Szabadszállási sortűz
A szabadszállási sortüzet 1956. október 29-én adták le fegyvertelen tüntetőkre, akik politikai foglyok szabadon bocsátását követelték a községi katonai kommendánstól. A konfliktus során 2 ember meghalt, a sebesültek számát 40-60-ra becsülik.

Előzmények
1956. október 24-én a budapesti események hatására a Szabadszálláson állomásozó katonai alakulatoknál készültséget rendeltek el. A MN. 44. Tüzérezrednél a laktanya védelmét és a szolgálatot megerősítették, valamint járőröket küldtek a településre, és a mozgósítási terv alapján biztosították a vasútállomást.
Október 25-én a településre vezető utakat lezárta a hadsereg és igazoltatásokat végeztek, valamint lezárták az 51-es főutat Budapest és Baja között.

1956. október 28-án küldöttség járt a szabadszállási kommendán sparancsnoknál (Angyal Károly őrnagy) és kérvényezték a településen lévő szovjet emlékmű elbontását, és tüntetés engedélyezését a lakosság számára. Az engedélyt a parancsnok megtagadta. Még ugyanezen a napon éjjel Füredi Kálmán, Gubacsi Sándor, Pintér Géza, Bocskai Zsigmond, Kővári Andor, Szűcs Gábor és Kővári Károly ledöntötte a szovjet emlékművet, és a község határában lévő csatornába helyezték.

A sortűz
1956. október 29-én tüntetés kezdődött a Petőfi-szobornál, majd a tömeg kis kitérővel a tanácsháza elé vonult. Megalakult az ideiglenes nemzeti bizottság, aminek elnökévé Bognár Pált választották, majd követelték, hogy a szabadszállási párttitkár mondjon le. Eközben a begyűjtési versenytáblát Csaplár Károly összetörte, Latz Károly elszavalta a tömegnek a Szózatot és Lutz Péter kidobott a tanácsháza ablakán egy vörös drapériát, amit a tömeg széttépett. Ekkorra, a mintegy 1200 fős tömegben elterjedt a hír, hogy a kommendánsi hivatalban politikai foglyok vannak. Mintegy 100-150 fő a kommendánsi hivatalhoz vonult a foglyok kiszabadítására. Angyal Károly őrnagy két tankot és 12 katonát vezényelt az épület védelmére, és felszólították a jelenlévőket a terület elhagyására. A tömeg azonban nem oszlott fel, a katonáktól követelték, hogy ne lépjenek fel a tüntetőkkel szemben, valamint a foglyok elengedését. Ekkor a nemzeti bizottság egyik tagja és Karikó János, a kórház gondnoka, egy tankra felmászva kérte a tömeget, hogy oszoljanak, ám azok nem tettek eleget a kérésnek. Ekkor Angyal Károly őrnagy kiadta a tűzparancsot. A tankok géppuskáival a tömegbe lőttek, és Fekécs József százados több kézigránátot az emberek közé dobott. A sortűzben két személy azonnal meghalt (Szálai István és Péter Imréné). A sérültek száma 40-60 között volt, egyes források szerint elérte a 100-at.

Ezzel egyidőben tüntetők, Vizinger Károly párttag és tanácstag lakására mentek, hogy felelősségre vonják tettei miatt. A szintén ott tartózkodó Polgár László községi párttitkár, lábon lőtte az egyik tüntetőt (név szerint Pulai Jánost).

Következmények
Az október hátralévő része, viszonylag eseménytelenül telt. A lakosság és a katonaság körében is szervezkedések zajlottak. Ideiglenes nemzeti bizottságot alakítottak, valamint az újabb pártok tagjaiból is beválasztottak tagokat a helyi intézőbizottságba. A MN. 44. Tüzérezrednél forradalmi katonatanácsot választottak. A budapesti forradalmi ifjúsági bizottságtól küldöttség érkezett, akik Angyal Károly őrnagy kiadatását követelték. A követelés mellé álltak a páncélos alakulat honvédei és tiszthelyettesei is és tüntetést szerveztek a laktanyában. A parancsnokság végül engedett a követelésnek és átadták az őrnagyot, akit Budapestre vittek. Még október végén megalakult a végleges nemzeti bizottság is, mely nyomására eltávolították az iskolaigazgatót pozíciójából valamint a rendőrségtől egy szakaszvezetőt. A bizottság november 10-ig működött. Arról, hogy Angyal Károly őrnagyot valaha felelősségre vonták-e, nincs információ.

A forradalom vége 
November 4-én megszakadt a MN 44. Tüzérezred kapcsolata a felsőbb parancsnoksággal, valamint vették a nagykőrösi alakulat rádióadását, miszerint szovjet tankok zárták körül a nagykőrösi laktanyát. A hír hallatára gyűlést tartottak a laktanyában, ahol erősen szovjetellenes hangulat uralkodott. Az állomány egy része elhagyta a laktanyát és hazament. Másnap a szabadszállási nemzeti bizottság 3 tagja fegyvert és lőszert kért a laktanyából, de ennek teljesítését a parancsnok és a katonai forradalmi tanács is megtagadta.
November 7-én egy szovjet ezredes érkezett a laktanyához 3 páncélozott jármű és 2 harckocsi kíséretében. Összehívták a parancsnokokat és felszólították őket a fegyverletételre, ami meg is történt. Még az éjszaka során újabb 50 katona hagyta el a laktanyát, és ment haza. November első felében 26 tiszt és 13 tiszthelyettes tagadta meg a tiszti nyilatkozat aláírását, valamint kérte leszerelését.

December 19-én megrongálták az újjáépített szovjet emlékművet. (Koller Sándor leverte róla a vörös csillagot.)

