Norvég-árok
A Norvég-árok (norvégul: Norskerenna, dánul: Norskerenden) az Északi-tengerben Norvégia déli partvonala mentén húzódó tengeri árok.

Kiterjedése, áramlatai 
Az árok a Skagerrakban az Oslo-fjordtól délnyugati irányban futva a partvonal mentén északnak fordul és a Stad-félszigetig tart. 700 km hosszú, északi végén 180 km széles és déli irányban folyamatosan szűkül 45 km-esre. Az Északi-tenger átlagosan 94 méterénél jóval mélyebb: viszonylag egyenletes felszíne nagyjából 250-300 méter mély, de északi felén 450 méter, délen 700 méter mély. Legmélyebb pontján Arendal partjai előtt a Skagerrakban 725 méter mély.

Az árokban halad a Norvég-áramlat, mely meleg vizet szállít az Északi-tengerről a Norvég-tengerbe és a Barents-tengerbe. Az árok nyugati szélén északról egy az Atlanti-óceán vizét szállító áramlat érkezik az Északi-tengerbe. Az árok mélysége és az óceáni áramlat találkozása a Norvég-áramlattal nagyméretű örvényeket eredményez.

A Norvég-árok jelentős akadályt képez az Északi-tengeren kitermelt kőolaj vezetékei számára, ezért az elsőként feltárt Ekofisk-olajmezőt egy az Északi-tengert keresztbe átszelő kőolajvezetékkel kötötték össze a német tengerparttal. A problémát később sikerült megoldani és az újabb Frigg- illetve Brent-kőolajmezők vezetékei már a Norvég-árkon keresztülhaladva jutnak el Norvégiába. Az árok szélein rendszeresen fordulnak elő gyengébb földrengések.

Az árok nyugati szélén található a makrélák ívóhelye. A norvég partokon időről-időre partra vetődnek ámbráscetek, melyek az észak-déli irányú vándorlásuk során az Atlanti-óceánból a viszonylag mély Norvég-árkon át a számukra túl sekély Északi-tengerbe tévednek.

Kezdeti felmérések azt mutatják, hogy az Északi-tengerbe jutó káros anyagok nagyobb része a Norvég-árok déli peremén leülepszik.

Keletkezése 
Nem szubdukciós zónában keletkezett, mint az óceánok mélytengeri árkai, ahol az egyik kőzetlemez egy másikat gyűr maga alá, hanem a kialakulásához jégáramlatok okozta erózió vezetett 1,1 millió évvel ezelőtt. A harmadidőszakban létrejött árkot a pleisztocén gleccserei és jégtakarói tovább mélyítették. A jégkorszakok során a Skagerrak völgye volt a Norvégia délkeleti részéről, a Svédország déli részéről és a Baltikum egyes területeiről érkező jég találkozási pontja, ami egy viszonylag gyorsan mozgó jégáramlatot hozott létre a norvég partszakasz déli részén, majd északnyugati irányba fordulva az északi szélesség 62°-nál érte el a mélyvizet. A kovakőhöz és a porfírhoz hasonló vándorkövekről úgy gondolják, hogy a Skagerrakból származnak a Jærenben talált eldeformálódott tillitek pedig a szárazföldön tanúskodnak az egykor itt elhaladó jégáramlatról.

Fordítás

Irodalom 

Jack Hardisty: The British Seas. An introduction to the oceanography and resources of the north-west European continental shelf. Routledge, London und New York, 1990, 
 Roald Sætre (Hrsg.): The Norwegian Coastal Current - Oceanography and Climate. Tapir Academic Press, Trondheim 2007.

Jegyzetek 

Geomorfológia
Északi-tenger
A Norvég-árok ( norvégul : Norskerenna , dánul : Norskerenden ) az Északi-tengerben Norvégia déli partvonala mentén húzódó tengeri árok . Kiterjedése , áramlatai Az árok a Skagerrakban az Oslo-fjordtól délnyugati irányban futva a partvonal mentén északnak fordul és a Stad-félszigetig tart.km hosszú , északi végénkm széles és déli irányban folyamatosan szűkülkm-esre . Az Északi-tenger átlagosanméterénél jóval mélyebb : viszonylag egyenletes felszíne nagyjábólméter mély , de északi felénméter , délenméter mély . Legmélyebb pontján Arendal partjai előtt a Skagerrakbanméter mély . Az árokban halad a Norvég-áramlat , mely meleg vizet szállít az Északi-tengerről a Norvég-tengerbe és a Barents-tengerbe . Az árok nyugati szélén északról egy az Atlanti-óceán vizét szállító áramlat érkezik az Északi-tengerbe . Az árok mélysége és az óceáni áramlat találkozása a Norvég-áramlattal nagyméretű örvényeket eredményez . A Norvég-árok jelentős akadályt képez az Északi-tengeren kitermelt kőolaj vezetékei számára , ezért az elsőként feltárt Ekofisk-olajmezőt egy az Északi-tengert keresztbe átszelő kőolajvezetékkel kötötték össze a német tengerparttal . A problémát később sikerült megoldani és az újabb Frigg- illetve Brent-kőolajmezők vezetékei már a Norvég-árkon keresztülhaladva jutnak el Norvégiába . Az árok szélein rendszeresen fordulnak elő gyengébb földrengések . Az árok nyugati szélén található a makrélák ívóhelye . A norvég partokon időről-időre partra vetődnek ámbráscetek , melyek az észak-déli irányú vándorlásuk során az Atlanti-óceánból a viszonylag mély Norvég-árkon át a számukra túl sekély Északi-tengerbe tévednek . Kezdeti felmérések azt mutatják , hogy az Északi-tengerbe jutó káros anyagok nagyobb része a Norvég-árok déli peremén leülepszik . Keletkezése Nem szubdukciós zónában keletkezett , mint az óceánok mélytengeri árkai , ahol az egyik kőzetlemez egy másikat gyűr maga alá , hanem a kialakulásához jégáramlatok okozta erózió vezetett1 millió évvel ezelőtt . A harmadidőszakban létrejött árkot a pleisztocén gleccserei és jégtakarói tovább mélyítették . A jégkorszakok során a Skagerrak völgye volt a Norvégia délkeleti részéről , a Svédország déli részéről és a Baltikum egyes területeiről érkező jég találkozási pontja , ami egy viszonylag gyorsan mozgó jégáramlatot hozott létre a norvég partszakasz déli részén , majd északnyugati irányba fordulva az északi szélesség-nál érte el a mélyvizet . A kovakőhöz és a porfírhoz hasonló vándorkövekről úgy gondolják , hogy a Skagerrakból származnak a Jærenben talált eldeformálódott tillitek pedig a szárazföldön tanúskodnak az egykor itt elhaladó jégáramlatról . Fordítás Irodalom Jack Hardisty : The British Seas . An introduction to the oceanography and resources of the north-west European continental shelf . Routledge , London und New York , Roald Sætre ( Hrsg . ) : The Norwegian Coastal Current - Oceanography and Climate . Tapir Academic Press , Trondheim Jegyzetek Geomorfológia Északi-tenger