Pučišća
Pučišća () falu és község Horvátországban, Split-Dalmácia megyében. Supetar mellett Brač sziget legnagyobb települése. Közigazgatásilag Gornji Humac és Pražnica települések tartoznak hozzá.

Fekvése 
Splittől légvonalban 29 km-re délkeletre, a supetari kompkikötőtől légvonalban 14, közúton 25 km-re délkeletre, a Brač-sziget északi részén fekszik. Egy a sziget belsejébe mélyen benyúló öböl végében helyezkedik el mely kétfelé, a nyugati Pučiški dolacra és a keleti Stipanska lukára ágazik szét. Batak, Veli és Mali Rac a Stog és a Latesa-hegyen épített kőházai lépcsőzetesen emelkednek a kis Pučišćai-öböl fölé, melyet homlokzatukkal felé fordulva amfieátrumszerűen vesznek körül. A hegyek aljában fekvő településrész neve Talija, mely stílszerűen a színház istennőjével Tháliával van kapcsolatban.

Története 
A helyén az ókorban a római Pucisca állt, melyről számos régészeti lelet, köztük egy Jupiternek szentelt oltár és egy sztélé tanúskodik. Neve a latin „puteus” főnévből származik. A település középkori története a Stipanska luka végében található temetőnél kezdődött, ahol ókeresztény templom és keresztelőmedence maradványa található. A Stipanska luka ugyanis az itt állt Szent István első vértanúnak szentelt templomról kapta a nevét. A 11. században valószínűleg bencés rendi kolostor is állt itt, melyről egy „Nicolaus abas fecit” felirat tanúskodik. Egy másik település alakult ki Pučinski dolacon, ahol ivóvízforrás is volt és ahol a régészeti leletek tanúsága szerint már a rómaiak villagazdaságot hoztak létre. A kalózok fokozódó támadásai később arra késztették az itteni népességet, hogy a sziget belsejébe húzódjanak vissza. Így Stipanksa Luka lakói Strazevnikre, Pučiški Dolac lakói pedig Pražnicára települtek át. A békésebb idők csak 1420 után következtek be, miután Velence megtörte a kalózok tengeri uralmát. Ekkor a népesség ismét leköltözött az öbölbe.

A század második felében azonban új hódítók bukkantak fel a sziget partvidékén. Az Oszmán Birodalom hajtotta uralma alá a Neretva torkolatától északra fekvő partvidéket. Ez arra késztette a település nemeseit, hogy toronyszerű erődöket építsenek a várható támadások kivédésére. Az első ilyen erőd a Zuvetić családé volt, mely 1467-ben épült fel. Példájukat rövidesen követték az Akvila, Prodić, Mladinić, Pinesić, Ivelić, Davidović, Cipcić, Bokanić és más családok. A tizenhárom felépített erődről ekkor kapta a település második nevét a Luka Kulát, mely a tornyok kikötőjét jelenti. A sziget egyetlen másik települése sem volt ennyire megerősítve, mint Pučišća ebben az időben. Az erődrendszer később többször is sikeresen védte meg a települést, mint például 1571-ben. A község mai címere is a 13 toronyvárat ábrázolja. Stipanska Lukának nem voltak ilyen erődjei, ezért lakosai gyakran húzódtak Pučiški Dolac erődjeinek védelmébe. Pučišća a sziget jelentős kulturális központjává is vált. Már 1516-ban megalapították első magániskoláját. A sziget több 16. és 17. századi krónikása (Vicko Prodic, Petar Dominis, Trifun Mladinic, Andrija Ciccarelli) élt és alkotott a településen, de innen származott Jure Zuvetić és Sabe Mladinić is. A településen virágzott a reneszánsz építészet. Olyan mesterek dolgoztak itt mint Juraj Dalmatinac, Andrija Alesi és Nikola Firentinac. Első plébániatemploma 1566-ban épült. Ez volt az az időszak, amikor még a templomok is erődítménynek épületek.

