Salu kolostor
A Salu kolostor (tibeti: ཞྭ་ལུ།, wylie: zhwa lu, kínai: 夏魯寺, pinjin: Hszia-lu szi) tibeti buddhista kolostor Sigace várostól 22 km-re délre. A kolostort 1040-ben alapította Csecun Serab Dzsungnaj, amely évszázadokon át tudományos oktatási és testnevelési központként működött. A freskói Tibet legősibb és legszebb falfestései közé tartoznak. A fő kolostorok közül a Salu volt az egyik első, amelyet a Cangpa-dinasztia nemes családjai építtettek a buddhizmus feléledésének idején, amely azután a szakja hagyomány egyik legfontosabb központja lett. A Salu kifejezés magyarul azt jelenti, hogy „új rügy”.

Története
1329-ben egy pusztító földrengés elpusztította a Salu templomot, amelyet azután 1333-ban a helyi nemesek újból felépítettek Toghon Temür, a Mongol Birodalom legutolsó kagánja. Az új kolostort mongol stílusban építették, hatalmas befelé dőlő falakkal a fő belső udvar körül, és erős fa tartószerkezetű tetőt alkalmaztak Csinghaj városból származó kerámia cserepekkel.

Az 1330-as években, amikor elkészült az új épület, a Salu templomot a 11. apát, Butön Rincsendrub vezette, aki 1290–ban született és 1364-ben hunyt el. Butön jó vezetőnek bizonyult, akit a mai napig fontos tudósnak és írónak tartanak a szakja iskolában, és aki egyben Tibet egyik legjelentősebb történetírójának is számít. Butön katalógusba rendezte a Salu buddhista szövegeit - összesen  vallási és filozófiai művet. Az A buddhizmus története Indiában és Tibetben című művét a mai napig használják a tudósok tanulmányaik során. Buton népszerű tevékenysége más iskolák buddhista tudósainak is felkeltette az érdeklődését és Tibet minden részéről érkeztek látogatók a Salu kolostorba, illetve az 1360-ra mintegy  főt számláló intézménybe Indiából is érkeztek lelkes tanulók. Butön halála után a Salu az ezoterikus és a buddhista tanulmányok jelentős központjává vált évszázadokra.

A 19. századra az intézmény elveszítette kiemelt jelentőségét, és a tibeti tudósok inkább a gelug iskolához tartozó Szamje kolostort választották már tanulmányaikhoz, amely addigra politikailag Tibet legerősebb intézményévé nőtte ki magát. A Salu kolostor állapota erősen leromlott, és az 1330-as állapotból már csak kevés maradt fenn, jóllehet a vastag külső fal és a sérült tető ma is állnak. A 14. századi falfestmények közül több is azt a ikonográfiai sémát követi, amelyet Putön fejlesztett ki. Az egyik ilyen festmény egy allegória, amelyben egy elefánt az emberi tudatot ábrázolja, ahogyan különböző lépeseken keresztül eljut a megvilágosodásig, és a tisztulási folyamat során fokozatosan válik egyre fehérebbé és tisztábbá. A fontos szabályok is fennmaradtak, hogy a szerzeteseknek milyen ruhát kell hordaniuk és hogyan kell viselkedniük a belső főudvarban (tibeti: dejangsar). A korábbi mandala freskók maradványait több mint száz thangka takarja, amelyek többségét a kínai Hangcsou városában készítették az 1920-as években.

A turisták számára ma csupán a templom két kápolnája látogatható, bár további felújítási munkálatokat is végeznek, hogy a kolostort teljesen helyreállítsák.

A kolostor belseje
A Salu Lakhang templom a kolostor központi épülete. A földszinten található Sakjamuni Buddha és tanítványainak a szentélye. Az oldalsó kápolnáiban őrzik a tibeti buddhista kánon két alapművét, a Tandzsurt és a Kandzsurt. A jellegzetes kínai, kék csempés tetőtéri kápolnákban Sakjamuni, Butön és más arhatok szerepelnek. Hatalmas és finoman megmunkált régi falfestmények fedik a kolostor falait. Ezek elsősorban Buddha életének bizonyos jeleneteit ábrázolják. Ezeknek a műalkotásoknak a restaurációja még nem történet meg.

Kincsei
A Salu kolostorban négy említésre méltó kincset őriznek. Az egyik egy szútra tábla, amely 700 éves, a másik egy sárgaréz váza, amely szokatlan módon be van vonva egy darab vörös szövettel, amely le van pecsételve. A vázában lévő szent víz 108 erkölcstelenséget képes letisztítani. Ezt a vizet 12 évente cserélik. A kincsek közé tartozik még egy kő medence, amelyben korábban maga Csecun Serab Dzsungnaj is fürdött a 11. században, illetve egy om mani padme hum mantrával díszített kő tábla, amelyen szerepel még négy dagoba véset is.

Felújítási munkálatok
A Salu kolostor felújítási munkálatai 2009. május 13-án kezdődtek, a kínai kormány Xinhua hírügynökségének online hírei szerint. A projekt Tibet legnagyobb felújítási munkálatai közé tartozik a 11. ötéves terv alapján (2006–2010). A munkálatok során megerősítik az épületek tartószerkezeteit, karbantartásra kerülnek a csatornák és javítják a tűz- és árvízvédelmet is. A projekt összköltsége eléri a 16 millió RMB jüant.

