Tajset
Tajset () város Kelet-Szibériában, Oroszország Irkutszki területén, a Tajseti járás székhelye.

Lakossága:  fő (a 2010. évi népszámláláskor).

Elhelyezkedése 
Az Irkutszki terület nyugati részén, Irkutszk területi székhelytől 680 km-re északnyugatra, a Birjusza jobb parti völgyében, két kis jobb oldali mellékfolyó (Tajsetka és Akulsetka) között helyezkedik el, a Birjuszinszki-plató délnyugati részén. 
A város erdőkkel fedett, sík vidéken, kb. 300 m tengerszint feletti magasságban épült. Délebbre kezdődnek a Keleti-Szajánok előterének dombjai.

Fontos vasúti csomópont a transzszibériai vasútvonalon, négy irányú vasúti fővonalak találkozási pontja. A transzszibériai vasútvonal nyugat–keleti iránya itt megtörik és délkelet felé (Irkutszk) folytatódik. Innen indul ki kelet felé a Léna partjához vezető vasúti fővonal (melyet gyakran a Bajkál–Amur-vasútvonal részének tartanak); a délnyugati irányú Tajset–Abakan vonal pedig Hakaszfölddel és a Kuznyecki-medence ipari övezetével teremt vasúti összeköttetést. A város mellett vezet a Krasznojarszk–Irkutszk M-53 jelű országos jelentőségű autóút. Tajset a kiindulópontja a Kelet-Szibéria–Csendes-óceán kőolajvezetéknek.

Éghajlata 
A levegő évi középhőmérséklete: –0,5 °C. A januári középhőmérséklet –19,4 °C, a júliusi 18,5 °C. A csapadék mennyisége éves átlagban 475 mm; a legtöbb csapadék (az éves mennyiség fele) május és augusztus között érkezik. A fagymentes időszak átlagosan 96 napig tart. Sok éves átlagban az első fagyos nap szeptember 8., az utolsó június 3.

Története 
Története nagy mértékben a vasútépítéssel függ össze. A transzszibériai vasútvonal építésekor, 1897 tavaszán kis településként jött létre, ősszel vasútállomás lett, 1904-ben megépült a mozdony depo. A nyugati országrészből áttelepülő (vagy áttelepített) parasztok az állomás környékén erdőirtást végeztek, földet műveltek. Az akkor még hajózható Birjusza folyó közelsége és a vasút révén a település gyors fejlődésnek indult; 1910-ben kisebb közigazgatási egység (voloszty) székhelye, 1937-ben pedig városi jellegű település és a Tajseti járás székhelye lett. 1938-ban kapott városi rangot.

A szovjet korszakban, az 1930-as évek elejétől az 1950-es évek végéig száműzetés és kényszermunka-táborok helyszíne, irányító központja volt. Előbb a kollektivizálás idején az ún. „kuláktalanítási” kampány számos áldozata került ide és innen a környék „speciális” munkatelepeire, később érkeztek a Gulag elítéltjeinek sok ezres csoportjai.

Vasútépítés az 1940-es, 1950-es években 
Tajset vasútállomásán a Bajkál–Amur-vasútvonal (BAM) 40. évfordulójára 2014-ben emlékkövet avattak. Felirata szerint a BAM Tajsetben kezdődik. (Aif.ru, 2014-07-14) Országosan is 2014 júliusában ünnepelték a BAM építésének kezdetét. Csakhogy 1974-ben a Tajsetből Bratszkon át a Léna-parti Uszty-Kutig tartó vasútvonal már legalább 20 éve üzemelt, története pedig jóval korábban kezdődött.

A transzszibériai vasútvonaltól az Angara partjáig, a mai Bratszkig terjedő kb. 350 km-es vonalszakaszt 1938-ban Tajsetben, a Gulag szervezeti keretében és kényszermunkásainak erejére alapozva kezdték építeni. A Tajseti járásban létesített Tajsetlag rabjai kezdetben főként erdőirtásokon dolgoztak. 1938 májusban ugyanott létrehoztak egy másik szervezeti egységet a vasút építésére; az ehhez tartozó munkatáborok összlétszáma 1938. október 1-jén  fő volt. A vonalat a tervek szerint 1940-ben helyezték volna üzembe és 1941-ben kellett volna hivatalosan átadni. Az építkezés óriási nehézségei miatt a terv nem teljesülhetett, a további munkát pedig a Szovjetuniót ért német támadás miatt leállították. A Csuna folyóig már nagyjából elkészült sínpályát felszedték és a fronthoz közeli nyugati területen használták fel.

