Pisai Köztársaság
A Pisai Köztársaság (olaszul: Repubblica de Pisa) Itália középső részén a kései 10. és 11. században létrejött városállam volt. Egy gazdasági és kereskedelmi központtá nőtte ki magát, kereskedői uralták a mediterrán és olasz kereskedelmet addig, míg Genova túl nem szárnyalta. Pisa egy hatalmas tengeri nemzetté nőtte ki magát. A csúcspontját a 11. században érte el, ekkor szerezte a hagyományos hírnevét, egyike lett a négy fő Olasz Tengeri Köztársaságnak.

Út a hatalomhoz 
A kora középkor alatt a város egy nagyon fontos kereskedelmi és tengerészeti központtá nőtt és egy jelentős kereskedelmi és hadi flottát tartott irányítása alatt. 1005-ben Reggio di Calabria elfoglalásával bővítette befolyását a dél-itáliai térségben. Pisa folytonos konfliktusban állt a szaracénokkal a Földközi-tenger irányítása miatt, akik szintén Itália földjén éltek. Genovával szövetségben 1016-ban elfoglalták Szardíniát a szaracénoktól, akiknek Mujāhid al-‘Āmirī (Mogehid) volt a vezetőjük. Ezzel a győzelemmel Pisa átvehette a Tirrén-tenger feletti irányítást. Amikor kiszorították a genovaiakat Szardíniából, a két tengeri köztársaság között egy új konfliktus és rivalizálás született. 1030 és 1035 között Pisa sikeresen folytatta a hadjáratait, sikeresen legyőzött több rivális várost, mint például a Szicíliai Emirátust és Karthágót Észak-Afrikában. Azzal, hogy Jacopo Ciurini admirális 1051-52-ben elfoglalta Korzikát, a genovaiakkal való viszony még jobban elfajult. 1063-ban a pisaiak próbáltak közeledni normann származású I. Roger szicíliai grófhoz, aki egy hadjáratot indított Szicília elfoglalására. Ez azonban csak három évtizeddel később sikerült neki. Pisa azt szerette volna elérni ezzel a közeledéssel, hogy I. Rogerrel közösen támadást indítanak majd Palermo ellen. Roger azonban egyéb kifizetendő kötelezettségei miatt vesztett a hatalmából. Támogatás hiányában pedig a Palermo ellen indított hadjárat sikertelen lett.

A Genova elleni első csatát Pisa 1060-ban sikeresen megnyerte, így be tudta biztosítani a helyét a mediterrán térségben. VII. Gergely pápa 1077-ben elismerte az új „tengeri törvényeket és szokásokat”, melyeket a pisaiak alkottak és IV. Henrik német-római császár megadta nekik a jogot, hogy saját konzulokat nevezzenek ki maguknak. Ez világosan megmutatta a jelenlegi helyzetet, mivel abban az időben Toszkána márkiját, aki Pisa névleges feudális hűbérese volt, elűzték helyéről. Pisa kifosztotta a Ziridek Mahdia városát 1088-ban. Négy évvel később genovai és pisai hajók segítettek VI. Alfonz kasztíliai királynak El Cid erőit Valenciából kiűzni. II. Orbán pápa 1092-ben Pisának adományozta a Korzika és Szardínia feletti uralmat és egyúttal a Pisai egyházmegyét nagyvárosi érsekséggé tette.

Pisa és a keresztes hadjáratok 

A pisai flotta 120 hajója vett részt az első keresztes hadjáratban és részt vettek Jeruzsálem 1099-es ostrománál. A Szentföld felé tartó úton a pisai hajók nem hagyták ki a lehetőséget, és több bizánci szigetet kifosztottak. A hajóhadat Dagobert érsek vezette, aki később a Jeruzsálemi latin pátriárkája tisztséget is betöltötte.

