Podgrađe (Omiš)
Podgrađe falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Omišhoz tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 35, közúton 56 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 13, közúton 21 km-re keletre, Poljica középső részén, a Cetina nagy kanyarulata és a Mosor-hegység részét képező Gradac-hegy által határolt területen fekszik.

Története 
Podgrađe területe már az ókorban lakott volt. A település feletti Gradac-hegy arról az illír várról kapta a nevét, melynek maradványai a tetején találhatók. A hegy alatt keletkezett települést pedig a várról Podgrađénak, azaz vár alattinak nevezték el. Bár Podgrađe már nagyon korán keletkezett mindvégig kis település maradt. A középkorban része volt a 13. században alapított, úgynevezett Poljicai Köztársaságnak, amely tulajdonképpen egy jelentős autonómiával rendelkező kenézség volt. Poljica kezdetben a horvát–magyar királyok, majd 1444-től a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott. Velence nagyfokú autonómiát biztosított a poljicai települések számára. Jogi berendezkedését az 1490-ben kibocsátott Poljicai Statutum határozta meg, mely egyúttal rögzítette határait is. Területe már nagyon korán, 1495 előtt török uralom alá került és csak 1686-ban a velencei-török háború során szabadult fel a török uralom alól. Ezután ismét velencei fennhatóság alá tartozott, de autonómiájának valamely szintjét végig megőrizte. Poljica önállóságát 1807-ben a bevonuló napóleoni francia csapatok szüntették meg. I. Napóleon francia császár lipcsei veresége után 1813-ban a Habsburgoké lett. 

Podgrađe plébániájáról először Ottaviano Gardazori zárai érsek tesz említést 1625. január 17-én végzett vizitációja során. Ekkor a plébánia 80 lelket számlált. Hasonló volt a lakosság száma 1711. május 18-án, amikor Cupilli érsek vizitációjakor 11 házról tesz említést a településen. Ekkor hívei a kostanjei plébániához tartoztak. Önálló plébániaként 1745-ben szerepel újra, amikor Luka Jerčić volt a plébánosa. A településnek 1857-ben 338, 1910-ben 458 lakosa volt. 1918-ban az új Szerb–Horvát–Szlovén Állam, majd később Jugoszlávia része lett. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. Az 1970-es évek óta lakossága a fiatalok elvándorlása miatt folyamatosan csökken. 2011-ben a településnek 280 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szűz Mária mennybevétele tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma mai formájában 1754-ben épült a korábbi templom helyén. Erről Bizzi érsek ír június 10-én végzett egyházlátogatása során, amikor a templom befejezésére buzdítja híveit. A templom felszentelése 1762. június 13-án történt Nikola Dinarić érsek első itteni látogatása során. Ezt követően többször bővítették. 1822-ben épült a déli oldalhoz a Szűz Mária kápolna, 1884-en pedig az északi oldalhoz a Szent Rókus-kápolna. Ezáltal a templom latin kereszt alaprajzú lett. 1958-ban az épületet 6,40 méterrel meghosszabbították és új kórust kapott. Három oltára van, amelyek kőből és színes márványból készültek. A sekrestye a főoltár mögött található. A déli kápolnában helyezték el a Szűzanya régi szobrát, az északi kápolnában pedig Szent Rókus képe látható más szentek társaságában. Itt volt egykor Szent Balázs szobra is, a kápolna ugyanis egy ideig Szent Balázsnak volt szentelve. Ezt a szobrot 1989-ben az új Szent Balázs-templom felszentelése után oda vitték át. A homlokzat feletti harangtoronyban három harang lakik. A templom 21 méter hosszú és 7 méter széles. Legutóbb 2003-ban újították fel, amikor a templom környezetét is rendezték. 
A Szent Balázs-templom az új temető kerületén épült, 1989-ben déli és nyugati oldalán nyitott, boltíves előcsarnokkal. Homlokzat feletti harangtornyában egy harang található.
A kis Gyógyító Boldogasszony-kápolnát a mindenkori plébános magánkápolnájának építették faragott kövekből. 1989-ben teljesen felújították, ez alkalommal restaurálták a Szűzanyát a kis Jézussal ábrázoló oltárképét, melynek költségéhez Jurić érsek is hozzájárult.  
A Marušić-hegyen álló Sarlós boldogasszony kápolna 1992-ben épült szépen faragott kövekből. Belső falain Dukić akadémiai festőművésznek a poljicai horvát történelem által ihletett alkotásait helyezték el.
