Néppárt a Szabadságért és Demokráciáért
A Néppárt a Szabadságért és Demokráciáért vagy Szabad Demokrata Néppárt(hollandul: Volkspartij voor Vrijheid en Democratie, VVD) hollandiai konzervatív liberális politikai párt. A párt megalakulása óta megszakításokkal 43 éve tagja a különböző kormánykoalícióknak, gyakori koalíciós partnerük a kereszténydemokratáknak és a 66-os demokratáknak.

Története

1948-1971 

1948-ban megalakul a párt Pieter Oud liberális politikus, jogász vezetésével, a párt magát az 1921-1948 között létező Liberális Állami Párt ideológiai örökösének vallja magát. 1948-1951 között Willem Drees első kormányának volt tagja a párt, a külügyi tárcát kapták meg. 
A párt először az 1948-as választáson ötödik lett, és kormánytag lett, az 1952-es választáson az ötödik, az 1956-os választáson a negyedik és az előrehozott 1959-es választáson már a harmadik legerősebb párttá válik. Ekkor lett a párt tagja Jan de Quay (KVP) kormányának, a második legnagyobb koalíciós partnerként a belügyi, honvédelmi és közlekedési miniszteri tárcát kapta meg.

1971-1994 

1971 és 1982 között Hans Wiegel vezetésével a párt új politikai irányvonalat vett fel: a jóléti állam reformja mellett adócsökkentést tűzte ki céljául, még az ekkori kormánykoalícióban levő Holland Munkáspárttal és a szakszervezetekkel is akadt konfliktusa. A párt szavazó bázisa a munkásosztály és a középosztály soraiból került ki. Ennek oka, hogy a párt szakított a Hollandiában hagyományos pillarizáción alapuló politikán és magához csábított számos baloldali szavazót. Ebben az időszakban a Holland Közszolgálati Média, a TROS és a Veronica ennek a pártnak kedvezett.

Az 1981-es választásokon a párt két mandátumot vesztett és ellenzékbe került, ám az 1982-es választáson a párt új elnökével Ed Nijpelsszel 10 mandátumot szerzett a párt. Hans Wiegel otthagyta a parlamentet és Beatrix királynő kinevezte Wiegelt Frízföld Királynői megbízottjának.  1982-ben ismét kormánypárt lett a Ruud Lubbers vezette kereszténydemokrata-liberális koalícióban.  Az 1986-os választáson 9 mandátumot vesztett a párt, ennek ellenére megmaradt a kormánytöbbség. A veszteségért Nijpelst hibáztatták, majd helyébe 1986-ban Joris Voorhoevet szavazták meg pártelnöknek. Az 1989-es választáson azonban a párt újabb 5 mandátumot vesztett és ellenzékbe került. 1990-ben Voorhoevet leváltották és helyébe a karizmatikus megjelenésű Frits Bolkestein történész, író és 1988-1989 közti honvédelmi miniszter került.

1994-2002 

Frits Bolkestein listavezetésével a párt az 1994-es választás egyik nagy nyertese lett. Tagja lett a Wim Kok vezette munkáspárti és 66-os demokratákból álló két kormánykoalíciónak, hosszú idő után ezekben a kormánykoalíciókban nincsenek a kereszténydemokraták jelen. A kormány alatt Bolkestein egyfajta "kormánykoalíción belüli ellenzéki" politikát folytatott, amivel a párt az 1998-as választáson ismét növelte mandátumai számát: 38 mandátummal a párt a második legnagyobb frakció lett a Képviselőházban. Továbbra is a Wim Kok vezette kormánykoalíciót támogatta a kormány.

1999-ben Bolkestein az Európai Bizottság belső piacokért felelős biztos szóvivője lett, helyébe a szociálliberális szellemiségű Hans Dijkstal került.

