U metrókocsi-típuscsalád
Az U szériás járművek, vagyis az U, U1, U11 és U2 típusú járművek a bécsi metró első generációs járművei. Ugyan a típussorozat további négy altípusra bontható, külső kinézetük csaknem teljesen megegyezikk. A felsővezetékes 6-os metrót kivéve az összes metróvonalon előfordulnak. A járműveket az SGP gyártotta, ami a mai Siemens jogelődje. A járművek beceneve Silberpfeile, vagyis ezüstnyíl. Egy átlagos szerelvény három ikermotorkocsiból áll.

Története 
A bécsi metró elődje, az elektromos stadtbahn az 1970-es években már igen elavultnak számított, így szükségessé vált, hogy modernizálják a vonalat. Ennek keretében a stadtbahn-vonalakat fokozatosan alakították át metróvá, és már zajlottak az 1-es metró építési munkálatai is. Az U sorozatú járművek ezekhez a vonalakhoz érkeztek. Külső kinézetüket Johann Benda formatervező alkotta. Műszaki felépítésük az MVG A metrókéhoz hasonlít.

Az első két kocsipáros 1972-ben érkezett meg az SGP gyárából és velük kezdőzött meg a 4-es vonalon tesztelés, majd a harmadik jármű a félkész 1-es metrón futott tesztköröket.

A metróhálózat bővülésével a járművek száma is egyre gyarapodott, 1982-re már U típusú 135 kocsipáros volt állományban és ezzel be is fejeződött a típus gyártása. Helyettük 1986-ban egy továbbfejlesztett változatot rendeltek, ami az U1 típusjelzést kapta. Külső kinézetük a korábbi altípussal megegyezőnek született, különbség csak a műszaki felépítésükben volt. Belőle csak kilenc motorkocsipáros készült, utána a még továbbfejlesztett U11-es változat, melyből összesen 108 kocsipáros készült el. Az utolsó darabot 1997-ben gyártották le, így 25 év után véget ért az ezüstnyíl sorozat gyártása.

Az öregebb járművek, vagyis a sima U típusú járművek egy része átesett egy nagyobb felújításon esett át, és a típusjelzése megváltozott U2 -re. Az első járművet 2000-ben, az utolsót pedig 2010-ben modernizálták.

Ugyan a modernebb V típusú metrók 2006 óta fokozatosan érkeztek, a hálózatbővüléssel jelentkező nagyobb járműigény miatt csak 2011-ben indult meg a selejtezés. Ekkor a legöregebb és korszerűsítés nélküli sima U járműveket törölték az állományból. A 2011-ben megindult selejtezési hullám 2016-ban fejeződött be, ugyanis ekkor leállították az utolsó ilyen típusú kocsikat is, így ma már csak az U1, U11 és U2 altípusokkal lehet találkozni a metróvonalakon. A jelenlegi tervek szerint az utolsó ezüstnyíl 2029-ig marad forgalomban.

Műszaki leírás 
Minden jármű (kocsipáros) két kocsiból áll, egy „A” és egy „B” kocsiból. A két kocsi külön-külön nem működőképes, közlekedni, szétválasztani csak a műhelyben szokták. Pályaszámok szerint is meg vannak különböztetve a járművek, az „A” kocsik pályaszáma 2-essel, míg a „B” kocsiké 3-assal kezdődik.

A sima U típusú ikermotorkocsikat négy darab, egyenként 200 kW teljesítményű léghűtéses egyenáramú motor hajtja. A rendes üzemi fékjei elektromos fékek, de fel vannak még szerelve légfékekkel is. Az egyenletes kerékkopás érdekében a járművek fel vannak szerelve megcsúszás elleni védelemmel is.

Az U1 altípust már váltakozó áramú motor hajtja, de ezek is ugyanúgy egyenáramot vesznek fel a pályából. Fékei energiavisszatáplálásra képesek lettek, fékezéskor a mozgási energiáját elektromos energiaként visszatáplálja a sínbe. Utaskényelmi szempontból fontos módosítás, hogy a sima U sorozatban megszokott 8 tetőventilátor helyett itt 20 biztosítja az utastér légcseréjét. A mindössze kilenc darabos sorozat forgóvázait három cég készítette. Az x201- x205 pályaszámúakénak az SGP, az x206 és x208 járművekét a Plasser & Theurer, x207 és x209-esekét pedig a DÜWAG.

Az U11-es altípus leginkább elektronikailag különbözik az U1-es elődjétől. Ezek vízhűtésesek és már nyolc váltóáramú motorral vannak felszerelve, melyek egyenként 125 kW teljesítményűek.

A 2000-es években U2 típusjelzésűre korszerűsített járművekben az egyenáramú motort lecserélték a későbbi gyártmányokból ismert váltóáramú motorra. 

Mindegyik járműben működik hangos utastájékoztató rendszer, továbbá a sima U járművek kivételével 2006-ban LED kijelzőkkel is felszerelték.

Állományi adatok 
A járművek két kocsiszínhez, Erdberghez és Wasserleitungswiesehoz vannak beosztva. Előbbi a 2-es és 3-as vonalat, utóbbi pedig az 1-es és 4-es vonalakat szolgála ki. Az U2 típus csak Erdberg kocsiszínben találhatóak meg, a többi változat pedig minkét kocsiszínben.

