Csi Kung
(eredeti nevén:  李修缘 / 李修緣; szerzetesi nevén:  道济 / 道濟) csan buddhista szerzetes volt a Déli -dinasztia idején. A legendái szerint természetfeletti erővel rendelkezett, amelyet a szegények megsegítésére és a igazságtalanságok megszüntetésére használt. A heves vérmérsékletéről, különc viselkedéséről is híres szerzetes fittyet hányva a vallási előírásokra bort ivott és húst evett. Halála után népi hőssé vált, alakja pedig egy kisebb istenséggé formálódott a kínai népi vallásosságban. Történeteit népmesék és buddhista példabeszédek (kóan) őrizték meg.

Története
 alakja nem bukkan fel a korabeli buddhista krónikákban, majd csak jóval később, a Ming-dinasztia (1368-1644) idején jelennek meg róla a beszámolók, melyek pontos, megbízható életrajz helyett leginkább csak legendájával foglalkoznak.

 egy  (李茂春) nevű katonai tanácsadó fiaként született 1133-ban. Szülei halálát követően, 18 éves korában ba került, ahol a  templomban szerzetessé avatták.  volt a mestere, akitől a  szerzetesi nevet is kapta.  nem tartotta be a szigorú buddhista előírásokat: nyíltan hódolt a borivás és a húsfogyasztás szenvedélyének. Koszos, rongyos csuhába gyakran részegen kódorgott az utcákon. Ezért is kapta „Az őrült ” ( 济癫 / 濟癫) gúnynevet. Mindezek ellenére a jószívű  mindig készen állt a rászorulók, az elesettek megsegítésére, bátran harcolt az igazságtalanságok ellen. Amikor szerzetestársai megelégelték különc viselkedését, kizárták a kolostorból.  ekkortól kezdve az utcákat járva segített az embereknek, ahol csak tudott.

Az alakja köré szövődő legendák szerint természetfeletti képességekkel is rendelkezett, úgy tartották róla, hogy talán egy bodhiszattva inkarnációja vagy egy arhat reinkarnációja. A leggyakrabban a tizennyolc arhat sorába tartozó  (降龙罗汉 / 降龍羅漢) inkarnációjának vélték.

ot halála után nem sokkal taoista istenné avatták, később pedig gyakorta hivatkozták rá a buddhista példabeszédekben is.

Ábrázolása
A mindig szélesen mosolygó vagy hahotázó ot rendszerint rongyos szerzetesi ruhába ábrázolják. Jobb kezében egy palack bort, baljában pedig legyezőt tart. Fövegén a „Buddha” jelentésű fo 佛 írásjegy olvasható. Olykor sarujával a kezében jelenik meg.
 alakját számos kínai tévé és mozifilmben, televíziós sorozatban feldolgozták.

Források
  John R. McRae. Seeing through Zen: Encounter, Transformation, and Genealogy in Chinese Chan Buddhism. University of California Press, Berkeley and Los Angeles 2003.
  Meir Shahar. Crazy Ji: Chinese Religion and Popular Literature. (Harvard-Yenching Institute Monograph) Harvard University Asia Center, Cambridge 1998.

Fordítás

További információk
 Monk Ji Gong
 Zen mesterek - Ji Gong
 Biography & Story of Ji Gong 
 Adventures of the Mad Monk Ji Gong: the Drunken Wisdom of China's Famous Chan Buddhist Monk
 Paul Katz: Meir Shahar, Crazy Ji: Chinese Religion and Popular Literature. Harvard-Yenching Institute Monograph Series, 48. Cambridge (MA) and London: Harvard University Press, 1998.
 Csi Kung ábrázolásai - YouTube videó

1133-ban született személyek
1209-ben elhunyt személyek
Buddhista szerzetesek
Buddhizmus Kínában
Taoizmus
Kínai mitológia
( eredeti nevén : 李修缘 / 李修緣 ; szerzetesi nevén : 道济 / 道濟 ) csan buddhista szerzetes volt a Déli -dinasztia idején . A legendái szerint természetfeletti erővel rendelkezett , amelyet a szegények megsegítésére és a igazságtalanságok megszüntetésére használt . A heves vérmérsékletéről , különc viselkedéséről is híres szerzetes fittyet hányva a vallási előírásokra bort ivott és húst evett . Halála után népi hőssé vált , alakja pedig egy kisebb istenséggé formálódott a kínai népi vallásosságban . Történeteit népmesék és buddhista példabeszédek ( kóan ) őrizték meg . Története alakja nem bukkan fel a korabeli buddhista krónikákban , majd csak jóval később , a Ming-dinasztiaidején jelennek meg róla a beszámolók , melyek pontos , megbízható életrajz helyett leginkább csak legendájával foglalkoznak. egy ( 李茂春 ) nevű katonai tanácsadó fiaként születettban . Szülei halálát követően,éves korában ba került , ahol a templomban szerzetessé avatták. volt a mestere , akitől a szerzetesi nevet is kapta. nem tartotta be a szigorú buddhista előírásokat : nyíltan hódolt a borivás és a húsfogyasztás szenvedélyének . Koszos , rongyos csuhába gyakran részegen kódorgott az utcákon . Ezért is kapta „ Az őrült ” ( 济癫 / 濟癫 ) gúnynevet . Mindezek ellenére a jószívű mindig készen állt a rászorulók , az elesettek megsegítésére , bátran harcolt az igazságtalanságok ellen . Amikor szerzetestársai megelégelték különc viselkedését , kizárták a kolostorból. ekkortól kezdve az utcákat járva segített az embereknek , ahol csak tudott . Az alakja köré szövődő legendák szerint természetfeletti képességekkel is rendelkezett , úgy tartották róla , hogy talán egy bodhiszattva inkarnációja vagy egy arhat reinkarnációja . A leggyakrabban a tizennyolc arhat sorába tartozó ( 降龙罗汉 / 降龍羅漢 ) inkarnációjának vélték. ot halála után nem sokkal taoista istenné avatták , később pedig gyakorta hivatkozták rá a buddhista példabeszédekben is . Ábrázolása A mindig szélesen mosolygó vagy hahotázó ot rendszerint rongyos szerzetesi ruhába ábrázolják . Jobb kezében egy palack bort , baljában pedig legyezőt tart . Fövegén a „ Buddha” jelentésű fo 佛 írásjegy olvasható . Olykor sarujával a kezében jelenik meg. alakját számos kínai tévé és mozifilmben , televíziós sorozatban feldolgozták . Források John R. McRae . Seeing through Zen : Encounter , Transformation , and Genealogy in Chinese Chan Buddhism . University of California Press , Berkeley and Los Angeles Meir Shahar . Crazy Ji : Chinese Religion and Popular Literature . ( Harvard-Yenching Institute Monograph ) Harvard University Asia Center , Cambridge Fordítás További információk Monk Ji Gong Zen mesterek - Ji Gong Biography & Story of Ji Gong Adventures of the Mad Monk Ji Gong : the Drunken Wisdom of China's Famous Chan Buddhist Monk Paul Katz : Meir Shahar , Crazy Ji : Chinese Religion and Popular Literature . Harvard-Yenching Institute Monograph Series , Cambridge ( MA ) and London : Harvard University Press , Csi Kung ábrázolásai - YouTube videó 1133-ban született személyek 1209-ben elhunyt személyek Buddhista szerzetesek Buddhizmus Kínában Taoizmus Kínai mitológia