Galéria

Jegyzetek

További információk
 Vitali, Roberto. 1990. Early Temples of Central Tibet. Serindia Publications. London. . Chapter Four: "Shalu Serkhang and the Newar Style of the Yüan Court." Pages 89–122.
A Salu kolostor - A Salu Szövetség oldala
www.himalayanart.org - Kiállítás

Tibeti buddhista kolostorok
Buddhista templomok Tibetben
A buddhizmus története
Szakja
11. századi építmények
A Salu kolostor ( tibeti : ཞྭ་ ལུ ། , wylie : zhwa lu , kínai : 夏魯寺 , pinjin : Hszia-lu szi ) tibeti buddhista kolostor Sigace várostólkm-re délre . A kolostortben alapította Csecun Serab Dzsungnaj , amely évszázadokon át tudományos oktatási és testnevelési központként működött . A freskói Tibet legősibb és legszebb falfestései közé tartoznak . A fő kolostorok közül a Salu volt az egyik első , amelyet a Cangpa-dinasztia nemes családjai építtettek a buddhizmus feléledésének idején , amely azután a szakja hagyomány egyik legfontosabb központja lett . A Salu kifejezés magyarul azt jelenti , hogy „ új rügy” . Története 1329-ben egy pusztító földrengés elpusztította a Salu templomot , amelyet azutánban a helyi nemesek újból felépítettek Toghon Temür , a Mongol Birodalom legutolsó kagánja . Az új kolostort mongol stílusban építették , hatalmas befelé dőlő falakkal a fő belső udvar körül , és erős fa tartószerkezetű tetőt alkalmaztak Csinghaj városból származó kerámia cserepekkel . Azas években , amikor elkészült az új épület , a Salu templomot a apát , Butön Rincsendrub vezette , akiban született ésben hunyt el . Butön jó vezetőnek bizonyult , akit a mai napig fontos tudósnak és írónak tartanak a szakja iskolában , és aki egyben Tibet egyik legjelentősebb történetírójának is számít . Butön katalógusba rendezte a Salu buddhista szövegeit - összesen vallási és filozófiai művet . Az A buddhizmus története Indiában és Tibetben című művét a mai napig használják a tudósok tanulmányaik során . Buton népszerű tevékenysége más iskolák buddhista tudósainak is felkeltette az érdeklődését és Tibet minden részéről érkeztek látogatók a Salu kolostorba , illetve azra mintegy főt számláló intézménybe Indiából is érkeztek lelkes tanulók . Butön halála után a Salu az ezoterikus és a buddhista tanulmányok jelentős központjává vált évszázadokra . A századra az intézmény elveszítette kiemelt jelentőségét , és a tibeti tudósok inkább a gelug iskolához tartozó Szamje kolostort választották már tanulmányaikhoz , amely addigra politikailag Tibet legerősebb intézményévé nőtte ki magát . A Salu kolostor állapota erősen leromlott , és azas állapotból már csak kevés maradt fenn , jóllehet a vastag külső fal és a sérült tető ma is állnak . A századi falfestmények közül több is azt a ikonográfiai sémát követi , amelyet Putön fejlesztett ki . Az egyik ilyen festmény egy allegória , amelyben egy elefánt az emberi tudatot ábrázolja , ahogyan különböző lépeseken keresztül eljut a megvilágosodásig , és a tisztulási folyamat során fokozatosan válik egyre fehérebbé és tisztábbá . A fontos szabályok is fennmaradtak , hogy a szerzeteseknek milyen ruhát kell hordaniuk és hogyan kell viselkedniük a belső főudvarban ( tibeti : dejangsar ) . A korábbi mandala freskók maradványait több mint száz thangka takarja , amelyek többségét a kínai Hangcsou városában készítették azas években . A turisták számára ma csupán a templom két kápolnája látogatható , bár további felújítási munkálatokat is végeznek , hogy a kolostort teljesen helyreállítsák . A kolostor belseje A Salu Lakhang templom a kolostor központi épülete . A földszinten található Sakjamuni Buddha és tanítványainak a szentélye . Az oldalsó kápolnáiban őrzik a tibeti buddhista kánon két alapművét , a Tandzsurt és a Kandzsurt . A jellegzetes kínai , kék csempés tetőtéri kápolnákban Sakjamuni , Butön és más arhatok szerepelnek . Hatalmas és finoman megmunkált régi falfestmények fedik a kolostor falait . Ezek elsősorban Buddha életének bizonyos jeleneteit ábrázolják . Ezeknek a műalkotásoknak a restaurációja még nem történet meg . Kincsei A Salu kolostorban négy említésre méltó kincset őriznek . Az egyik egy szútra tábla , amelyéves , a másik egy sárgaréz váza , amely szokatlan módon be van vonva egy darab vörös szövettel , amely le van pecsételve . A vázában lévő szent vízerkölcstelenséget képes letisztítani . Ezt a vizetévente cserélik . A kincsek közé tartozik még egy kő medence , amelyben korábban maga Csecun Serab Dzsungnaj is fürdött a században , illetve egy om mani padme hum mantrával díszített kő tábla , amelyen szerepel még négy dagoba véset is . Felújítási munkálatok A Salu kolostor felújítási munkálatai májusán kezdődtek , a kínai kormány Xinhua hírügynökségének online hírei szerint . A projekt Tibet legnagyobb felújítási munkálatai közé tartozik a ötéves terv alapján2010 ) . A munkálatok során megerősítik az épületek tartószerkezeteit , karbantartásra kerülnek a csatornák és javítják a tűz- és árvízvédelmet is . A projekt összköltsége eléri amillió RMB jüant . Galéria Jegyzetek További információk Vitali , Roberto . Early Temples of Central Tibet . Serindia Publications . London. \ . Chapter Four : " Shalu Serkhang and the Newar Style of the Yüan Court . " Pages122. A Salu kolostor - A Salu Szövetség oldala www.himalayanart.org - Kiállítás Tibeti buddhista kolostorok Buddhista templomok Tibetben A buddhizmus története Szakja 11. századi építmények