2002-2010 

A 2002-es holland választások egyik fő vesztese lett a párt: elvesztett 14 mandátumot, de ennek ellenére tagja lett a Jan Peter Balkenende vezette kereszténydemokrata, Pim Fortuyn Listája pártokból összeálló koalíciónak. Dijkstal lemondott és a helyébe Gerrit Zalm került. Zalm lett a párt frakcióvezetője a Képviselőházban. A kormánykoalíció azonban rövidesen megbukott, és 2003-ban előrehozott választást tartottak. Ezen a választáson 4 mandátummal növelte helyét a párt Zarm listavezetésével.

A párt tagja lett az új kormánykoalíciónak amiben Zarm pénzügyminiszter és Jan Peter Balkenende miniszterelnök-helyettese lett. A párt számos a Pim Fortuyn Listája által sürgetett bevándorlással és integrációval kapcsolatos intézkedéseket volt kénytelen meghozni. 2004. szeptember 2-án kilépett a pártból Geert Wilders, aki komoly vitába keveredett Jozias van Aarsten parlamenti frakcióvezetővel.

A 2006-os holland helyhatósági választáson a párt a negyedik helyre esett vissza.

Ideológia 

A párt ideológiája a liberális eszmén alapul. A holland politikában ez a párt legfőbb támogatója a szabad piacnak. Emellett elkötelezett hívei a gazdasági liberalizmusnak, klasszikus liberalizmusnak és a kulturális liberalizmusnak. Ugyanakkor a liberális voltuk ellenére a jóléti államban hisznek.

A párt 1971 óta populista, konzervatív liberális gyűjtőpártként működik , aminek van liberális és konzervatív szárnya. A 2006-os pártelnök választáson a liberális szárny képviselőjét Mark Rutte-t választották meg.

Egy tanulmány szerint a párt 2006-tól kezdve határozottan jobboldali irányzatúvá vált. Annyira, hogy az addig jobboldali tömegpártként funkcionáló Kereszténydemokrata Tömörülés szavazói a 2012-es választáson tömegesen szavaztak át a VVD pártra és a párttól jobbra nem volt más parlamenti képviselettel rendelkező párt.

Gazdaság 

A párt a kisebb kormányt támogatja, a laissez-faire elvet, adócsökkentést, kapitalizmus és a fenntartható fejlődés elkötelezettjei.

Kormány ,közigazgatás és szociális ügyek 

A párt a dereguláció, az állam és egyház szétválasztását, a kettős állampolgárság megszerzésének korlátozása, emancipáció, azonos neműek házassága, asszimiláció és az állatjogok védelme mellett foglal állást.

Oktatáspolitika 

Az oktatás terén a párt a rugalmasabb, helyi sajátosságokhoz és a személyre szabottabb megoldásokhoz alkalmazkodó tantervet tartják fontosnak emellett hogy a holland oktatási rendszer képes legyen új módszereket is megvalósítani. A tanfelügyeletek legfőbb feladatának az oktatás minőségének ellenőrzését és felügyeletét tartják. A párt a tankötelezettséget 4 éves kortól akarja bevezetni, mert álláspontjuk szerint számos hollandiai gyereket már 4 éves korától iskola előkészítőbe járatnak. Kiállnak amellett hogy minden gyerek képességeinek megfelelő iskolatípusba (VMBO, HAVO, VWO) kerüljön.

Külpolitika és Igazságszolgáltatás 

A párt elkötelezetten az Európai Uniót támogatja, internacionalista, multilaterista. Igazságszolgáltatás tekintetében a párt az életfogytiglani szabadságvesztés mellett, a squattolás büntetése és a könnyű és kemény drogok közti különbségtétel mellett foglal állást.

Egészségügy 

A párt a szolidartiáson alapuló egyetemes egészségügyi ellátás, őssejt kutatás, az abortuszt, mint a nők önrendelkezési joga mellett foglalnak állást, emellett támogatják az eutanáziát is.

Állampolgárság 

A párt álláspontja szerint korlátozni kell a kettős állampolgárság lehetőségeit valamint a szociális biztonsághoz és a juttatásokhoz csak a holland állampolgárok lennének teljes körűen jogosultak. Fontosnak tartják, hogy a bevándorlóknak előbb integrálódni kell és csak utána kaphatnak állampolgárságot.

