Royal Filharmonikus Zenekar
A Royal Filharmonikus Zenekar  (Royal Philharmonic Orchestra) (RPO) az Egyesült Királyság zenei életének  élvonalbeli szimfonikus zenekara. A londoni székhelyű együttest a legendás Sir Thomas Beecham alapította 1946-ban és a világ élvonalbeli zenekarai közé emelte. A szimfonikus zenekar állandó koncertjeinek helyszíne Londonban a  Royal Festival Hall, a Royal Albert Hall, otthona 2004 óta koncertteremként és próbateremként is a Cadogan Hall. A zenekar védnöke Károly walesi herceg.

Története

Alapítása     
   
  
Sir Thomas Beecham az általa 1932-ben alapított és vezetett szintén kiváló Londoni Filharmonikus Zenekarral (LPO) való együttműködés nehézségei után 1946-ban megalapította újabb zenekarát, a Royal Filharmonikus Zenekart. Pár Londonon kívüli fellépés után 1946. október 26-án Londonban adták bemutatkozó koncertjüket. A koncert hatalmas sikere eredményeként a zenekar jelentős szerződéseket kapott, Beecham és a Royal Philharmonic Society között létrejött megállapodás értelmében az együttes átvette az LPO addigi koncert feladatait, és VI. György beleegyezésével felvehette a Royal Filharmonikus Zenekar nevet.

Beecham zenekara

1950-ben Beecham a ’30-as évek óta meglevő terve valóra vált - ami korábban a Londoni Filharmonikus Zenekarral nem sikerült, nevezetesen az RPO az Egyesült Államokban nagyszabású turnén vett részt, az első angol zenekarként a Londoni Szimfonikus Zenekar 1912-es amerikai turnéja óta. A koncertsorozat során 52 koncertet adtak 64 nap alatt, nagysikerű koncerttel mutatkoztak be New Yorkban a Carnegie Hallban 1950. október 27-én Beecham vezényletével.

Pár évvel az alapítást követően, 1951-ben Frank Howes a The Times zenekritikusa a londoni zenekarokat összehasonlítva a világ élvonalbeli zenekarai közé sorolta Beecham új együttesét.

Londonban tovább bővült feladatkörük, a „The Proms” koncertjein 1952. augusztusban léptek fel először, az első koncertek karmestere Basil Cameron volt, Sir Thomas Beecham később, 1952-ben vezényelt először a promenádkoncerteken.

1957-ben Beecham vezényletével európai turnéra vállalkoztak, a koncertkörút során első fellépésük a párizsi Pleyel teremben volt, a záró koncertet a bécsi Musikverein-ben adták.

Vaughan Williams 9. szimfóniájának világpremierjén 1958 áprilisában a zenekar a Royal Festival Hallban Beecham pálcája alatt játszik. 1960. május 7-én vezényelte Sir Thomas Beecham utoljára zenekarát az angliai Portsmouthban, röviddel 82 éves korában bekövetkezett halála előtt.

’60-as évek, közelmúlt
1961-ben Beecham halála után Rudolf Kempe lett az együttes zenei igazgatója és vezető karmestere.

Az ezt követő időszaktól az együttes a fennmaradásáért küzdött. Kempe lemondott tisztségéről, bár röviddel ezután visszatért a zenekarhoz, Sir Malcolm Sargent jelentősen próbálta támogatni az együttest. 1963-ban az RPO 50 tagja a zenekart megmentendő végül önfenntartó szervezetté alakult. Ezután még további nehézségekkel küzdöttek, a Royal Philharmonic Society koncert szerződéseiket visszavonta, így szerződéseiket átrendezve a koncertjeiket a Swiss Cottage-ban lévő moziban adták. Az 1963-ra tervezett újabb amerikai turnéjukat a szigetországi nehézségek miatt kénytelenek voltak lemondani, még az is megkérdőjeleződött, hogy a 140 fős világszintű együttes a Royal Filharmonikus Zenekar nevet használhatja-e, míg végül II. Erzsébet királynő felhatalmazta a zenekart nevének viselésére.

1970-ben Rudolf Kempe megkapta a zenekar örökös karmestere címet. Az RPO 25 éves fennállását 1971. október 15-én ünnepelte, az ünnepi koncertre visszatért az angliai Croydon-ba, amelynek színházában legelső koncertjét adta, a koncert szólistája Clifford Curzon volt Sir Adrian Boult vezénylete alatt.

Kempe 1975-ben, egy évvel halála előtt lemondott vezető karmesteri posztjáról, Doráti Antal követte őt az RPO élén.

21. század

2004-ben jutottak  első saját, állandó otthonukhoz, mely egy korábban templomként használt, 900 fős koncert és próbateremmé átalakított épület, a Chelsea-ben lévő Cadogan Hall.

