Bolyó Károly
Bolyó Károly (Kunszentmiklós, 1833. október 18. – Budapest, 1906. október 14.) magyar orvos, ideg- és elmegyógyász, az elmebetegek budapesti országos intézetének főorvosa, egyetemi magántanár.

Életpályája 
Orvosi tanulmányait a Pesti Királyi Tudományegyetemen végezte, ahol 1856-ban avatták orvosdoktorrá. 1857 és 1863 között Schwartzer Ferenc budai magán-elmegyógyintézetében működött mint segédorvos. Innen került ki a magyar elmeorvoslás számos jeles alakja, az országos tébolyda első orvosi karának egy része, a leendő intézetigazgatók, egyetemi tanárok kerültek ki. Itt indult Bolyó Károlyon kívül Laufenauer Károly, Lechner Károly és Niedermann Gyula pályafutása is. 1863-tól 1865-ig, elnyerve a Bene-féle száz arany összegű ösztöndíjat, meglátogatta Európa minden hírnevesebb elmegyógyintézetét. 1866-ban az elmegyógyászat magántanára lett, 1866-tól 1868-ig a Szent Rókus Kórház tébolydai osztályán mint rendelőorvos működött és 1868-ban a lipótmezői országos tébolyda főorvosává, 1899-ben az igazgatójává nevezték ki. A tébolydát jelentősen modernizálta, az ápoltak elzártságát csökkentette, közös foglalkoztatásukat szorgalmazta stb. 1882-től az országos közegészségügyi tanácsnak rendkívüli tagja volt. Az elmebetegségeket tudományos és társadalmi szempontokból tárgyaló dolgozatai hazai szaklapokban jelentek meg.

Jegyzetek

Források 
 
 vital.hu

További információk 
 
 Das geistige Ungarn. Biographisches Lexikon. Hrsg. Oscar von Krücken, Imre Parlagi. Wien-Leipzig, W. Braumüller, 1918. 
 Magyar Írók Névtára. (Életrajzi és könyvészeti adatok gyűjteménye.) Különféle kútfőkből szerkesztették: Moenich Károly, Székesfejérvár szab. kir. városi levéltár-őr és dr. Vutkovich Sándor tanár s a "Pozsonyvidéki Lapok" szerkesztője. Pozsonyban, 1876. Nirschy Ferenc ny. 
 
 

1833-ban született személyek
1906-ban elhunyt személyek
Kunszentmiklósiak
Magyar orvosok
Bolyó Károly ( Kunszentmiklós , október – Budapest , október ) magyar orvos , ideg- és elmegyógyász , az elmebetegek budapesti országos intézetének főorvosa , egyetemi magántanár . Életpályája Orvosi tanulmányait a Pesti Királyi Tudományegyetemen végezte , aholban avatták orvosdoktorrá.ésközött Schwartzer Ferenc budai magán-elmegyógyintézetében működött mint segédorvos . Innen került ki a magyar elmeorvoslás számos jeles alakja , az országos tébolyda első orvosi karának egy része , a leendő intézetigazgatók , egyetemi tanárok kerültek ki . Itt indult Bolyó Károlyon kívül Laufenauer Károly , Lechner Károly és Niedermann Gyula pályafutása is.tólig , elnyerve a Bene-féle száz arany összegű ösztöndíjat , meglátogatta Európa minden hírnevesebb elmegyógyintézetét.ban az elmegyógyászat magántanára lett,tólig a Szent Rókus Kórház tébolydai osztályán mint rendelőorvos működött ésban a lipótmezői országos tébolyda főorvosává, ben az igazgatójává nevezték ki . A tébolydát jelentősen modernizálta , az ápoltak elzártságát csökkentette , közös foglalkoztatásukat szorgalmazta stb.től az országos közegészségügyi tanácsnak rendkívüli tagja volt . Az elmebetegségeket tudományos és társadalmi szempontokból tárgyaló dolgozatai hazai szaklapokban jelentek meg . Jegyzetek Források vital.hu További információk Das geistige Ungarn . Biographisches Lexikon . Hrsg . Oscar von Krücken , Imre Parlagi . Wien-Leipzig , W. Braumüller , Magyar Írók Névtára . ( Életrajzi és könyvészeti adatok gyűjteménye . ) Különféle kútfőkből szerkesztették : Moenich Károly , Székesfejérvár szab. kir. városi levéltár-őr és dr. Vutkovich Sándor tanár s a " Pozsonyvidéki Lapok " szerkesztője . Pozsonyban , Nirschy Ferenc ny . 1833-ban született személyek 1906-ban elhunyt személyek Kunszentmiklósiak Magyar orvosok