Szirtes Artúr
Szirtes Artúr (Pancsova, 1884. szeptember 15. – Budapest, Terézváros, 1927. április 14.) magyar ügyvéd, jogszociológus, jogi szakíró, író, költő.

Élete 
1902-ben Budapesten a VI. kerületi Magyar Királyi Állami Kemény Zsigmond Gimnáziumban jeles eredménnyel tett érettségi vizsgát, majd beiratkozott a budapesti tudományegyetemre, ahol Pikler Gyula és Vámbéry Rusztem előadásait látogatta, végül jogtudományi doktorátust tett és ügyvédi oklevelet szerzett (1910), egyben az ügyvédi kamara is felvette lajstromába. 1909-ben felvették a Reform szabadkőműves páholyba, amelynek később helyettes főmestere is lett.

Tanulmányai, könyvismertetői a Huszadik Század, hasábjain jelentek meg, a szociális tartalmú jog megteremtésére irányuló törekvéseit németországi kollégái rokonszenvvel követték, pályája kiteljesedésében azonban neurózisa, és ennek köszönhető korai halála megakadályozta. 1910 és 1912 folyamán előadást tartott a Galilei Körben, Új-Zéland szocialisztikus államszervezete, illetve A szerződésekről címmel. A Huszadik Századon kívül cikkei és szépirodalmi munkái jelentek meg a Jövendőben, a Kis Lapban, a Magyar Hírmondóban, a Magyar Közéletben, a Nemzeti Iskolában, a Szinérváraljában, A Színházban, továbbá megjelent írása az Incze Henrik által szerkesztett Magyar Színészeti (Művészeti) Almanach 1906-os évfolyamában.

Elsősorban iparjoggal foglalkozott, ám irodalmi tevékenységet is folyatott, több verseskötete is megjelent. Elkötelezett híve volt a szociális jogalkotási mozgalomnak, szociológiai kutatások céljából több alkalommal járt külföldön, egy ízben Új-Zélandon. Itteni élményei nyomán írta meg az Új-Zéland mint "korunk legfejlettebb szocialisztikus szervezete" című tanulmányát, és ugyanezen címmel könyvet is írt az ország demokráciájáról (1910). Károlyi Mihály kormánya idején visszautasította a miniszteri tanácsosi pozícióit, 1919-ben sikkasztással vádolták meg, s a forradalmak után munkakedve és munka iránti lelkesedése is alábbhagyott. 1927-re az állandó megfeszített munka miatt idegi állapota megromlott, így előbb külföldre utazott üdülni, majd visszatért, ám rövid idő után ismét a neurózis jelei mutatkoztak, így 1927 márciusában újfent elutazott, ezúttal Abbáziába. Állapota nem javult, és visszatérte után nem sokkal, 1927. április 14-én megírta végrendeletét – búcsúleveleit már márciusban elkészítette –, majd öngyilkosságot követett el a terézvárosi Szív utca 18. alatti ház második emeletén lévő lakásban. Halálesetét egyik sógora, Stromwasser Leó zenetanár jelentette be. 1927. április 19-én temették el, a Kozma utcai izraelita temetőben nyugszik (3. bal Aa. parcella, 74. sor, 14. sírhely). Sírját 1928 áprilisában a Magyar Iparosszövetség megkoszorúzta.

1914-ben a Magyar Iparosok Országos Szervezete főtitkára lett, s tagja volt a Magyar Művelődés Társaságának, az Iparművészeti Társulatnak.

Családja 
Apja a lengyeltóti születésű Szirtes (1876-ig Steinberg) Ignác pedagógus (1850–1922) volt, anyja Goldstein Laura. Nem nősült meg.