A zenekar éves koncertsorozatát a londoni Festival Hallban adja, nagy létszámú, kórus és zenekari koncerteken inkább a Royal Albert Hallban lépnek fel.

Változatlanul rendszeren koncerteznek az Egyesült Királyságban, jelentős turnékon vettek részt Azerbadzsánban, Kanadában, Kínában, Németországban, Olaszországban, Japánban, Oroszországban, Spanyolországban és az USA-ban, valamint változatlanul a népszerű londoni zenei fesztivál, a Proms állandó szereplője.

Tevékenységükhöz szorosan kapcsolódó neves karmesterek közül csak néhány: Sir Charles Groves, Vernon Handley, Sir Charles Mackerras, Yehudi Menuhin, Gennagyij Rozsgyesztvenszkij, Leopold Stokowski, Grzegorz Nowak, Pinchas Zukerman, mint vezető vendégkarmester 2008-tól, és Alexander Shelley.

Lemezei 

Az RPO megalakulásától Beecham haláláig a His Master's Voice, CBS és az RCA lemeztársaságokkal készített felvételeket, az EMI-nél készült lemezei egy részét a 20. század végén újból kiadták a "Great Recordings of the Century" sorozatban. A lemezeken Delius, Grieg művei; francia balett zene;  Bizet, Chabrier, Fauré és Saint-Saëns kompozíciói; Csajkovszkij 4. szimfóniája, a Diótörő szvit; Mozart Jupiter szimfónia, Klarinét verseny és Fagott verseny, valamint Schubert 3. 5. és 6. szimfóniája hallható.

Beecham után a zenekar kiadója főleg a Decca volt, néha pszeudo néven jelentettek meg lemezeket, mint "Beecham Symphony Orchestra", "Metropolitan Symphony Orchestra".  A ’60-as évek lemezfelvételein a zenekar vendégkarmesterei Sir John Barbirolli, Reiner Frigyes, Charles Munch, Georges Prêtre, Kempe, Previn és Stokowski, neves szólistái Earl Wild, Shura Cherkassky, Alan Civil és Luciano Pavarotti voltak.

Igor Stravinsky 1964-ben rögzítette lemezre saját operáját A léhaság útja-t (The Rake's Progress), Colin Davis néhány korai lemezfelvételét, Mozart és Rossini nyitányokat, Beethoven 7. szimfóniáját és Stravinsky Oedipus királyt. 1964 és 1979 között az RPO a Decca-val kötött szerződés során Gilbert és Sullivan operáit rögzítette a D’Oyly Carte Opera társulattal. Az együttes a Deutsche Grammophon, Lyrita, Philips, Pye és a Unicorn-Kanchana lemeztársaságok égisze alatt is közreadott lemezeket.

1986-ban megalakították saját lemeztársaságukat az RPO Records-t, az első, egy szimfonikus zenekar saját tulajdonában levő lemeztársaságot. Az RPO Records a szimfonikus repertoár darabjaitól - Csajkovszkij balettek - filmzenén át a könnyűzenéig - szimfonikus rock - sokféle műfajban kiad lemezeket.

Nem klasszikus tevékenységük

Hooked on Classics sorozat 
 Hooked on Classics (1981)
 Hooked on Classics 2 - Can't Stop the Classics (1982)
 Hooked on Classics 3 - Journey Through the Classics (1983)
 The Best of Hooked on Classics (1983, válogatás)
 The Classics in Rhythm (1989)
 Hooked on Classics 2000 (2001)
 More Hooked on Classics (K-Tel válogatás)

A zenekar az 1980-as években a komolyzenét nem kedvelők táborában is közismertté vált a Hooked on Classics sorozattal. Az öt albumon és két válogatáson egy addig ismeretlen műfajjal próbálkoztak, a legismertebb és népszerűbb komolyzenei dallamokból készítettek albumonként több non-stop egyveleget, szokatlan módon diszkóritmusban, Louis Clark vezényletével. Ezekben a hiteles nagyzenekari hangzás mellé basszusgitár és dobgép kíséretet adtak. Az első három album igen nagy sikert aratott annak ellenére, hogy a komolyzene hívei giccsesnek ítélték. A sorozatnak készült még egy negyedik része is, a Hooked on Classics 4 - Baroque de mivel ezt az egy albumot más zenekar adja elő, ebben a listában nem szerepel.

