprotein-hormonhoz (follikuluszstimuláló hormon (FSH), pajzsmirigyserkentő hormon (TSH), vagy humán chorio-gonadotropin (hCG)).

 az alfa alegység azonos mind az LH, az FSH, a TSH és a hCG esetében. Emberben 92 aminosavból áll, de szinte valamennyi többi gerincesben 96 aminosav építi fel (a gerincteleneknek nincsenek glikoprotein hormonjaik)
 A béta alegység más-más a fenti hormonok esetében. A luteinizáló hormon béta alegysége 120 aminosavból tevődik össze, és ez határozza meg hatásának specifikusságát és a receptor felismerését. Az LH és a hCG béta alegysége nagy hasonlóságot mutat, még egymás receptorjait is képesek aktiválni. A hCG béta alegység azonban 24 aminosavval hosszabb és a hozzájuk kapcsolódó cukormolekulák is különböznek. 

A luteinizáló hormon féléletideje 20 perc, jóval rövidebb mint az FSH (3–4 óra) vagy a hCG (24 óra) esetében.

Az alfa alegység génje a 6. kromoszómán, a bétáé pedig a 19. kromoszómán található.

Funkciója 
A luteinizáló hormon a reprodukciós szervekre hat.

Nőkben

A lutenizáló hormon az idő nagy részében igen alacsony szinten van tartva a vérben, de a menstruációs ciklus közepén, amikor a petesejtet tartalmazó tüsző kellően érett, az agyalapi mirigy nagy mennyiséget szabadít fel belőle és szintje sokszorosára nő. Ez az "LH-impulzus" 24-48 órán át tart. Kiváltó okára több elmélet is van, egyik szerint az érett tüsző által termelt 17-hidroxiprogeszteron indítja be közvetett lépésekkel, míg egy másik szerint akkor szabadul fel a luteinizációs hormon, amikor az ösztradiol koncentrációja elér egy küszöbértéket. A magas LH-szint beindítja a tüszőrepedést (az ovulációt) és a tüsző átalakulását sárgatestté (corpus luteummá). Utóbbi progeszteront termel, ami felkészíti a méhet az esetleges terhességre. A luteinizáló hormonra feltétlenül szükség van a sárgatest működéséhez a menstruációs ciklus második felében. Terhesség esetén az LH mennyisége visszaesik és a sárgatest funkcióját a méhlepény által szintetizált humán chorion-gonadotropin fogja fenntartani.

Férfiakban 
A luteinizáló hormon itt a herék Leydig-sejtjeiban aktiválja a tesztoszteron elválasztását. Ha a tesztoszteron mennyisége a vérben túl kicsi, a hipotalamusz gonadotropin-felszabadító hormont (GnRH) bocsát ki, ami az agyalapi mirigyet luteinizáló hormon szekréciójára serkenti. A növekvő tesztoszteronszint negatív visszacsatolás révén gátolja a GnRH-kibocsátást a hipotalamuszban. A férfi és női szteroidhormonok többnyire valamennyien csökkentik a GnRH szekrécióját és az agyalapi mirigy gonadotrop sejtjeinek (ahol a luteinizáló hormon szintézise zajlik) GnRH-val szembeni érzékenységét is.  

Férfiak esetében a szexuális izgalom a luteinizáló hormon és azon keresztül a tesztoszteron szintjének hirtelen emelkedéséhez vezet.

Az LH szintje gyerekekben nagyon alacsony, a menopauzát elérő nőkben pedig magas. Reproduktív korban lévő nők esetében a koncentrációja általában 1-20 IU/L (nemzetközi egység literenként), a menstruáció közepén, az LH-impulzus alatt pedig akár 70 IU/L is lehet. A 18 éven felüli férfiakban szintje 1,8-8,6 IU/L közötti.

Ovulációs tesztek 

Mivel a luteinizációs hormon szintjének meredek emelkedése megelőzi a tüszőrepedést és a petesejt kiszabadulását, koncentrációjának napi monitorozásával megállapítható, hogy a nő mikor van a leginkább fogamzóképes állapotban. Erre a célra olyan teszteket forgalmaznak, amelyek a vizeletből képesek meghatározni az LH-szint magas értékét.  A pozitív eredmény azt jelzi, hogy az ovulációra egy-két napon belül sor kerül, vagyis a fogamzás esélye két nappal később a legmagasabb. Az LH-szint követése a teherbeesés elkerülésére nem alkalmas, mert a spermiumok a közösülés után több napig életképesek maradhatnak és a hormonszint növekedése csak a fogamzóképességi ablakperiódus kezdete után indul meg.

