Sombrerete
Sombrerete egy város Mexikó Zacatecas államának nyugati részén, lakossága 2010-ben megközelítette a 22 000 főt. 2012-ben a SECTUR felvette a turisztikailag kiemelt szerepet jelentő Pueblo Mágicók listájába.

Földrajz

Fekvése
A város Mexikó középső részétől kissé északnyugatra, Zacatecas állam nyugati részén, a nagy területű Sombrerete község közepén helyezkedik el a Sierra de Sombrerete hegység lábánál, körülbelül 2300–2400 méteres tengerszint feletti magasságban. A település nagyobbik, déli része viszonylag sík területen épült fel, de északi részén a szint gyorsan emelkedik. Sombreretét többnyire rétek, legelők veszik körül, a hegységek magasabb részei erdősültek. Közvetlenül a város mellett halad el az ország egyik legfontosabb főútja, a 45-ös, amely a belső országrészeket köti össze az északi határ mellett fekvő Ciudad Juárezszel.

Éghajlat
A város éghajlata kevésbé meleg, mint Mexikó legtöbb vidékéé, de minden hónapban mértek már itt is legalább 29 °C-os hőséget. A rekord viszont nem érte el a 40 °C-ot. Az átlagos hőmérsékletek a januári 11,5 és a júniusi 20,8 fok között váltakoznak, fagy októbertől márciusig fordul elő. Az évi átlagosan 552 mm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen: a júniustól szeptemberig tartó 4 hónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint 75%-a.

Népesség
A település népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett:

Története
A település neve a közelben emelkedő, a spanyol gyarmati időszakban divatos háromszögű kalapra (sombrero tricornio) emlékeztető alakú hegycsúcs, az El Sombreretillo nevéből származik.

Zacatecas ezen vidékén már körülbelül időszámításunk kezdetétől a 10. századig éltek indiánok, akik az úgynevezett Chalchihuite-kultúrához tartoztak. Letelepedett életmódot folytattak, főként mezőgazdaságból, kisebb részben vadászatból éltek. Ez a kultúra máig ismeretlen okokból tűnt el, helyüket lassan a nomád, gyűjtögető-vadászó csicsimékek foglalták el. A spanyol hódítók 16. századi megérkezésekor is ők lakták a területet.

1555-ben érkezett ide Juan de Tolosa egy kis csoport élén, amely főként spanyolokból (köztük ferences szerzetesekből) és velük szövetséges indiánokból állt. Ők alapították június 6-án meg egy völgy mélyén, egy vízforrás közelében a később jelentős bányavárossá vált, ezért Real y Minas del Sombreretének nevezett települést, amit 1570-ben a guadalajarai Audiencia „villa” rangra emelt. A ferencesek már 1567-ben felépítették Máté apostolról elnevezett templomukat és kolostorukat, majd innen kiindulva vettek részt a környék indiánjainak hittérítésében, sőt, új életformára is tanították őket. A 16. században királyi kincstárat is alapítottak a városban, amely nem csak az adóbegyűjtéssel, hanem távolabbi területekről (Chihuahua, Sinaloa) származó ércekből történő fémöntéssel is foglalkozott. A városnak különleges gazdagságot adtak a közeli ezüstbányák, amelyek közül a legjelentősebb a Pabellón és a Vetanegra volt.

A 18. század elejére a város lakossága 30 000 fő körülire emelkedett, a környéken több tucat hacienda épült fel, 1810-ben pedig pénzverdét alapítottak. Az ugyanebben az évben kitört mexikói függetlenségi háborúban Sombrerete lakossága úgy vállalt szerepet, hogy a később Guadalupe Victoria néven az ország elnökévé váló José Miguel Ramón Fernández testvérének, Julián Fernándeznek a segítségével pénzt küldtek a felkelőknek. A függetlenség elnyerése után megalakult Zacatecas állam, amelynek alkotmányozó kongresszusa egy fokkal magasabb, ciudad rangra emelte és közigazgatási központtá (egy partido székhelyévé) tette a települést. 1845-ben az Amerikai Egyesült Államokból érkező apacs indiánok egy csoportja fosztogatott a környék falvaiban. A francia megszállás elleni háború idején ideiglenesen ide költözött az állam kormányzata is, a megszállók 1866-ban hagyták el Sombreretét. Egy évvel később indult el az első helyi újság, a La Campana.

