MK 10. Tábori Tüzérezred
A Magyar Királyi 10. Tábori Tüzérezred a Magyar Királyi Honvédség Kaposváron és környékén szervezett tüzérségi szervezete volt a második világháború végéig.

Története

A világháború előtt
A Magyar Királyi 10. Tábori Tüzérezred a MK 6. Nagy Lajos király Gyalogezreddel és a MK 36. Gyalogezreddel közösen alkották a MK 10. Könnyű Hadosztályt, ami a pécsi IV. Hadtest alárendeltségébe tartozott.

A tüzérezred két lóvontatású tüzérosztályból állt. Az első osztály 4 db 8 cm-es 5/8 M. könnyű tábori ágyúval, a másik 4 db 10,5 cm-es 37 M "Göring" könnyű tarackkal rendelkezett. A 2. tüzérosztály négy üteggel szerveződött. Az első két üteg 4-4 db 10 cm-es 14 M. könnyű tarackot, a második két ütegben egyenként 4 db 15 cm-es 14/39 M. közepes tarackot szerveztek.
A Honvéd-Vezérkar már az 1941/42-es hadrendből is törölni akarta a 8 és 10 cm átmérőjű lövegeket, de az ország gyártó kapacitása ellehetetlenítette.
Az ezredet 12 db nehézgéppuskával is felkívánták szerelni, de az előbb említett állapot miatt csak 1 db-ot tudtak rendszeresíteni.
Személyi állománya ekkor 80 fő tiszt és kb. 1000 fő tiszthelyettes, illetve sorozott legénység volt.

A lovak nehezen boldogultak a 2,5-3 tonnás lövegek vontatásával, illetve nem állt rendelkezésre a megfelelő ló állomány sem.

A Don-kanyarban
A tüzérezredet 1942. április 18-án mozgósították. Április 20-án a parancsnokságot Marton Károly ezredes vette át. Az alakulat hadilétszámra történő feltöltése adminisztratív okok miatt csak 23-ra lett teljes.
A Magyar 2. hadsereg kötelékében 1942. június 11-12-én vagoníroztak ki, illetve kezdték meg 500 km-es útjukat végcéljukig, ami a Krotjak-Liszki-Nyikolszkoje szakasz volt.
Az 1. tüzérosztály a 6. Gyalogezred a 2. tüzérosztály a 36. Gyalogezrednek volt hívatott tűztámogatást adni.
Az arcvonalhoz vonulás harci eseményektől mentes volt.

A Donhoz érve súlyos gondokkal szembesült a hadsereg és ezáltal maga a tüzérezred is. A folyó nyugati oldalán lévő három hídfő állást nem sikerült felszámolni. Az ezred első harci cselekménye 1942. augusztus 6-án történt, ahol egy zászlóaljnyi erő a 174. lövész hadosztályból 1 km mélységben áttörte az eléggé szellős arcvonalat. Az áttörés hatására az ezredet 3 km-rel hátrébb tolták. A súlyosbodó helyzet láttán a IV. Hadtestet megerősítették az 1. Páncélos Hadosztállyal. A hadosztályt támogatva visszaverték a betörő szovjet csapatokat.
Az augusztus 7-én megindult magyar támadást támogatta az ezred, de hamar világossá vált, hogy a szovjetek élőerőben és technikailag is a magyar csapatok felett állnak. A 36. Gyalogezredet másnap, augusztus 8-án ki is vonták, de a 10. és 12. Tüzérezred állásban maradt a másnap meginduló újabb támadást támogatva. A hónap során az ezred nem szenvedett veszteséget, és bár nagy nehézségek árán is, de felszámolták a Krotojaki-hídfőállást.
Az ezredet és a 10. Könnyű Hadosztályt átvezényelték és ezzel a nyári harcok lezárultak.

A 2. magyar hadsereg súlyos veszteségeket szenvedett és nyilvánvalóvá vált, hogy a telet is kint állásban kell, hogy töltse. A 10. Tábori Tüzérezred lőszerellátottsága katasztrofális volt. Elméletileg a lőszerjavadalmazás a lövegek számára 2,5-szeres volt, de gyakorlatilag olyan kevés lőszerrel rendelkeztek, hogy napokig képtelenek voltak viszont tüzet leadni.
Az ősz során a kaposvári alakulatok viszonylag nyugalomban építhették ki állásaikat, mivel korábban felszámolták a nyár végén a Korotojaki-hídfőállást.
A téli ruházat nem került kiosztásra. A katonák számára nem voltak biztosítva a pihenésre szálláskörletek. Higiéniai feltételek borzalmasak voltak.
A lovak teljesen kimerültek, egy esetleges támadás során képtelenek lettek volna a lövegeket mozgatni. Váltás nem érkezett és 1942. karácsonyát ilyen körülmények között töltötték.