Védett építmény a Cetina-folyón Podgrađe és Slimen között található Pavića-híd. A hidat 1900-ban építették az osztrák-magyar hatóságok. A Pavića híd egy 7 íves kőhíd (négy északi ív a második világháború során megsemmisült, helyükre beton íveket építettek), eredetileg finoman faragott kőtömbökből épült. A híd a 20. század eleji hídépítészet szép példája, a környezettel harmonikus egésszé olvadva.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Omiš város hivatalos oldala  
Omiš város turisztikai irodájának honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Podgrađe falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Omišhoz tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re keletre , Poljica középső részén , a Cetina nagy kanyarulata és a Mosor-hegység részét képező Gradac-hegy által határolt területen fekszik . Története Podgrađe területe már az ókorban lakott volt . A település feletti Gradac-hegy arról az illír várról kapta a nevét , melynek maradványai a tetején találhatók . A hegy alatt keletkezett települést pedig a várról Podgrađénak , azaz vár alattinak nevezték el . Bár Podgrađe már nagyon korán keletkezett mindvégig kis település maradt . A középkorban része volt a században alapított , úgynevezett Poljicai Köztársaságnak , amely tulajdonképpen egy jelentős autonómiával rendelkező kenézség volt . Poljica kezdetben a horvát–magyar királyok , majdtől a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott . Velence nagyfokú autonómiát biztosított a poljicai települések számára . Jogi berendezkedését azben kibocsátott Poljicai Statutum határozta meg , mely egyúttal rögzítette határait is . Területe már nagyon korán, előtt török uralom alá került és csakban a velencei-török háború során szabadult fel a török uralom alól . Ezután ismét velencei fennhatóság alá tartozott , de autonómiájának valamely szintjét végig megőrizte . Poljica önállóságátben a bevonuló napóleoni francia csapatok szüntették meg . I. Napóleon francia császár lipcsei veresége utánban a Habsburgoké lett . Podgrađe plébániájáról először Ottaviano Gardazori zárai érsek tesz említést januárén végzett vizitációja során . Ekkor a plébánialelket számlált . Hasonló volt a lakosság száma májusán , amikor Cupilli érsek vizitációjakorházról tesz említést a településen . Ekkor hívei a kostanjei plébániához tartoztak . Önálló plébániakéntben szerepel újra , amikor Luka Jerčić volt a plébánosa . A településnekbenbenlakosa volt.ban az új Szerb–Horvát–Szlovén Állam , majd később Jugoszlávia része lett . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik . Azes évek óta lakossága a fiatalok elvándorlása miatt folyamatosan csökken.ben a településneklakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szűz Mária mennybevétele tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma mai formájábanben épült a korábbi templom helyén . Erről Bizzi érsek ír júniusén végzett egyházlátogatása során , amikor a templom befejezésére buzdítja híveit . A templom felszentelése júniusán történt Nikola Dinarić érsek első itteni látogatása során . Ezt követően többször bővítették.ben épült a déli oldalhoz a Szűz Mária kápolna, en pedig az északi oldalhoz a Szent Rókus-kápolna . Ezáltal a templom latin kereszt alaprajzú lett.ban az épületet40 méterrel meghosszabbították és új kórust kapott . Három oltára van , amelyek kőből és színes márványból készültek . A sekrestye a főoltár mögött található . A déli kápolnában helyezték el a Szűzanya régi szobrát , az északi kápolnában pedig Szent Rókus képe látható más szentek társaságában . Itt volt egykor Szent Balázs szobra is , a kápolna ugyanis egy ideig Szent Balázsnak volt szentelve . Ezt a szobrotben az új Szent Balázs-templom felszentelése után oda vitték át . A homlokzat feletti harangtoronyban három harang lakik . A templomméter hosszú ésméter széles . Legutóbbban újították fel , amikor a templom környezetét is rendezték . A Szent Balázs-templom az új temető kerületén épült,ben déli és nyugati oldalán nyitott , boltíves előcsarnokkal . Homlokzat feletti harangtornyában egy harang található . A kis Gyógyító Boldogasszony-kápolnát a mindenkori plébános magánkápolnájának építették faragott kövekből.ben teljesen felújították , ez alkalommal restaurálták a Szűzanyát a kis Jézussal ábrázoló oltárképét , melynek költségéhez Jurić érsek is hozzájárult . A Marušić-hegyen álló Sarlós boldogasszony kápolnaben épült szépen faragott kövekből . Belső falain Dukić akadémiai festőművésznek a poljicai horvát történelem által ihletett alkotásait helyezték el . Védett építmény a Cetina-folyón Podgrađe és Slimen között található Pavića-híd . A hidatban építették az osztrák-magyar hatóságok . A Pavića híd egyíves kőhíd ( négy északi ív a második világháború során megsemmisült , helyükre beton íveket építettek ) , eredetileg finoman faragott kőtömbökből épült . A híd a század eleji hídépítészet szép példája , a környezettel harmonikus egésszé olvadva . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk Omiš város hivatalos oldala Omiš város turisztikai irodájának honlapja Split-Dalmácia megye települései