Kozica (Vrgorac)
Kozica falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében.

Fekvése 
Makarskától légvonalban 16, közúton 27 km-re délkeletre, községközpontjától légvonalban 14, közúton 16 km-re északnyugatra, Közép-Dalmáciában, a Biokovo-hegység keleti lábánál az A1-es autópálya mellett fekszik. Közigazgatásilag Vrgorachoz tartozik.

Története 
Kozica területe a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt. A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak, akik a magaslatokon épített, jól védhető erődített településeikben laktak. Jelenlétüket számos a település határában megtalálható halomsírok igazolják. Az itt talált vas szekercét és kopját a spliti régészeti múzeumban őrzik. A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az 1. században hódították meg ezt a vidéket. Az illírek elleni 9-ben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek, de a római kultúra csak érintőleges hatással volt erre a térségre. A horvát törzsek a 7. század végén és a 8. század elején telepedtek le itt, ezután területe a neretvánok kenézségének Paganiának a részét képezte. Kozica első írásos említése 1434-ben a kreševói oklevélben történt. A török a 15. század második felében szállta meg ezt a vidéket, mely a 18. század elején szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves uralma alól. A török uralom után a település a Velencei Köztársaság része lett. A török uralom végével a környező településekkel együtt népesült be, a betelepülők ferences szerzetesek vezetésével főként a szomszédos Hercegovinából érkeztek. A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott, de a határhoz közeli fekvésénél fogva eleinte még gyakran kellett részt vennie a velencei-török összecsapásokban. A plébániát 1763-ban alapította Stjepan Blašković püspök, ekkor még a mainál jóval nagyobb területen. A 19. század elejéig Rašćane egy része, 1886-ig a slivnoi plébánia egy része, 1922-ig pedig Poljica is ide tartozott. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1857-ben 611, 1910-ben 1106 lakosa volt. 1918-ban az új Szerb-Horvát-Szlovén Állam, majd később Jugoszlávia része lett. Röviddel a Független Horvát Állam megalakulása után 1941. április 17-én olasz csapatok vonultak be a vrgoraci területre. 1942. június 15-én rövid időre elfoglalták a partizánok, majd visszavonultak a Biokovo-hegységbe. A partizánok által kivégzettek között meg kell említeni Ladislav Ivanković kozicai plébánost. Az olasz csapatok védelmét élvező csetnikek még ez évben a község több településén gyújtottak fel házakat és végeztek ki embereket, főleg nőket, gyermekeket és öregeket. Az anyakönyv szerint a háború alatt Kozica embervesztesége volt a térségben a legnagyobb, 225 fő. Olaszország kapitulációja után 1943-ban német csapatok szállták meg a vidéket. 1944. október 24-én a németek kivonultak és két nappal később Vrgorac környéke felszabadult. A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 56 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Illés próféta tiszteletére szentelt plébániatemploma 1765 és 1785 között épült, 1890-ben renoválták. Homlokzatát nyolcágú kőrozetta díszíti két, félköríves záródású ablakkal. Az oromzaton kőkereszt látható. A bejárat feletti keresztet 1901-ben Krisztus születésének évfordulójára helyezték el. A templom három fa oltárát 1863-ban készítette az imotski Stipe Rako mester. A főoltáron Szent Illés faszobra áll, a mellékoltárok Szűz Mária és Szent Antal tiszteletére vannak szentelve. A liturgikus tárgyak közül említésre méltó az a régi fakereszt, melynek készítési ideje ismeretlen. A templomot 1942-ben a csetnikek felgyújtották. 1997-ig harangtorony nélkül állt, ekkor építtette az akkori plébános Jakov Viro atya a 14 méter magas kővel burkolt beton harangtornyot, melyben két harang található.

A temetőben állt kisebb régi templomot lebontották, de boltozott apszisát meghagyták. 1977-ben a maradványokat temetőkápolnává építették át. Oltára előtt feliratos sírkő látható.

Illír halomsírok találhatók Vuletići, Pavići, Košćel, Jujnovići, Vekići és Katići településrészeken, valamint a Šaranac-Kozica út mentén is. Kozica-Umacon történelem előtti erődítmény maradványa található. Vrutkora na Crkvini alatt középkori temető maradványai találhatók néhány ornamentikával díszített sírkővel.