Választói 

A párt választói a szekuláris közép és felső osztályból tevődik össze emellett a vállalkozói réteg is hagyományosan a párt választói.

Választási eredmények

Képviselőház

Európai Parlament

Források

Fordítás 

Hollandiai pártok
A Néppárt a Szabadságért és Demokráciáért vagy Szabad Demokrata Néppárt( hollandul : Volkspartij voor Vrijheid en Democratie , VVD ) hollandiai konzervatív liberális politikai párt . A párt megalakulása óta megszakításokkaléve tagja a különböző kormánykoalícióknak , gyakori koalíciós partnerük a kereszténydemokratáknak és aos demokratáknak . Története 1948-1971 1948-ban megalakul a párt Pieter Oud liberális politikus , jogász vezetésével , a párt magát azközött létező Liberális Állami Párt ideológiai örökösének vallja magát.között Willem Drees első kormányának volt tagja a párt , a külügyi tárcát kapták meg . A párt először azas választáson ötödik lett , és kormánytag lett , azes választáson az ötödik , azos választáson a negyedik és az előrehozottes választáson már a harmadik legerősebb párttá válik . Ekkor lett a párt tagja Jan de Quay ( KVP ) kormányának , a második legnagyobb koalíciós partnerként a belügyi , honvédelmi és közlekedési miniszteri tárcát kapta meg . 1971-1994 1971 ésközött Hans Wiegel vezetésével a párt új politikai irányvonalat vett fel : a jóléti állam reformja mellett adócsökkentést tűzte ki céljául , még az ekkori kormánykoalícióban levő Holland Munkáspárttal és a szakszervezetekkel is akadt konfliktusa . A párt szavazó bázisa a munkásosztály és a középosztály soraiból került ki . Ennek oka , hogy a párt szakított a Hollandiában hagyományos pillarizáción alapuló politikán és magához csábított számos baloldali szavazót . Ebben az időszakban a Holland Közszolgálati Média , a TROS és a Veronica ennek a pártnak kedvezett . Azes választásokon a párt két mandátumot vesztett és ellenzékbe került , ám azes választáson a párt új elnökével Ed Nijpelsszelmandátumot szerzett a párt . Hans Wiegel otthagyta a parlamentet és Beatrix királynő kinevezte Wiegelt Frízföld Királynői megbízottjának. ben ismét kormánypárt lett a Ruud Lubbers vezette kereszténydemokrata-liberális koalícióban . Azos választásonmandátumot vesztett a párt , ennek ellenére megmaradt a kormánytöbbség . A veszteségért Nijpelst hibáztatták , majd helyébeban Joris Voorhoevet szavazták meg pártelnöknek . Azes választáson azonban a párt újabbmandátumot vesztett és ellenzékbe került.ben Voorhoevet leváltották és helyébe a karizmatikus megjelenésű Frits Bolkestein történész , író ésközti honvédelmi miniszter került . 1994-2002 Frits Bolkestein listavezetésével a párt azes választás egyik nagy nyertese lett . Tagja lett a Wim Kok vezette munkáspárti ésos demokratákból álló két kormánykoalíciónak , hosszú idő után ezekben a kormánykoalíciókban nincsenek a kereszténydemokraták jelen . A kormány alatt Bolkestein egyfajta " kormánykoalíción belüli ellenzéki " politikát folytatott , amivel a párt azas választáson ismét növelte mandátumai számát: mandátummal a párt a második legnagyobb frakció lett a Képviselőházban . Továbbra is a Wim Kok vezette kormánykoalíciót támogatta a kormány . 1999-ben Bolkestein az Európai Bizottság belső piacokért felelős biztos szóvivője lett , helyébe a szociálliberális szellemiségű Hans Dijkstal került . 