A Díaz-kormány idején már nem csak bányáiról, hanem a környéken termelt gyapotról és gabonáról is híressé vált a város. Bár 1897. február 26-án a San Amaro és San Francisco bányákban tűz ütött ki, és a katasztrófa során 116 bányász vesztette életét, a város továbbra is fejlődött. Igaz, a viszonylagos béke és gazdagság ellenére 1911-ben a helyiek egy része a maderista Luis Moya vezetésével a forradalomhoz csatlakozott. A harcok során számos összecsapás és fosztogatás történt a vidéken, Moyát is itt lőtték agyon. 1913 és 1914 között a város ismét ideiglenesen Zacatecas fővárosává vált, az állam kormányát ekkor Pánfilo Natera és Luis J. Zalce vezette. 1914 májusában Venustiano Carranza, a konstitucionalista forradalmárok vezére személyesen is meglátogatta az itt működő kormányt.

1951-ben épült fel a La Soledad-templom, 1987-ben pedig rendkívüli időjárási esemény történt: január elején 40 órán keresztül hullott a hó. 1992-ben testvérvárosi szövetséget kötöttek a spanyolországi Llerenával, 2000-ben pedig megalakult az Instituto Tecnológico de Zacatecas-Occidente nevű technológiai intézet.

Turizmus, látnivalók

A város fő vonzerejét a spanyol gyarmati időkből származó műemlékek alkotják, illetve maga a városszerkezet: a főtér körül felépült hivatali épületek, több templom egy-egy térrel maga előtt, illetve a széles utcák hálózata, amelyeket keskeny sikátorok kapcsolnak össze. A templomok közül kiemelkedik az 1567-ből származó Szent Máté-kolostor, amelyben egy aranyozott faretabló látható, a 17. századi Szent Domonkos-templom, ahol San Mateo de Valparaíso első grófja is nyugszik, az 1777-ből származó Keresztelő Szent János-templom, amely mellett Benito Juárez mellszobra áll, valamint a szintén 18. századi La Soledad, Santa Veracruz, San Pedro és Guadalupe-templomok.

Sombrerete egyetlen múzeumát 2000-ben alapították, itt többek között a gyarmati időszakot megelőző kor tárgyi emlékei, bányászeszközök és a helység történetének kiemelkedő lakóiról készült fényképek is megtekinthetők.

A város közelében található a különleges sziklaalakzatairól híres Sierra de Órganos Nemzeti Park is.