Vezető karmesterek
 Sir Thomas Beecham (1946-1960)
 Rudolf Kempe  (1961-1975)
 Doráti Antal (1975-1978)
 Walter Weller (1980–1985) 
 André Previn (1985–1992)
 Vladimir Ashkenazy (1987–1994) 
 Yuri Temirkanov (1992–1998) 
 Daniele Gatti (1996–2009)  
 Charles Dutoit (2009–2018) 
 Vaszilij Petrenko (2021-)

Jegyzetek

Források

Külső hivatkozások 
 Royal Filharmonikus Zenekar hivatalos honlapja

Fordítás 

Szimfonikus zenekarok
Londoni komolyzene
A Royal Filharmonikus Zenekar ( Royal Philharmonic Orchestra ) ( RPO ) az Egyesült Királyság zenei életének élvonalbeli szimfonikus zenekara . A londoni székhelyű együttest a legendás Sir Thomas Beecham alapítottaban és a világ élvonalbeli zenekarai közé emelte . A szimfonikus zenekar állandó koncertjeinek helyszíne Londonban a Royal Festival Hall , a Royal Albert Hall , otthonaóta koncertteremként és próbateremként is a Cadogan Hall . A zenekar védnöke Károly walesi herceg . Története Alapítása Sir Thomas Beecham az általaben alapított és vezetett szintén kiváló Londoni Filharmonikus Zenekarral ( LPO ) való együttműködés nehézségei utánban megalapította újabb zenekarát , a Royal Filharmonikus Zenekart . Pár Londonon kívüli fellépés után októberán Londonban adták bemutatkozó koncertjüket . A koncert hatalmas sikere eredményeként a zenekar jelentős szerződéseket kapott , Beecham és a Royal Philharmonic Society között létrejött megállapodás értelmében az együttes átvette az LPO addigi koncert feladatait , és VI. György beleegyezésével felvehette a Royal Filharmonikus Zenekar nevet . Beecham zenekara 1950-ben Beecham a ’30-as évek óta meglevő terve valóra vált - ami korábban a Londoni Filharmonikus Zenekarral nem sikerült , nevezetesen az RPO az Egyesült Államokban nagyszabású turnén vett részt , az első angol zenekarként a Londoni Szimfonikus Zenekares amerikai turnéja óta . A koncertsorozat soránkoncertet adtaknap alatt , nagysikerű koncerttel mutatkoztak be New Yorkban a Carnegie Hallban októberén Beecham vezényletével . Pár évvel az alapítást követően, ben Frank Howes a The Times zenekritikusa a londoni zenekarokat összehasonlítva a világ élvonalbeli zenekarai közé sorolta Beecham új együttesét . Londonban tovább bővült feladatkörük , a „ The Proms” koncertjein augusztusban léptek fel először , az első koncertek karmestere Basil Cameron volt , Sir Thomas Beecham később, ben vezényelt először a promenádkoncerteken . 1957-ben Beecham vezényletével európai turnéra vállalkoztak , a koncertkörút során első fellépésük a párizsi Pleyel teremben volt , a záró koncertet a bécsi Musikverein-ben adták . Vaughan Williams szimfóniájának világpremierjénáprilisában a zenekar a Royal Festival Hallban Beecham pálcája alatt játszik. májusén vezényelte Sir Thomas Beecham utoljára zenekarát az angliai Portsmouthban , röviddeléves korában bekövetkezett halála előtt . ’60-as évek , közelmúlt 1961-ben Beecham halála után Rudolf Kempe lett az együttes zenei igazgatója és vezető karmestere . Az ezt követő időszaktól az együttes a fennmaradásáért küzdött . Kempe lemondott tisztségéről , bár röviddel ezután visszatért a zenekarhoz , Sir Malcolm Sargent jelentősen próbálta támogatni az együttest.ban az RPOtagja a zenekart megmentendő végül önfenntartó szervezetté alakult . Ezután még további nehézségekkel küzdöttek , a Royal Philharmonic Society koncert szerződéseiket visszavonta , így szerződéseiket átrendezve a koncertjeiket a Swiss Cottage-ban lévő moziban adták . Azra tervezett újabb amerikai turnéjukat a szigetországi nehézségek miatt kénytelenek voltak lemondani , még az is megkérdőjeleződött , hogy afős világszintű együttes a Royal Filharmonikus Zenekar nevet használhatja-e , míg végül II. Erzsébet királynő felhatalmazta a zenekart nevének viselésére . 1970-ben Rudolf Kempe megkapta a zenekar örökös karmestere címet . Az RPOéves fennállását októberén ünnepelte , az ünnepi koncertre visszatért az angliai Croydon-ba , amelynek színházában legelső koncertjét adta , a koncert szólistája Clifford Curzon volt Sir Adrian Boult vezénylete alatt . Kempeben , egy évvel halála előtt lemondott vezető karmesteri posztjáról , Doráti Antal követte őt az RPO élén . 