Vámpírtintahal
A vámpírtintahal (Vampyroteuthis infernalis) a fejlábúak (Cephalopoda) osztályának tintahalalakúak (Coleoidea) alosztályába, ezen belül a Vampyromorphida rendjébe és a vámpírtintahal-félék (Vampyroteuthidae) családjába tartozó faj.

Nemének eddig az egyetlen felfedezett faja.

Rendszertani besorolása 
1903-ban, amikor Carl Chun, német tintahalszakértő leírta ezt a fajt, az Octopoda rendbe sorolta be. De azóta megtudtuk, hogy a szóban forgó fejlábúfaj, egy ősi rend legutolsó életben maradt képviselője, azaz egy törzsfejlődéses (philogenesis) reliktum faj. Legközelebbi rokona, és egyben családjának a másik faja, a középső jura korszakban élt, Vampyronassa rhodanica; bár a legújabb kutatások szerint meglehet, hogy nem is közeli rokonok.

Előfordulása 
A vámpírtintahal előfordulási területe minden trópusi és mérsékelt övi óceánok, illetve tengerek mélységeit foglalja magába.

Megjelenése 
Eddig a legnagyobb megtalált példány körülbelül 30 centiméteres volt. A gél állagú teste a bársonyos feketétől a világos vörösig változik. A nyolc karja, a közismert polipoktól eltérően nem szabadok, hanem összefogja egy köpenyszerű bőrréteg. A karok belső felén, számos tüske van; tapadókorongok, csak a kar külső felén, azaz a testtől távolabbi részén ülnek. A szeme a testéhez viszonyítva a legnagyobb az állatvilágban; 2,5 centiméter átmérőjű és vöröses vagy kékes árnyalatú - a szem színe a tengeralattjáró fényszórójától függ. Az egyedfejlődéséről majdnem semmit sem tudunk. A kevés adat szerint három stádiuma van: az elsőben csak egy pár úszója van, míg a másodikban már kettő fejleszt magának. A harmadik, felnőttkori stádiumában megint csak egy pár úszóval rendelkezik. Az osztályának többi fajához hasonlóan, a vámpírtintahalnak is van tintazacskója, melyből tintát kilőve elmenekül a támadója elől; ha ez nem válik be, akkor egy mozgékony, húsos cső alakú szerv segítségével, az úgynevezett tölcsérrel gyors úszásra képes - bár ez inkább a fiatal példányokra jellemző. Testének egyes részei, mint például a karjai és testén néhány vonal, biolumineszcenciára képes.

Életmódja 
Ez az állat a sötétbe burkolt és oxigénben szegény - 3%-os oxigénmennyiséggel is beéri, ami lehetetlen más fejlábúak és hasonló méretű állatok számára -, mély vizeket választotta élőhelyül. Általában 600-900 méter mélyen található meg.

Legfőbb táplálékai között a planktont alkotó Salpida-fajok (előgerinchúrosok), különböző tengeri állatok lárvái és a medúzák (Medusozoa) szerepelnek. Étrendjét kiegészíti evezőlábú rákokkal (Copepoda), kagylósrákokkal (Ostracoda), felemáslábú rákokkal (Amphipoda) és ászkarákokkal (Isopoda). A vámpírtintahalra a hosszúfarkú halakhoz (Macrouridae) tartozó Albatrossia pectoralis, valamint különböző cetek és fülesfókafélék vadásznak.

Szaporodása 
A szaporodásáról semmit sem tudunk, de feltételezések szerint, az egyéb mélytengeri fejlábúakhoz hasonlóan kevés számú, viszont nagy méretű petéket rak a nőstény, melyekre akár 400 napig is vigyázhat - ekkortájt nem táplálkozik, és a kikelések után elpusztul. Kikelésükkor a kis vámpírtintahalak körülbelül 8 milliméteresek. Átlátszóak és karjaik szabadok. Először a szikzacskó tartalmával, később pedig szerves törmelékkel táplálkoznak. Igen lassan fejlődnek ki.

Képek

Jegyzetek

Források 
Vampyroteuthis infernalis Chun, 1903 WoRMS
Vampyroteuthis Chun, 1903 WoRMS
Gofas, S.; Le Renard, J.; Bouchet, P. (2001). Mollusca. in: Costello, M.J. et al. (Ed.) (2001). European register of marine species: a check-list of the marine species in Europe and a bibliography of guides to their identification. Collection Patrimoines Naturels. 50: pp. 180–213.
 (Version of 5/6/03, Hozzáférés ideje: 2006-DEC-06.)