A településnek 1614-ben mintegy 300, 1637-ben 460, 1645-ben 600, 1763-ban 680 lakosa volt. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után újra az osztrákoké lett. A 19. század békésebb időszakában erősödött a horvát nyelv terjedése. 1868-ban itt alakult meg a sziget első horvát olvasóköre és az első horvát egyesület. Itt alkotott a sziget két legjobb szobrászművésze Branko Desković és Valeri  Michielli. A lakosság hagyományos megélhetését a halászat, a szőlő és olajbogyó termesztése biztosította. 1873-ban három orvos és egy bábaasszony biztosította a lakosság egészségügyi ellátását. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A háború után a szocialista Jugoszláviához tartozott. A település 1991 óta a független Horvátország része. 2011-ben a településnek 1529 lakosa volt, akik főként turizmussal, mezőgazdasággal, halászattal foglalkoztak.

Népesség

Nevezetességei  
A település 13 toronyvárából mára a Davidović (vagy Michieli), az Akvila (vagy Aquila, az egykori községháza épülete), a Prodić (vagy Ciccarelli), a Bokanić (vagy Lukinović), a Pinesić (vagy Moro) családok épületei maradtak fenn. Az egyik toronyvár ma vendéglő, egy másik pedig a Grego családé. A többi erődítmény ma már nem található.
Szent Jeromos tiszteletére szentelt plébániatemplomát 1566-ban építették, de a gyorsan fejlődő Pučišća a 18. század közepére kinőtte, így 1793-ban bővíteni kellett. Ennek során barokk stílusban építették át. A háromhajós templomnak öt oltára van. Főoltára felett olajfából faragott dombormű látható, mely barlangjában, közismert ismertető jegyeivel ábrázolja a település védőszentjét. Franjo Čiočić korčulai mester 1578-ban készített alkotása. Fából faragott Szent Antal oltára az egyik legszebb a szigeten, de a berendezés legértékesebb darabja viszont kétségkívül Tiziano tanítványának az ifjabb de Palmának Szent Rókust ábrázoló festménye. A kép kék ruhában, vörös köpenyben ábrázolja a szentet, amint kezét egy beteg homlokára teszi. A kép legsikerültebb része mégis a háttérben látható táj, halványzöld mező feletti kék ég a fénylő felhőkkel, mely mesterien harmonizál az előtérben látható ábrázolással. Az oltár 17. századi antependiumát csigavonalban faragott virágok és szentek figurái díszítik. Értékesek még a Kármelhegyi boldogasszony és a Szent Teréz oltár 18. századi képei. A templom kincstára számos értékes liturgikus tárgyat és miseruhát őriz.
A bataki Szűz Mária templomot a Zuvetić család építtette a 16. században reneszánsz stílusban. Oltárán a Szűzanyát gyermekével ábrázoló kő dombormű látható. A pillérekkel elválasztott oldalsó falmélyedésekben Szent Miklós, Remete Szent Antal, Szent Ciprián és Szent Lőrinc szobrai láthatók. Az oromzaton Krisztus látható angyalokkal körülvéve. A dombormű a 16. század első feléből származik. A főoltár alatti sírboltban a Zuvetić család és más brači nemesi családok (Radojković, Akvila és Bokanić) tagjainak sírjai találhatók.
A Stipanska luka végében található régi temetőben megtalálták az itt állt legrégibb település maradványait, köztük egy áldozati oltárt és egy római sztélét. A falmaradványok egy része vélhetően egy 11. századi kolostorhoz tartozott. A kolostor a 16. századtól 1762-ig az Ágoston rendiek birtokában volt, akik apszissal bővítették. Ugyancsak itt találhatók a Szent István vértanú tiszteletére szentelt ókeresztény templom és keresztelőmedencéjének maradványai. A Szent István temetőkápolna homlokzatát a 18. században építették.
A bračutai középkori Szent György kápolna a Postira felé vezető út jobb oldalán áll. Domborműve Szent Györgynek a sárkánnyal vívott harcát ábrázolja.
Ismert lelőhelyek a mára már romos bračutai Szent Dujam kápolna és a cadi Szent Mihály kápolna is. A település további szakrális épületei a Szent Lúcia templom, a Szent Rókus templom és a Szent Kelemen templom.
A tengerpart közelében, a kikötő nyugati bejáratánál álló álló hősi emlékmű V. Michielli helyi szobrászművész alkotása.

Oktatás 
Pučišćán már 1516-ban működött iskola. A település magániskolája 1823-ban kezdte meg működését, húsz évvel később pedig megalapították az állami fiúiskolát. A lányiskola 1885-ben nyílt meg. A horvát nyelv oktatása 1894-ben kezdődött.