Kóroki szerepe

Túlműködés 
Korai pubertás esetén gyerekekben is lehet olyan magas LH-szint ami csak a serdülőkorra jellemző. Felnőtt nőknél a viszonylag (de nem kórosan) magas LH policisztás petefészek-szindrómát jelezhet. Az LH és az FSH állandó magas koncentrációja a menopauza után normális, az előtt azonban betegségek tünete lehet:
korai menopauza
Turner-szindróma vagy a nemi szervek egyéb fejlődési rendellenessége
Swyer-szindróma
veleszületett mellékvese-megnagyobbodás
a herék alulműködése

Terhesség esetén a chorion-gonadotropin béta alegysége fals pozitív eredményt adhat az LH-teszteknél.

Alulműködés 
A luteinizáló hormon alacsony szintje a nemi szervek alulműködését vonja maga után. Férfiaknál ez alacsony spermiumszámban, nőknél a menstruációs ciklus kimaradásában (amenorrhoea) mutatkozhat. Egyes betegségeknek a nagyon kis LH-mennyiség a tünete: 
Pasqualini-szindróma
Kallmann-szindróma
az agyalapi mirigy vagy a hipotalamusz alulműködése
evészavar/éhezés (akár túlzott diéta formájában)
hiperprolaktinémia (magas prolaktin-szint)
hipogonadizmus
gonadotropin-felszabadító hormonnal antagonista gyógyszer szedése 

A luteinizáló hormont (follikuluszstimuláló hormonnal együtt) menotropin néven  termékenységi zavarok esetén gyógyszerként is alkalmazzák.

