Pancir–SZ1
A Pancir–SZ1 () orosz fejlesztésű önjáró légvédelmi rendszer, amelynek fegyverzete irányított rakétákból és gépágyúkból áll. A 96K2 GRAU-kódú rendszer rövid és közepes hatótávolságú légvédelmi rakétákkal, illetve légvédelmi gépágyúval szerelt harcjármű. Feladata a gyalogsági és páncélos erők teljes körű védelme alacsonyan támadó repülőgépek, helikopterek és manőverező robotrepülőgépek ellen, bármely időjárási körülmények között. A jármű rakétáinak NATO-kódja SA-22 Greyhound. A 2K22 Tunguszka önjáró légvédelmi harcjármű továbbfejlesztett változata. A fázisvezérelt antennaráccsal felszerelt harcjármú az orosz légvédelmi technológia élvonalában van. A rendszernek lánctalpas járműre, gumikerekes járműre telepített, valamint hajófedélzeti változata ismert.

Története 
A légvédelmi rendszert azért hozták létre, hogy légvédelmi oltalmazást adjon katonai alakulatoknak, gyáraknak, adminisztratív létesítményeknek.

Eredetileg a szovjet hadászati rakétákat megerősített föld alatti rakétasilókban helyezték el. Az újabb rendszereket, mint pl. az SZ-300PSZ/PM légvédelmi rakétákat mozgékonyok voltak, de ha egyszer megtalálták őket az ellenséges bombázók ki lettek téve ellenséges tűznek, bombáknak. Az SZ-300-ok védelmére tervezték bevetni az önjáró légvédelmi harcjárművet.

Először gumikerekes harcjárműre telepítették a fegyverrendszert, mert könnyebb karbantartani, és nehezebben robban le.

Maga a fegyverrendszer tervezése 1990-ben kezdődött és a Tunguszka M1 utódjául szánták.
A prototípus 1994-re készült el és a MAKS-1995-ön mutatták be. A program ezek után problémákba ütközött, majd legvégül megvonták a program finanszírozását. Ennek ellenére a KBP tovább folytatta a fejlesztést saját önerőből. Teljesen áttervezték a lövegtornyot és a radarrendszert. Eltávolították a Tunguszka rendszer minden részét.

A fegyverrendszert 2 db új radarral látták el, ami több mozgó levegőben és szárazföldön mozgó célt képes megnövelt hatótávolsággal követni és Idegen-barát felismerő rendszerrel is ellátták. A kabin kijelzőit CRT-ről LCD-re cserélték és kapott egy új nagy sebességű számítógépet, ami lerövidíti a reakcióidőt.

A fegyverrendszer a következő típusú rakétákkal: 12 db 57E6 vagy 57E6-E típusú légvédelmi rakétákkal és 2A72 vagy 2A38M típusú légvédelmi gépágyúkkal rendelkezik.

Az első éleslövészetre 2006 júniusában került sor Kapusztyin Jarban, Asztraháni területen.

A Pancir SZ-1 fegyverrendszert hivatalosan 2012 novemberében került rendszeresítésre az Orosz Fegyveres Erőknél.
A modernizált Pancir SZ-2-t 2015-ben állították hadrendbe.

Fejlesztés alatt áll egy lánctalpas változat is, ami a szárazföldi és ejtőernyős erők számára lesz hivatott légvédelmet biztosítani.

2012. október 19-én egy teszt során 2 db rakétával lelőttek egy robotrepülőgépet. 2014-ben 1000 m/s sebességgel repülő céltárgyakat lőttek le a Pancirral.

Haditengerészeti változat 
A Pancir fegyverrendszert az Admiral Kuznyecov repülőgéphordozóra, és modernizált hadihajókra fogják telepíteni.
2015-ben az Orosz Védelmi Minisztérium "Pancir-M"-ként rendszerbe állította a haditengerészeti változatot.

Hideg égövi változat 
A hideg égövi változat -50 °C-on is képes működni. Sikeres teszteket követően hadrendbe állították.