Források

Zacatecas települései
Pueblo Mágicók
Sombrerete egy város Mexikó Zacatecas államának nyugati részén , lakosságaben megközelítette a000 főt.ben a SECTUR felvette a turisztikailag kiemelt szerepet jelentő Pueblo Mágicók listájába . Földrajz Fekvése A város Mexikó középső részétől kissé északnyugatra , Zacatecas állam nyugati részén , a nagy területű Sombrerete község közepén helyezkedik el a Sierra de Sombrerete hegység lábánál , körülbelül2400 méteres tengerszint feletti magasságban . A település nagyobbik , déli része viszonylag sík területen épült fel , de északi részén a szint gyorsan emelkedik . Sombreretét többnyire rétek , legelők veszik körül , a hegységek magasabb részei erdősültek . Közvetlenül a város mellett halad el az ország egyik legfontosabb főútja , aös , amely a belső országrészeket köti össze az északi határ mellett fekvő Ciudad Juárezszel . Éghajlat A város éghajlata kevésbé meleg , mint Mexikó legtöbb vidékéé , de minden hónapban mértek már itt is legalább°C-os hőséget . A rekord viszont nem érte el a°C-ot . Az átlagos hőmérsékletek a januári5 és a júniusi8 fok között váltakoznak , fagy októbertől márciusig fordul elő . Az évi átlagosanmm csapadék időbeli eloszlása nagyon egyenetlen : a júniustól szeptemberig tartóhónapos időszak alatt hull az éves mennyiség több mint-a . Népesség A település népessége a közelmúltban folyamatosan növekedett : Története A település neve a közelben emelkedő , a spanyol gyarmati időszakban divatos háromszögű kalapra ( sombrero tricornio ) emlékeztető alakú hegycsúcs , az El Sombreretillo nevéből származik . Zacatecas ezen vidékén már körülbelül időszámításunk kezdetétől a századig éltek indiánok , akik az úgynevezett Chalchihuite-kultúrához tartoztak . Letelepedett életmódot folytattak , főként mezőgazdaságból , kisebb részben vadászatból éltek . Ez a kultúra máig ismeretlen okokból tűnt el , helyüket lassan a nomád , gyűjtögető-vadászó csicsimékek foglalták el . A spanyol hódítók századi megérkezésekor is ők lakták a területet . 1555-ben érkezett ide Juan de Tolosa egy kis csoport élén , amely főként spanyolokból ( köztük ferences szerzetesekből ) és velük szövetséges indiánokból állt . Ők alapították júniusán meg egy völgy mélyén , egy vízforrás közelében a később jelentős bányavárossá vált , ezért Real y Minas del Sombreretének nevezett települést , amitben a guadalajarai Audiencia „ villa” rangra emelt . A ferencesek márben felépítették Máté apostolról elnevezett templomukat és kolostorukat , majd innen kiindulva vettek részt a környék indiánjainak hittérítésében , sőt , új életformára is tanították őket . A században királyi kincstárat is alapítottak a városban , amely nem csak az adóbegyűjtéssel , hanem távolabbi területekről ( Chihuahua , Sinaloa ) származó ércekből történő fémöntéssel is foglalkozott . A városnak különleges gazdagságot adtak a közeli ezüstbányák , amelyek közül a legjelentősebb a Pabellón és a Vetanegra volt . A század elejére a város lakossága000 fő körülire emelkedett , a környéken több tucat hacienda épült fel, ben pedig pénzverdét alapítottak . Az ugyanebben az évben kitört mexikói függetlenségi háborúban Sombrerete lakossága úgy vállalt szerepet , hogy a később Guadalupe Victoria néven az ország elnökévé váló José Miguel Ramón Fernández testvérének , Julián Fernándeznek a segítségével pénzt küldtek a felkelőknek . A függetlenség elnyerése után megalakult Zacatecas állam , amelynek alkotmányozó kongresszusa egy fokkal magasabb , ciudad rangra emelte és közigazgatási központtá ( egy partido székhelyévé ) tette a települést.ben az Amerikai Egyesült Államokból érkező apacs indiánok egy csoportja fosztogatott a környék falvaiban . A francia megszállás elleni háború idején ideiglenesen ide költözött az állam kormányzata is , a megszállókban hagyták el Sombreretét . Egy évvel később indult el az első helyi újság , a La Campana . A Díaz-kormány idején már nem csak bányáiról , hanem a környéken termelt gyapotról és gabonáról is híressé vált a város . Bár februárán a San Amaro és San Francisco bányákban tűz ütött ki , és a katasztrófa soránbányász vesztette életét , a város továbbra is fejlődött . Igaz , a viszonylagos béke és gazdagság ellenéreben a helyiek egy része a maderista Luis Moya vezetésével a forradalomhoz csatlakozott . A harcok során számos összecsapás és fosztogatás történt a vidéken , Moyát is itt lőtték agyon.ésközött a város ismét ideiglenesen Zacatecas fővárosává vált , az állam kormányát ekkor Pánfilo Natera és Luis J. Zalce vezette.májusában Venustiano Carranza , a konstitucionalista forradalmárok vezére személyesen is meglátogatta az itt működő kormányt . 1951-ben épült fel a La Soledad-templom, ben pedig rendkívüli időjárási esemény történt : január elejénórán keresztül hullott a hó.ben testvérvárosi szövetséget kötöttek a spanyolországi Llerenával, ben pedig megalakult az Instituto Tecnológico de Zacatecas-Occidente nevű technológiai intézet . Turizmus , látnivalók A város fő vonzerejét a spanyol gyarmati időkből származó műemlékek alkotják , illetve maga a városszerkezet : a főtér körül felépült hivatali épületek , több templom egy-egy térrel maga előtt , illetve a széles utcák hálózata , amelyeket keskeny sikátorok kapcsolnak össze . A templomok közül kiemelkedik azből származó Szent Máté-kolostor , amelyben egy aranyozott faretabló látható , a századi Szent Domonkos-templom , ahol San Mateo de Valparaíso első grófja is nyugszik , azből származó Keresztelő Szent János-templom , amely mellett Benito Juárez mellszobra áll , valamint a szintén századi La Soledad , Santa Veracruz , San Pedro és Guadalupe-templomok . Sombrerete egyetlen múzeumátben alapították , itt többek között a gyarmati időszakot megelőző kor tárgyi emlékei , bányászeszközök és a helység történetének kiemelkedő lakóiról készült fényképek is megtekinthetők . A város közelében található a különleges sziklaalakzatairól híres Sierra de Órganos Nemzeti Park is . Források Zacatecas települései Pueblo Mágicók