Menáhem ben Szaruk
Menáhem ben Szaruk (), (Tortosa, 920 körül – 970 körül) középkori zsidó nyelvész.

Menáhem Haszdaj ibn Sáprut tanítványa volt, és ő írta az első teljes héber nyelvű szótárat. Bár a korábbi nyelvtudósokhoz hasonlóan tévesen ő is az úgynevezett egybetűs tövek nézetét vallotta, ennek ellenére műve komoly alkotás. A könyv – melyben Menáhem saját terminológiát alkotott  – nyelvészeti tekintetben is tárgyalja a héber szókincset, és az elemzések során kiterjeszkedett a Biblia-magyarázatra is, ugyanakkor vizsgálta a retorikai és poétikai vonatkozásokat. Nem áll távol a szerzőtől az összehasonlító nyelvészet sem, mert az arab és újhéber egyezéseket is kiemelte. Úgy vélte, hogy korábban a héber nyelv gazdagabb volt, amit szerinte bizonyít, hogy a Bibliában mindössze 15 darab ötbetűs tő van. Sorra vette egy-egy tő változatait, amelyek mást-mást jelentenek. (Például a „c” gyöknek 7-féle értelme van: 1. szárny, repülni; 2. virág, virágzani; 3. veszekedés, veszekedni; 4. hajó; 5. szárazság; 6. egy állatfaj; 7. emlékoszlop. Ezeket a különböző jelentésű és tövű szavakat a ragozásban mindig a „c” betű alapján azonos gyökből származtatta.) Minden tévedése dacára a középkori európai zsidóság sokáig Menáhem művét használta.

Haszdaj ibn Sáprut íratta Menáhemmel József kazár fejedelemhez a híres levelet, hogy a fejedelem írja meg a kazárok zsidó hitre térésének történetét. A király ezt meg is tette.

Források 
 , I. köt., 206–207. o.

Kapcsolódó szócikkek 
 Középkori zsidó irodalom

Középkori zsidó költők, írók
A 920-as években született személyek
A 970-es években elhunyt személyek
Menáhem ben Szaruk ( ) , ( Tortosa,körül –körül ) középkori zsidó nyelvész . Menáhem Haszdaj ibn Sáprut tanítványa volt , és ő írta az első teljes héber nyelvű szótárat . Bár a korábbi nyelvtudósokhoz hasonlóan tévesen ő is az úgynevezett egybetűs tövek nézetét vallotta , ennek ellenére műve komoly alkotás . A könyv – melyben Menáhem saját terminológiát alkotott – nyelvészeti tekintetben is tárgyalja a héber szókincset , és az elemzések során kiterjeszkedett a Biblia-magyarázatra is , ugyanakkor vizsgálta a retorikai és poétikai vonatkozásokat . Nem áll távol a szerzőtől az összehasonlító nyelvészet sem , mert az arab és újhéber egyezéseket is kiemelte . Úgy vélte , hogy korábban a héber nyelv gazdagabb volt , amit szerinte bizonyít , hogy a Bibliában mindösszedarab ötbetűs tő van . Sorra vette egy-egy tő változatait , amelyek mást-mást jelentenek . ( Például a „ c” gyöknekféle értelme van : szárny , repülni ; virág , virágzani ; veszekedés , veszekedni ; hajó ; szárazság ; egy állatfaj ; emlékoszlop . Ezeket a különböző jelentésű és tövű szavakat a ragozásban mindig a „ c” betű alapján azonos gyökből származtatta . ) Minden tévedése dacára a középkori európai zsidóság sokáig Menáhem művét használta . Haszdaj ibn Sáprut íratta Menáhemmel József kazár fejedelemhez a híres levelet , hogy a fejedelem írja meg a kazárok zsidó hitre térésének történetét . A király ezt meg is tette . Források , I. köt.,207. o . Kapcsolódó szócikkek Középkori zsidó irodalom Középkori zsidó költők , írók Aas években született személyek Aes években elhunyt személyek