Zelovo (Sinj)
Zelovo falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Sinjhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 28, közúton 49 km-re északkeletre, községközpontjától légvonalban 8, közúton 14 km-re északnyugatra, a Dalmát Zagora területén, a Svilaja hegység déli lábánál fekszik. Körülötte találhatók a Plišivica-, a Gradina- és az Orlove Stine- hegységek, utóbbi a fehérfejű keselyű telephelye vándorlása során a Cres-sziget és a Júliai Alpok felé.

Története 
A térségben a török uralom, 1686-ig Sinj felszabadításáig tartott. A török felett 1715-ben Sinjnél aratott nagy győzelem, majd az 1718-as  pozsareváci béke véget vetett az állandó török veszélynek. A kipusztult lakosság pótlására a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság érkezett. 1709-ben a velencei hatóságok által végzett összeírás 15 családot talált a faluban 132 lakossal. A legnagyobb családdal Šimun Jukić rendelkezett, a család 28 tagot számlált. A település kezdetben a potravljei plébániához tartozott, 1874-ben azonban kivált belőle és önálló plébániája lett. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a településre. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. A Habsburg uralom az első világháború végéig tartott. Az első világháború után az új Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd később Jugoszlávia része lett. 1857-ben 313, 1910-ben 381 lakosa volt. A második világháború idején a Független Horvát Állam része volt. A háború után a szocialista Jugoszlávia része lett. A település 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 181 lakosa volt, akik főként kézművességből, mezőgazdaságból és állattenyésztésből éltek.

Lakosság 

(1869-ben lakosságát Satrićoz számították.)

Nevezetességei 
Szent Vid tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1933-ban épült faragott kőtömbökből. Egyhajós épület ötszögű apszissal, hosszúsága 20 méter, szélessége 9 és fél méter. A templomot az 1970-es és 1980-as években végzett munkák során teljesen megújították. A szentélyt átrendezték, szembemiséző oltárt állítottak, bevezették a villanyt és a harangtorony is ekkor kapta mai formáját. A mai templom helyén állt régi templomot még a 18. század elején építette a falu legnagyobb családjának a feje Šimun Jukić. Ezt a templomot látta 1709-ben Cupilli érsek, amikor lelkipásztori látogatást tett a településen. Szent Vid a falu védőszentje, búcsúünnepét június 15-én tartják. 
A plébániaház a 19. században épült. Földszintjén Ivan Škarica plébános idejében (1958-1969.) egy Vianney Szent János kápolnát alakítottak ki, mely a plébános házi kápolnájaként és hittanteremként szolgált. Később Dragušic plébános egyházi tárgyakból és népi használati tárgyakból álló gyűjtemény számára múzeumot rendezett be benne. Az épületet 1971-ben újították fel.
A plébániaház mellett álló Szent Antal kápolnát a plébános házi kápolnájának építették, 1988-ban teljesen felújították. Oltárán Szent Antal szobra áll. Vianney Szent János szobrát a plébániaház kápolnájából hozták ide át.
A falu híres saját készítésű egyedi pipáiról is. Ezek az agyagpipák egyedülállóak, sehol máshol nem készítik az országban. A pipakészítés kezdetei a 18. századig nyúlnak vissza. A pipákon kívül a zelovóiak szipkákat, fajátékokat, bútorokat, szerszámokat, fa használati tárgyakat, hangszereket is készítenek. Majdnem minden családi háznál található műhely, ahol a különböző fatárgyakat készítik.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Sinj város hivatalos oldala 
Sinj város turisztikai irodájának honlapja

Fordítás 

Split-Dalmácia megye települései
Zelovo falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Sinjhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északkeletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , a Dalmát Zagora területén , a Svilaja hegység déli lábánál fekszik . Körülötte találhatók a Plišivica- , a Gradina- és az Orlove Stine- hegységek , utóbbi a fehérfejű keselyű telephelye vándorlása során a Cres-sziget és a Júliai Alpok felé . Története A térségben a török uralom,ig Sinj felszabadításáig tartott . A török felettben Sinjnél aratott nagy győzelem , majd azas pozsareváci béke véget vetett az állandó török veszélynek . A kipusztult lakosság pótlására a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság érkezett.ben a velencei hatóságok által végzett összeíráscsaládot talált a falubanlakossal . A legnagyobb családdal Šimun Jukić rendelkezett , a családtagot számlált . A település kezdetben a potravljei plébániához tartozott, ben azonban kivált belőle és önálló plébániája lett . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a településre.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett . A Habsburg uralom az első világháború végéig tartott . Az első világháború után az új Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd később Jugoszlávia része lett.benbenlakosa volt . A második világháború idején a Független Horvát Állam része volt . A háború után a szocialista Jugoszlávia része lett . A településtől a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt , akik főként kézművességből , mezőgazdaságból és állattenyésztésből éltek . Lakosság ( 1869-ben lakosságát Satrićoz számították . ) Nevezetességei Szent Vid tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemplomaban épült faragott kőtömbökből . Egyhajós épület ötszögű apszissal , hosszúságaméter , szélességeés fél méter . A templomot azes ésas években végzett munkák során teljesen megújították . A szentélyt átrendezték , szembemiséző oltárt állítottak , bevezették a villanyt és a harangtorony is ekkor kapta mai formáját . A mai templom helyén állt régi templomot még a század elején építette a falu legnagyobb családjának a feje Šimun Jukić . Ezt a templomot láttaben Cupilli érsek , amikor lelkipásztori látogatást tett a településen . Szent Vid a falu védőszentje , búcsúünnepét júniusén tartják . A plébániaház a században épült . Földszintjén Ivan Škarica plébános idejében ) egy Vianney Szent János kápolnát alakítottak ki , mely a plébános házi kápolnájaként és hittanteremként szolgált . Később Dragušic plébános egyházi tárgyakból és népi használati tárgyakból álló gyűjtemény számára múzeumot rendezett be benne . Az épületetben újították fel . A plébániaház mellett álló Szent Antal kápolnát a plébános házi kápolnájának építették,ban teljesen felújították . Oltárán Szent Antal szobra áll . Vianney Szent János szobrát a plébániaház kápolnájából hozták ide át . A falu híres saját készítésű egyedi pipáiról is . Ezek az agyagpipák egyedülállóak , sehol máshol nem készítik az országban . A pipakészítés kezdetei a századig nyúlnak vissza . A pipákon kívül a zelovóiak szipkákat , fajátékokat , bútorokat , szerszámokat , fa használati tárgyakat , hangszereket is készítenek . Majdnem minden családi háznál található műhely , ahol a különböző fatárgyakat készítik . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk Sinj város hivatalos oldala Sinj város turisztikai irodájának honlapja Fordítás Split-Dalmácia megye települései