Donje Selo (Šolta)
Donje Selo falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Šoltához tartozik.

Fekvése 
Splittől 18 km-re délnyugatra, Trogirtól 13 km-re délre, Dalmácia középső részén, Šolta szigetének nyugati részén, a községközponttól 2 km-re nyugatra, a Sridnje polje északnyugati szélén fekszik. Jellegzetes mediterrán, dalmát típusú település szabálytalanul tekergő utcácskákkal, melyek a kőből épített házakhoz és udvarokba vezetnek. Az egyszerű házak közül csak a templom, az iskola és a plébánia épülete tűnik ki. Az újabb lakóházak elsősorban a település szélére épültek.

Története 
Az első ismert itt lakó nép az illírek voltak, akik elsősorban a magaslatokat alakították ki lakóhelyül. Erődített településük áll a településtől délnyugatra emelkedő Gradina nevű magaslaton is, ahol egy négyszögletes alaprajzú épület alapfalai kerültek elő padlómozaik maradványaival. Mivel a szigeten szervezett régészeti feltárás még nem történt, a régészeti emlékek elsősorban a mezőkön végzett munkák során kerülnek elő. A római korból is több használati tárgy és település maradványait találták meg. Ilyen régészeti lelőhely a Donje Selótól nyugatra fekvő Mirine, ahol egy villagazdaság alapfalai találhatók. Az északra található Studenac, valamint a nyugatra fekvő Pod Mihovil, ahol padlómozaik, délnyugatra pedig Svilaja, ahol szarkofágfedél került elő. A kereszténység a 4. század elején jelent meg a szigeten. Ebből a korból származik a mai Szent Ilona templom helyén állt ókeresztény templom maradványa, amely azt bizonyítja, hogy itt már ebben az időszakban is laktak emberek. A település első írásos említése azonban csak 1474-ből származik, „Villa inferior” alakban. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1857-ben 404, 1910-ben 691 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején olasz csapatok szállták meg. Lakossága 2011-ben 159 fő volt, akik a turizmus mellett főként mezőgazdaságból és halászatból éltek.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Márton tiszteletére szentelt plébániatemploma kora középkori eredetű, valószínűleg a település alapításával egyidejűleg épült. Bár az évszázadok során többször átépítették és bővítették, legrégibb részében, a félköríves apszisban máig megőrizte román és gótikus építészeti elemeit. A templom körül ősi temető található.
A Szent Ilona-templom egy ókeresztény templom alapfalaira épült a 18. században. Egyhajós épület téglalap alakú apszissal, nyugat-keleti tájolással. A homlokzat faragott kőből készült, a tető baldachinos oromzatú. A nyugati főhomlokzat egyszerű bejárattal rendelkezik, kőküszöbökkel, fent egy kerek ablak, a homlokzat tetején pedig harangdúc. Az oltár menzája egy ókeresztény szarkofág, faragott kereszttel. A korai keresztény töredékek az apszis falaiba vannak beépítve. Az ajtótól jobbra egy 1746-ból származó kő keresztelőmedence, horvát nyelvű felirattal, mely Jakov Grković helyi mester munkája.
Ókori várrom a faluból délnyugatra emelkedő Gradinán.
Villa rustica maradványai Mirinén, Donje Selótól nyugatra.
Ókori alapfalak a falutól nyugatra fekvő Pod Mihovilon.

Kultúra 
A településen nagy hagyományai vannak a Szent Márton-kultusznak. Ennek alapja írásban is le van fektetve, de pontos keletkezése ismeretlen. Feltételezések szerint a 19. század elején jegyezte le a település plébánosa a több évszázados hagyományt. Ez a hagyomány szorosan kapcsolódik az európai mártoni örökséghez, melynek Donje Selo egyik nagyon értékes része. A régi hagyomány mai korban különösen átértékelődik kapcsolódva a jubileumi Szent Márton év eseményeihez és az európai Szent Márton nyomában programhoz, mely leggyakrabban a Szent Mártonhoz kötődő helyekre vezető, főként gyalogos zarándoklatok formájában nyilvánul meg. Lelkiekben pedig a krisztusi hitet, az emberi jóságot, a kegyelmet és emberi toleranciát hirdeti. E mozgalomhoz a helyi testvériség házában 2015. július 3-án tartott összejövetelen Donje Selo is csatlakozott.

Turizmus 
A település kikötőjeként fejlődött ki a Donja Krušica-öbölben levő kis halásztelepülés, ahonnan a Donje Seló-i halászok indultak útjukra. Ma már az olaj, a bor és hal szállításán kívül rajta keresztül zajlik a turistaforgalom is. A kikötő mellett mára már üdülőtelep fejlődött ki, ahol évről évre egyre több turistát fogadnak.