Források

Fordítás 

Önjáró légvédelmi lövegek
Orosz önjáró lövegek
Orosz rakétafegyverek
A Pancir–SZ1 ( ) orosz fejlesztésű önjáró légvédelmi rendszer , amelynek fegyverzete irányított rakétákból és gépágyúkból áll . A2 GRAU-kódú rendszer rövid és közepes hatótávolságú légvédelmi rakétákkal , illetve légvédelmi gépágyúval szerelt harcjármű . Feladata a gyalogsági és páncélos erők teljes körű védelme alacsonyan támadó repülőgépek , helikopterek és manőverező robotrepülőgépek ellen , bármely időjárási körülmények között . A jármű rakétáinak NATO-kódja SA-22 Greyhound . A22 Tunguszka önjáró légvédelmi harcjármű továbbfejlesztett változata . A fázisvezérelt antennaráccsal felszerelt harcjármú az orosz légvédelmi technológia élvonalában van . A rendszernek lánctalpas járműre , gumikerekes járműre telepített , valamint hajófedélzeti változata ismert . Története A légvédelmi rendszert azért hozták létre , hogy légvédelmi oltalmazást adjon katonai alakulatoknak , gyáraknak , adminisztratív létesítményeknek . Eredetileg a szovjet hadászati rakétákat megerősített föld alatti rakétasilókban helyezték el . Az újabb rendszereket , mint pl . az SZ-300PSZ/PM légvédelmi rakétákat mozgékonyok voltak , de ha egyszer megtalálták őket az ellenséges bombázók ki lettek téve ellenséges tűznek , bombáknak . Az SZ-300-ok védelmére tervezték bevetni az önjáró légvédelmi harcjárművet . Először gumikerekes harcjárműre telepítették a fegyverrendszert , mert könnyebb karbantartani , és nehezebben robban le . Maga a fegyverrendszer tervezéseben kezdődött és a Tunguszka M1 utódjául szánták . A prototípusre készült el és a MAKS-1995-ön mutatták be . A program ezek után problémákba ütközött , majd legvégül megvonták a program finanszírozását . Ennek ellenére a KBP tovább folytatta a fejlesztést saját önerőből . Teljesen áttervezték a lövegtornyot és a radarrendszert . Eltávolították a Tunguszka rendszer minden részét . A fegyverrendszertdb új radarral látták el , ami több mozgó levegőben és szárazföldön mozgó célt képes megnövelt hatótávolsággal követni és Idegen-barát felismerő rendszerrel is ellátták . A kabin kijelzőit CRT-ről LCD-re cserélték és kapott egy új nagy sebességű számítógépet , ami lerövidíti a reakcióidőt . A fegyverrendszer a következő típusú rakétákkal: db6 vagy6-E típusú légvédelmi rakétákkal és72 vagy38M típusú légvédelmi gépágyúkkal rendelkezik . Az első éleslövészetrejúniusában került sor Kapusztyin Jarban , Asztraháni területen . A Pancir SZ-1 fegyverrendszert hivatalosannovemberében került rendszeresítésre az Orosz Fegyveres Erőknél . A modernizált Pancir SZ-2-tben állították hadrendbe . Fejlesztés alatt áll egy lánctalpas változat is , ami a szárazföldi és ejtőernyős erők számára lesz hivatott légvédelmet biztosítani . 2012. októberén egy teszt sorándb rakétával lelőttek egy robotrepülőgépet.benm/s sebességgel repülő céltárgyakat lőttek le a Pancirral . Haditengerészeti változat A Pancir fegyverrendszert az Admiral Kuznyecov repülőgéphordozóra , és modernizált hadihajókra fogják telepíteni . 2015-ben az Orosz Védelmi Minisztérium " Pancir-M"-ként rendszerbe állította a haditengerészeti változatot . Hideg égövi változat A hideg égövi változat°C-on is képes működni . Sikeres teszteket követően hadrendbe állították . Források Fordítás Önjáró légvédelmi lövegek Orosz önjáró lövegek Orosz rakétafegyverek