Vaszilij Pavlovics Akszjonov
Vaszilij Pavlovics Akszjonov (oroszul Васи́лий Па́влович Аксёнов; Kazany, 1932. augusztus 20. – Moszkva, 2009. július 6.) szovjet, illetve orosz regényíró. Moszkvai történet című történelmi trilógiájáról ismert, amely 1925 és 1953 között követi nyomon a moszkvai Gradov család három generációjának történetét.

Élete

Édesanyja, Jevgenyija Ginzburg sikeres újságíró és egyetemi oktató volt, apja, Pavel Akszjonov pedig magas közigazgatási pozíciót töltött be Kazanyban és tagja volt a Szovjetunió Központi Végrehajtó Bizottságának. Mindkét szülő prominens kommunista volt. 1937-ben azonban mindkettőjüket letartóztatták, azzal a koholt váddal, hogy a trockizmushoz köthető összeesküvésben vettek részt. Börtönbe, majd a gulágra küldték őket, mindketten 18 évet raboskodtak és túlélték. Jevgenyiját később az üldöztetéséről és a sztálinizmus brutalitásáról szóló memoárja tette nemzetközi hírű íróvá.

Vaszilij Kazanyban maradt a dajkájával és a nagymamájával, amíg az NKVD őt is le nem tartóztatta, mint a nép ellenségei fiát, és egy árvaházba küldték, anélkül hogy a családdal közölték volna, hová került. 1938-ban a nagybátyja mentette ki innen és az ő családjával maradt, amíg édesanyja büntetését tíz év kényszermunka után börtönről száműzetésre változtatták. 1947-ben csatlakozott édesanyjához a hírhedt Magadanban, a kolimai gulág régiójában. Itt végezte el a középiskolát." Féltestvére, Alekszej, aki Ginzburg első házasságából született, már nem csatlakozhatott hozzájuk: 1941-ben meghalt Leningrádban az ostrom alatt.

Szülei, kitapasztalva hogy az orvosoknak van a legnagyobb esélye túlélni a munkatábort, ezt a szakmát szánták neki. Tanulmányait a Kazanyi Egyetemen kezdte és 1956-ban a Pavlov Első Leningrádi Orvosi Egyetemen végzett. Ezután három évig orvosként dolgozott. Miközben az orvosi egyetemen tanult, a KGB figyelni kezdte és aktát nyitottak róla. Ha Sztálin 1953-ban bekövetkezett halála után nem következik enyhülés, valószínűleg letartóztatták volna.

Pályája
Az enyhülés időszakában kapcsolatba került az első szovjet ellenkultúra mozgalommal, a sztyiljagi (a "stílusosak") néven ismert jampecruhás hipszterekkel. Ennek eredményeképp

Megszerette a szlengjüket, divatjaikat, szabados életstílusukat, a táncukat és különösen a zenéjüket. Élete végéig tartó románca a dzsesszel ekkor kezdődött. Az érdeklődése az új környezet, a nyugati zene, divat és irodalom iránt megváltoztatta Akszjonov életét, és úgy döntött, az irodalom segítségével kora krónikása lesz. Mindig figyelte a fiatalokat, a változó stílusokat, mozgalmakat, trendeket. Nem volt más szovjet író, aki ennyire ráhangolódott volna a populáris kultúra fejleményeire és változásaira.

1956-ban Valentyin Katajev író üdvözölte Akszjonov első publikált írását, amely az 'Ifjúság' című magazinban jelent meg. Első regénye, az 1961-ben megjelent 'Kollégák' orvosként szerzett tapasztalataira épült. Második könyve, az ugyanebben az évben publikált 'Csillagos jegy' a fiatal szovjet hipszterek életéről szólt és egy csapásra híressé tette."

Az 1960-as években Akszjonov gyakran írt a népszerű Junoszty magazinba (amelyet Katajev alapított 1955-ben, de épp a 'Csillagos jegy' publikálása miatt elmozdították a főszerkesztői székből). Az úgynevezett „ifjúsági próza” mozgalom vezető alakja lett, akit ünnepelt a szovjet „liberális” értelmiség és nyugati támogatóik. Az írásai óriási kontrasztban álltak a korszak száraz szocialista realista prózájával. Alakjai természetesen beszéltek, a hippik nyelvén, kocsmákba és táncos szórakozóhelyekre jártak, a házasság előtt szeretkeztek, dzsesszt ls rock’n’rollt hallgattak és szép amerikai cipőkre vágytak. Akszjonov a hatvanasok (Шестидесятники) generációjának egyik kinevezetlen vezetője lett, azoké a fiatal szovjet értelmiségieké, akik ellenálltak a kommunista párt kulturális és ideológiai megszorításainak. "Hihetetlen volt: robotoknak neveltek, de dzsesszt kezdtünk hallgatni" - mondta Akszjonov 2007-ben, egy róla szóló dokumentumfilmben.