Művei 
 Szerelem (versek, Budapest, 1904)
 Az élet útja (Budapest, 1907)
 Világharmónia (Budapest, 1908.)
 Mária dalok (versek, Budapest, 1909)
 Új-Zéland, mint "korunk legfejlettebb szocialisztikus államszervezete" (Budapest, [1910])
 Szociális jogtudomány és szociográfiai módszer (Budapest, 1912.)
 A szociális jog elmélete (Budapest, 1913)
 Társadalmi szervezkedés (Budapest, 1914)
 Die Rechtswissenschaft eine Kulturmacht Zur Frage der gesellschaftlichen Vorbereitung des Gesetze (Einführung in das lebende Recht, H. 15.) (Hannover, 1916.)
 A gazdaságpolitikai pártok fejlődése (Budapest, 1917)
 Termelő exisztenciák szervezése (Budapest, 1917)
 Társadalom és jogalkotás. In: Társadalmi jogalkotás országos szövetség munkálatai (Budapest, 1917–1918)
 Jogalkotástani előadások. In: Társadalmi jogalkotás országos szövetség munkálatai (Budapest, 1917–1918)
 Jogalkotástani előadások (Budapest, 1918)
 Zur Psychologie der öffentlichen Meinung (Wien, 1912.); Közvélemény és társadalmi fejlődés (Budapest, 1921)
 Évek és énekek (versek, Budapest, 1922.)
 Szociálindividualizmus (1924)
 A kollektív munkaszerződés (Budapest, 1925)

Könyvismertetők Szirtestől 
 Klotür és házszabály az angol parlamentben. Huszadik Század, 17. (1916: 1. sz.) 352–355.
 Raoul Brugeilles: Le droit et la sociologie. Paris, 1909. Jogállam, 10. (1911: 10. sz.) 777–779.

Tanulmányok 
 Új-Zéland mint "korunk legfejlettebb szocialisztikus szervezete". Huszadik Század, 11. (1910: 1. sz.) 624–638.
 Képek az ausztráliai munkásdemokráciákból. Huszadik Század, 12. (1911: 2. sz.) 337–345.
 A bér- és munka- feltételek törvényi szabályozása. Szociálpolitikai Szemle, 2. (1912: 5. sz.) 68–70.
 Uj hangok az angol parlamentarizmusról. Huszadik Század, 16. (1915: 2. sz.) 358–364.
 A szociális jogalkotás problémája. Huszadik Század, 17. (1916: 2. sz.) 20–34.

Megjegyzések

Jegyzetek

Források 
 
 MSzIB = A magyar szociológiai irodalom bibliográfiája. Budapest 1970–1981. I–IV/A.

 Szirtes Ignác. In: Somogyi Helikon. Szerk. Hortobágyi Ágost. Kaposvár. 1928. 198–199.

További információk 
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Helikon, Budapest. 2007. VI.
 Szociális jogi kongresszus Bécsben. Jogtudományi Közlöny, 52. (1917: 3. sz.) 28.