A Zagvozdot és és Vrgoracot összekötő út déli oldalán a Makarskát Kozicával összekötő út építésének részeként emelt emlékmű kőpiramisának maradványai. A piramis alakú emlékművet császári koronával a tetején 1880 júniusában és júliusában Dalmácia osztrák közigazgatásának idején, az építkezés tiszteletére állították fel. A 32 km hosszú, ún. „Radić út” 1876 és 1878 között épült, és Gavril (Gabriel) Rodić báró dalmát kormányzóról nevezték el, aki nagyon elkötelezett volt az út megépítésében. Az út abból a szempontból is jelentős volt, hogy Makarskát, azaz a tengerpartot a Biokovo-hegység szikláin át kötötte össze a Dalmácia belsejében lévő főúttal, amely Zárából Dubrovnikba vezetett. Az emlékmű 1944-ben, második világháborúban súlyosan megsérült, de a fennmaradt grafikai ábrázolások szerint a piramist három kőlépcsőből álló négyszögletes alapra helyezték, amely a teteje felé lejtős profilozott alapzatban folytatódott. Ezeket a kőelemeket a mai napig megőrizték. A tövénél vastagabb kőlapokból összeállított kőkocka nyugati lapján horvát nyelvű, nagybetűs felirat volt bevésve. A kocka fölött egy profilozott kőlap, egy koszorú volt, amely hét azonos magasságú prizmából álló kőpiramist hordoz, és a tetején a császári koronával végződött. Az emlékmű felső részei nem maradtak fenn, kivéve az egyik kőlapot, amely az említett kockát alkotta. Mindazonáltal ez a dalmáciai osztrák közigazgatás jelentős, a 19. század végi emlékműve, amely e terület egyik legfontosabb útjának megépítésére emlékeztet.

Jegyzetek

Források 
Vrgorac város hivatalos oldala 
Vrgorac város turisztikai irodájának honlapja 
A split-makarskai érsekség honlapja – Kozica 
Vrgorska krajina szenvedései a II. világháború alatt

További információk 
Prostorni plan uređenja grada Vrgorca - Vrgorac város rendezési terve. 

