Vilho Petter Nenonen
Vilho Nenonen (teljes nevén Wilho Petter Nenonen; Kuopio, 1883. március 6. – Helsinki, 1960. február 17.) finn tüzértábornok volt, a finn hadseregben szolgált, valamint az orosz cári hadseregben. Őt tartják a finn tüzérség legjelentősebb fejlesztőjének, „atyjának”.

Életpályája 

Vilho Nenonen 11 évesen ment kadétiskolába, Haminába. Érdekelte a tüzérség, mindent elolvasott e témában, amire csak rátette a kezét. 18 évesen a matematikában tehetséges Nenonent felvették a pétervári középfokú Mihail Tüzérségi Iskolába.

1904 februárjában kitört az Oroszország és Japán közötti háború. Nenonen alhadnagy, illetve ütegfél-vezető 1905 augusztusában érkezett meg Mandzsúriába, éppen a békekötés előtt. Nenonen majdnem odaért első háborújába.

Fiatal tisztként Nenonen a nagyra tartott Mihailov Tüzérségi Akadémián tanult Pétervárott, és később orosz csapatokban vett részt az első világháborúban. 

A finn polgárháborúban 1918-ban Nenonen ezredes a tüzérség felügyelőjeként működött. A téli háború előtt fejlesztette ki a tűzirányítási kártyát, ami jelentősen megkönnyítette a tűzirányító tevékenységét. A folytatólagos háború lőállásai számára fejlesztették ki az átállításszámítót, amely lehetővé tette a finn sikert a tali–ihantalai harcokban.

A téli háborúban 

A téli háborúban Nenonen fegyvertervezési vezetőként működött, és fegyverbeszerzési útra az Egyesült Államokba vezényelték. A téli háború tanulságos tapasztalat volt a finn tüzérség számára. Vétettek hibákat, és megfizettek értük. A finn tüzérség gyakran képtelen volt a feladatra, amit Nenonen nyomatékosított, tehát a támadás támogatására. Az éleslövészeti gyakorlatokon táborozva többnyire azt gyakorolták, amit már megtanultak, a lövészetet. 

Gond volt az elavult és tiritarka felszerelés. Finnországnak december elején, 1939-ben, 444 ágyúja volt. A legrégibb 1877-es modell volt, a legújabb 1934-es. Ezen kívül, Nenonen számos kezdeményezésétől függetlenül, a "világ legtiritarkább tüzérsége" teljesen elhanyagolta a lőszerellátást. 

Szinte egyetlen lövedékforrásként az oroszok által hátra hagyott lőszerraktárak szolgáltak. Egy hétnyi harc után szigorú utasításba kényszerültek adni a tüzelés leszabályozását. Néha a célterületre csak 4-8 gránátot lőttek ki. E téli fagyokban a gyutacsműködés nem volt megbízható.

Az ipari létesítmények csak 1939. november 30-án kaptak parancsot további lövedékek gyártására. A téli háború befejeződésekor a termelés napi 2500 gránát volt, a fronton pedig napi 8000 lövésre lett volna szükség.

Nenonen Egyesült Államokba tett fegyverbeszerzési útja nehéz volt. Nem adhattak el fegyvereket háborúban álló országnak, bár Brewster Buffalókat sikerült beszerezni. A fegyvereket és lőszereket csakis a háború után szállították le. Volt köztük 200 darab 75 mm-es könnyű tábori löveg és 32 darab 203 mm-es nehéz tábori tarack; lőszerestől.

A folytatólagos háborúban 

Nenonent ismét kinevezték tüzérségi felügyelővé 1940 őszén. Amikor az újabb háború 1941 júniusában kitört, a hadseregnek több mint 1000 ágyú állt rendelkezésére. A háború elején az ágyúk száma "szinte magától" növekedett, mivel bőségesen volt hadizsákmány. 1942 nyarára Finnország 800 ágyút zsákmányolt. A németektől figyelemre méltó számban vásároltak Franciaországban zsákmányolt ágyúkat. Továbbá a Tampella Bofors licenc alatt legyártott 140 modern 105 mm-es tábori tarackot. Kezdett is gonddá válni a tüzérségi felszerelés hallatlan modell- és kaliberbeli tiritarkasága, ami megnehezítette többek között a termelést és a hadtápot. 

Az 1944-es nyári védelmi harcokban a tüzérség minőségileg és mennyiségileg teljesen más szinten volt, mint három évvel előzőleg. A tüzérség létszám 50000 fő volt. A döntő tali-ihantalai harcokban június 30-tól július 7-ig a finn tüzérség 7 négyzetkilométernyi fókuszterületre akár 250 ágyú tüzét is összpontosíthatta. Hasonló példa nem volt a világon.

A harcok elcsendesedtével... 

A főparancsnok személyesen adta át a Mannerheim keresztet Nenonennek 1945. január 8-án.

Nenonen 1947. február 15-i kezdődőlegesítést kérve nyújtotta be lemondását beosztásáról.