Pisa és a többi tengeri köztársaság kihasználta a hadjáratot, hogy a keleti part menti szíriai, libanoni és palesztin régiókban kereskedelmi állomásokat és telepeket hozzanak létre. De a pisaiak hozták létre a legtöbb telepet. Ezek Antiókhiában, Akkóban, Jaffában, Tripoliszban, Türoszban és Latakiában. A Jeruzsálemben és Caesarea-ban létrehozott területi egységeknek, továbbá a kisebb telepeknek (a kevésbé autonóm) Kairóban, Alexandriában és természetesen Konstantinápolyban, I. Alexiosz bizánci császár speciális kikötési és kereskedelmi jogokat biztosított. Mindezen városoknak adtak a pisaiak kiváltságokat és adózás alóli mentességet, cserébe pedig támadás esetén a védelemben kellett segíteniük. A 12. század első negyedében Konstantinápolyban, a pisaiak által birtokolt keleti részen a lakosság száma 1000 fővel nőtt. Voltak olyan évek, amikor Pisa volt a legjelentősebb katonai és kereskedelmi szövetségese Bizánci Birodalomnak, meghaladva a Velencei Köztársaságot is.

A Földközi-tenger nyugati részén bár VII. Gergely pápa a Baleár-szigetek feletti uralmat Pisának adta 1085-ben és a pisai kereskedők voltak az 1113-tól 1115-ig tartó Baleár-szigeteki expedíciók kezdeményezői, ez sikertelen volt az ott lévő Muszlim Taifa miatt.

Hanyatlás 
Pisa, mint nemzetközi nagyhatalom örökre lehanyatlott a Meloriai tengeri csatában Genova ellen 1284-ben. Ebben a csatában a legtöbb pisai gálya elpusztult, rengeteg tengerész fogságba esett. 1290-ben újra összecsapott a két hajóhad Porto Pisano kikötőjénél, de itt már megpecsételődött a független Pisai Köztársaság sorsa. Az Aragón Korona Országai 1323–1326 között kiűzték a pisaiakat Szardínia területéről.

A fennmaradt részt Gabriele Maria Visconti eladta 1399 után a Firenzei Köztársaságnak. Ez ellen még volt egy véres és haszontalan felkelés, de 1406-ban az önálló városállam megszűnt létezni.

Lásd még 
 Pisa
 Amalfi Köztársaság
 Genovai Köztársaság
 Baleár-szigetek

Jegyzetek

Hivatkozások 
 Norwich, John Julius. The Normans in the South 1016-1130. Longmans: London, 1967.