Galéria

Jegyzetek

Források 
Pučišća község hivatalos oldala  
 A sziget információs portálja 
Pučišća története és nevezetességei

További információk 
Prostorni plan uređenja općine Pučišća – Pučišća község rendezési terve.

Split-Dalmácia megye települései
Brač települései
Pučišća ( ) falu és község Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Supetar mellett Brač sziget legnagyobb települése . Közigazgatásilag Gornji Humac és Pražnica települések tartoznak hozzá . Fekvése Splittől légvonalbankm-re délkeletre , a supetari kompkikötőtől légvonalban közútonkm-re délkeletre , a Brač-sziget északi részén fekszik . Egy a sziget belsejébe mélyen benyúló öböl végében helyezkedik el mely kétfelé , a nyugati Pučiški dolacra és a keleti Stipanska lukára ágazik szét . Batak , Veli és Mali Rac a Stog és a Latesa-hegyen épített kőházai lépcsőzetesen emelkednek a kis Pučišćai-öböl fölé , melyet homlokzatukkal felé fordulva amfieátrumszerűen vesznek körül . A hegyek aljában fekvő településrész neve Talija , mely stílszerűen a színház istennőjével Tháliával van kapcsolatban . Története A helyén az ókorban a római Pucisca állt , melyről számos régészeti lelet , köztük egy Jupiternek szentelt oltár és egy sztélé tanúskodik . Neve a latin „ puteus” főnévből származik . A település középkori története a Stipanska luka végében található temetőnél kezdődött , ahol ókeresztény templom és keresztelőmedence maradványa található . A Stipanska luka ugyanis az itt állt Szent István első vértanúnak szentelt templomról kapta a nevét . A században valószínűleg bencés rendi kolostor is állt itt , melyről egy „ Nicolaus abas fecit” felirat tanúskodik . Egy másik település alakult ki Pučinski dolacon , ahol ivóvízforrás is volt és ahol a régészeti leletek tanúsága szerint már a rómaiak villagazdaságot hoztak létre . A kalózok fokozódó támadásai később arra késztették az itteni népességet , hogy a sziget belsejébe húzódjanak vissza . Így Stipanksa Luka lakói Strazevnikre , Pučiški Dolac lakói pedig Pražnicára települtek át . A békésebb idők csakután következtek be , miután Velence megtörte a kalózok tengeri uralmát . Ekkor a népesség ismét leköltözött az öbölbe . A század második felében azonban új hódítók bukkantak fel a sziget partvidékén . Az Oszmán Birodalom hajtotta uralma alá a Neretva torkolatától északra fekvő partvidéket . Ez arra késztette a település nemeseit , hogy toronyszerű erődöket építsenek a várható támadások kivédésére . Az első ilyen erőd a Zuvetić családé volt , melyben épült fel . Példájukat rövidesen követték az Akvila , Prodić , Mladinić , Pinesić , Ivelić , Davidović , Cipcić , Bokanić és más családok . A tizenhárom felépített erődről ekkor kapta a település második nevét a Luka Kulát , mely a tornyok kikötőjét jelenti . A sziget egyetlen másik települése sem volt ennyire megerősítve , mint Pučišća ebben az időben . Az erődrendszer később többször is sikeresen védte meg a települést , mint példáulben . A község mai címere is atoronyvárat ábrázolja . Stipanska Lukának nem voltak ilyen erődjei , ezért lakosai gyakran húzódtak Pučiški Dolac erődjeinek védelmébe . Pučišća a sziget jelentős kulturális központjává is vált . Márban megalapították első magániskoláját . A sziget több és századi krónikása ( Vicko Prodic , Petar Dominis , Trifun Mladinic , Andrija Ciccarelli ) élt és alkotott a településen , de innen származott Jure Zuvetić és Sabe Mladinić is . A településen virágzott a reneszánsz építészet . Olyan mesterek dolgoztak itt mint Juraj Dalmatinac , Andrija Alesi és Nikola Firentinac . Első plébániatemplomaban épült . Ez volt az az időszak , amikor még a templomok is erődítménynek épületek . A településnekben mintegybenbenbanlakosa volt . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége után újra az osztrákoké lett . A század békésebb időszakában erősödött a horvát nyelv terjedése.ban itt alakult meg a sziget első horvát olvasóköre és az első horvát egyesület . Itt alkotott a sziget két legjobb szobrászművésze Branko Desković és Valeri Michielli . A lakosság hagyományos megélhetését a halászat , a szőlő és olajbogyó termesztése biztosította.ban három orvos és egy bábaasszony biztosította a lakosság egészségügyi ellátását.