Živogošće
Živogošće falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Podgorához tartozik.

Fekvése 
Makarska központjától 18 km-re, községközpontjától 10 km-re délkeletre Közép-Dalmáciában, a Biokovo-hegység lejtői alatt a tengerparton, az Adria-parti főút mentén, a makarskai riviérán fekszik. Településrészei a tengerparti Porat, Mala Duba és Blato, valamint az ötven méterrel magasabban fekvő régi út menti Strnj és Murava.

Története 
Živogošće a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt. Erre utalnak a határában található illír halomsírok. A mai ferences kolostor közelében forrás található, melynél a rómaiak villagazdaságot létesítettek. A helynek Liciniana volt a római neve, melyet a közeli tengerparton található sziklába vésett, a Pokrivenica forrást dicsőítő vers tartalmaz. A kolostor kerengőjében ókeresztény bazilika maradványai találhatók, melyből azt a következtetést lehet levonni, hogy a hely birtokosa Licinian keresztény volt. A település maga is az élővíz (živa voda) forrásról kapta a nevét. Živogošće településként a 13. században szerepel először írott forrásban. A török a 15. század végén szállta meg ezt a vidéket. A település azután lett különösen ismert, hogy a 17. században Mostar környékéről ferences atyák érkeztek ide. A ferencesek 1563-ban először a közeli Drašnicére jöttek, majd onnan 1615 körül települtek át Živogošćére, ahol megalapították kolostorukat, amely mellett felépítették kis templomukat. A kolostorból kiindulva látták el ezután a környék településeinek lelki szolgálatát. Már a kolostor megalapításától fogva működött itt alapiskola és középiskola is. A térség 1684-ben szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves török uralom alól. Ezután Velencei Köztársaság része lett. 1735-től 1807-ig a szerzetesek távozásáig a kolostorban noviciátus is működött. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1807-ben a kolostort megszállta a francia katonaság elűzve a szerzeteseket, 1821-ben azonban újra visszatértek a ferencesek. A településnek 1857-ben 542, 1910-ben 818 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1973-ban a kolostor emeleti keleti részébe Zágrábból a Miasszonyunk Társaságának szerzetes nővérei érkeztek. Az Adria-parti főút megépítése fellendítette a turistaforgalmat. A lakosság az 1962-es földrengést követően, majd a főút megépítése után a hegyi településrészekről a tengerpart közelébe költözött át. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 509 lakosa volt, akik főként a turizmusból éltek.

Lakosság

Nevezetességei 
A Szent Kereszt tiszteletére szentelt római katolikus temploma és kolostora a település meghatározó épülete. A ferencesek 1615 körül Drašnicéről érkeztek ide és csakhamar felépítették kolostorukat. 1620-ra felépült a mai templom helyén állt kis méretű kolostortemplom is, melyet 1766-ban elbontottak és a helyére építették fel a mai templomot, amely 25 méter hosszú és 9,20 méter széles. A templom melletti harangtorony egy emelet magas. A templom homlokzatán körablak, a szentélyben fából faragott oltár látható. Az oltár mögött található a sekrestye, efelett pedig a szerzetesek kórusa az orgonával. A templomhajóban Szűz Mária, Szent Antal, Jézus szíve és Szent Paszkál tiszteletére szentelt oltárok állnak, valamennyi a 19. században készült. A Szűz Mária oltár Szűzanya a kis Jézussal képe a skót származású magyar festőművész, Falkoner Polikarp alkotása a 18. század első feléből. A Szűz Mária oltár mellett a Fájdalmas Szűzanya bádoglemezre festett képe látható. A templomban egy harmadik Mária-kép is található, mely ugyancsak a magyar művész alkotása. Ezt a képet Petar Karapandžić atya adományozta 1727-ben a templomnak, aki Mária Terézia gyóntatójaként abban az időben Bécsben tartózkodott és a császárnő eredetileg a képet neki ajándékozta. A kolostor 1906-ban kapta mai formáját, de ezután is többször javították és megújították.
A Szent Domonkos tiszteletére szentelt temploma 1903-ban épült a régi, kisebb templom helyén neoromán stílusban. A templom a tengerpart feletti hegyen áll, ahol a mai temető is található. A templom ötszögű apszissal, bejárata felett kőrozettával épült. A homlokzat felett található a harangtorony. A főoltárt 1903-ban Miho Markovina spliti mester készítette, Szent Domonkos és Szent Ferenc szobrai láthatók rajta. 
A tengerparton a Pokrivenica-forrás feletti sziklába 16 latin hexameterből álló epigrammát véstek. A 474-ből származó felirat a klasszikus latin irodalom szép példája, szerzője a római számvevő Licinian a ma is ott csobogó forrást dicsőíti vele.

