Slivno (Šibenik)
Slivno falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Šibenikhez tartozik.

Fekvése 
Šibeniktől légvonalban 16, közúton 19 km-re keletre, Dalmácia középső részén a Daniloi-mezőtől keletre, a Danilot Perković-csal összekötő út mentén egy völgyben fekszik. A Daniloi-mező keleti kijárata után Orišićán át balra az első településrész Ivići vagy Gornji Ercezi. Mintegy 3-400 méterre egy éles kanyar után érünk a Slivnoi völgybe. Elöl egy magaslaton áll a Szent János templom, míg balra a völgy látóhatárán a Parizovac gerince alatt láthatjuk Varnice és Gornji Crljeni településrészeket. Az Ošljak lejtőjén leereszkedve a mező felett balra sorakoznak Stančići, Bralići, Mrkovići településrészek. A völgy kijáratánál Spomenik után a Gradina alatt találhatók Ercezi és tőle jobbra nyugatra Celići településrészek. A település déli részén halad át az A1-es autópálya.

Története 
A település neve arra utal, hogy itt a völgyben folynak egybe (slivati = összefolyni) a környező hegyek vízfolyásai a völgy aljában kialakítva Slivanjac-patakot és ahol több ismert forrás, a Slivanjac, Jendek, Celića és a Mrkovića is eredtek. Slivno története során mindig Šibenik igazgatási területéhez tartozott. Első említését Šibenik város statutumának megváltoztatásakor 1401-ben, majd ennek kiegészítésekor 1430-ban találjuk. 1470-ben egy okirat szerint Slivno hét főnyi személyzetet adott a török ellen harcoló trogiri gályákra, 1486-ban pedig két főt a šibeniki gályákra. 1499-ben a török kifosztotta a települést és 74 főt hurcolt rabságba. Az 1537 és 1540 között folyt török-velencei háború után Slivno az egykor Šibenikhez tartozott megszállt terület része lett. Következő említése a kandiai háború során (1645-1669) történt, amikor egy Slivnot is érintő összetűzés tört ki. A török uralom idején 1537-től a Klisszai szandzsák része volt. Az 1684 és 1699 között a Zagora területével együtt a moreai háború során szabadult fel végleg a török uralom alól. Ezután 1709-ben a velencei kataszter šibeniki részében szerepel, melyben Danilo és Slivno területének birtokosait (Ristretto della campagna di s. Daniel et contrada di Slivno) írták össze a háztartások és az állatok számával. Egyházilag a török idők kivételével Slivno mindvégig a daniloi plébániához tartozott és ma is oda tartozik. A település 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. A falunak 1857-ben 338, 1910-ben 432 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. Lakossága mezőgazdaságból, szőlőtermesztésből élt. A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt. 2011-ben 110 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Keresztelő Szent János tiszteletére szentelt középkori római katolikus templomát 1428-ban szentelték fel. Ezt 1900-ban lebontották és 1901-ben új, kétszer nagyobb templomot építettek helyette. A márvány főoltárt 1910-ben emelték, rajta található Szent János fából faragott szobra, az oltár két oldalán pedig Szent Rókus és Szent Antal szobrai láthatók. A templomhajó kőből épített oltára a Gyógyító Boldogasszony tiszteletére van szentelve. A templomban a Szűzanyát Szent Jánossal és Szent Rókussal együtt ábrázoló fára festett képe látható, mely helyi mester munkája. Homlokzatán a bejárat mellett két kisebb ablak, felette pedig hatágú rózsaablak látható. Felül az oromzaton áll a pengefalú harangtorony benne két haranggal. A templom körül található a falu temetője.

Jegyzetek

További információk
 Šibenik község hivatalos oldala 
 A daniloi plébánia honlapja  
 A spliti ferences rendtartomány honlapja

Fordítás

Šibenik-Knin megye települései
Slivno falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Šibenikhez tartozik . Fekvése Šibeniktől légvonalban közútonkm-re keletre , Dalmácia középső részén a Daniloi-mezőtől keletre , a Danilot Perković-csal összekötő út mentén egy völgyben fekszik . A Daniloi-mező keleti kijárata után Orišićán át balra az első településrész Ivići vagy Gornji Ercezi . Mintegyméterre egy éles kanyar után érünk a Slivnoi völgybe . Elöl egy magaslaton áll a Szent János templom , míg balra a völgy látóhatárán a Parizovac gerince alatt láthatjuk Varnice és Gornji Crljeni településrészeket . Az Ošljak lejtőjén leereszkedve a mező felett balra sorakoznak Stančići , Bralići , Mrkovići településrészek . A völgy kijáratánál Spomenik után a Gradina alatt találhatók Ercezi és tőle jobbra nyugatra Celići településrészek . A település déli részén halad át az A1-es autópálya . Története A település neve arra utal , hogy itt a völgyben folynak egybe ( slivati = összefolyni ) a környező hegyek vízfolyásai a völgy aljában kialakítva Slivanjac-patakot és ahol több ismert forrás , a Slivanjac , Jendek , Celića és a Mrkovića is eredtek . Slivno története során mindig Šibenik igazgatási területéhez tartozott . Első említését Šibenik város statutumának megváltoztatásakorben , majd ennek kiegészítésekorban találjuk.ben egy okirat szerint Slivno hét főnyi személyzetet adott a török ellen harcoló trogiri gályákra, ban pedig két főt a šibeniki gályákra.ben a török kifosztotta a települést ésfőt hurcolt rabságba . Azésközött folyt török-velencei háború után Slivno az egykor Šibenikhez tartozott megszállt terület része lett . Következő említése a kandiai háború sorántörtént , amikor egy Slivnot is érintő összetűzés tört ki . A török uralom idejéntől a Klisszai szandzsák része volt . Azésközött a Zagora területével együtt a moreai háború során szabadult fel végleg a török uralom alól . Ezutánben a velencei kataszter šibeniki részében szerepel , melyben Danilo és Slivno területének birtokosait ( Ristretto della campagna di s . Daniel et contrada di Slivno ) írták össze a háztartások és az állatok számával . Egyházilag a török idők kivételével Slivno mindvégig a daniloi plébániához tartozott és ma is oda tartozik . A településben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott . A falunakbenbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . Lakossága mezőgazdaságból , szőlőtermesztésből élt . A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt.benlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Keresztelő Szent János tiszteletére szentelt középkori római katolikus templomátban szentelték fel . Eztban lebontották ésben új , kétszer nagyobb templomot építettek helyette . A márvány főoltártben emelték , rajta található Szent János fából faragott szobra , az oltár két oldalán pedig Szent Rókus és Szent Antal szobrai láthatók . A templomhajó kőből épített oltára a Gyógyító Boldogasszony tiszteletére van szentelve . A templomban a Szűzanyát Szent Jánossal és Szent Rókussal együtt ábrázoló fára festett képe látható , mely helyi mester munkája . Homlokzatán a bejárat mellett két kisebb ablak , felette pedig hatágú rózsaablak látható . Felül az oromzaton áll a pengefalú harangtorony benne két haranggal . A templom körül található a falu temetője . Jegyzetek További információk Šibenik község hivatalos oldala A daniloi plébánia honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja Fordítás Šibenik-Knin megye települései