A háború után az Irkutszki területen több Gulag-szervezet is működött. A vasútépítést is a Gulag szervezeti keretében folytatták, de ekkor már meghosszabbított útvonalon: nem csak Bratszkig, hanem a Léna hajózható szakaszáig, Uszty-Kutig. A Tajset–Bratszk szakasz építésén a Tajsetlag alapján szervezett és szigorúságáról elhíresült Ozjornij vagy Ozerlag, másképp: 7. számú Oszobij lager, Oszoblag nevű táborhálózat (1948–1954) elítéltjei, valamint német és japán hadifoglyai dolgoztak. Munkatáboraikat a vonalszakasz teljes hosszában helyezték el és Tajsetből irányították. A Bratszk–Uszty-Kut szakaszt az Angarlag elítéltjei építették, melynek központja Zajarszkban volt (a mai Bratszk körzetében állt település helye a víztározó feltöltésekor víz alá került). A Tajsettől Uszty-Kutig tartó több mint 700 km-es vonal 1951-re készült el, hivatalos átadása csak 1958-ban történt meg. A vasútvonal tette lehetővé többek között a hatalmas bratszki építkezést.

A BAM (további?) építése kelet felé Uszty-Kuttól 1974-ben kezdődött. A  párt ifjúsági szervezete, a Komszomol által meghirdetett felhívásra fiatalok ezrei, valamint a szükséges gépek, anyagok jelentős részben a tajseti csomóponton át áramlottak az építkezés helyszíneire.

Gazdasága 
A szovjet korszakban a vasúthoz kapcsolódó üzemeken kívül is több iparvállalat létesült: építőanyagipari kombinát, hidrolízisüzem, autójavító, vasúti talpfát impregnáló üzem, ruhagyár, élelmiszeripari vállalatok. Javarészük a Szovjetunió felbomlását követő gazdasági válság és tulajdonváltás során megszűnt. A gazdaság alapja továbbra is a vasút maradt.

Az 1970-es években Tajsetben tervezték létrehozni Kelet-Szibéria nagy kohászati kombinátját. Acélkohászatot, hengerművet, csőgyárat készültek építeni. Éppen ennek a tervnek első lépéseként építették Zseleznogorszk-Ilimszkij vasércdúsítóját (1965-ben helyezték üzembe). A terv Tajsetre vonatkozó része azonban nem valósult meg.

21. század 
A város a transzszibériai vasútvonal két oldalán helyezkedik el. Déli részét faépítésű magánházakból álló utcák alkotják, északi, északkeleti része több emeletes panel lakóházakból kialakított negyedekből áll; ezen a részen van az ipari zóna is.

Tajset mellett 7 km-rel nagy alumíniumgyár létesítését tervezték. A város számára nagy jelentőségű ipari létesítmény építése 2007-ben kezdődött, de 2008 novemberében abbamaradt (feltehetően az akkori pénzügyi válság miatt). Az építtető RUSZAL (Oleg Gyeripaszka érdekeltsége), a világ egyik legnagyobb alumíniumgyártó konszernje a gyár beindítását eredetileg 2013-ra tervezte. 2011-ben folytatták az építést, majd 2013 őszén ismét leállították. 2014 végén a létesítmény egyik részlegének befejezését mérlegelték.