1884-ben született személyek
1927-ben elhunyt személyek
Pancsovaiak
Öngyilkos költők, írók
Magyar jogászok
Magyarországi szabadkőművesek
Magyar szociológusok
Szirtes Artúr ( Pancsova , szeptember – Budapest , Terézváros , április ) magyar ügyvéd , jogszociológus , jogi szakíró , író , költő . Élete 1902-ben Budapesten a VI. kerületi Magyar Királyi Állami Kemény Zsigmond Gimnáziumban jeles eredménnyel tett érettségi vizsgát , majd beiratkozott a budapesti tudományegyetemre , ahol Pikler Gyula és Vámbéry Rusztem előadásait látogatta , végül jogtudományi doktorátust tett és ügyvédi oklevelet szerzett egyben az ügyvédi kamara is felvette lajstromába.ben felvették a Reform szabadkőműves páholyba , amelynek később helyettes főmestere is lett . Tanulmányai , könyvismertetői a Huszadik Század , hasábjain jelentek meg , a szociális tartalmú jog megteremtésére irányuló törekvéseit németországi kollégái rokonszenvvel követték , pályája kiteljesedésében azonban neurózisa , és ennek köszönhető korai halála megakadályozta.ésfolyamán előadást tartott a Galilei Körben , Új-Zéland szocialisztikus államszervezete , illetve A szerződésekről címmel . A Huszadik Századon kívül cikkei és szépirodalmi munkái jelentek meg a Jövendőben , a Kis Lapban , a Magyar Hírmondóban , a Magyar Közéletben , a Nemzeti Iskolában , a Szinérváraljában , A Színházban , továbbá megjelent írása az Incze Henrik által szerkesztett Magyar Színészeti ( Művészeti ) Almanachos évfolyamában . Elsősorban iparjoggal foglalkozott , ám irodalmi tevékenységet is folyatott , több verseskötete is megjelent . Elkötelezett híve volt a szociális jogalkotási mozgalomnak , szociológiai kutatások céljából több alkalommal járt külföldön , egy ízben Új-Zélandon . Itteni élményei nyomán írta meg az Új-Zéland mint " korunk legfejlettebb szocialisztikus szervezete " című tanulmányát , és ugyanezen címmel könyvet is írt az ország demokráciájáról Károlyi Mihály kormánya idején visszautasította a miniszteri tanácsosi pozícióit, ben sikkasztással vádolták meg , s a forradalmak után munkakedve és munka iránti lelkesedése is alábbhagyott.re az állandó megfeszített munka miatt idegi állapota megromlott , így előbb külföldre utazott üdülni , majd visszatért , ám rövid idő után ismét a neurózis jelei mutatkoztak , ígymárciusában újfent elutazott , ezúttal Abbáziába . Állapota nem javult , és visszatérte után nem sokkal , áprilisén megírta végrendeletét – búcsúleveleit már márciusban elkészítette – , majd öngyilkosságot követett el a terézvárosi Szív utca alatti ház második emeletén lévő lakásban . Halálesetét egyik sógora , Stromwasser Leó zenetanár jelentette be. áprilisén temették el , a Kozma utcai izraelita temetőben nyugszik bal Aa . parcella , sor , sírhely ) . Sírjátáprilisában a Magyar Iparosszövetség megkoszorúzta . 1914-ben a Magyar Iparosok Országos Szervezete főtitkára lett , s tagja volt a Magyar Művelődés Társaságának , az Iparművészeti Társulatnak . Családja Apja a lengyeltóti születésű Szirtesig Steinberg ) Ignác pedagógus1922 ) volt , anyja Goldstein Laura . Nem nősült meg . Művei Szerelem ( versek , Budapest , Az élet útja ( Budapest , Világharmónia ( Budapest , ) Mária dalok ( versek , Budapest , Új-Zéland , mint " korunk legfejlettebb szocialisztikus államszervezete " ( Budapest , [ 1910 ] ) Szociális jogtudomány és szociográfiai módszer ( Budapest , ) A szociális jog elmélete ( Budapest , Társadalmi szervezkedés ( Budapest , Die Rechtswissenschaft eine Kulturmacht Zur Frage der gesellschaftlichen Vorbereitung des Gesetze ( Einführung in das lebende Recht , H. ) ( Hannover , ) A gazdaságpolitikai pártok fejlődése ( Budapest , Termelő exisztenciák szervezése ( Budapest , Társadalom és jogalkotás . In : Társadalmi jogalkotás országos szövetség munkálatai ( Budapest, 1918 ) Jogalkotástani előadások . In : Társadalmi jogalkotás országos szövetség munkálatai ( Budapest,1918 ) Jogalkotástani előadások ( Budapest , Zur Psychologie der öffentlichen Meinung ( Wien , ) ; Közvélemény és társadalmi fejlődés ( Budapest , Évek és énekek ( versek , Budapest , ) Szociálindividualizmus A kollektív munkaszerződés ( Budapest , Könyvismertetők Szirtestől Klotür és házszabály az angol parlamentben . Huszadik Század , sz.) 355. Raoul Brugeilles : Le droit et la sociologie . Paris , Jogállam , sz.) 779. Tanulmányok Új-Zéland mint " korunk legfejlettebb szocialisztikus szervezete " . Huszadik Század , sz.)638. Képek az ausztráliai munkásdemokráciákból . Huszadik Század , sz.)345. A bér- és munka- feltételek törvényi szabályozása . Szociálpolitikai Szemle , sz.) 70. Uj hangok az angol parlamentarizmusról . Huszadik Század , sz.) 364. A szociális jogalkotás problémája . Huszadik Század , sz.) 34. Megjegyzések Jegyzetek Források MSzIB = A magyar szociológiai irodalom bibliográfiája . Budapest1981. I–IV/A . Szirtes Ignác . In : Somogyi Helikon . Szerk . Hortobágyi Ágost . Kaposvár.199. További információk Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Helikon , Budapest . VI. Szociális jogi kongresszus Bécsben . Jogtudományi Közlöny , sz . ) 1884-ben született személyek 1927-ben elhunyt személyek Pancsovaiak Öngyilkos költők , írók Magyar jogászok Magyarországi szabadkőművesek Magyar szociológusok