21. század 2004-ben jutottak első saját , állandó otthonukhoz , mely egy korábban templomként használt, fős koncert és próbateremmé átalakított épület , a Chelsea-ben lévő Cadogan Hall . A zenekar éves koncertsorozatát a londoni Festival Hallban adja , nagy létszámú , kórus és zenekari koncerteken inkább a Royal Albert Hallban lépnek fel . Változatlanul rendszeren koncerteznek az Egyesült Királyságban , jelentős turnékon vettek részt Azerbadzsánban , Kanadában , Kínában , Németországban , Olaszországban , Japánban , Oroszországban , Spanyolországban és az USA-ban , valamint változatlanul a népszerű londoni zenei fesztivál , a Proms állandó szereplője . Tevékenységükhöz szorosan kapcsolódó neves karmesterek közül csak néhány : Sir Charles Groves , Vernon Handley , Sir Charles Mackerras , Yehudi Menuhin , Gennagyij Rozsgyesztvenszkij , Leopold Stokowski , Grzegorz Nowak , Pinchas Zukerman , mint vezető vendégkarmestertól , és Alexander Shelley . Lemezei Az RPO megalakulásától Beecham haláláig a His Master's Voice , CBS és az RCA lemeztársaságokkal készített felvételeket , az EMI-nél készült lemezei egy részét a század végén újból kiadták a " Great Recordings of the Century " sorozatban . A lemezeken Delius , Grieg művei ; francia balett zene ; Bizet , Chabrier , Fauré és Saint-Saëns kompozíciói ; Csajkovszkij szimfóniája , a Diótörő szvit ; Mozart Jupiter szimfónia , Klarinét verseny és Fagott verseny , valamint Schubert és szimfóniája hallható . Beecham után a zenekar kiadója főleg a Decca volt , néha pszeudo néven jelentettek meg lemezeket , mint " Beecham Symphony Orchestra " , " Metropolitan Symphony Orchestra " . A ’60-as évek lemezfelvételein a zenekar vendégkarmesterei Sir John Barbirolli , Reiner Frigyes , Charles Munch , Georges Prêtre , Kempe , Previn és Stokowski , neves szólistái Earl Wild , Shura Cherkassky , Alan Civil és Luciano Pavarotti voltak . Igor Stravinskyben rögzítette lemezre saját operáját A léhaság útja-t ( The Rake's Progress ) , Colin Davis néhány korai lemezfelvételét , Mozart és Rossini nyitányokat , Beethoven szimfóniáját és Stravinsky Oedipus királyt.ésközött az RPO a Decca-val kötött szerződés során Gilbert és Sullivan operáit rögzítette a D’Oyly Carte Opera társulattal . Az együttes a Deutsche Grammophon , Lyrita , Philips , Pye és a Unicorn-Kanchana lemeztársaságok égisze alatt is közreadott lemezeket . 1986-ban megalakították saját lemeztársaságukat az RPO Records-t , az első , egy szimfonikus zenekar saját tulajdonában levő lemeztársaságot . Az RPO Records a szimfonikus repertoár darabjaitól - Csajkovszkij balettek - filmzenén át a könnyűzenéig - szimfonikus rock - sokféle műfajban kiad lemezeket . Nem klasszikus tevékenységük Hooked on Classics sorozat Hooked on Classics Hooked on Classics- Can't Stop the Classics Hooked on Classics- Journey Through the Classics The Best of Hooked on Classics válogatás ) The Classics in Rhythm Hooked on Classics( 2001 ) More Hooked on Classics ( K-Tel válogatás ) A zenekar azas években a komolyzenét nem kedvelők táborában is közismertté vált a Hooked on Classics sorozattal . Az öt albumon és két válogatáson egy addig ismeretlen műfajjal próbálkoztak , a legismertebb és népszerűbb komolyzenei dallamokból készítettek albumonként több non-stop egyveleget , szokatlan módon diszkóritmusban , Louis Clark vezényletével . Ezekben a hiteles nagyzenekari hangzás mellé basszusgitár és dobgép kíséretet adtak . Az első három album igen nagy sikert aratott annak ellenére , hogy a komolyzene hívei giccsesnek ítélték . A sorozatnak készült még egy negyedik része is , a Hooked on Classics- Baroque de mivel ezt az egy albumot más zenekar adja elő , ebben a listában nem szerepel . Vezető karmesterek Sir Thomas Beecham Rudolf Kempe Doráti Antal Walter Weller1985 ) André Previn1992 ) Vladimir Ashkenazy1994 ) Yuri Temirkanov1998 ) Daniele Gatti2009 ) Charles Dutoit2018 ) Vaszilij Petrenko ) Jegyzetek Források Külső hivatkozások Royal Filharmonikus Zenekar hivatalos honlapja Fordítás Szimfonikus zenekarok Londoni komolyzene