Fordítás 

1883-ban született személyek
1960-ban elhunyt személyek
Finnek
Az Orosz Birodalom katonái az első világháborúban
Vilho Nenonen ( teljes nevén Wilho Petter Nenonen ; Kuopio , március – Helsinki , február ) finn tüzértábornok volt , a finn hadseregben szolgált , valamint az orosz cári hadseregben . Őt tartják a finn tüzérség legjelentősebb fejlesztőjének , „ atyjának” . Életpályája Vilho Nenonenévesen ment kadétiskolába , Haminába . Érdekelte a tüzérség , mindent elolvasott e témában , amire csak rátette a kezét.évesen a matematikában tehetséges Nenonent felvették a pétervári középfokú Mihail Tüzérségi Iskolába . 1904 februárjában kitört az Oroszország és Japán közötti háború . Nenonen alhadnagy , illetve ütegfél-vezetőaugusztusában érkezett meg Mandzsúriába , éppen a békekötés előtt . Nenonen majdnem odaért első háborújába . Fiatal tisztként Nenonen a nagyra tartott Mihailov Tüzérségi Akadémián tanult Pétervárott , és később orosz csapatokban vett részt az első világháborúban . A finn polgárháborúbanban Nenonen ezredes a tüzérség felügyelőjeként működött . A téli háború előtt fejlesztette ki a tűzirányítási kártyát , ami jelentősen megkönnyítette a tűzirányító tevékenységét . A folytatólagos háború lőállásai számára fejlesztették ki az átállításszámítót , amely lehetővé tette a finn sikert a tali–ihantalai harcokban . A téli háborúban A téli háborúban Nenonen fegyvertervezési vezetőként működött , és fegyverbeszerzési útra az Egyesült Államokba vezényelték . A téli háború tanulságos tapasztalat volt a finn tüzérség számára . Vétettek hibákat , és megfizettek értük . A finn tüzérség gyakran képtelen volt a feladatra , amit Nenonen nyomatékosított , tehát a támadás támogatására . Az éleslövészeti gyakorlatokon táborozva többnyire azt gyakorolták , amit már megtanultak , a lövészetet . Gond volt az elavult és tiritarka felszerelés . Finnországnak december elején, ben ,ágyúja volt . A legrégibbes modell volt , a legújabbes . Ezen kívül , Nenonen számos kezdeményezésétől függetlenül , a " világ legtiritarkább tüzérsége " teljesen elhanyagolta a lőszerellátást . Szinte egyetlen lövedékforrásként az oroszok által hátra hagyott lőszerraktárak szolgáltak . Egy hétnyi harc után szigorú utasításba kényszerültek adni a tüzelés leszabályozását . Néha a célterületre csakgránátot lőttek ki . E téli fagyokban a gyutacsműködés nem volt megbízható . Az ipari létesítmények csak novemberán kaptak parancsot további lövedékek gyártására . A téli háború befejeződésekor a termelés napigránát volt , a fronton pedig napilövésre lett volna szükség . Nenonen Egyesült Államokba tett fegyverbeszerzési útja nehéz volt . Nem adhattak el fegyvereket háborúban álló országnak , bár Brewster Buffalókat sikerült beszerezni . A fegyvereket és lőszereket csakis a háború után szállították le . Volt köztükdarabmm-es könnyű tábori löveg ésdarabmm-es nehéz tábori tarack ; lőszerestől . A folytatólagos háborúban Nenonent ismét kinevezték tüzérségi felügyelővéőszén . Amikor az újabb háborújúniusában kitört , a hadseregnek több mintágyú állt rendelkezésére . A háború elején az ágyúk száma " szinte magától " növekedett , mivel bőségesen volt hadizsákmány.nyarára Finnországágyút zsákmányolt . A németektől figyelemre méltó számban vásároltak Franciaországban zsákmányolt ágyúkat . Továbbá a Tampella Bofors licenc alatt legyártottmodernmm-es tábori tarackot . Kezdett is gonddá válni a tüzérségi felszerelés hallatlan modell- és kaliberbeli tiritarkasága , ami megnehezítette többek között a termelést és a hadtápot . Azes nyári védelmi harcokban a tüzérség minőségileg és mennyiségileg teljesen más szinten volt , mint három évvel előzőleg . A tüzérség létszámfő volt . A döntő tali-ihantalai harcokban júniustól júliusig a finn tüzérségnégyzetkilométernyi fókuszterületre akárágyú tüzét is összpontosíthatta . Hasonló példa nem volt a világon . A harcok elcsendesedtével. . . A főparancsnok személyesen adta át a Mannerheim keresztet Nenonennek januárán . Nenonen februári kezdődőlegesítést kérve nyújtotta be lemondását beosztásáról . Fordítás 1883-ban született személyek 1960-ban elhunyt személyek Finnek Az Orosz Birodalom katonái az első világháborúban