Galéria

Források 
 A Wiener Linien hivatalos blogja
 Wiener Untergrund 
 Fanpange der Wiener Linien
 Regionalbahn

Jegyzetek

Bécsi metrókocsik
Az U szériás járművek , vagyis az U , U1 , U11 és U2 típusú járművek a bécsi metró első generációs járművei . Ugyan a típussorozat további négy altípusra bontható , külső kinézetük csaknem teljesen megegyezikk . A felsővezetékesos metrót kivéve az összes metróvonalon előfordulnak . A járműveket az SGP gyártotta , ami a mai Siemens jogelődje . A járművek beceneve Silberpfeile , vagyis ezüstnyíl . Egy átlagos szerelvény három ikermotorkocsiból áll . Története A bécsi metró elődje , az elektromos stadtbahn azes években már igen elavultnak számított , így szükségessé vált , hogy modernizálják a vonalat . Ennek keretében a stadtbahn-vonalakat fokozatosan alakították át metróvá , és már zajlottak azes metró építési munkálatai is . Az U sorozatú járművek ezekhez a vonalakhoz érkeztek . Külső kinézetüket Johann Benda formatervező alkotta . Műszaki felépítésük az MVG A metrókéhoz hasonlít . Az első két kocsipárosben érkezett meg az SGP gyárából és velük kezdőzött meg aes vonalon tesztelés , majd a harmadik jármű a félkészes metrón futott tesztköröket . A metróhálózat bővülésével a járművek száma is egyre gyarapodott , re már U típusúkocsipáros volt állományban és ezzel be is fejeződött a típus gyártása . Helyettükban egy továbbfejlesztett változatot rendeltek , ami az U1 típusjelzést kapta . Külső kinézetük a korábbi altípussal megegyezőnek született , különbség csak a műszaki felépítésükben volt . Belőle csak kilenc motorkocsipáros készült , utána a még továbbfejlesztett U11-es változat , melyből összesenkocsipáros készült el . Az utolsó darabotben gyártották le , ígyév után véget ért az ezüstnyíl sorozat gyártása . Az öregebb járművek , vagyis a sima U típusú járművek egy része átesett egy nagyobb felújításon esett át , és a típusjelzése megváltozott U2 -re . Az első járművetben , az utolsót pedigben modernizálták . Ugyan a modernebb V típusú metrókóta fokozatosan érkeztek , a hálózatbővüléssel jelentkező nagyobb járműigény miatt csakben indult meg a selejtezés . Ekkor a legöregebb és korszerűsítés nélküli sima U járműveket törölték az állományból . Aben megindult selejtezési hullámban fejeződött be , ugyanis ekkor leállították az utolsó ilyen típusú kocsikat is , így ma már csak az U1 , U11 és U2 altípusokkal lehet találkozni a metróvonalakon . A jelenlegi tervek szerint az utolsó ezüstnyílig marad forgalomban . Műszaki leírás Minden jármű ( kocsipáros ) két kocsiból áll , egy „ A” és egy „ B” kocsiból . A két kocsi külön-külön nem működőképes , közlekedni , szétválasztani csak a műhelyben szokták . Pályaszámok szerint is meg vannak különböztetve a járművek , az „ A” kocsik pályaszámaessel , míg a „ B” kocsikéassal kezdődik . A sima U típusú ikermotorkocsikat négy darab , egyenkéntkW teljesítményű léghűtéses egyenáramú motor hajtja . A rendes üzemi fékjei elektromos fékek , de fel vannak még szerelve légfékekkel is . Az egyenletes kerékkopás érdekében a járművek fel vannak szerelve megcsúszás elleni védelemmel is . Az U1 altípust már váltakozó áramú motor hajtja , de ezek is ugyanúgy egyenáramot vesznek fel a pályából . Fékei energiavisszatáplálásra képesek lettek , fékezéskor a mozgási energiáját elektromos energiaként visszatáplálja a sínbe . Utaskényelmi szempontból fontos módosítás , hogy a sima U sorozatban megszokotttetőventilátor helyett ittbiztosítja az utastér légcseréjét . A mindössze kilenc darabos sorozat forgóvázait három cég készítette . Az x201- x205 pályaszámúakénak az SGP , az x206 és x208 járművekét a Plasser & Theurer , x207 és x209-esekét pedig a DÜWAG . Az U11-es altípus leginkább elektronikailag különbözik az U1-es elődjétől . Ezek vízhűtésesek és már nyolc váltóáramú motorral vannak felszerelve , melyek egyenkéntkW teljesítményűek . Aes években U2 típusjelzésűre korszerűsített járművekben az egyenáramú motort lecserélték a későbbi gyártmányokból ismert váltóáramú motorra . Mindegyik járműben működik hangos utastájékoztató rendszer , továbbá a sima U járművek kivételévelban LED kijelzőkkel is felszerelték . Állományi adatok A járművek két kocsiszínhez , Erdberghez és Wasserleitungswiesehoz vannak beosztva . Előbbi aes ésas vonalat , utóbbi pedig azes éses vonalakat szolgála ki . Az U2 típus csak Erdberg kocsiszínben találhatóak meg , a többi változat pedig minkét kocsiszínben . Galéria Források A Wiener Linien hivatalos blogja Wiener Untergrund Fanpange der Wiener Linien Regionalbahn Jegyzetek Bécsi metrókocsik