Galéria

Jegyzetek

Források 
 Podgora község hivatalos oldala 
 A split-makarskai érsekség honlapja – Živogošće 
 Živogošće turisztikai irodájának honlapja

További információk  
 Podgora turisztikai irodájának honlapja 
 Makarskai tengermellék – városi portál  
 A Biokovo Natúrpark honlapja 
Podgora információs portálja 

Split-Dalmácia megye települései
Živogošće falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Podgorához tartozik . Fekvése Makarska központjátólkm-re , községközpontjátólkm-re délkeletre Közép-Dalmáciában , a Biokovo-hegység lejtői alatt a tengerparton , az Adria-parti főút mentén , a makarskai riviérán fekszik . Településrészei a tengerparti Porat , Mala Duba és Blato , valamint az ötven méterrel magasabban fekvő régi út menti Strnj és Murava . Története Živogošće a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt . Erre utalnak a határában található illír halomsírok . A mai ferences kolostor közelében forrás található , melynél a rómaiak villagazdaságot létesítettek . A helynek Liciniana volt a római neve , melyet a közeli tengerparton található sziklába vésett , a Pokrivenica forrást dicsőítő vers tartalmaz . A kolostor kerengőjében ókeresztény bazilika maradványai találhatók , melyből azt a következtetést lehet levonni , hogy a hely birtokosa Licinian keresztény volt . A település maga is az élővíz ( živa voda ) forrásról kapta a nevét . Živogošće településként a században szerepel először írott forrásban . A török a század végén szállta meg ezt a vidéket . A település azután lett különösen ismert , hogy a században Mostar környékéről ferences atyák érkeztek ide . A ferencesekban először a közeli Drašnicére jöttek , majd onnankörül települtek át Živogošćére , ahol megalapították kolostorukat , amely mellett felépítették kis templomukat . A kolostorból kiindulva látták el ezután a környék településeinek lelki szolgálatát . Már a kolostor megalapításától fogva működött itt alapiskola és középiskola is . A térségben szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves török uralom alól . Ezután Velencei Köztársaság része lett.tőlig a szerzetesek távozásáig a kolostorban noviciátus is működött . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.ben a kolostort megszállta a francia katonaság elűzve a szerzeteseket, ben azonban újra visszatértek a ferencesek . A településnekbenbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került.ban a kolostor emeleti keleti részébe Zágrábból a Miasszonyunk Társaságának szerzetes nővérei érkeztek . Az Adria-parti főút megépítése fellendítette a turistaforgalmat . A lakosság azes földrengést követően , majd a főút megépítése után a hegyi településrészekről a tengerpart közelébe költözött át.óta a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt , akik főként a turizmusból éltek . Lakosság Nevezetességei A Szent Kereszt tiszteletére szentelt római katolikus temploma és kolostora a település meghatározó épülete . A ferencesekkörül Drašnicéről érkeztek ide és csakhamar felépítették kolostorukat.ra felépült a mai templom helyén állt kis méretű kolostortemplom is , melyetban elbontottak és a helyére építették fel a mai templomot , amelyméter hosszú és20 méter széles . A templom melletti harangtorony egy emelet magas . A templom homlokzatán körablak , a szentélyben fából faragott oltár látható . Az oltár mögött található a sekrestye , efelett pedig a szerzetesek kórusa az orgonával . A templomhajóban Szűz Mária , Szent Antal , Jézus szíve és Szent Paszkál tiszteletére szentelt oltárok állnak , valamennyi a században készült . A Szűz Mária oltár Szűzanya a kis Jézussal képe a skót származású magyar festőművész , Falkoner Polikarp alkotása a század első feléből . A Szűz Mária oltár mellett a Fájdalmas Szűzanya bádoglemezre festett képe látható . A templomban egy harmadik Mária-kép is található , mely ugyancsak a magyar művész alkotása . Ezt a képet Petar Karapandžić atya adományoztaben a templomnak , aki Mária Terézia gyóntatójaként abban az időben Bécsben tartózkodott és a császárnő eredetileg a képet neki ajándékozta . A kolostorban kapta mai formáját , de ezután is többször javították és megújították . A Szent Domonkos tiszteletére szentelt templomaban épült a régi , kisebb templom helyén neoromán stílusban . A templom a tengerpart feletti hegyen áll , ahol a mai temető is található . A templom ötszögű apszissal , bejárata felett kőrozettával épült . A homlokzat felett található a harangtorony . A főoltártban Miho Markovina spliti mester készítette , Szent Domonkos és Szent Ferenc szobrai láthatók rajta . A tengerparton a Pokrivenica-forrás feletti sziklábalatin hexameterből álló epigrammát véstek . Aből származó felirat a klasszikus latin irodalom szép példája , szerzője a római számvevő Licinian a ma is ott csobogó forrást dicsőíti vele . Galéria Jegyzetek Források Podgora község hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja – Živogošće Živogošće turisztikai irodájának honlapja További információk Podgora turisztikai irodájának honlapja Makarskai tengermellék – városi portál A Biokovo Natúrpark honlapja Podgora információs portálja Split-Dalmácia megye települései