 (French with English abstract)

 (HTML abstract)

Fordítás

További információk 
Tree of Life Web Project|Tree of Life: Vampyroteuthis infernalis.
National Geographic video of a vampire squid
Monterey Bay Aquarium Research Institute (MBARI): What the vampire squid really eats.
Vampire squid 
The vampire squid's photophores and photoreceptors
Diagram and images of a Vampyroteuthis hatchling
Photomicrograph of arm tip fluorescence

Fejlábúak
Puhatestűfajok
Az Atlanti-óceán puhatestűi
Az Indiai-óceán puhatestűi
A Csendes-óceán puhatestűi
Monotipikus taxonok
A vámpírtintahal ( Vampyroteuthis infernalis ) a fejlábúak ( Cephalopoda ) osztályának tintahalalakúak ( Coleoidea ) alosztályába , ezen belül a Vampyromorphida rendjébe és a vámpírtintahal-félék ( Vampyroteuthidae ) családjába tartozó faj. Nemének eddig az egyetlen felfedezett faja . Rendszertani besorolása 1903-ban , amikor Carl Chun , német tintahalszakértő leírta ezt a fajt , az Octopoda rendbe sorolta be . De azóta megtudtuk , hogy a szóban forgó fejlábúfaj , egy ősi rend legutolsó életben maradt képviselője , azaz egy törzsfejlődéses ( philogenesis ) reliktum faj. Legközelebbi rokona , és egyben családjának a másik faja , a középső jura korszakban élt , Vampyronassa rhodanica ; bár a legújabb kutatások szerint meglehet , hogy nem is közeli rokonok . Előfordulása A vámpírtintahal előfordulási területe minden trópusi és mérsékelt övi óceánok , illetve tengerek mélységeit foglalja magába . Megjelenése Eddig a legnagyobb megtalált példány körülbelülcentiméteres volt . A gél állagú teste a bársonyos feketétől a világos vörösig változik . A nyolc karja , a közismert polipoktól eltérően nem szabadok , hanem összefogja egy köpenyszerű bőrréteg . A karok belső felén , számos tüske van ; tapadókorongok , csak a kar külső felén , azaz a testtől távolabbi részén ülnek . A szeme a testéhez viszonyítva a legnagyobb az állatvilágban;5 centiméter átmérőjű és vöröses vagy kékes árnyalatú - a szem színe a tengeralattjáró fényszórójától függ . Az egyedfejlődéséről majdnem semmit sem tudunk . A kevés adat szerint három stádiuma van : az elsőben csak egy pár úszója van , míg a másodikban már kettő fejleszt magának . A harmadik , felnőttkori stádiumában megint csak egy pár úszóval rendelkezik . Az osztályának többi fajához hasonlóan , a vámpírtintahalnak is van tintazacskója , melyből tintát kilőve elmenekül a támadója elől ; ha ez nem válik be , akkor egy mozgékony , húsos cső alakú szerv segítségével , az úgynevezett tölcsérrel gyors úszásra képes - bár ez inkább a fiatal példányokra jellemző . Testének egyes részei , mint például a karjai és testén néhány vonal , biolumineszcenciára képes . Életmódja Ez az állat a sötétbe burkolt és oxigénben szegény --os oxigénmennyiséggel is beéri , ami lehetetlen más fejlábúak és hasonló méretű állatok számára - , mély vizeket választotta élőhelyül . Általábanméter mélyen található meg . Legfőbb táplálékai között a planktont alkotó Salpida-fajok ( előgerinchúrosok ) , különböző tengeri állatok lárvái és a medúzák ( Medusozoa ) szerepelnek . Étrendjét kiegészíti evezőlábú rákokkal ( Copepoda ) , kagylósrákokkal ( Ostracoda ) , felemáslábú rákokkal ( Amphipoda ) és ászkarákokkal ( Isopoda ) . A vámpírtintahalra a hosszúfarkú halakhoz ( Macrouridae ) tartozó Albatrossia pectoralis , valamint különböző cetek és fülesfókafélék vadásznak . Szaporodása A szaporodásáról semmit sem tudunk , de feltételezések szerint , az egyéb mélytengeri fejlábúakhoz hasonlóan kevés számú , viszont nagy méretű petéket rak a nőstény , melyekre akárnapig is vigyázhat - ekkortájt nem táplálkozik , és a kikelések után elpusztul . Kikelésükkor a kis vámpírtintahalak körülbelülmilliméteresek . Átlátszóak és karjaik szabadok . Először a szikzacskó tartalmával , később pedig szerves törmelékkel táplálkoznak . Igen lassan fejlődnek ki . Képek Jegyzetek Források Vampyroteuthis infernalis Chun,WoRMS Vampyroteuthis Chun,WoRMS Gofas , S. ; Le Renard , J. ; Bouchet , P. Mollusca. in : Costello , M.J. et al . ( Ed . ) European register of marine species : a check-list of the marine species in Europe and a bibliography of guides to their identification . Collection Patrimoines Naturels . pp. 180–213. ( Version of6/03 , Hozzáférés ideje: DEC-06 . ) ( French with English abstract ) ( HTML abstract ) Fordítás További információk Tree of Life Web Project|Tree of Life : Vampyroteuthis infernalis . National Geographic video of a vampire squid Monterey Bay Aquarium Research Institute ( MBARI ) : What the vampire squid really eats . Vampire squid The vampire squid's photophores and photoreceptors Diagram and images of a Vampyroteuthis hatchling Photomicrograph of arm tip fluorescence Fejlábúak Puhatestűfajok Az Atlanti-óceán puhatestűi Az Indiai-óceán puhatestűi A Csendes-óceán puhatestűi Monotipikus taxonok