Split-Dalmácia megye települései
Kozica falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Fekvése Makarskától légvonalban közútonkm-re délkeletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , Közép-Dalmáciában , a Biokovo-hegység keleti lábánál az A1-es autópálya mellett fekszik . Közigazgatásilag Vrgorachoz tartozik . Története Kozica területe a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt . A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak , akik a magaslatokon épített , jól védhető erődített településeikben laktak . Jelenlétüket számos a település határában megtalálható halomsírok igazolják . Az itt talált vas szekercét és kopját a spliti régészeti múzeumban őrzik . A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az században hódították meg ezt a vidéket . Az illírek elleniben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek , de a római kultúra csak érintőleges hatással volt erre a térségre . A horvát törzsek a század végén és a század elején telepedtek le itt , ezután területe a neretvánok kenézségének Paganiának a részét képezte . Kozica első írásos említéseben a kreševói oklevélben történt . A török a század második felében szállta meg ezt a vidéket , mely a század elején szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves uralma alól . A török uralom után a település a Velencei Köztársaság része lett . A török uralom végével a környező településekkel együtt népesült be , a betelepülők ferences szerzetesek vezetésével főként a szomszédos Hercegovinából érkeztek . A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott , de a határhoz közeli fekvésénél fogva eleinte még gyakran kellett részt vennie a velencei-török összecsapásokban . A plébániátban alapította Stjepan Blašković püspök , ekkor még a mainál jóval nagyobb területen . A század elejéig Rašćane egy része,ig a slivnoi plébánia egy része,ig pedig Poljica is ide tartozott . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.benbenlakosa volt.ban az új Szerb-Horvát-Szlovén Állam , majd később Jugoszlávia része lett . Röviddel a Független Horvát Állam megalakulása után áprilisén olasz csapatok vonultak be a vrgoraci területre. júniusén rövid időre elfoglalták a partizánok , majd visszavonultak a Biokovo-hegységbe . A partizánok által kivégzettek között meg kell említeni Ladislav Ivanković kozicai plébánost . Az olasz csapatok védelmét élvező csetnikek még ez évben a község több településén gyújtottak fel házakat és végeztek ki embereket , főleg nőket , gyermekeket és öregeket . Az anyakönyv szerint a háború alatt Kozica embervesztesége volt a térségben a legnagyobb,fő . Olaszország kapitulációja utánban német csapatok szállták meg a vidéket. októberén a németek kivonultak és két nappal később Vrgorac környéke felszabadult . A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent Illés próféta tiszteletére szentelt plébániatemplomaésközött épült,ben renoválták . Homlokzatát nyolcágú kőrozetta díszíti két , félköríves záródású ablakkal . Az oromzaton kőkereszt látható . A bejárat feletti keresztetben Krisztus születésének évfordulójára helyezték el . A templom három fa oltárátban készítette az imotski Stipe Rako mester . A főoltáron Szent Illés faszobra áll , a mellékoltárok Szűz Mária és Szent Antal tiszteletére vannak szentelve . A liturgikus tárgyak közül említésre méltó az a régi fakereszt , melynek készítési ideje ismeretlen . A templomotben a csetnikek felgyújtották.ig harangtorony nélkül állt , ekkor építtette az akkori plébános Jakov Viro atya améter magas kővel burkolt beton harangtornyot , melyben két harang található . A temetőben állt kisebb régi templomot lebontották , de boltozott apszisát meghagyták.ben a maradványokat temetőkápolnává építették át . Oltára előtt feliratos sírkő látható . Illír halomsírok találhatók Vuletići , Pavići , Košćel , Jujnovići , Vekići és Katići településrészeken , valamint a Šaranac-Kozica út mentén is . Kozica-Umacon történelem előtti erődítmény maradványa található . Vrutkora na Crkvini alatt középkori temető maradványai találhatók néhány ornamentikával díszített sírkővel . A Zagvozdot és és Vrgoracot összekötő út déli oldalán a Makarskát Kozicával összekötő út építésének részeként emelt emlékmű kőpiramisának maradványai . A piramis alakú emlékművet császári koronával a tetejénjúniusában és júliusában Dalmácia osztrák közigazgatásának idején , az építkezés tiszteletére állították fel . Akm hosszú , ún . „ Radić út”ésközött épült , és Gavril ( Gabriel ) Rodić báró dalmát kormányzóról nevezték el , aki nagyon elkötelezett volt az út megépítésében . Az út abból a szempontból is jelentős volt , hogy Makarskát , azaz a tengerpartot a Biokovo-hegység szikláin át kötötte össze a Dalmácia belsejében lévő főúttal , amely Zárából Dubrovnikba vezetett . Az emlékműben , második világháborúban súlyosan megsérült , de a fennmaradt grafikai ábrázolások szerint a piramist három kőlépcsőből álló négyszögletes alapra helyezték , amely a teteje felé lejtős profilozott alapzatban folytatódott . Ezeket a kőelemeket a mai napig megőrizték . A tövénél vastagabb kőlapokból összeállított kőkocka nyugati lapján horvát nyelvű , nagybetűs felirat volt bevésve . A kocka fölött egy profilozott kőlap , egy koszorú volt , amely hét azonos magasságú prizmából álló kőpiramist hordoz , és a tetején a császári koronával végződött . Az emlékmű felső részei nem maradtak fenn , kivéve az egyik kőlapot , amely az említett kockát alkotta . Mindazonáltal ez a dalmáciai osztrák közigazgatás jelentős , a század végi emlékműve , amely e terület egyik legfontosabb útjának megépítésére emlékeztet . Jegyzetek Források Vrgorac város hivatalos oldala Vrgorac város turisztikai irodájának honlapja A split-makarskai érsekség honlapja – Kozica Vrgorska krajina szenvedései a II. világháború alatt További információk Prostorni plan uređenja grada Vrgorca - Vrgorac város rendezési terve . Split-Dalmácia megye települései