Lyoni metró
A lyoni metró (francia: Métro de Lyon) egy gyorsvasúthálózat 4 vonallal, 31,8 kilométeres hálózattal és 44 állomással Franciaországban. A C vonal felsővezetékes táplálással van ellátva, míg a többi vonal harmadik sínnel.

Története 
1974-ben indult a Croix-Rousse és Croix-Paquet megállóhelyek között a fogaskerekű vasút, melyet 1978-ban C jelzéssel az akkor indult metróhálózatba integráltak. A vonal egy új megállóhelyet kapott, így az akkor három megállós szakaszon járt Hôtel de Ville - Louis Pradel állomásig. Utoljára 1984-ben hosszabbították meg, így útvonala két megállóval hosszabb lett és azóta Hénon állomás érintésével Cuire végállomásig közlekedik.

1978. május 2-án indult el hivatalosan a lyoni metróhálózat az A és B vonal indulásával. Az A vonal végállomása Perrache és Laurent Bonnevay, míg a B vonalé Charpennes és Part-Dieu volt. A B vonal 1981. szeptember 9-én Jean Macé, majd 2000. szeptember 4-én Gerland állomásig hosszabbodott, míg 2013. december 11-étől Gare d'Oullins végállomásig jár.

Franciaország első automata metrója az 1991. szeptember 4-én Gorge-de-Loup és Grange-Blanche állomások között indított, lyoni D vonal volt. Egy évvel később, 1992. december 11-étől Gare de Vénissieux (magyarul: Vénissieux vasútállomás) a végállomása. A vonal 1997. április 28-án hosszabbodott meg utoljára, nyugati végállomása Gare de Vaise (magyarul: Vaise vasútállomás) lett.

Vonalak

Forgalom

Jegyzetek

Fordítás

Irodalom

További információk 

Európai metróhálózatok
Lyon közlekedése
Franciaország vasúti közlekedése
Gumikerekű metrók
A lyoni metró ( francia : Métro de Lyon ) egy gyorsvasúthálózatvonallal,8 kilométeres hálózattal ésállomással Franciaországban . A C vonal felsővezetékes táplálással van ellátva , míg a többi vonal harmadik sínnel . Története 1974-ben indult a Croix-Rousse és Croix-Paquet megállóhelyek között a fogaskerekű vasút , melyetban C jelzéssel az akkor indult metróhálózatba integráltak . A vonal egy új megállóhelyet kapott , így az akkor három megállós szakaszon járt Hôtel de Ville - Louis Pradel állomásig . Utoljáraben hosszabbították meg , így útvonala két megállóval hosszabb lett és azóta Hénon állomás érintésével Cuire végállomásig közlekedik . 1978. májusán indult el hivatalosan a lyoni metróhálózat az A és B vonal indulásával . Az A vonal végállomása Perrache és Laurent Bonnevay , míg a B vonalé Charpennes és Part-Dieu volt . A B vonal szeptemberén Jean Macé , majd szeptemberén Gerland állomásig hosszabbodott , míg decemberétől Gare d'Oullins végállomásig jár . Franciaország első automata metrója az szeptemberén Gorge-de-Loup és Grange-Blanche állomások között indított , lyoni D vonal volt . Egy évvel később , decemberétől Gare de Vénissieux ( magyarul : Vénissieux vasútállomás ) a végállomása . A vonal áprilisán hosszabbodott meg utoljára , nyugati végállomása Gare de Vaise ( magyarul : Vaise vasútállomás ) lett . Vonalak Forgalom Jegyzetek Fordítás Irodalom További információk Európai metróhálózatok Lyon közlekedése Franciaország vasúti közlekedése Gumikerekű metrók