Süngomba
A süngomba (Hericium erinaceus) a Hericiaceae családba tartozó, Európában honos, lombos fák törzsén élő parazita gomba. 

Magyarországon az Év gombája volt 2018-ban.
Hazánkban 2005 óta védett. Természetvédelmi értéke 5000Ft

Jellemzők

Makroszkopikus jellemzők 
A gombatest világosbarna, néha enyhén vöröses. A mérete elérheti a 30 cm-t is. A gombák többnyire rövid nyélen ülnek, és 10–25 cm vastagok. A felső test szálkás, tépett. Az alsótesten puha tövisek találhatók, közel egymáshoz. Ezek 2–5 cm hosszúak, 1,5–2 mm vastagok, a felületük deres. A gomba húsa (tráma) fehéres színű, sűrű, kicsit szálkás konzisztenciával. A spóra fehér.

Mikroszkopikus jellemzők 
A spórák színtelenek, gömb alakúak, sima vagy enyhén rücskös felületűek. A méretük 5-7 × 4-6 mikrométer.

Genetikai jellemzők 
Heterotallia és bifaktoriális kereszteződés a jellemző a genetikájára.

Ökológia 
A süngomba egy ritka gombafaj, egy idősebb fák, főleg tölgy és bükkfa sebén növő parazita.  Egyformán megtalálható álló, vagy kidőlt öreg fatörzseken, és tuskókon. A gomba olyan erdőkben nő szívesebben, ahol a levegő nedvességtartalma magas.

Elterjedése 
A süngomba a holarktikus régióban található meg, ahol mérsékelten gyakori az előfordulása Európában mindenfelé megtalálható, de mindenütt ritka. Franciaország, és Nagy Britanniától kezdve Magyarországig, illetve Dániától és Dél Norvégiától kezdve egészen Ausztriáig és Svájcig előfordul. Németországban nagyon szétszórtan fordul elő, de majdnem minden tartományban találtak már.

Jelentősége

Élelmiszerként 
Ellentétben a legtöbb tövises gombával a süngomba ehető. Az elkészítése: mosás nélkül (különben teleszívná magát vízzel) kockára vágják, és vajban, vagy olajban megsütik. Ha szeletekre vágják, be lehet panírozni és úgy kirántani, vegetáriánus rántott "húsnak". Az állaga hasonlít a tengeri gyümölcsökéhez. Az íze a borjú-, vagy szárnyashúséra emlékeztet, enyhe kókusz-, citromfű- és gyümölcsös aromával, ami a 4-oktanolid ill. a limonén tartalmára vezethető vissza.

Tápanyagtartalom 
Az ásványianyag-tartalom a süngombában hasonló, mint a többi gombafajban. De az esszenciális aminosav tartalma átlagon felüli. Egy tanulmány bizonyította a 16%-os aminosav-tartalmat. Összesen 16-félét mutattak ki a 19 fajtából. Majdnem az összes, az ember számára nélkülözhetetlen aminosavat tartalmazza, kivéve a metionint és a triptofánt.

Termesztése 
Kínában az oroszlánsörény-gomba termesztéséhez műanyag vagy üveg tartályokat használnak. Termőtalajnak fűrészport, papírmasszát, rizsszénát, kukoricacsutkát, cukornád-, és gyapothulladékot használnak. Adalék lehet korpa, gipsz vagy szacharóz; különösen a búzakorpa hozzáadása vezet gyorsan növő és erős gombatesthez. A süngomba öregedésével megnő a veszély a zöldpenész, a (Trichoderma) kialakulására. A rovarok elleni permetezés nem ajánlatos, mert a rovarölőszer a gomba testében felszaporodik. A micélium savas környezetben, 4-5,5 közötti PH-érték mellett nő a legjobban.

Hagyományos gyógyítás 
A hagyományos kínai orvoslás a majomfej gombának gyógyító hatást tulajdonít a következő problémák esetén: gyomor- és bélpanaszok, légzésszervi megbetegedések, idegi megbetegedések, mint az Alzheimer vagy a Parkinson kór, magas koleszterinszint, rák és meggyengült immunrendszer. Néhány neki tulajdonított hatás időközben tudományosan is bizonyítást nyert.

Források

Irodalom 
  German Josef Krieglsteiner, Armin Kaiser: Band 2: Ständerpilze: Leisten-, Keulen-, Korallen- und Stoppelpilze, Bauchpilze, Röhrlings- und Korallenartige. In: G. J. Krieglsteiner (Hrsg.): Die Großpilze Baden-Württembergs. Band 2, Eugen Ulmer, Stuttgart 2000, ISBN 3-8001-3531-0.
  Susanne Ehlers: Untersuchungen zum Anbau und zur pharmakologischen Wirkung des Speisepilzes Hericium erinaceus. Dissertation. Technische Universität München. Herbert Utz Verlag, München 1999, ISBN 3-89675-561-7.
  Susanne Ahrndt: Der Pom Pom Pilz. Die neue Heilkraft aus Fernost. Urania Verlag, Berlin 1999, ISBN 3-332-01018-2.