Az emigrációban
1980-ban egy meghívásnak eleget téve az USA-ba utazott, távollétében megfosztották szovjet állampolgárságától. Először 1989-ben látogatott el ismét a Szovjetunióba, 1990-ben visszakapta állampolgárságát. 2004-ig az USA-ban élt, különböző egyetemeket orosz irodalmat adott elő. Továbbra is folytatta írói munkásságát (orosz nyelven), aktívan közreműködött az Amerika Hangja és a Szabadság Rádió műsoraiban, ill. különféle emigráns lapokban publikált.

Halála és emlékezete
Élete utolsó éveiben családjával a franciaországi Biarritzban élt. 2008 januárjában Moszkvában agyvérzést kapott, az elkövetkező másfél évben az orosz fővárosban kezelték. 2009 nyarán, 77 éves korában egy moszkvai klinikán hunyt el. Július 9-én a Vaganykovói temetőben helyezték végső nyugalomra.

2007-ben, az író jelenlétében, Kazany városában tartották meg az első irodalmi-zenei Akszjonov-fesztivált, melyet azóta is évente megrendeznek.

2009-ben szülővárosában, Kazanyban irodalmi emlékhelyet hoztak létre.

Az előző évben felújított Akszjonov-kertben 2016-ban szobrot emeltek az író tiszteletére.

2017-ben, az író születésének 85. évfordulóján munkásságának szentelt honlap indult útjára: Akszjonov-sziget (Osztrov Akszjonova).

Művei magyarul 
Kollégák; ford. Gellért György, bev. Elbert János; Magvető, Bp., 1962
Vaszilij Akszjonov–Alekszej Sztahavojː Kollégák. Színmű; ford., átdolg. Gellért György, Benedek Árpád, rend. utószó Gáli József; Népművelési Intézet, Bp., 1963 (Színjátszók kiskönyvtára)
Félúton a hold felé. Elbeszélések; vál., ford. Domokos Géza; Irodalmi, Bukarest, 1969 (Horizont könyvek)
Csillagos jegy. Regény; ford. Lénárt Éva; Egyetemi Ny., Bp., 1969 (Kozmosz könyvek)
Örvényes ifjúság. Regény; ford. Pór Judit; Kozmosz Könyvek, Bp., 1976
Emlékmű lett a nagyapám; ford. Lénárt Éva; Móra, Bp., 1978 (Delfin könyvek)
Éjjel-nappal non-stop; ford. Soproni András; Európa, Bp., 1978
Tájkép papírból; ford. Enyedy György; Európa, Bp., 1991
Moszkvai történet; ford., jegyz. Soproni András; Európa, Bp., 2002
Volterjánosok és volterjankák; ford. Soproni András; Európa, Bp., 2006
Moszkva kva-kva; ford. Soproni András; Európa, Bp., 2010

