Corriere della Sera
A Corriere della Sera (magyarul: Esti Kurír) olaszországi történelmi jelentőségű napilap, melyet 1876-ban Milánóban  alapítottak. Olaszország legnagyobb példányszámban terjesztett és legolvasottabb napilapja.

Története 

Az újságot 1876-ban alapította Eugenio Torrelli Viollier politikus. Az újság székháza Milánóban a Galeria Vittorio Emmanuele II-ben volt. Az 1910-es és 1920-as évek idején vált országos napilappá Luigi Albertini vezetése alatt. A Corriere della Sera volt az első újság, amely képregényt jelentetett meg a Corriere dei Piccoli ("Kicsik Kúrirja") című rovatban. Az újságot sokan "Via Solferinoi újságnak" nevezték, ugyanis itt helyezkedett el a napilap székháza. Ahogy a neve is jelzi, eredetileg esténként jelentek meg a legújabb számok.

A lap a fasizmus alatt megalapította a Mussolini-díjat, amit többek között Ada Negri írónak ítéltek. A fasizmus bukása után 1945-ben a főszerkesztő az antifasiszta Mario Borsa lett, akit 1946-ban menesztettek és helyébe a szélsőjobboldali Guglielmo Emanuel újságíró került, ő 1952-ig maradt a lap élén. A napilap tulajdonosa a Crespi család volt, az 1960-as években az Rizzoli kiadó vett részesedét a napilapból, amivel felkerült a milánói értéktőzsdére a lap. A lap főrészvényese lett ezután a Mediobanca, a FIAT és néhány jelentős olasz ipari és pénzügyi vállalkozói csoport. A lap főrészvényese 1974-ben az RCS Media Group lett.

Az 1980-as évek elején Alberto Cavallari volt a főszerkesztő, amikor kirobbant a P2-botrány. Ebben a botrányban egy szabadkőműves társaság lepleződött le. Az újság érintett volt a botrányban, mert Franco Di Bella az újság egyik szerkesztője és Angelo Rizzoli egykori tulajdonos is benne volt a társaságban.

1988-ban az újság 700 000 példányban jelent meg, ezzel az ország második legolvasottabb napilapja volt.

Az újságot Silvio Berlusconi miniszterelnöksége alatt kormánykritikusnak tartották.

Politikai irányzata 

Az újság az 1950-es években konzervatív, antikommunista hangvételű volt. Eredetileg az észak-olasz iparvállalkozói rétegnek később pedig az olasz közép- és felső középosztály napilapja volt. 1965-től a lap liberális szellemiségűvé vált, de a balközép pártokkal kritikus hangvételű volt.

A Tangentopoli-ügyben az újság semleges álláspontot képviselt.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Honlap 
Olaszországi napilapok
A Corriere della Sera ( magyarul : Esti Kurír ) olaszországi történelmi jelentőségű napilap , melyetban Milánóban alapítottak . Olaszország legnagyobb példányszámban terjesztett és legolvasottabb napilapja . Története Az újságotban alapította Eugenio Torrelli Viollier politikus . Az újság székháza Milánóban a Galeria Vittorio Emmanuele II-ben volt . Azes ésas évek idején vált országos napilappá Luigi Albertini vezetése alatt . A Corriere della Sera volt az első újság , amely képregényt jelentetett meg a Corriere dei Piccoli ( "Kicsik Kúrirja " ) című rovatban . Az újságot sokan " Via Solferinoi újságnak " nevezték , ugyanis itt helyezkedett el a napilap székháza . Ahogy a neve is jelzi , eredetileg esténként jelentek meg a legújabb számok . A lap a fasizmus alatt megalapította a Mussolini-díjat , amit többek között Ada Negri írónak ítéltek . A fasizmus bukása utánben a főszerkesztő az antifasiszta Mario Borsa lett , akitban menesztettek és helyébe a szélsőjobboldali Guglielmo Emanuel újságíró került , őig maradt a lap élén . A napilap tulajdonosa a Crespi család volt , azas években az Rizzoli kiadó vett részesedét a napilapból , amivel felkerült a milánói értéktőzsdére a lap . A lap főrészvényese lett ezután a Mediobanca , a FIAT és néhány jelentős olasz ipari és pénzügyi vállalkozói csoport . A lap főrészvényeseben az RCS Media Group lett . Azas évek elején Alberto Cavallari volt a főszerkesztő , amikor kirobbant a P2-botrány . Ebben a botrányban egy szabadkőműves társaság lepleződött le . Az újság érintett volt a botrányban , mert Franco Di Bella az újság egyik szerkesztője és Angelo Rizzoli egykori tulajdonos is benne volt a társaságban . 1988-ban az újság000 példányban jelent meg , ezzel az ország második legolvasottabb napilapja volt . Az újságot Silvio Berlusconi miniszterelnöksége alatt kormánykritikusnak tartották . Politikai irányzata Az újság azes években konzervatív , antikommunista hangvételű volt . Eredetileg az észak-olasz iparvállalkozói rétegnek később pedig az olasz közép- és felső középosztály napilapja volt.től a lap liberális szellemiségűvé vált , de a balközép pártokkal kritikus hangvételű volt . A Tangentopoli-ügyben az újság semleges álláspontot képviselt . Jegyzetek Külső hivatkozások Honlap Olaszországi napilapok