Képgaléria

Jegyzetek

További információk 
Šolta község hivatalos oldala 
A község turisztikai irodájának honlapja 
A spliti ferences rendtartomány honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Donje Selo falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Šoltához tartozik . Fekvése Splittőlkm-re délnyugatra , Trogirtólkm-re délre , Dalmácia középső részén , Šolta szigetének nyugati részén , a községközponttólkm-re nyugatra , a Sridnje polje északnyugati szélén fekszik . Jellegzetes mediterrán , dalmát típusú település szabálytalanul tekergő utcácskákkal , melyek a kőből épített házakhoz és udvarokba vezetnek . Az egyszerű házak közül csak a templom , az iskola és a plébánia épülete tűnik ki . Az újabb lakóházak elsősorban a település szélére épültek . Története Az első ismert itt lakó nép az illírek voltak , akik elsősorban a magaslatokat alakították ki lakóhelyül . Erődített településük áll a településtől délnyugatra emelkedő Gradina nevű magaslaton is , ahol egy négyszögletes alaprajzú épület alapfalai kerültek elő padlómozaik maradványaival . Mivel a szigeten szervezett régészeti feltárás még nem történt , a régészeti emlékek elsősorban a mezőkön végzett munkák során kerülnek elő . A római korból is több használati tárgy és település maradványait találták meg . Ilyen régészeti lelőhely a Donje Selótól nyugatra fekvő Mirine , ahol egy villagazdaság alapfalai találhatók . Az északra található Studenac , valamint a nyugatra fekvő Pod Mihovil , ahol padlómozaik , délnyugatra pedig Svilaja , ahol szarkofágfedél került elő . A kereszténység a század elején jelent meg a szigeten . Ebből a korból származik a mai Szent Ilona templom helyén állt ókeresztény templom maradványa , amely azt bizonyítja , hogy itt már ebben az időszakban is laktak emberek . A település első írásos említése azonban csakből származik , „ Villa inferior” alakban.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején olasz csapatok szállták meg . Lakosságabenfő volt , akik a turizmus mellett főként mezőgazdaságból és halászatból éltek . Lakosság Nevezetességei Szent Márton tiszteletére szentelt plébániatemploma kora középkori eredetű , valószínűleg a település alapításával egyidejűleg épült . Bár az évszázadok során többször átépítették és bővítették , legrégibb részében , a félköríves apszisban máig megőrizte román és gótikus építészeti elemeit . A templom körül ősi temető található . A Szent Ilona-templom egy ókeresztény templom alapfalaira épült a században . Egyhajós épület téglalap alakú apszissal , nyugat-keleti tájolással . A homlokzat faragott kőből készült , a tető baldachinos oromzatú . A nyugati főhomlokzat egyszerű bejárattal rendelkezik , kőküszöbökkel , fent egy kerek ablak , a homlokzat tetején pedig harangdúc . Az oltár menzája egy ókeresztény szarkofág , faragott kereszttel . A korai keresztény töredékek az apszis falaiba vannak beépítve . Az ajtótól jobbra egyból származó kő keresztelőmedence , horvát nyelvű felirattal , mely Jakov Grković helyi mester munkája . Ókori várrom a faluból délnyugatra emelkedő Gradinán . Villa rustica maradványai Mirinén , Donje Selótól nyugatra . Ókori alapfalak a falutól nyugatra fekvő Pod Mihovilon . Kultúra A településen nagy hagyományai vannak a Szent Márton-kultusznak . Ennek alapja írásban is le van fektetve , de pontos keletkezése ismeretlen . Feltételezések szerint a század elején jegyezte le a település plébánosa a több évszázados hagyományt . Ez a hagyomány szorosan kapcsolódik az európai mártoni örökséghez , melynek Donje Selo egyik nagyon értékes része . A régi hagyomány mai korban különösen átértékelődik kapcsolódva a jubileumi Szent Márton év eseményeihez és az európai Szent Márton nyomában programhoz , mely leggyakrabban a Szent Mártonhoz kötődő helyekre vezető , főként gyalogos zarándoklatok formájában nyilvánul meg . Lelkiekben pedig a krisztusi hitet , az emberi jóságot , a kegyelmet és emberi toleranciát hirdeti . E mozgalomhoz a helyi testvériség házában júliusán tartott összejövetelen Donje Selo is csatlakozott . Turizmus A település kikötőjeként fejlődött ki a Donja Krušica-öbölben levő kis halásztelepülés , ahonnan a Donje Seló-i halászok indultak útjukra . Ma már az olaj , a bor és hal szállításán kívül rajta keresztül zajlik a turistaforgalom is . A kikötő mellett mára már üdülőtelep fejlődött ki , ahol évről évre egyre több turistát fogadnak . Képgaléria Jegyzetek További információk Šolta község hivatalos oldala A község turisztikai irodájának honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja Split-Dalmácia megye települései