Jegyzetek

Orosz írók
Emigráns oroszok
1932-ben született személyek
2009-ben elhunyt személyek
Szovjet írók
Vaszilij Pavlovics Akszjonov ( oroszul Васи́лий Па́влович Аксёнов ; Kazany , augusztus – Moszkva , július ) szovjet , illetve orosz regényíró . Moszkvai történet című történelmi trilógiájáról ismert , amelyésközött követi nyomon a moszkvai Gradov család három generációjának történetét . Élete Édesanyja , Jevgenyija Ginzburg sikeres újságíró és egyetemi oktató volt , apja , Pavel Akszjonov pedig magas közigazgatási pozíciót töltött be Kazanyban és tagja volt a Szovjetunió Központi Végrehajtó Bizottságának . Mindkét szülő prominens kommunista volt.ben azonban mindkettőjüket letartóztatták , azzal a koholt váddal , hogy a trockizmushoz köthető összeesküvésben vettek részt . Börtönbe , majd a gulágra küldték őket , mindkettenévet raboskodtak és túlélték . Jevgenyiját később az üldöztetéséről és a sztálinizmus brutalitásáról szóló memoárja tette nemzetközi hírű íróvá . Vaszilij Kazanyban maradt a dajkájával és a nagymamájával , amíg az NKVD őt is le nem tartóztatta , mint a nép ellenségei fiát , és egy árvaházba küldték , anélkül hogy a családdal közölték volna , hová került.ban a nagybátyja mentette ki innen és az ő családjával maradt , amíg édesanyja büntetését tíz év kényszermunka után börtönről száműzetésre változtatták.ben csatlakozott édesanyjához a hírhedt Magadanban , a kolimai gulág régiójában . Itt végezte el a középiskolát . " Féltestvére , Alekszej , aki Ginzburg első házasságából született , már nem csatlakozhatott hozzájuk: ben meghalt Leningrádban az ostrom alatt . Szülei , kitapasztalva hogy az orvosoknak van a legnagyobb esélye túlélni a munkatábort , ezt a szakmát szánták neki . Tanulmányait a Kazanyi Egyetemen kezdte ésban a Pavlov Első Leningrádi Orvosi Egyetemen végzett . Ezután három évig orvosként dolgozott . Miközben az orvosi egyetemen tanult , a KGB figyelni kezdte és aktát nyitottak róla . Ha Sztálinban bekövetkezett halála után nem következik enyhülés , valószínűleg letartóztatták volna . Pályája Az enyhülés időszakában kapcsolatba került az első szovjet ellenkultúra mozgalommal , a sztyiljagi ( a " stílusosak " ) néven ismert jampecruhás hipszterekkel . Ennek eredményeképp Megszerette a szlengjüket , divatjaikat , szabados életstílusukat , a táncukat és különösen a zenéjüket . Élete végéig tartó románca a dzsesszel ekkor kezdődött . Az érdeklődése az új környezet , a nyugati zene , divat és irodalom iránt megváltoztatta Akszjonov életét , és úgy döntött , az irodalom segítségével kora krónikása lesz . Mindig figyelte a fiatalokat , a változó stílusokat , mozgalmakat , trendeket . Nem volt más szovjet író , aki ennyire ráhangolódott volna a populáris kultúra fejleményeire és változásaira . 1956-ban Valentyin Katajev író üdvözölte Akszjonov első publikált írását , amely az 'Ifjúság' című magazinban jelent meg . Első regénye , azben megjelent 'Kollégák' orvosként szerzett tapasztalataira épült . Második könyve , az ugyanebben az évben publikált 'Csillagos jegy' a fiatal szovjet hipszterek életéről szólt és egy csapásra híressé tette . " Azas években Akszjonov gyakran írt a népszerű Junoszty magazinba ( amelyet Katajev alapítottben , de épp a 'Csillagos jegy' publikálása miatt elmozdították a főszerkesztői székből ) . Az úgynevezett „ ifjúsági próza” mozgalom vezető alakja lett , akit ünnepelt a szovjet „ liberális” értelmiség és nyugati támogatóik . Az írásai óriási kontrasztban álltak a korszak száraz szocialista realista prózájával . Alakjai természetesen beszéltek , a hippik nyelvén , kocsmákba és táncos szórakozóhelyekre jártak , a házasság előtt szeretkeztek , dzsesszt ls rock’n’rollt hallgattak és szép amerikai cipőkre vágytak . Akszjonov a hatvanasok ( Шестидесятники ) generációjának egyik kinevezetlen vezetője lett , azoké a fiatal szovjet értelmiségieké , akik ellenálltak a kommunista párt kulturális és ideológiai megszorításainak . " Hihetetlen volt : robotoknak neveltek , de dzsesszt kezdtünk hallgatni " - mondta Akszjonovben , egy róla szóló dokumentumfilmben . Az emigrációban 1980-ban egy meghívásnak eleget téve az USA-ba utazott , távollétében megfosztották szovjet állampolgárságától . Előszörben látogatott el ismét a Szovjetunióba, ben visszakapta állampolgárságát.ig az USA-ban élt , különböző egyetemeket orosz irodalmat adott elő . Továbbra is folytatta írói munkásságát ( orosz nyelven ) , aktívan közreműködött az Amerika Hangja és a Szabadság Rádió műsoraiban , ill. különféle emigráns lapokban publikált . Halála és emlékezete Élete utolsó éveiben családjával a franciaországi Biarritzban élt.januárjában Moszkvában agyvérzést kapott , az elkövetkező másfél évben az orosz fővárosban kezelték.nyarán,éves korában egy moszkvai klinikán hunyt el . Júliusén a Vaganykovói temetőben helyezték végső nyugalomra . 2007-ben , az író jelenlétében , Kazany városában tartották meg az első irodalmi-zenei Akszjonov-fesztivált , melyet azóta is évente megrendeznek . 2009-ben szülővárosában , Kazanyban irodalmi emlékhelyet hoztak létre . Az előző évben felújított Akszjonov-kertbenban szobrot emeltek az író tiszteletére . 2017-ben , az író születésének évfordulóján munkásságának szentelt honlap indult útjára : Akszjonov-sziget ( Osztrov Akszjonova ) . Művei magyarul Kollégák ; ford . Gellért György , bev . Elbert János ; Magvető , Bp. , Vaszilij Akszjonov–Alekszej Sztahavojː Kollégák . Színmű ; ford . , átdolg . Gellért György , Benedek Árpád , rend. utószó Gáli József ; Népművelési Intézet , Bp.,( Színjátszók kiskönyvtára ) Félúton a hold felé . Elbeszélések ; vál . , ford . Domokos Géza ; Irodalmi , Bukarest,( Horizont könyvek ) Csillagos jegy . Regény ; ford . Lénárt Éva ; Egyetemi Ny . , Bp.,( Kozmosz könyvek ) Örvényes ifjúság . Regény ; ford . Pór Judit ; Kozmosz Könyvek , Bp. , Emlékmű lett a nagyapám ; ford . Lénárt Éva ; Móra, Bp.,( Delfin könyvek ) Éjjel-nappal non-stop ; ford . Soproni András ; Európa, Bp. , Tájkép papírból ; ford . Enyedy György ; Európa, Bp. , Moszkvai történet ; ford . , jegyz . Soproni András ; Európa, Bp. , Volterjánosok és volterjankák ; ford . Soproni András ; Európa, Bp. , Moszkva kva-kva ; ford . Soproni András ; Európa, Bp. , Jegyzetek Orosz írók Emigráns oroszok 1932-ben született személyek 2009-ben elhunyt személyek Szovjet írók