Satrić
Satrić falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Hrvacéhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 31, közúton 48 km-re északra, Sinjtől 14 km-re, községközpontjától légvonalban 4, közúton 6 km-re északnyugatra, a Svilaja-hegység lábánál fekszik. Délnyugatról a Svilaja-hegység, északkeletről a Peruča-tó határolja. A településen határában halad át a Zágrábot Splittel összekötő 1-es számú főút.

Története 
A velencei seregek 1686-ban foglalták vissza a töröktől Sinj várát és vele együtt a mai Hrvace térségét. Ezt követően a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság, mintegy ötezer ember, köztük több száz pravoszláv család érkezett erre a vidékre. A velencei-török háború után kialakult új hatalmi viszonyokat 1699-ben a karlócai béke szentesítette. Az 1714-ben kitört velencei-török háborúban átmenetileg újra török kézre került, de 1715-ben már újra velencei uralom alatt állt. 1718-ban a pozsareváci béke az új határt a Dinári-hegységnél húzta meg, így e térség velencei kézen maradt. A 17. század végétől a potravljei plébániához tartozott, melynek szolgálatát a živogošćei kolostorból látták el, mely egészen 1968-ig a plébánia patronáló kolostora maradt. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1857-ben 411, 1910-ben 594 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A háború után a település a szocialista Jugoszlávia része lett. Az 1950-es években a határának egy részét a Peruča-tó vizével árasztották el. 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. Ez évben csaknem teljes lakossága horvát nemzetiségű volt. A délszláv háború idején 1991 szeptemberében foglalták el a szerb erők. A házak 90 százalékát és a templomot a szerbek felégették, a lakosság elmenekült. A horvát hadsereg a „Peruča” fedőnevű katonai akció során 1993 januárjában szabadította fel a települést. A krajinai szerb határ közelében levő falu lakossága azonban csak az 1995 augusztusában végrehajtott „Vihar” hadműveletet követően lélegezhetett fel végleg. Lakossága 2011-ben 456 fő volt, akik potravljei plébániához tartoznak.

Lakosság 

(1869-ben a ma Sinjhez tartozó Zelovo lakosságát is ide számították.)

Nevezetességei 
Jézus Szent Neve tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1939-ben épült. Homlokzatán kör alakú ablakocska és egy felirat található, mely az építés idejét és az építők neveit rögzíti. A templomnak nincsen harangtornya, ezért harangja egy beton talapzaton felállított vas tartószerkezeten függ. A templomhajó 8 méter hosszú és 7 méter széles, az apszis hosszúsága 3,60 méter, szélessége 4,30 méter. A hajó falán három, a sekrestyén két ablak van elhelyezve. Az apszisban álló oltár kőből és márványból készült, oltárképe a gyermek Jézust ábrázolja. A diadalív mellett Jézus Szíve és Mária Szíve szobrai találhatók. Az épületet 1991-ben a szerb erők felgyújtották és teljesen kiégett, szobrait szétverték. A háborút követően teljesen újjáépítették.

Kultúra és sport 
A településen hagyományőrző kulturális egyesület működik, mely kitűnően megrendezett fesztiváljairól nevezetes.
Sportegyesülete a "Sinjal" bowlingklub.

Jegyzetek

Források 
Hrvace község hivatalos oldala 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Hrvace rövid története 
Cetina die nördliche 
A szerb erők Dabar, Vučipolje és Maljkovo elleni támadása 1991. szeptember 17-19. között - térkép.
A Peruča-hadművelet, a horvát erők ellentámadása 1993 januárjában 

Split-Dalmácia megye települései
Satrić falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Hrvacéhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északra , Sinjtőlkm-re , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , a Svilaja-hegység lábánál fekszik . Délnyugatról a Svilaja-hegység , északkeletről a Peruča-tó határolja . A településen határában halad át a Zágrábot Splittel összekötőes számú főút . Története A velencei seregekban foglalták vissza a töröktől Sinj várát és vele együtt a mai Hrvace térségét . Ezt követően a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság , mintegy ötezer ember , köztük több száz pravoszláv család érkezett erre a vidékre . A velencei-török háború után kialakult új hatalmi viszonyokatben a karlócai béke szentesítette . Azben kitört velencei-török háborúban átmenetileg újra török kézre került , deben már újra velencei uralom alatt állt.ban a pozsareváci béke az új határt a Dinári-hegységnél húzta meg , így e térség velencei kézen maradt . A század végétől a potravljei plébániához tartozott , melynek szolgálatát a živogošćei kolostorból látták el , mely egészenig a plébánia patronáló kolostora maradt.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A háború után a település a szocialista Jugoszlávia része lett . Azes években a határának egy részét a Peruča-tó vizével árasztották el.től a független Horvátországhoz tartozik . Ez évben csaknem teljes lakossága horvát nemzetiségű volt . A délszláv háború idejénszeptemberében foglalták el a szerb erők . A házakszázalékát és a templomot a szerbek felégették , a lakosság elmenekült . A horvát hadsereg a „ Peruča” fedőnevű katonai akció soránjanuárjában szabadította fel a települést . A krajinai szerb határ közelében levő falu lakossága azonban csak azaugusztusában végrehajtott „ Vihar” hadműveletet követően lélegezhetett fel végleg . Lakosságabenfő volt , akik potravljei plébániához tartoznak . Lakosság ( 1869-ben a ma Sinjhez tartozó Zelovo lakosságát is ide számították . ) Nevezetességei Jézus Szent Neve tiszteletére szentelt római katolikus templomaben épült . Homlokzatán kör alakú ablakocska és egy felirat található , mely az építés idejét és az építők neveit rögzíti . A templomnak nincsen harangtornya , ezért harangja egy beton talapzaton felállított vas tartószerkezeten függ . A templomhajóméter hosszú ésméter széles , az apszis hosszúsága60 méter , szélessége30 méter . A hajó falán három , a sekrestyén két ablak van elhelyezve . Az apszisban álló oltár kőből és márványból készült , oltárképe a gyermek Jézust ábrázolja . A diadalív mellett Jézus Szíve és Mária Szíve szobrai találhatók . Az épületetben a szerb erők felgyújtották és teljesen kiégett , szobrait szétverték . A háborút követően teljesen újjáépítették . Kultúra és sport A településen hagyományőrző kulturális egyesület működik , mely kitűnően megrendezett fesztiváljairól nevezetes . Sportegyesülete a " Sinjal " bowlingklub . Jegyzetek Források Hrvace község hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja További információk Hrvace rövid története Cetina die nördliche A szerb erők Dabar , Vučipolje és Maljkovo elleni támadása szeptember között - térkép . A Peruča-hadművelet , a horvát erők ellentámadásajanuárjában Split-Dalmácia megye települései