Giulio Cabianca
Giulio Cabianca (Verona, 1923. február 19. – Modena, 1961. június 15.) olasz autóversenyző. Azon 51 versenyző egyike, akik Formula–1-es autóban veszítették életüket. 33 haláleset történt nagydíjhétvége során, további 18-an hunytak el tesztelésen vagy bajnokságon kívüli Formula–1-es versenyen.

Pályafutása 
1951-ben az 1100 köbcentiméteres, 1952-ben az 1500 köbcentiméteres, 1958-ban a GT kategóriában lett olasz bajnok. A Targa Florión és Mille Miglián kategóriagyőzelmet szerzett, abszolút értékelésben megnyerte a Giro di Calabria, Coppa della Dolomiti versenyeket és Nápolyi Nagydíjat, Olaszországon kívüli eredményeit pedig a paui Formula–2-es futamon szerzett harmadik helyezés fémjelzi. Eredményei láttán Enzo Ferrari sportautó-csapatába igazolta őt 1959-ben, Messinában második, a Targo Florión negyedik helyet szerzett a vörös istállóval.

A Formula–1-ben az 1958-as monacói nagydíjon egy Formula–2-es autóval indult, de nem tudta magát kvalifikálni a versenyre. Az olasz nagydíjon motorhiba miatt esett ki. A következő évi olasz versenyen nyolc kör hátrányban a tizenötödik helyen ért célba egy privát Maseratival. Utolsó Formula–1-es versenyén az 1960-as olasz nagydíjon amelyet a nagy brit csapatok, a BRM, Cooper és Lotus bojkottáltak, a gyári Ferrarik és Porschék közé beékelődve negyedik helyről indulhatott, és bár két kör hátrányban, de ugyanebben a pozícióban ért célba. Ezt a versenyt a Scuderia Castellotti csapat színeiben teljesítette, amelyet az 1957-ben elhunyt Eugenio Castellotti emlékére hoztak létre.

1961 közepén a Mille Miglián elért második hely került a dicsőséglistájára, és a Scuderia Castellottival arra készült, hogy újra a Formula–1-ben induljon. A 38 éves versenyző június 15-én a modenai aszfaltcsíkon tesztelte a Cooper-Ferrarit. Az 1959-ben bajnoki címet nyert Cooper T51-es autóba egy Ferrari Tipo 533, 2 literes motort szereltek bele. Rá is volt írva a motorra, hogy Castellotti. Mivel az Aeroautodromo di Modenán versenyzőiskola is működött, eleinte lassú tempóban körözgetett, és csak késő délután gyorsított, mikor a tanoncok távoztak. A kilencedik körében valószínűleg az autó sebességváltója hibásodott meg, Cabianca nem tudta a Coopert megfékezni. Hogy elkerülje az ütközést, egyenesen a pálya kapuja felé vette az irányt, amely épp nyitva állt. A pillanat hevében született, meggondolatlan döntés volt. A kapu ugyanis egyenesen a Via Emiliára, Észak-Olaszország egyik legforgalmasabb útjára nyílt. Az autó először egy nézőt talált el, aki a pályát figyelte, majd egy biciklivel, egy motorral, egy kisteherautóval és három parkoló kocsival ütközött. A motor és a kisteherautó sofőrje azonnal életét veszítette. A kisteherautó súlyos fémtömböket szállított, egyikük lerepült a járműről, ez ölte meg a kerékpárost. A néző súlyosan sérült, de életben maradt. Cabianca autóját egy szemközti üzlet fala állította meg. A versenyzőt eszméleténél találták, és a közeli kórházba szállították, ahol néhány órán belül elhunyt.