Jegyzetek

További információk 
 Informationen über den Igelstachelbart von der Gesellschaft für Vitalpilzkunde e. V. 
 H. Jahn, Die Stachelbärte und ihr Vorkommen in Westfalen (PDF-fájl; 836 kB)

Gyógynövények
Ehető gombák
Galambgomba-alkatúak
Gombafajok
Európa gombái
Ázsia gombái
Észak-Amerika gombái
A süngomba ( Hericium erinaceus ) a Hericiaceae családba tartozó , Európában honos , lombos fák törzsén élő parazita gomba . Magyarországon az Év gombája voltban . Hazánkbanóta védett . Természetvédelmi értéket Jellemzők Makroszkopikus jellemzők A gombatest világosbarna , néha enyhén vöröses . A mérete elérheti acm-t is . A gombák többnyire rövid nyélen ülnek , és25 cm vastagok . A felső test szálkás , tépett . Az alsótesten puha tövisek találhatók , közel egymáshoz . Ezek5 cm hosszúak,5–2 mm vastagok , a felületük deres . A gomba húsa ( tráma ) fehéres színű , sűrű , kicsit szálkás konzisztenciával . A spóra fehér . Mikroszkopikus jellemzők A spórák színtelenek , gömb alakúak , sima vagy enyhén rücskös felületűek . A méretük×mikrométer . Genetikai jellemzők Heterotallia és bifaktoriális kereszteződés a jellemző a genetikájára . Ökológia A süngomba egy ritka gombafaj , egy idősebb fák , főleg tölgy és bükkfa sebén növő parazita . Egyformán megtalálható álló , vagy kidőlt öreg fatörzseken , és tuskókon . A gomba olyan erdőkben nő szívesebben , ahol a levegő nedvességtartalma magas . Elterjedése A süngomba a holarktikus régióban található meg , ahol mérsékelten gyakori az előfordulása Európában mindenfelé megtalálható , de mindenütt ritka . Franciaország , és Nagy Britanniától kezdve Magyarországig , illetve Dániától és Dél Norvégiától kezdve egészen Ausztriáig és Svájcig előfordul . Németországban nagyon szétszórtan fordul elő , de majdnem minden tartományban találtak már . Jelentősége Élelmiszerként Ellentétben a legtöbb tövises gombával a süngomba ehető . Az elkészítése : mosás nélkül ( különben teleszívná magát vízzel ) kockára vágják , és vajban , vagy olajban megsütik . Ha szeletekre vágják , be lehet panírozni és úgy kirántani , vegetáriánus rántott " húsnak " . Az állaga hasonlít a tengeri gyümölcsökéhez . Az íze a borjú- , vagy szárnyashúséra emlékeztet , enyhe kókusz- , citromfű- és gyümölcsös aromával , ami a 4-oktanolid ill. a limonén tartalmára vezethető vissza . Tápanyagtartalom Az ásványianyag-tartalom a süngombában hasonló , mint a többi gombafajban . De az esszenciális aminosav tartalma átlagon felüli . Egy tanulmány bizonyította a-os aminosav-tartalmat . Összesenfélét mutattak ki afajtából . Majdnem az összes , az ember számára nélkülözhetetlen aminosavat tartalmazza , kivéve a metionint és a triptofánt . Termesztése Kínában az oroszlánsörény-gomba termesztéséhez műanyag vagy üveg tartályokat használnak . Termőtalajnak fűrészport , papírmasszát , rizsszénát , kukoricacsutkát , cukornád- , és gyapothulladékot használnak . Adalék lehet korpa , gipsz vagy szacharóz ; különösen a búzakorpa hozzáadása vezet gyorsan növő és erős gombatesthez . A süngomba öregedésével megnő a veszély a zöldpenész , a ( Trichoderma ) kialakulására . A rovarok elleni permetezés nem ajánlatos , mert a rovarölőszer a gomba testében felszaporodik . A micélium savas környezetben,5 közötti PH-érték mellett nő a legjobban . Hagyományos gyógyítás A hagyományos kínai orvoslás a majomfej gombának gyógyító hatást tulajdonít a következő problémák esetén : gyomor- és bélpanaszok , légzésszervi megbetegedések , idegi megbetegedések , mint az Alzheimer vagy a Parkinson kór , magas koleszterinszint , rák és meggyengült immunrendszer . Néhány neki tulajdonított hatás időközben tudományosan is bizonyítást nyert . Források Irodalom German Josef Krieglsteiner , Armin Kaiser: Band Ständerpilze : Leisten- , Keulen- , Korallen- und Stoppelpilze, Bauchpilze , Röhrlings- und Korallenartige . In : G. J. Krieglsteiner ( Hrsg . ) : Die Großpilze Baden-Württembergs . Band Eugen Ulmer , Stuttgart ISBN3531-0. Susanne Ehlers : Untersuchungen zum Anbau und zur pharmakologischen Wirkung des Speisepilzes Hericium erinaceus . Dissertation . Technische Universität München . Herbert Utz Verlag , München ISBN561-7. Susanne Ahrndt : Der Pom Pom Pilz . Die neue Heilkraft aus Fernost . Urania Verlag , Berlin ISBN01018-2 . Jegyzetek További információk Informationen über den Igelstachelbart von der Gesellschaft für Vitalpilzkunde e . V. H. Jahn , Die Stachelbärte und ihr Vorkommen in Westfalen ( PDF-fájl;kB ) Gyógynövények Ehető gombák Galambgomba-alkatúak Gombafajok Európa gombái Ázsia gombái Észak-Amerika gombái