Zádor Dezső (zeneszerző)
Zádor Dezső (Ungvár, 1912. október 20. – Lviv, 1985) zeneszerző, zongoraművész, pedagógus, néprajzkutató, az Ungvári Zenei Konzervatórium első igazgatója, a Kárpátaljai Filharmónia művészeti vezetője, fél évig a Kárpátaljai Népi Együttes vezetője, az Ungvári Szimfonikus Zenekar karnagya.

Zádor Dezső Ukrajna Érdemes Művésze, zongoraművész, zeneszerző, pedagógus, néprajzkutató 1912. október 20-án értelmiségi családban Ungváron született.

Édesapja Zádor Jenő, az ungvári római katolikus templom kántora és a városi énekkar vezetője volt. Édesanyja tanítónőként dolgozott.

Már korán, szüleitől és Lengyel Zsigmond zenetanártól elsajátította a zongorázás alapjait. Az elemi iskola elvégzése után a Drugeth gimnáziumban folytatta tanulmányait.

18 évesen felvételt nyert a Prágai Zeneakadémiára, ahol egyidejűleg  a zongora, orgona, és karmester szakon tanult. A fővárosban aktív előadói és karmesteri tevékenységet folytatott. Az akadémia 3 szakát háromszoros kitüntetéssel végezte el 1934-ben.

Ekkor kezdett el Bartók Béla zenéjével és népzenével foglalkozni. 1936-38 között a prágai Művelődésügyi Minisztérium hatáskörébe tartozó folklór osztályán kárpátaljai zenei referensként foglalkozott népdal kutatással.

Összeállított egy gyűjteményt, amelyben 156 ruszin népdal kapott helyet. Ez a gyűjtemény  eljutott Bartókhoz, aki nagyra értékelte Zádor tevékenységét és lemásolta az MTA részére.

Mint előadóművész, 1936-ban szerepelt Huszton, Beregszászban, Munkácson és Ungváron. Egy évvel korábban II. helyezést ért el a prágai rádiótársaság által szervezett országos zongoraversenyen. Fellépett a Budapesti Zeneakadémián.

1938-ban visszatért Ungvárra. A tanítóképző helyettes tanárává nevezték ki, később a női líceum rendes tanára lett.

A Kárpátaljai Tudományos Társaság Hajnal című folyóirata megjelentette A ruszin népdalköltészet kolomijkái című esszéjét.

A II. világháború alatt Nyíregyházán az I. huszárhadosztály ének- és táncegyüttesének karmestere.

1945 februárjában Linzbe szállították munkaszolgálatra. A kapituláció után visszatért Ungvárra.

A szovjet hatóságok kinevezték az Ungvári Állami Zeneművészeti Szakközépiskola igazgatójának és közben tanította a zenepedagógiát és zeneszerzést. Bemutató hangversenyeket rendezett, zongora esteket adott.

Négy évvel később váltották le az igazgatói állásból, de tanárként tovább működött és komponált. Az Ukrán Zenei-Drámai Színház részére kísérő zenéket írt.

Felvették a Szovjet Zeneszerzők Szövetsége tagjai közé. Kárpátalja egyetlen hivatásos zeneszerzője volt.

Megírta a Kárpátalja című szvitjét zongorára, melyben ötvözte a klasszikust és a népzenét.

1951-ben Tisztelet jele érdemrenddel tüntették ki. A filharmónia művészeti vezetője lett. Ekkor komponálta a Verhovina a mi világunk című  capella művét.

1963-ban a Lvivi Zeneművészeti Főiskola tanára lett és megírta a Zongoraversenyt. Ezért Sevcsenko-díjban részesült. Öt évvel később megkapta a docens tudományos fokozatot.

58 évesen súlyos infarktus érte, ezért eltiltották a pedagógusi tevékenységtől. Csak zeneszerzéssel foglalkozott.

1972-ben Érdemes művész címet kapott.

1978-ban kinevezték a Lvivi Konzervatórium zeneszerző szaka professzorává.

Zádor Dezső 1985. szeptember 16-án, 72 évesen Lvivben hunyt el. Az ungvári Kálvária temetőben nyugszik.

Az Ungvári Zeneművészeti Szakközépiskola 1991-ben vette fel nevét. Megalakult a Zádor Dezső Zenei Társaság.