Külső linkek 

Európa történelmi államai
Itália államai az olasz egyesítés előtt
A Pisai Köztársaság ( olaszul : Repubblica de Pisa ) Itália középső részén a kései és században létrejött városállam volt . Egy gazdasági és kereskedelmi központtá nőtte ki magát , kereskedői uralták a mediterrán és olasz kereskedelmet addig , míg Genova túl nem szárnyalta . Pisa egy hatalmas tengeri nemzetté nőtte ki magát . A csúcspontját a században érte el , ekkor szerezte a hagyományos hírnevét , egyike lett a négy fő Olasz Tengeri Köztársaságnak . Út a hatalomhoz A kora középkor alatt a város egy nagyon fontos kereskedelmi és tengerészeti központtá nőtt és egy jelentős kereskedelmi és hadi flottát tartott irányítása alatt.ben Reggio di Calabria elfoglalásával bővítette befolyását a dél-itáliai térségben . Pisa folytonos konfliktusban állt a szaracénokkal a Földközi-tenger irányítása miatt , akik szintén Itália földjén éltek . Genovával szövetségbenban elfoglalták Szardíniát a szaracénoktól , akiknek Mujāhid al-‘Āmirī ( Mogehid ) volt a vezetőjük . Ezzel a győzelemmel Pisa átvehette a Tirrén-tenger feletti irányítást . Amikor kiszorították a genovaiakat Szardíniából , a két tengeri köztársaság között egy új konfliktus és rivalizálás született.ésközött Pisa sikeresen folytatta a hadjáratait , sikeresen legyőzött több rivális várost , mint például a Szicíliai Emirátust és Karthágót Észak-Afrikában . Azzal , hogy Jacopo Ciurini admirálisben elfoglalta Korzikát , a genovaiakkal való viszony még jobban elfajult.ban a pisaiak próbáltak közeledni normann származású I. Roger szicíliai grófhoz , aki egy hadjáratot indított Szicília elfoglalására . Ez azonban csak három évtizeddel később sikerült neki . Pisa azt szerette volna elérni ezzel a közeledéssel , hogy I. Rogerrel közösen támadást indítanak majd Palermo ellen . Roger azonban egyéb kifizetendő kötelezettségei miatt vesztett a hatalmából . Támogatás hiányában pedig a Palermo ellen indított hadjárat sikertelen lett . A Genova elleni első csatát Pisaban sikeresen megnyerte , így be tudta biztosítani a helyét a mediterrán térségben . VII. Gergely pápaben elismerte az új „ tengeri törvényeket és szokásokat” , melyeket a pisaiak alkottak és IV . Henrik német-római császár megadta nekik a jogot , hogy saját konzulokat nevezzenek ki maguknak . Ez világosan megmutatta a jelenlegi helyzetet , mivel abban az időben Toszkána márkiját , aki Pisa névleges feudális hűbérese volt , elűzték helyéről . Pisa kifosztotta a Ziridek Mahdia városátban . Négy évvel később genovai és pisai hajók segítettek VI. Alfonz kasztíliai királynak El Cid erőit Valenciából kiűzni . II. Orbán pápaben Pisának adományozta a Korzika és Szardínia feletti uralmat és egyúttal a Pisai egyházmegyét nagyvárosi érsekséggé tette . Pisa és a keresztes hadjáratok A pisai flottahajója vett részt az első keresztes hadjáratban és részt vettek Jeruzsálemes ostrománál . A Szentföld felé tartó úton a pisai hajók nem hagyták ki a lehetőséget , és több bizánci szigetet kifosztottak . A hajóhadat Dagobert érsek vezette , aki később a Jeruzsálemi latin pátriárkája tisztséget is betöltötte . Pisa és a többi tengeri köztársaság kihasználta a hadjáratot , hogy a keleti part menti szíriai , libanoni és palesztin régiókban kereskedelmi állomásokat és telepeket hozzanak létre . De a pisaiak hozták létre a legtöbb telepet . Ezek Antiókhiában , Akkóban , Jaffában , Tripoliszban , Türoszban és Latakiában . A Jeruzsálemben és Caesarea-ban létrehozott területi egységeknek , továbbá a kisebb telepeknek ( a kevésbé autonóm ) Kairóban , Alexandriában és természetesen Konstantinápolyban , I. Alexiosz bizánci császár speciális kikötési és kereskedelmi jogokat biztosított . Mindezen városoknak adtak a pisaiak kiváltságokat és adózás alóli mentességet , cserébe pedig támadás esetén a védelemben kellett segíteniük . A század első negyedében Konstantinápolyban , a pisaiak által birtokolt keleti részen a lakosság számafővel nőtt . Voltak olyan évek , amikor Pisa volt a legjelentősebb katonai és kereskedelmi szövetségese Bizánci Birodalomnak , meghaladva a Velencei Köztársaságot is . A Földközi-tenger nyugati részén bár VII. Gergely pápa a Baleár-szigetek feletti uralmat Pisának adtaben és a pisai kereskedők voltak aztólig tartó Baleár-szigeteki expedíciók kezdeményezői , ez sikertelen volt az ott lévő Muszlim Taifa miatt . Hanyatlás Pisa , mint nemzetközi nagyhatalom örökre lehanyatlott a Meloriai tengeri csatában Genova ellenben . Ebben a csatában a legtöbb pisai gálya elpusztult , rengeteg tengerész fogságba esett.ben újra összecsapott a két hajóhad Porto Pisano kikötőjénél , de itt már megpecsételődött a független Pisai Köztársaság sorsa . Az Aragón Korona Országai1326 között kiűzték a pisaiakat Szardínia területéről . A fennmaradt részt Gabriele Maria Visconti eladtaután a Firenzei Köztársaságnak . Ez ellen még volt egy véres és haszontalan felkelés , deban az önálló városállam megszűnt létezni . Lásd még Pisa Amalfi Köztársaság Genovai Köztársaság Baleár-szigetek Jegyzetek Hivatkozások Norwich , John Julius . The Normans in the South Longmans : London , Külső linkek Európa történelmi államai Itália államai az olasz egyesítés előtt