Ardico Magnini
Ardico Magnini (Pistoia, 1928. október 21. – Firenze, 2020. július 3.) olasz válogatott labdarúgó, később rövid ideig edző.

Pályafutása 
Karrierjét szülővárosa csapatában, a Pistoiesében kezdte, ahol az ifjúsági évek után tizenkilenc évesen került fel az első csapatba. Első meccseit a másodosztály 1947–48-as szezonjában játszotta.

1950-ben kezdődött karrierje legsikeresebb időszaka, ekkor szerződtette ugyanis a Fiorentina. Első meccsét a „violáknál” 1951. január 21-én játszotta a Napoli ellen, a szezon végén, az Udinese ellen pedig első bajnoki gólját is megszerezte. Bár eleinte szélsőként szerepelt, azonban a vezetőedző Luigi Ferrero hathatós munkájának köszönhetően az 1952–53-as szezontól kezdődően kiváló hátvéd lett belőle. Részese volt a Fiorentina első bajnoki címének (1955–56), valamint az itt töltött időszak alatt került be a válogatottba is, ahol összesen húsz találkozón lépett pályára, közte az 1954-es világbajnokságon.

Pályafutása vége felé még játszott két évet Genovában, utolsó csapata pedig egy szezon erejéig az AC Prato volt.

Játékos pályafutása befejezése után három rövid időszakra a Pistoiese edzője is volt.

Sikerei, díjai 
Olasz bajnok: 
1955–56
Grasshoppers-kupa: 
1957

Jegyzetek

Források 
 
 Statisztikái az olasz szövetség oldalán
 Enciclopedia del Calcio 

1928-ban született személyek
2020-ban elhunyt személyek
Olasz labdarúgók
Olasz labdarúgóedzők
Labdarúgóhátvédek
Labdarúgó-középpályások
A Fiorentina labdarúgói
A Genoa labdarúgói
Az AC Prato labdarúgói
Az 1954-es világbajnokság labdarúgói
Ardico Magnini ( Pistoia , október – Firenze , július ) olasz válogatott labdarúgó , később rövid ideig edző . Pályafutása Karrierjét szülővárosa csapatában , a Pistoiesében kezdte , ahol az ifjúsági évek után tizenkilenc évesen került fel az első csapatba . Első meccseit a másodosztály48-as szezonjában játszotta . 1950-ben kezdődött karrierje legsikeresebb időszaka , ekkor szerződtette ugyanis a Fiorentina . Első meccsét a „ violáknál” januárén játszotta a Napoli ellen , a szezon végén , az Udinese ellen pedig első bajnoki gólját is megszerezte . Bár eleinte szélsőként szerepelt , azonban a vezetőedző Luigi Ferrero hathatós munkájának köszönhetően az53-as szezontól kezdődően kiváló hátvéd lett belőle . Részese volt a Fiorentina első bajnoki címének56 ) , valamint az itt töltött időszak alatt került be a válogatottba is , ahol összesen húsz találkozón lépett pályára , közte azes világbajnokságon . Pályafutása vége felé még játszott két évet Genovában , utolsó csapata pedig egy szezon erejéig az AC Prato volt . Játékos pályafutása befejezése után három rövid időszakra a Pistoiese edzője is volt . Sikerei , díjai Olasz bajnok : 1955–56 Grasshoppers-kupa : 1957 Jegyzetek Források Statisztikái az olasz szövetség oldalán Enciclopedia del Calcio 1928-ban született személyek 2020-ban elhunyt személyek Olasz labdarúgók Olasz labdarúgóedzők Labdarúgóhátvédek Labdarúgó-középpályások A Fiorentina labdarúgói A Genoa labdarúgói Az AC Prato labdarúgói Azes világbajnokság labdarúgói