2002-2010 Aes holland választások egyik fő vesztese lett a párt : elvesztettmandátumot , de ennek ellenére tagja lett a Jan Peter Balkenende vezette kereszténydemokrata , Pim Fortuyn Listája pártokból összeálló koalíciónak . Dijkstal lemondott és a helyébe Gerrit Zalm került . Zalm lett a párt frakcióvezetője a Képviselőházban . A kormánykoalíció azonban rövidesen megbukott , ésban előrehozott választást tartottak . Ezen a választásonmandátummal növelte helyét a párt Zarm listavezetésével . A párt tagja lett az új kormánykoalíciónak amiben Zarm pénzügyminiszter és Jan Peter Balkenende miniszterelnök-helyettese lett . A párt számos a Pim Fortuyn Listája által sürgetett bevándorlással és integrációval kapcsolatos intézkedéseket volt kénytelen meghozni. szeptemberán kilépett a pártból Geert Wilders , aki komoly vitába keveredett Jozias van Aarsten parlamenti frakcióvezetővel . Aos holland helyhatósági választáson a párt a negyedik helyre esett vissza . Ideológia A párt ideológiája a liberális eszmén alapul . A holland politikában ez a párt legfőbb támogatója a szabad piacnak . Emellett elkötelezett hívei a gazdasági liberalizmusnak , klasszikus liberalizmusnak és a kulturális liberalizmusnak . Ugyanakkor a liberális voltuk ellenére a jóléti államban hisznek . A pártóta populista , konzervatív liberális gyűjtőpártként működik , aminek van liberális és konzervatív szárnya . Aos pártelnök választáson a liberális szárny képviselőjét Mark Rutte-t választották meg . Egy tanulmány szerint a párttól kezdve határozottan jobboldali irányzatúvá vált . Annyira , hogy az addig jobboldali tömegpártként funkcionáló Kereszténydemokrata Tömörülés szavazói aes választáson tömegesen szavaztak át a VVD pártra és a párttól jobbra nem volt más parlamenti képviselettel rendelkező párt . Gazdaság A párt a kisebb kormányt támogatja , a laissez-faire elvet , adócsökkentést , kapitalizmus és a fenntartható fejlődés elkötelezettjei . Kormány,közigazgatás és szociális ügyek A párt a dereguláció , az állam és egyház szétválasztását , a kettős állampolgárság megszerzésének korlátozása , emancipáció , azonos neműek házassága , asszimiláció és az állatjogok védelme mellett foglal állást . Oktatáspolitika Az oktatás terén a párt a rugalmasabb , helyi sajátosságokhoz és a személyre szabottabb megoldásokhoz alkalmazkodó tantervet tartják fontosnak emellett hogy a holland oktatási rendszer képes legyen új módszereket is megvalósítani . A tanfelügyeletek legfőbb feladatának az oktatás minőségének ellenőrzését és felügyeletét tartják . A párt a tankötelezettségetéves kortól akarja bevezetni , mert álláspontjuk szerint számos hollandiai gyereket máréves korától iskola előkészítőbe járatnak . Kiállnak amellett hogy minden gyerek képességeinek megfelelő iskolatípusba ( VMBO , HAVO , VWO ) kerüljön . Külpolitika és Igazságszolgáltatás A párt elkötelezetten az Európai Uniót támogatja , internacionalista , multilaterista . Igazságszolgáltatás tekintetében a párt az életfogytiglani szabadságvesztés mellett , a squattolás büntetése és a könnyű és kemény drogok közti különbségtétel mellett foglal állást . Egészségügy A párt a szolidartiáson alapuló egyetemes egészségügyi ellátás , őssejt kutatás , az abortuszt , mint a nők önrendelkezési joga mellett foglalnak állást , emellett támogatják az eutanáziát is . Állampolgárság A párt álláspontja szerint korlátozni kell a kettős állampolgárság lehetőségeit valamint a szociális biztonsághoz és a juttatásokhoz csak a holland állampolgárok lennének teljes körűen jogosultak . Fontosnak tartják , hogy a bevándorlóknak előbb integrálódni kell és csak utána kaphatnak állampolgárságot . Választói A párt választói a szekuláris közép és felső osztályból tevődik össze emellett a vállalkozói réteg is hagyományosan a párt választói . Választási eredmények Képviselőház Európai Parlament Források Fordítás Hollandiai pártok