Giovanni Lanza
Giovanni Lanza (teljes nevén Domenico Giovanni Giuseppe Maria Lanza; (Casale Monferrato (Piemont), 1815. február 15. – Róma, 1882. március 9.)  olasz politikus, miniszterelnök.

Életpályája 
Foglalkozására nézve orvosként kezdte pályafutását. 1848-ban  a szárd parlament tagjává választották, ahol mint a mérsékelt baloldal híve, Cavourhoz csatlakozott és ettől kezdve haláláig a királyságot szolgálta. 1855-ben Cavour kormányában  közoktatásügyi, 1858-ban pedig pénzügyminiszter lett. 1859. július 20-án a villafrancai békekötés után Cavourral együtt állásáról lemondott. 1864-ben a Lamarmora kabinetjében átvette a belügyek vezetését és kieszközölte, hogy a kormány székhelyét Torinóból Firenzébe tegyék át; Lamarmorával való meghasonlása folytán azonban 1865 augusztusában visszalépett. 1869 decemberében a király Lanzát bízta meg az új kormány megalakításával, amelyben az elnökségen kívül a belügyi tárcát is magára vállalta. Fő célja volt Sella segítségével Olaszország zilált pénzügyeit rendbe hozni, de e törekvését az 1870-ben kitört német-francia háború és Rómának okkupálása megakadályozta. 1871-ben még keresztül vitte a garancia törvényt (a pápa részére) és kieszközölte a kormány székhelyének áttételét Rómába; de 1873-ban, amikor a jobb és baloldal pillanatnyi szövetkezése folytán Sellának pénzügyi javaslatai a kamarában elbuktak, Lanza az  elbocsáttatását kérte.

Források 
 A Pallas nagy lexikona

Jegyzetek

Kapcsolódó szócikkek 
 Olaszország miniszterelnökeinek listája

1815-ben született személyek
1882-ben elhunyt személyek
Olaszország miniszterelnökei
Giovanni Lanza ( teljes nevén Domenico Giovanni Giuseppe Maria Lanza ; ( Casale Monferrato ( Piemont ) , február – Róma , március ) olasz politikus , miniszterelnök . Életpályája Foglalkozására nézve orvosként kezdte pályafutását.ban a szárd parlament tagjává választották , ahol mint a mérsékelt baloldal híve , Cavourhoz csatlakozott és ettől kezdve haláláig a királyságot szolgálta.ben Cavour kormányában közoktatásügyi, ban pedig pénzügyminiszter lett. júliusán a villafrancai békekötés után Cavourral együtt állásáról lemondott.ben a Lamarmora kabinetjében átvette a belügyek vezetését és kieszközölte , hogy a kormány székhelyét Torinóból Firenzébe tegyék át ; Lamarmorával való meghasonlása folytán azonbanaugusztusában visszalépett.decemberében a király Lanzát bízta meg az új kormány megalakításával , amelyben az elnökségen kívül a belügyi tárcát is magára vállalta . Fő célja volt Sella segítségével Olaszország zilált pénzügyeit rendbe hozni , de e törekvését azben kitört német-francia háború és Rómának okkupálása megakadályozta.ben még keresztül vitte a garancia törvényt ( a pápa részére ) és kieszközölte a kormány székhelyének áttételét Rómába ; deban , amikor a jobb és baloldal pillanatnyi szövetkezése folytán Sellának pénzügyi javaslatai a kamarában elbuktak , Lanza az elbocsáttatását kérte . Források A Pallas nagy lexikona Jegyzetek Kapcsolódó szócikkek Olaszország miniszterelnökeinek listája 1815-ben született személyek 1882-ben elhunyt személyek Olaszország miniszterelnökei