December környékén a szovjetek csapatösszevonásokat hajtottak végre a Don keleti partján. A 40. Hadsereget és a 18. Önálló Lövészhadtestet. Január elején az egyre jobban mozgolódó szovjet alakulatok a tüzérezred ütegei tűz alá vonták. Január 8-án a németek két tüzérosztályt kivontak a magyar 10. Könnyű Hadosztály alárendeltségéből. A 10. Tábori Tüzérezred magára maradt. A szovjetek támadásai egyre fokozódtak. Egyre több lett a személyei veszteség is.
Január 14-én végül megindult az offenzíva. A szovjet 129. Lövészhadosztály a Don túlsó partjáról megindult a Don irányába. A 15 cm-es lövegek délutánra kifogytak a lőszerből. Estére a 36. Gyalogezred állásait a szovjetek áttörték. Az urivi áttöréssel végül is a 2. magyar hadsereget ketté vágták.

Január 15-én megkezdődött az ezred visszavonulása. Súlyos veszteség közepette, a technikai felszerelést, lövegeket többnyire hátrahagyva védekezve, szervezettel vonult vissza egészen január 28-ig. Ekkor a IV. Hadtest parancsnoka engedélyt adott a Belgorod irányába való teljes visszavonulásra.

Magyarországra visszatérve, Kaposváron az alakulatokat a laktanyában karanténba helyezték.

Szervezeti felépítés 
1. Tüzérosztály
10/1. Tüzérüteg - Kaposfüred
10/2. Tüzérüteg - Kaposfüred
10/3. Tüzérüteg - Zaranypuszta
10/4. Tüzérüteg - Kaposvár
2. Tüzérosztály
10/5. Tüzérüteg - Toponár
10/6. Tüzérüteg - Toponár
10/7. Tüzérüteg - Répáspuszta

Források 
Szabó Péter: Don-kanyar, Zrínyi Kiadó, Budapest, 1994
Saly György: Visszaemlékezések a magyar királyi honvédség nehéztüzérségére, Montreal, Kanada, 2001
Balla Tibor-Csikány Tamás-Gulyás Géza-Horváth Csaba-Kovács Vilmos: A magyar tüzérség 100 éve, 1913-2013, Budapest Zrínyi Kiadó, 2014, 