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A háború után a szocialista Jugoszláviához tartozott . A településóta a független Horvátország része.ben a településneklakosa volt , akik főként turizmussal , mezőgazdasággal , halászattal foglalkoztak . Népesség Nevezetességei A településtoronyvárából mára a Davidović ( vagy Michieli ) , az Akvila ( vagy Aquila , az egykori községháza épülete ) , a Prodić ( vagy Ciccarelli ) , a Bokanić ( vagy Lukinović ) , a Pinesić ( vagy Moro ) családok épületei maradtak fenn . Az egyik toronyvár ma vendéglő , egy másik pedig a Grego családé . A többi erődítmény ma már nem található . Szent Jeromos tiszteletére szentelt plébániatemplomátban építették , de a gyorsan fejlődő Pučišća a század közepére kinőtte , ígyban bővíteni kellett . Ennek során barokk stílusban építették át . A háromhajós templomnak öt oltára van . Főoltára felett olajfából faragott dombormű látható , mely barlangjában , közismert ismertető jegyeivel ábrázolja a település védőszentjét . Franjo Čiočić korčulai mesterban készített alkotása . Fából faragott Szent Antal oltára az egyik legszebb a szigeten , de a berendezés legértékesebb darabja viszont kétségkívül Tiziano tanítványának az ifjabb de Palmának Szent Rókust ábrázoló festménye . A kép kék ruhában , vörös köpenyben ábrázolja a szentet , amint kezét egy beteg homlokára teszi . A kép legsikerültebb része mégis a háttérben látható táj , halványzöld mező feletti kék ég a fénylő felhőkkel , mely mesterien harmonizál az előtérben látható ábrázolással . Az oltár századi antependiumát csigavonalban faragott virágok és szentek figurái díszítik . Értékesek még a Kármelhegyi boldogasszony és a Szent Teréz oltár századi képei . A templom kincstára számos értékes liturgikus tárgyat és miseruhát őriz . A bataki Szűz Mária templomot a Zuvetić család építtette a században reneszánsz stílusban . Oltárán a Szűzanyát gyermekével ábrázoló kő dombormű látható . A pillérekkel elválasztott oldalsó falmélyedésekben Szent Miklós , Remete Szent Antal , Szent Ciprián és Szent Lőrinc szobrai láthatók . Az oromzaton Krisztus látható angyalokkal körülvéve . A dombormű a század első feléből származik . A főoltár alatti sírboltban a Zuvetić család és más brači nemesi családok ( Radojković , Akvila és Bokanić ) tagjainak sírjai találhatók . A Stipanska luka végében található régi temetőben megtalálták az itt állt legrégibb település maradványait , köztük egy áldozati oltárt és egy római sztélét . A falmaradványok egy része vélhetően egy századi kolostorhoz tartozott . A kolostor a századtólig az Ágoston rendiek birtokában volt , akik apszissal bővítették . Ugyancsak itt találhatók a Szent István vértanú tiszteletére szentelt ókeresztény templom és keresztelőmedencéjének maradványai . A Szent István temetőkápolna homlokzatát a században építették . A bračutai középkori Szent György kápolna a Postira felé vezető út jobb oldalán áll . Domborműve Szent Györgynek a sárkánnyal vívott harcát ábrázolja . Ismert lelőhelyek a mára már romos bračutai Szent Dujam kápolna és a cadi Szent Mihály kápolna is . A település további szakrális épületei a Szent Lúcia templom , a Szent Rókus templom és a Szent Kelemen templom . A tengerpart közelében , a kikötő nyugati bejáratánál álló álló hősi emlékmű V . Michielli helyi szobrászművész alkotása . Oktatás Pučišćán márban működött iskola . A település magániskolájaban kezdte meg működését , húsz évvel később pedig megalapították az állami fiúiskolát . A lányiskolaben nyílt meg . A horvát nyelv oktatásaben kezdődött . Galéria Jegyzetek Források Pučišća község hivatalos oldala A sziget információs portálja Pučišća története és nevezetességei További információk Prostorni plan uređenja općine Pučišća – Pučišća község rendezési terve . Split-Dalmácia megye települései Brač települései