Eredményei

Teljes Formula–1-es eredménylistája

Le Mans-i 24 órás autóverseny

Jegyzetek

További információk 
 "The Grand Prix Who's Who", Steve Small, 1995

Olasz autóversenyzők
Olasz Formula–1-es versenyzők
1923-ban született személyek
1961-ben elhunyt személyek
Versenybalesetben elhunyt autóversenyzők
Giulio Cabianca ( Verona , február – Modena , június ) olasz autóversenyző . Azonversenyző egyike , akik Formula–1-es autóban veszítették életüket.haláleset történt nagydíjhétvége során , továbbian hunytak el tesztelésen vagy bajnokságon kívüli Formula–1-es versenyen . Pályafutása 1951-ben azköbcentiméteres, ben azköbcentiméteres, ban a GT kategóriában lett olasz bajnok . A Targa Florión és Mille Miglián kategóriagyőzelmet szerzett , abszolút értékelésben megnyerte a Giro di Calabria , Coppa della Dolomiti versenyeket és Nápolyi Nagydíjat , Olaszországon kívüli eredményeit pedig a paui Formula–2-es futamon szerzett harmadik helyezés fémjelzi . Eredményei láttán Enzo Ferrari sportautó-csapatába igazolta őtben , Messinában második , a Targo Florión negyedik helyet szerzett a vörös istállóval . A Formula–1-ben azas monacói nagydíjon egy Formula–2-es autóval indult , de nem tudta magát kvalifikálni a versenyre . Az olasz nagydíjon motorhiba miatt esett ki . A következő évi olasz versenyen nyolc kör hátrányban a tizenötödik helyen ért célba egy privát Maseratival . Utolsó Formula–1-es versenyén azas olasz nagydíjon amelyet a nagy brit csapatok , a BRM , Cooper és Lotus bojkottáltak , a gyári Ferrarik és Porschék közé beékelődve negyedik helyről indulhatott , és bár két kör hátrányban , de ugyanebben a pozícióban ért célba . Ezt a versenyt a Scuderia Castellotti csapat színeiben teljesítette , amelyet azben elhunyt Eugenio Castellotti emlékére hoztak létre . 1961 közepén a Mille Miglián elért második hely került a dicsőséglistájára , és a Scuderia Castellottival arra készült , hogy újra a Formula–1-ben induljon . Aéves versenyző júniusén a modenai aszfaltcsíkon tesztelte a Cooper-Ferrarit . Azben bajnoki címet nyert Cooper T51-es autóba egy Ferrari Tipoliteres motort szereltek bele . Rá is volt írva a motorra , hogy Castellotti . Mivel az Aeroautodromo di Modenán versenyzőiskola is működött , eleinte lassú tempóban körözgetett , és csak késő délután gyorsított , mikor a tanoncok távoztak . A kilencedik körében valószínűleg az autó sebességváltója hibásodott meg , Cabianca nem tudta a Coopert megfékezni . Hogy elkerülje az ütközést , egyenesen a pálya kapuja felé vette az irányt , amely épp nyitva állt . A pillanat hevében született , meggondolatlan döntés volt . A kapu ugyanis egyenesen a Via Emiliára , Észak-Olaszország egyik legforgalmasabb útjára nyílt . Az autó először egy nézőt talált el , aki a pályát figyelte , majd egy biciklivel , egy motorral , egy kisteherautóval és három parkoló kocsival ütközött . A motor és a kisteherautó sofőrje azonnal életét veszítette . A kisteherautó súlyos fémtömböket szállított , egyikük lerepült a járműről , ez ölte meg a kerékpárost . A néző súlyosan sérült , de életben maradt . Cabianca autóját egy szemközti üzlet fala állította meg . A versenyzőt eszméleténél találták , és a közeli kórházba szállították , ahol néhány órán belül elhunyt . Eredményei Teljes Formula–1-es eredménylistája Le Mans-iórás autóverseny Jegyzetek További információk " The Grand Prix Who's Who " , Steve Small , Olasz autóversenyzők Olasz Formula–1-es versenyzők 1923-ban született személyek 1961-ben elhunyt személyek Versenybalesetben elhunyt autóversenyzők