Ulrich von Löwendal
Ulrich Friedrich Woldemar Graf von Löwendal (franciául: Ulrich Frédéric Woldemar, Comte de Lowendal) (Hamburg, 1700. április 1. – Párizs, 1755. május 27.) skandináv származású német hadvezér, aki csaknem egész Európában megfordult, és végül Franciaország egyik marsallja lett.

Élete 
Löwendal 1700-ban született Hamburgban Woldemar von Löwendal dán–norvég nemesember fiaként. Anyja Dorothea von Brockdorff (1672–1706) volt. Már 1713-ban VI. Károly császár seregében szolgált, harcolt Lengyelországban és 1714-ben századosi rangot szerzett. Önkéntesként dán szolgálatba állt, majd 1716-ban visszatért a császári sereghez. A péterváradi csatában és Temesvár, illetve Belgrád ostroma során jeleskedett.

Később Erős Ágost szolgálatába állt, akitől tábornagyi rangot kapott, és a szász gyalogság főfelügyelője lett. 1733-ban Krakkó felkelőkkel szembeni védelmének megszervezésével tüntette ki magát. 1734-35-ben a Rajnánál állomásozó szász csapatokat vezette.

Orosz szolgálatba való lépése után 1739-ben Hotinnál vereséget mért a törökökre, majd 1741 és 1743 között finn területeken harcolt Svédország ellen.

Ezt követően állt XV. Lajos szolgálatába. 1743-ban altábornaggyá nevezték ki és 1744-ben Menen, Ypern és Freiburg ostrománál jeleskedett. 1745-ben részt vett Szász Móric németalföldi hadjáratában. A fontenoy-i csata során a tartalékhadtestet irányította, majd a győztes csatát követően az ő irányításával foglalták el a francia csapatok Gentet, Oudenaardét, Oostendét és Nieuport-t, majd az ezt követő évben Sluis, Sas van Gent erődítményeit és még továbbiakat a Flandriában. A bevehetetlennek tartott Bergen op Zoom erődöt 1747 szeptember 6-án foglalta el gyalogsági rohammal, mely után a francia sereg két napon át tartó erőszakoskodása és fosztogatásba kezdett. Bár a pusztításért Szász Móric Löwendalt tette felelőssé, a királynak mégis így írt:

„Sire, il n’est pas de moyen terme, vous devez le pendre, ou le faire Maréchal de France.”

(„Sire, nincs középút, vagy felakasztatja, vagy megteszi Franciaország marsalljává.”)

XV. Lajos az utóbbit választotta. Így Löwendal a hadjárat végén részt vehetett Maastricht ostromában, az erőd május 7-én kapitulált.

Jórészt a háborús nyereségekből 1748-ban megvette a La Ferté-Saint-Aubin kastélyt Chambord szomszédságában.

1755-ben XV. Lajos teljhatalmú megbízottként kívánta alkalmazni a Poroszországgal való tárgyalások során annak érdekében, hogy megakadályozza a később hétéves háborúként ismertté vált konfliktus kitörését. Löwendal azonban május 27-én Párizsban elhunyt, és ezt a feladatot Louis Jules Mancini Mazarinire, Nivernais hercegére bízták.

Az 1743-ban felállított és róla elnevezett „de Lowendahl” gyalogezredet 1760-ban a „d’Anhalt” gyalogezredbe olvasztották be.

Családja 
 Löwendal kétszer nősült, első felesége Theodora Eugenia von Schmettau volt, akivel 1722. január 23-án kötött házasságot. A felesége Gottlieb von Schmettau szász tábornok lánya volt. Négy gyermekük született, mielőtt 1736-ban elváltak.
 1736. november 13-án vette feleségül Barbe Madeleine Szembeket, akitől szintén négy gyermeke született.

Jegyzetek

Fordítás 
 
 

1700-ban született személyek
1755-ben elhunyt személyek
Német hadvezérek
A Francia Természettudományi Akadémia tagjai
A Szentlélek-rend lovagjai
Francia hadvezérek
Ulrich Friedrich Woldemar Graf von Löwendal ( franciául : Ulrich Frédéric Woldemar , Comte de Lowendal ) ( Hamburg , április – Párizs , május ) skandináv származású német hadvezér , aki csaknem egész Európában megfordult , és végül Franciaország egyik marsallja lett . Élete Löwendalban született Hamburgban Woldemar von Löwendal dán–norvég nemesember fiaként . Anyja Dorothea von Brockdorff1706 ) volt . Márban VI. Károly császár seregében szolgált , harcolt Lengyelországban ésben századosi rangot szerzett . Önkéntesként dán szolgálatba állt , majdban visszatért a császári sereghez . A péterváradi csatában és Temesvár , illetve Belgrád ostroma során jeleskedett . Később Erős Ágost szolgálatába állt , akitől tábornagyi rangot kapott , és a szász gyalogság főfelügyelője lett.ban Krakkó felkelőkkel szembeni védelmének megszervezésével tüntette ki magát.ben a Rajnánál állomásozó szász csapatokat vezette . Orosz szolgálatba való lépése utánben Hotinnál vereséget mért a törökökre , majdésközött finn területeken harcolt Svédország ellen . Ezt követően állt XV . Lajos szolgálatába.ban altábornaggyá nevezték ki ésben Menen , Ypern és Freiburg ostrománál jeleskedett.ben részt vett Szász Móric németalföldi hadjáratában . A fontenoy-i csata során a tartalékhadtestet irányította , majd a győztes csatát követően az ő irányításával foglalták el a francia csapatok Gentet , Oudenaardét , Oostendét és Nieuport-t , majd az ezt követő évben Sluis , Sas van Gent erődítményeit és még továbbiakat a Flandriában . A bevehetetlennek tartott Bergen op Zoom erődötszeptemberán foglalta el gyalogsági rohammal , mely után a francia sereg két napon át tartó erőszakoskodása és fosztogatásba kezdett . Bár a pusztításért Szász Móric Löwendalt tette felelőssé , a királynak mégis így írt : „ Sire , il n’est pas de moyen terme , vous devez le pendre , ou le faire Maréchal de France.” ( „ Sire , nincs középút , vagy felakasztatja , vagy megteszi Franciaország marsalljává.” ) XV . Lajos az utóbbit választotta . Így Löwendal a hadjárat végén részt vehetett Maastricht ostromában , az erőd májusén kapitulált . Jórészt a háborús nyereségekbőlban megvette a La Ferté-Saint-Aubin kastélyt Chambord szomszédságában . 1755-ben XV . Lajos teljhatalmú megbízottként kívánta alkalmazni a Poroszországgal való tárgyalások során annak érdekében , hogy megakadályozza a később hétéves háborúként ismertté vált konfliktus kitörését . Löwendal azonban májusén Párizsban elhunyt , és ezt a feladatot Louis Jules Mancini Mazarinire , Nivernais hercegére bízták . Azban felállított és róla elnevezett „ de Lowendahl” gyalogezredetban a „ d’Anhalt” gyalogezredbe olvasztották be . Családja Löwendal kétszer nősült , első felesége Theodora Eugenia von Schmettau volt , akivel januárán kötött házasságot . A felesége Gottlieb von Schmettau szász tábornok lánya volt . Négy gyermekük született , mielőttban elváltak. novemberán vette feleségül Barbe Madeleine Szembeket , akitől szintén négy gyermeke született . Jegyzetek Fordítás 1700-ban született személyek 1755-ben elhunyt személyek Német hadvezérek A Francia Természettudományi Akadémia tagjai A Szentlélek-rend lovagjai Francia hadvezérek