Lukács György (államtitkár)
Erzsébetvárosi Lukács György (Nagyvárad, 1820. – Salzerbad (Alsó-Ausztria), 1892. augusztus 25.) államtitkár, Lukács György jogász, főispán édesapja.

Élete
Az erdélyi Örmény nemesi Lukács  család leszármazottja.  Felmenői Erzsébetváros (Románia)-i kereskedők voltak.
Édesapja Lukács Ignác nagyváradi földbirtokos volt. Lukács György 1820-ban született Nagyváradon (Bihar megyében); ott végezte a gimnáziumot és 1835–37-ben a jogi tanfolyamot; 1838-ban előbb Bihar megyénél, majd Pesten a királyi táblánál volt gyakorlaton. 1839-ben az országgyűlésen volt Beöthy Ödön mellett és ugyanez évben ügyvédi vizsgálatot is tett. 1841-től 1848-ig, mikor gyakorló ügyvéd volt, nem volt Bihar megyének egyetlen közgyűlése, amelyen jelen ne lett volna.

1848-ban Szemere Bertalan a belügyminisztériumba hívta meg miniszteri titkárnak. Mikor az országgyűlés felállította a honvédelmi bizottságot, Lukács mint a belügyminisztériumtól megbízott referens működött. A kormányt Debrecenbe is követte és egészen a fegyverletételig szolgálta. A szabadságharc után ügyvédeskedni kezdett, de mivel nem akart engedélyért folyamodni az abszolút kormányhoz, abbahagyta az ügyvédeskedést és a magánéletbe vonult vissza.

1853-ban nőül vette Tarr Krisztinát (hat gyermeke közül egyik leánya Lukács László miniszter neje). 1861-ben Nagyvárad városa megválasztotta polgármesterévé és később ugyanezen város országgyűlési képviselővé; az országgyűlés feloszlatásakor, mikor az alkotmányos tisztviselők országszerte leköszöntek állásukról, a városi tisztikar élén ő is lemondott polgármesteri állásáról. 1865-ben Nagyvárad ismét őt küldte az országgyűlésre képviselőjének. 1867-ben újból elvállalta Nagyvárad polgármesteri székét, és 1875 októberéig töltötte be pozícióját; ekkor Tisza Kálmán belügyminiszter, mint közgazdasági szaktekintélyt, meghívta az egyenesen az ő részére szervezett miniszteri tanácsosi állásra a belügyminisztériumba, és megbízta a közigazgatási államtitkári teendők vitelével.

1879-ben a szegedi nagy árvíz alkalmából az első intézkedések foganatosítása céljából kormánybiztosul küldték a romba dőlt városba, itt szerzett érdemeinek jutalmául a Szent István-rend keresztjét kapta. A közigazgatási reformtörvények szerkesztésében nagy rész jutott neki; mikor a király 1885. június 13-án államtitkári címmel és jelleggel is felruházta, e minőségében a belügyminisztérium személyi ügyeinek gondozása is neki jutott.

A Kossuth szerkesztette Pesti Hírlapba írt és levelezett Várad-Olasziból (1843. 246. sz. sat.); a Magyar Gazda (1844. I. 37. sz.) kivonatokat hozott a takarék-magtárak állítása ügyében írt Bihar megyei leveleiből; a nagyváradi Szabadságban (1893. 5. sz. L. írt önmagáról)

Jegyzetek

Források

További információk

 Bihar-Biharmegye, Oradea-Nagyvárad kultúrtörténete és öregdiákjainak emlékkönyve. Szerk. Fehér Dezső. Oradea, 1933-1937
 Kempelen Béla: Magyar nemes családok. Bp., Grill Károly Könyvkiadóvállalata, 1911-1932
 Nemes családok. [Szerk. Pettkó Béla és ifj. Reiszig Ede]. Bp., Magyar Heraldikai és Geneológiai Társaság, 1905
 Gudenus János József: Örmény eredetű magyar nemesi családok genealógiája. Bp., Szerző, 2000
 Toth, Adalbert: Parteien und Reichtagswahlen in Ungarn 1848-1892. München, R. Oldenburg Verlag, 1973
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
 Gudenus János József, Örmény eredetű magyar nemesi családok genealógiája Budapest, 2000