Jegyzetek

Források

1956-os sortüzek
Szabadszállás
Bács-Kiskun megye történelme
A szabadszállási sortüzet októberén adták le fegyvertelen tüntetőkre , akik politikai foglyok szabadon bocsátását követelték a községi katonai kommendánstól . A konfliktus soránember meghalt , a sebesültek számátra becsülik . Előzmények 1956. októberén a budapesti események hatására a Szabadszálláson állomásozó katonai alakulatoknál készültséget rendeltek el . A MN. Tüzérezrednél a laktanya védelmét és a szolgálatot megerősítették , valamint járőröket küldtek a településre , és a mozgósítási terv alapján biztosították a vasútállomást . Októberén a településre vezető utakat lezárta a hadsereg és igazoltatásokat végeztek , valamint lezárták azes főutat Budapest és Baja között . 1956. októberán küldöttség járt a szabadszállási kommendán sparancsnoknál ( Angyal Károly őrnagy ) és kérvényezték a településen lévő szovjet emlékmű elbontását , és tüntetés engedélyezését a lakosság számára . Az engedélyt a parancsnok megtagadta . Még ugyanezen a napon éjjel Füredi Kálmán , Gubacsi Sándor , Pintér Géza, Bocskai Zsigmond , Kővári Andor , Szűcs Gábor és Kővári Károly ledöntötte a szovjet emlékművet , és a község határában lévő csatornába helyezték . A sortűz 1956. októberén tüntetés kezdődött a Petőfi-szobornál , majd a tömeg kis kitérővel a tanácsháza elé vonult . Megalakult az ideiglenes nemzeti bizottság , aminek elnökévé Bognár Pált választották , majd követelték , hogy a szabadszállási párttitkár mondjon le . Eközben a begyűjtési versenytáblát Csaplár Károly összetörte , Latz Károly elszavalta a tömegnek a Szózatot és Lutz Péter kidobott a tanácsháza ablakán egy vörös drapériát , amit a tömeg széttépett . Ekkorra , a mintegyfős tömegben elterjedt a hír , hogy a kommendánsi hivatalban politikai foglyok vannak . Mintegyfő a kommendánsi hivatalhoz vonult a foglyok kiszabadítására . Angyal Károly őrnagy két tankot éskatonát vezényelt az épület védelmére , és felszólították a jelenlévőket a terület elhagyására . A tömeg azonban nem oszlott fel , a katonáktól követelték , hogy ne lépjenek fel a tüntetőkkel szemben , valamint a foglyok elengedését . Ekkor a nemzeti bizottság egyik tagja és Karikó János , a kórház gondnoka , egy tankra felmászva kérte a tömeget , hogy oszoljanak , ám azok nem tettek eleget a kérésnek . Ekkor Angyal Károly őrnagy kiadta a tűzparancsot . A tankok géppuskáival a tömegbe lőttek , és Fekécs József százados több kézigránátot az emberek közé dobott . A sortűzben két személy azonnal meghalt ( Szálai István és Péter Imréné ) . A sérültek számaközött volt , egyes források szerint elérte aat . Ezzel egyidőben tüntetők , Vizinger Károly párttag és tanácstag lakására mentek , hogy felelősségre vonják tettei miatt . A szintén ott tartózkodó Polgár László községi párttitkár , lábon lőtte az egyik tüntetőt ( név szerint Pulai Jánost ) . Következmények Az október hátralévő része , viszonylag eseménytelenül telt . A lakosság és a katonaság körében is szervezkedések zajlottak . Ideiglenes nemzeti bizottságot alakítottak , valamint az újabb pártok tagjaiból is beválasztottak tagokat a helyi intézőbizottságba . A MN. Tüzérezrednél forradalmi katonatanácsot választottak . A budapesti forradalmi ifjúsági bizottságtól küldöttség érkezett , akik Angyal Károly őrnagy kiadatását követelték . A követelés mellé álltak a páncélos alakulat honvédei és tiszthelyettesei is és tüntetést szerveztek a laktanyában . A parancsnokság végül engedett a követelésnek és átadták az őrnagyot , akit Budapestre vittek . Még október végén megalakult a végleges nemzeti bizottság is , mely nyomására eltávolították az iskolaigazgatót pozíciójából valamint a rendőrségtől egy szakaszvezetőt . A bizottság novemberig működött . Arról , hogy Angyal Károly őrnagyot valaha felelősségre vonták-e , nincs információ . A forradalom vége Novemberén megszakadt a MN Tüzérezred kapcsolata a felsőbb parancsnoksággal , valamint vették a nagykőrösi alakulat rádióadását , miszerint szovjet tankok zárták körül a nagykőrösi laktanyát . A hír hallatára gyűlést tartottak a laktanyában , ahol erősen szovjetellenes hangulat uralkodott . Az állomány egy része elhagyta a laktanyát és hazament . Másnap a szabadszállási nemzeti bizottságtagja fegyvert és lőszert kért a laktanyából , de ennek teljesítését a parancsnok és a katonai forradalmi tanács is megtagadta . Novemberén egy szovjet ezredes érkezett a laktanyáhozpáncélozott jármű ésharckocsi kíséretében . Összehívták a parancsnokokat és felszólították őket a fegyverletételre , ami meg is történt . Még az éjszaka során újabbkatona hagyta el a laktanyát , és ment haza . November első felébentiszt éstiszthelyettes tagadta meg a tiszti nyilatkozat aláírását , valamint kérte leszerelését . Decemberén megrongálták az újjáépített szovjet emlékművet . ( Koller Sándor leverte róla a vörös csillagot . ) Jegyzetek Források 1956-os sortüzek Szabadszállás Bács-Kiskun megye történelme