Források 
 https://web.archive.org/web/20200206101730/http://rusyn.hu/hu/kulturalis-ertekeink-es-hagyomanyaink/zenei-elet

Ungváriak
1912-ben született személyek
1985-ben elhunyt személyek
Magyar zeneszerzők
Magyar néprajzkutatók
Magyar zongoristák
Kárpátaljai magyarok
Zádor Dezső ( Ungvár , október – Lviv, zeneszerző , zongoraművész , pedagógus , néprajzkutató , az Ungvári Zenei Konzervatórium első igazgatója , a Kárpátaljai Filharmónia művészeti vezetője , fél évig a Kárpátaljai Népi Együttes vezetője , az Ungvári Szimfonikus Zenekar karnagya . Zádor Dezső Ukrajna Érdemes Művésze , zongoraművész , zeneszerző , pedagógus , néprajzkutató októberán értelmiségi családban Ungváron született . Édesapja Zádor Jenő , az ungvári római katolikus templom kántora és a városi énekkar vezetője volt . Édesanyja tanítónőként dolgozott . Már korán , szüleitől és Lengyel Zsigmond zenetanártól elsajátította a zongorázás alapjait . Az elemi iskola elvégzése után a Drugeth gimnáziumban folytatta tanulmányait . 18 évesen felvételt nyert a Prágai Zeneakadémiára , ahol egyidejűleg a zongora , orgona , és karmester szakon tanult . A fővárosban aktív előadói és karmesteri tevékenységet folytatott . Az akadémiaszakát háromszoros kitüntetéssel végezte elben . Ekkor kezdett el Bartók Béla zenéjével és népzenével foglalkozni.között a prágai Művelődésügyi Minisztérium hatáskörébe tartozó folklór osztályán kárpátaljai zenei referensként foglalkozott népdal kutatással . Összeállított egy gyűjteményt , amelybenruszin népdal kapott helyet . Ez a gyűjtemény eljutott Bartókhoz , aki nagyra értékelte Zádor tevékenységét és lemásolta az MTA részére . Mint előadóművész, ban szerepelt Huszton , Beregszászban , Munkácson és Ungváron . Egy évvel korábban II. helyezést ért el a prágai rádiótársaság által szervezett országos zongoraversenyen . Fellépett a Budapesti Zeneakadémián . 1938-ban visszatért Ungvárra . A tanítóképző helyettes tanárává nevezték ki , később a női líceum rendes tanára lett . A Kárpátaljai Tudományos Társaság Hajnal című folyóirata megjelentette A ruszin népdalköltészet kolomijkái című esszéjét . A II. világháború alatt Nyíregyházán az I. huszárhadosztály ének- és táncegyüttesének karmestere . 1945 februárjában Linzbe szállították munkaszolgálatra . A kapituláció után visszatért Ungvárra . A szovjet hatóságok kinevezték az Ungvári Állami Zeneművészeti Szakközépiskola igazgatójának és közben tanította a zenepedagógiát és zeneszerzést . Bemutató hangversenyeket rendezett , zongora esteket adott . Négy évvel később váltották le az igazgatói állásból , de tanárként tovább működött és komponált . Az Ukrán Zenei-Drámai Színház részére kísérő zenéket írt . Felvették a Szovjet Zeneszerzők Szövetsége tagjai közé . Kárpátalja egyetlen hivatásos zeneszerzője volt . Megírta a Kárpátalja című szvitjét zongorára , melyben ötvözte a klasszikust és a népzenét . 1951-ben Tisztelet jele érdemrenddel tüntették ki . A filharmónia művészeti vezetője lett . Ekkor komponálta a Verhovina a mi világunk című capella művét . 1963-ban a Lvivi Zeneművészeti Főiskola tanára lett és megírta a Zongoraversenyt . Ezért Sevcsenko-díjban részesült . Öt évvel később megkapta a docens tudományos fokozatot . 58 évesen súlyos infarktus érte , ezért eltiltották a pedagógusi tevékenységtől . Csak zeneszerzéssel foglalkozott . 1972-ben Érdemes művész címet kapott . 1978-ban kinevezték a Lvivi Konzervatórium zeneszerző szaka professzorává . Zádor Dezső szeptemberán,évesen Lvivben hunyt el . Az ungvári Kálvária temetőben nyugszik . Az Ungvári Zeneművészeti Szakközépiskolaben vette fel nevét . Megalakult a Zádor Dezső Zenei Társaság . Források https://web.archive.org/web/20200206101730/http://rusyn.hu/hu/kulturalis-ertekeink-es-hagyomanyaink/zenei-elet Ungváriak 1912-ben született személyek 1985-ben elhunyt személyek Magyar zeneszerzők Magyar néprajzkutatók Magyar zongoristák Kárpátaljai magyarok