Jegyzetek

Források

További információk 

Az Irkutszki terület települései
Tajset ( ) város Kelet-Szibériában , Oroszország Irkutszki területén , a Tajseti járás székhelye . Lakossága : fő ( a évi népszámláláskor ) . Elhelyezkedése Az Irkutszki terület nyugati részén , Irkutszk területi székhelytőlkm-re északnyugatra , a Birjusza jobb parti völgyében , két kis jobb oldali mellékfolyó ( Tajsetka és Akulsetka ) között helyezkedik el , a Birjuszinszki-plató délnyugati részén . A város erdőkkel fedett , sík vidéken , kb.m tengerszint feletti magasságban épült . Délebbre kezdődnek a Keleti-Szajánok előterének dombjai . Fontos vasúti csomópont a transzszibériai vasútvonalon , négy irányú vasúti fővonalak találkozási pontja . A transzszibériai vasútvonal nyugat–keleti iránya itt megtörik és délkelet felé ( Irkutszk ) folytatódik . Innen indul ki kelet felé a Léna partjához vezető vasúti fővonal ( melyet gyakran a Bajkál–Amur-vasútvonal részének tartanak ) ; a délnyugati irányú Tajset–Abakan vonal pedig Hakaszfölddel és a Kuznyecki-medence ipari övezetével teremt vasúti összeköttetést . A város mellett vezet a Krasznojarszk–Irkutszk M-53 jelű országos jelentőségű autóút . Tajset a kiindulópontja a Kelet-Szibéria–Csendes-óceán kőolajvezetéknek . Éghajlata A levegő évi középhőmérséklete : –0,5 °C. A januári középhőmérséklet –19,4 °C , a júliusi5 °C. A csapadék mennyisége éves átlagbanmm ; a legtöbb csapadék ( az éves mennyiség fele ) május és augusztus között érkezik . A fagymentes időszak átlagosannapig tart . Sok éves átlagban az első fagyos nap szeptember , az utolsó június Története Története nagy mértékben a vasútépítéssel függ össze . A transzszibériai vasútvonal építésekor, tavaszán kis településként jött létre , ősszel vasútállomás lett, ben megépült a mozdony depo . A nyugati országrészből áttelepülő ( vagy áttelepített ) parasztok az állomás környékén erdőirtást végeztek , földet műveltek . Az akkor még hajózható Birjusza folyó közelsége és a vasút révén a település gyors fejlődésnek indult;ben kisebb közigazgatási egység ( voloszty ) székhelye, ben pedig városi jellegű település és a Tajseti járás székhelye lett.ban kapott városi rangot . A szovjet korszakban , azas évek elejétől azes évek végéig száműzetés és kényszermunka-táborok helyszíne , irányító központja volt . Előbb a kollektivizálás idején az ún. „ kuláktalanítási” kampány számos áldozata került ide és innen a környék „ speciális” munkatelepeire , később érkeztek a Gulag elítéltjeinek sok ezres csoportjai . Vasútépítés azes, es években Tajset vasútállomásán a Bajkál–Amur-vasútvonal ( BAM ) évfordulójáraben emlékkövet avattak . Felirata szerint a BAM Tajsetben kezdődik . ( Aif.ru ,14 ) Országosan isjúliusában ünnepelték a BAM építésének kezdetét . Csakhogyben a Tajsetből Bratszkon át a Léna-parti Uszty-Kutig tartó vasútvonal már legalábbéve üzemelt , története pedig jóval korábban kezdődött . A transzszibériai vasútvonaltól az Angara partjáig , a mai Bratszkig terjedő kb.km -es vonalszakasztban Tajsetben , a Gulag szervezeti keretében és kényszermunkásainak erejére alapozva kezdték építeni . A Tajseti járásban létesített Tajsetlag rabjai kezdetben főként erdőirtásokon dolgoztak.májusban ugyanott létrehoztak egy másik szervezeti egységet a vasút építésére ; az ehhez tartozó munkatáborok összlétszáma októberjén fő volt . A vonalat a tervek szerintben helyezték volna üzembe ésben kellett volna hivatalosan átadni . Az építkezés óriási nehézségei miatt a terv nem teljesülhetett , a további munkát pedig a Szovjetuniót ért német támadás miatt leállították . A Csuna folyóig már nagyjából elkészült sínpályát felszedték és a fronthoz közeli nyugati területen használták fel . A háború után az Irkutszki területen több Gulag-szervezet is működött . A vasútépítést is a Gulag szervezeti keretében folytatták , de ekkor már meghosszabbított útvonalon : nem csak Bratszkig , hanem a Léna hajózható szakaszáig , Uszty-Kutig . A Tajset–Bratszk szakasz építésén a Tajsetlag alapján szervezett és szigorúságáról elhíresült Ozjornij vagy Ozerlag , másképp : számú Oszobij lager , Oszoblag nevű táborhálózat1954 ) elítéltjei , valamint német és japán hadifoglyai dolgoztak . Munkatáboraikat a vonalszakasz teljes hosszában helyezték el és Tajsetből irányították . A Bratszk–Uszty-Kut szakaszt az Angarlag elítéltjei építették , melynek központja Zajarszkban volt ( a mai Bratszk körzetében állt település helye a víztározó feltöltésekor víz alá került ) . A Tajsettől Uszty-Kutig tartó több mintkm-es vonalre készült el , hivatalos átadása csakban történt meg . A vasútvonal tette lehetővé többek között a hatalmas bratszki építkezést . A BAM ( további ? ) építése kelet felé Uszty-Kuttólben kezdődött . A párt ifjúsági szervezete , a Komszomol által meghirdetett felhívásra fiatalok ezrei , valamint a szükséges gépek , anyagok jelentős részben a tajseti csomóponton át áramlottak az építkezés helyszíneire . Gazdasága A szovjet korszakban a vasúthoz kapcsolódó üzemeken kívül is több iparvállalat létesült : építőanyagipari kombinát , hidrolízisüzem , autójavító , vasúti talpfát impregnáló üzem , ruhagyár , élelmiszeripari vállalatok . Javarészük a Szovjetunió felbomlását követő gazdasági válság és tulajdonváltás során megszűnt . A gazdaság alapja továbbra is a vasút maradt . Azes években Tajsetben tervezték létrehozni Kelet-Szibéria nagy kohászati kombinátját . Acélkohászatot , hengerművet , csőgyárat készültek építeni . Éppen ennek a tervnek első lépéseként építették Zseleznogorszk-Ilimszkij vasércdúsítójátben helyezték üzembe ) . A terv Tajsetre vonatkozó része azonban nem valósult meg . 21. század A város a transzszibériai vasútvonal két oldalán helyezkedik el . Déli részét faépítésű magánházakból álló utcák alkotják , északi , északkeleti része több emeletes panel lakóházakból kialakított negyedekből áll ; ezen a részen van az ipari zóna is . Tajset mellettkm-rel nagy alumíniumgyár létesítését tervezték . A város számára nagy jelentőségű ipari létesítmény építéseben kezdődött , denovemberében abbamaradt ( feltehetően az akkori pénzügyi válság miatt ) . Az építtető RUSZAL ( Oleg Gyeripaszka érdekeltsége ) , a világ egyik legnagyobb alumíniumgyártó konszernje a gyár beindítását eredetilegra tervezte.ben folytatták az építést , majdőszén ismét leállították.végén a létesítmény egyik részlegének befejezését mérlegelték . Jegyzetek Források További információk Az Irkutszki terület települései