Magyar Királyi Honvédség alakulatai
Kaposvár
Magyar katonai alakulatok a második világháborúban
A Magyar Királyi Tábori Tüzérezred a Magyar Királyi Honvédség Kaposváron és környékén szervezett tüzérségi szervezete volt a második világháború végéig . Története A világháború előtt A Magyar Királyi Tábori Tüzérezred a MK Nagy Lajos király Gyalogezreddel és a MK Gyalogezreddel közösen alkották a MK Könnyű Hadosztályt , ami a pécsi IV . Hadtest alárendeltségébe tartozott . A tüzérezred két lóvontatású tüzérosztályból állt . Az első osztálydbcm-es8 M. könnyű tábori ágyúval , a másikdb5 cm-esM " Göring " könnyű tarackkal rendelkezett . A tüzérosztály négy üteggel szerveződött . Az első két ütegdbcm-esM. könnyű tarackot , a második két ütegben egyenkéntdbcm-es39 M. közepes tarackot szerveztek . A Honvéd-Vezérkar már az42-es hadrendből is törölni akarta aéscm átmérőjű lövegeket , de az ország gyártó kapacitása ellehetetlenítette . Az ezredetdb nehézgéppuskával is felkívánták szerelni , de az előbb említett állapot miatt csakdb-ot tudtak rendszeresíteni . Személyi állománya ekkorfő tiszt és kb.fő tiszthelyettes , illetve sorozott legénység volt . A lovak nehezen boldogultak a5-3 tonnás lövegek vontatásával , illetve nem állt rendelkezésre a megfelelő ló állomány sem . A Don-kanyarban A tüzérezredet áprilisán mozgósították . Áprilisán a parancsnokságot Marton Károly ezredes vette át . Az alakulat hadilétszámra történő feltöltése adminisztratív okok miatt csakra lett teljes . A Magyar hadsereg kötelékében júniusén vagoníroztak ki , illetve kezdték megkm-es útjukat végcéljukig , ami a Krotjak-Liszki-Nyikolszkoje szakasz volt . Az tüzérosztály a Gyalogezred a tüzérosztály a Gyalogezrednek volt hívatott tűztámogatást adni . Az arcvonalhoz vonulás harci eseményektől mentes volt . A Donhoz érve súlyos gondokkal szembesült a hadsereg és ezáltal maga a tüzérezred is . A folyó nyugati oldalán lévő három hídfő állást nem sikerült felszámolni . Az ezred első harci cselekménye augusztusán történt , ahol egy zászlóaljnyi erő a lövész hadosztálybólkm mélységben áttörte az eléggé szellős arcvonalat . Az áttörés hatására az ezredetkm-rel hátrébb tolták . A súlyosbodó helyzet láttán a IV . Hadtestet megerősítették az Páncélos Hadosztállyal . A hadosztályt támogatva visszaverték a betörő szovjet csapatokat . Az augusztusén megindult magyar támadást támogatta az ezred , de hamar világossá vált , hogy a szovjetek élőerőben és technikailag is a magyar csapatok felett állnak . A Gyalogezredet másnap , augusztusán ki is vonták , de a és Tüzérezred állásban maradt a másnap meginduló újabb támadást támogatva . A hónap során az ezred nem szenvedett veszteséget , és bár nagy nehézségek árán is , de felszámolták a Krotojaki-hídfőállást . Az ezredet és a Könnyű Hadosztályt átvezényelték és ezzel a nyári harcok lezárultak . A magyar hadsereg súlyos veszteségeket szenvedett és nyilvánvalóvá vált , hogy a telet is kint állásban kell , hogy töltse . A Tábori Tüzérezred lőszerellátottsága katasztrofális volt . Elméletileg a lőszerjavadalmazás a lövegek számára5-szeres volt , de gyakorlatilag olyan kevés lőszerrel rendelkeztek , hogy napokig képtelenek voltak viszont tüzet leadni . Az ősz során a kaposvári alakulatok viszonylag nyugalomban építhették ki állásaikat , mivel korábban felszámolták a nyár végén a Korotojaki-hídfőállást . A téli ruházat nem került kiosztásra . A katonák számára nem voltak biztosítva a pihenésre szálláskörletek . Higiéniai feltételek borzalmasak voltak . A lovak teljesen kimerültek , egy esetleges támadás során képtelenek lettek volna a lövegeket mozgatni . Váltás nem érkezett és karácsonyát ilyen körülmények között töltötték . December környékén a szovjetek csapatösszevonásokat hajtottak végre a Don keleti partján . A Hadsereget és a Önálló Lövészhadtestet . Január elején az egyre jobban mozgolódó szovjet alakulatok a tüzérezred ütegei tűz alá vonták . Januárán a németek két tüzérosztályt kivontak a magyar Könnyű Hadosztály alárendeltségéből . A Tábori Tüzérezred magára maradt . A szovjetek támadásai egyre fokozódtak . Egyre több lett a személyei veszteség is . Januárén végül megindult az offenzíva . A szovjet Lövészhadosztály a Don túlsó partjáról megindult a Don irányába . Acm-es lövegek délutánra kifogytak a lőszerből . Estére a Gyalogezred állásait a szovjetek áttörték . Az urivi áttöréssel végül is a magyar hadsereget ketté vágták . Januárén megkezdődött az ezred visszavonulása . Súlyos veszteség közepette , a technikai felszerelést , lövegeket többnyire hátrahagyva védekezve , szervezettel vonult vissza egészen januárig . Ekkor a IV . Hadtest parancsnoka engedélyt adott a Belgorod irányába való teljes visszavonulásra . Magyarországra visszatérve , Kaposváron az alakulatokat a laktanyában karanténba helyezték . Szervezeti felépítés 1. Tüzérosztály 10/1. Tüzérüteg - Kaposfüred 10/2. Tüzérüteg - Kaposfüred 10/3. Tüzérüteg - Zaranypuszta 10/4. Tüzérüteg - Kaposvár 2. Tüzérosztály 10/5. Tüzérüteg - Toponár 10/6 . Tüzérüteg - Toponár 10/7. Tüzérüteg - Répáspuszta Források Szabó Péter : Don-kanyar , Zrínyi Kiadó, Budapest , Saly György : Visszaemlékezések a magyar királyi honvédség nehéztüzérségére , Montreal , Kanada, Balla Tibor-Csikány Tamás-Gulyás Géza-Horváth Csaba-Kovács Vilmos : A magyar tüzérségéve , Budapest Zrínyi Kiadó , Magyar Királyi Honvédség alakulatai Kaposvár Magyar katonai alakulatok a második világháborúban