1820-ban született személyek
1892-ben elhunyt személyek
Nagyváradiak
Országgyűlési képviselők (1865–1869)
Magyarország államtitkárai
Erzsébetvárosi Lukács György ( Nagyvárad , – Salzerbad ( Alsó-Ausztria ) , augusztus ) államtitkár , Lukács György jogász , főispán édesapja . Élete Az erdélyi Örmény nemesi Lukács család leszármazottja . Felmenői Erzsébetváros ( Románia)-i kereskedők voltak . Édesapja Lukács Ignác nagyváradi földbirtokos volt . Lukács Györgyban született Nagyváradon ( Bihar megyében ) ; ott végezte a gimnáziumot és37-ben a jogi tanfolyamot;ban előbb Bihar megyénél , majd Pesten a királyi táblánál volt gyakorlaton.ben az országgyűlésen volt Beöthy Ödön mellett és ugyanez évben ügyvédi vizsgálatot is tett.tőlig , mikor gyakorló ügyvéd volt , nem volt Bihar megyének egyetlen közgyűlése , amelyen jelen ne lett volna . 1848-ban Szemere Bertalan a belügyminisztériumba hívta meg miniszteri titkárnak . Mikor az országgyűlés felállította a honvédelmi bizottságot , Lukács mint a belügyminisztériumtól megbízott referens működött . A kormányt Debrecenbe is követte és egészen a fegyverletételig szolgálta . A szabadságharc után ügyvédeskedni kezdett , de mivel nem akart engedélyért folyamodni az abszolút kormányhoz , abbahagyta az ügyvédeskedést és a magánéletbe vonult vissza . 1853-ban nőül vette Tarr Krisztinát ( hat gyermeke közül egyik leánya Lukács László miniszter neje) .ben Nagyvárad városa megválasztotta polgármesterévé és később ugyanezen város országgyűlési képviselővé ; az országgyűlés feloszlatásakor , mikor az alkotmányos tisztviselők országszerte leköszöntek állásukról , a városi tisztikar élén ő is lemondott polgármesteri állásáról.ben Nagyvárad ismét őt küldte az országgyűlésre képviselőjének.ben újból elvállalta Nagyvárad polgármesteri székét , ésoktóberéig töltötte be pozícióját ; ekkor Tisza Kálmán belügyminiszter , mint közgazdasági szaktekintélyt , meghívta az egyenesen az ő részére szervezett miniszteri tanácsosi állásra a belügyminisztériumba , és megbízta a közigazgatási államtitkári teendők vitelével . 1879-ben a szegedi nagy árvíz alkalmából az első intézkedések foganatosítása céljából kormánybiztosul küldték a romba dőlt városba , itt szerzett érdemeinek jutalmául a Szent István-rend keresztjét kapta . A közigazgatási reformtörvények szerkesztésében nagy rész jutott neki ; mikor a király júniusán államtitkári címmel és jelleggel is felruházta , e minőségében a belügyminisztérium személyi ügyeinek gondozása is neki jutott . A Kossuth szerkesztette Pesti Hírlapba írt és levelezett Várad-Olasziból sz. sat . ) ; a Magyar Gazda I. sz. ) kivonatokat hozott a takarék-magtárak állítása ügyében írt Bihar megyei leveleiből ; a nagyváradi Szabadságban sz . L. írt önmagáról ) Jegyzetek Források További információk Bihar-Biharmegye , Oradea-Nagyvárad kultúrtörténete és öregdiákjainak emlékkönyve . Szerk . Fehér Dezső . Oradea , Kempelen Béla : Magyar nemes családok . Bp. , Grill Károly Könyvkiadóvállalata , Nemes családok . [ Szerk . Pettkó Béla és ifj. Reiszig Ede] . Bp. , Magyar Heraldikai és Geneológiai Társaság , Gudenus János József : Örmény eredetű magyar nemesi családok genealógiája . Bp. , Szerző , Toth , Adalbert : Parteien und Reichtagswahlen in Ungarn München , R. Oldenburg Verlag , Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub Gudenus János József , Örmény eredetű magyar nemesi családok genealógiája Budapest , 1820-ban született személyek 1892-ben elhunyt személyek Nagyváradiak Országgyűlési képviselők1869 ) Magyarország államtitkárai