Jegyzetek

Fordítás 

Endokrinológia
Hormonok
Fehérjék
A luteinizáló hormon ( vagy lutropin , rövidítve LH ) az agyalapi mirigy elülső lebenye által termelt hormon . Nőkben a petesejtérést és a petefészek sárgatestjének fejlődését indítja meg . Férfiakban ( itt néha intersticiális sejt-stimuláló hormonnak , ICSH-nak is nevezik ) a herék Leydig-sejtjeiben stimulálja a tesztoszterontermelést . A follikuluszstimuláló hormonnal kölcsönösen erősítik egymás hatását . Szerkezete A luteinizáló hormon egy heterodimer fehérje , vagyis két eltérő alegységből áll , amelyek nem-kovalensen ( diszulfid-híd nélkül ) kapcsolódnak egymáshoz . Mind az alfa , mind a béta alegység glikoprotein , vagyis szénhidrátmolekulák kötődnek hozzájuk . Szerkezete hasonlít a többi glikoprotein-hormonhoz ( follikuluszstimuláló hormon ( FSH ) , pajzsmirigyserkentő hormon ( TSH ) , vagy humán chorio-gonadotropin ( hCG ) ) . az alfa alegység azonos mind az LH , az FSH , a TSH és a hCG esetében . Emberbenaminosavból áll , de szinte valamennyi többi gerincesbenaminosav építi fel ( a gerincteleneknek nincsenek glikoprotein hormonjaik ) A béta alegység más-más a fenti hormonok esetében . A luteinizáló hormon béta alegységeaminosavból tevődik össze , és ez határozza meg hatásának specifikusságát és a receptor felismerését . Az LH és a hCG béta alegysége nagy hasonlóságot mutat , még egymás receptorjait is képesek aktiválni . A hCG béta alegység azonbanaminosavval hosszabb és a hozzájuk kapcsolódó cukormolekulák is különböznek . A luteinizáló hormon féléletidejeperc , jóval rövidebb mint az FSH4 óra ) vagy a hCGóra ) esetében . Az alfa alegység génje a kromoszómán , a bétáé pedig a kromoszómán található . Funkciója A luteinizáló hormon a reprodukciós szervekre hat . Nőkben A lutenizáló hormon az idő nagy részében igen alacsony szinten van tartva a vérben , de a menstruációs ciklus közepén , amikor a petesejtet tartalmazó tüsző kellően érett , az agyalapi mirigy nagy mennyiséget szabadít fel belőle és szintje sokszorosára nő . Ez az " LH-impulzus" órán át tart . Kiváltó okára több elmélet is van , egyik szerint az érett tüsző által termelthidroxiprogeszteron indítja be közvetett lépésekkel , míg egy másik szerint akkor szabadul fel a luteinizációs hormon , amikor az ösztradiol koncentrációja elér egy küszöbértéket . A magas LH-szint beindítja a tüszőrepedést ( az ovulációt ) és a tüsző átalakulását sárgatestté ( corpus luteummá ) . Utóbbi progeszteront termel , ami felkészíti a méhet az esetleges terhességre . A luteinizáló hormonra feltétlenül szükség van a sárgatest működéséhez a menstruációs ciklus második felében . Terhesség esetén az LH mennyisége visszaesik és a sárgatest funkcióját a méhlepény által szintetizált humán chorion-gonadotropin fogja fenntartani . Férfiakban A luteinizáló hormon itt a herék Leydig-sejtjeiban aktiválja a tesztoszteron elválasztását . Ha a tesztoszteron mennyisége a vérben túl kicsi , a hipotalamusz gonadotropin-felszabadító hormont ( GnRH ) bocsát ki , ami az agyalapi mirigyet luteinizáló hormon szekréciójára serkenti . A növekvő tesztoszteronszint negatív visszacsatolás révén gátolja a GnRH-kibocsátást a hipotalamuszban . A férfi és női szteroidhormonok többnyire valamennyien csökkentik a GnRH szekrécióját és az agyalapi mirigy gonadotrop sejtjeinek ( ahol a luteinizáló hormon szintézise zajlik ) GnRH-val szembeni érzékenységét is . Férfiak esetében a szexuális izgalom a luteinizáló hormon és azon keresztül a tesztoszteron szintjének hirtelen emelkedéséhez vezet . Az LH szintje gyerekekben nagyon alacsony , a menopauzát elérő nőkben pedig magas . Reproduktív korban lévő nők esetében a koncentrációja általábanIU/L ( nemzetközi egység literenként ) , a menstruáció közepén , az LH-impulzus alatt pedig akárIU/L is lehet . Aéven felüli férfiakban szintje8-8,6 IU/L közötti . Ovulációs tesztek Mivel a luteinizációs hormon szintjének meredek emelkedése megelőzi a tüszőrepedést és a petesejt kiszabadulását , koncentrációjának napi monitorozásával megállapítható , hogy a nő mikor van a leginkább fogamzóképes állapotban . Erre a célra olyan teszteket forgalmaznak , amelyek a vizeletből képesek meghatározni az LH-szint magas értékét . A pozitív eredmény azt jelzi , hogy az ovulációra egy-két napon belül sor kerül , vagyis a fogamzás esélye két nappal később a legmagasabb . Az LH-szint követése a teherbeesés elkerülésére nem alkalmas , mert a spermiumok a közösülés után több napig életképesek maradhatnak és a hormonszint növekedése csak a fogamzóképességi ablakperiódus kezdete után indul meg . Kóroki szerepe Túlműködés Korai pubertás esetén gyerekekben is lehet olyan magas LH-szint ami csak a serdülőkorra jellemző . Felnőtt nőknél a viszonylag ( de nem kórosan ) magas LH policisztás petefészek-szindrómát jelezhet . Az LH és az FSH állandó magas koncentrációja a menopauza után normális , az előtt azonban betegségek tünete lehet : korai menopauza Turner-szindróma vagy a nemi szervek egyéb fejlődési rendellenessége Swyer-szindróma veleszületett mellékvese-megnagyobbodás a herék alulműködése Terhesség esetén a chorion-gonadotropin béta alegysége fals pozitív eredményt adhat az LH-teszteknél . Alulműködés A luteinizáló hormon alacsony szintje a nemi szervek alulműködését vonja maga után . Férfiaknál ez alacsony spermiumszámban , nőknél a menstruációs ciklus kimaradásában ( amenorrhoea ) mutatkozhat . Egyes betegségeknek a nagyon kis LH-mennyiség a tünete : Pasqualini-szindróma Kallmann-szindróma az agyalapi mirigy vagy a hipotalamusz alulműködése evészavar/éhezés ( akár túlzott diéta formájában ) hiperprolaktinémia ( magas prolaktin-szint ) hipogonadizmus gonadotropin-felszabadító hormonnal antagonista gyógyszer szedése A luteinizáló hormont ( follikuluszstimuláló hormonnal együtt ) menotropin néven termékenységi zavarok esetén gyógyszerként is alkalmazzák . Jegyzetek Fordítás Endokrinológia Hormonok Fehérjék