Fukoku kjóhei
Fukoku kjóhei (富国強兵, "gazdag ország, erős hadsereg"), japán szállóige, mely a Meidzsi-kor alatt terjedt el Japánban egy másik szállóige mellett, mely úgy szólt szonnó dzsói, azaz "Tiszteld a császárt, űzd ki a barbárt!".

Etimológia 
A kínai belháborúk ideje alatt, a politikai gyakorlatban nagy hangsúlyt fektettek az állami vagyon növelésére és a katonai haderők fejlesztésére. Eredetileg a kifejezés is Kínából származik (Fuguo Qianbing), s ezt vették át a japánok fukoku kjóheire fordítva.

Jelentősége 
A szlogen azért is jelentős, mert a Meidzsi-kori vezetők ezt tekintették célkitűzésnek. A kifejezés arra is utal, hogy a japánoknak a politikai életben is változásokat kell létrehozni, megújítani a társadalom felépítését, ezzel felzárkózva a Nyugathoz. A kormány nagy erőfeszítéseket tett az iparosítás megvalósításában, elsőként eltörölve a régi intézményeket, melyek gátolták a fejlődést, s új intézményeket hoztak létre, melyek a gazdasági és politikai modernizációt segítették. Ezenkívül a magánvállalkozások is kritikus szerepet kaptak a sajátos Japánban, s a magánszektort később, az 1870-es évek során is bírálták (Japan Inc). Ez jelképezte a megerősödő japán nacionalizmust.

Történelem 
Az Ivakura-misszió európai útja által, ez a kifejezés nemcsak a nacionalista eszközöket/nemzeti célokat demonstrálta, de a nemzetközi politikában való tudatosságot is jelképezte ebben az időben. Okubo Tosimicsi és Itó Hirobumi is tanácsot kapott Otto von Bismarck német kancellártól, melyek Japán fejlődését szolgálták. Ezek a tanácsok magukba foglalták a katonai és gazdasági megerősödést, mint célt, hogy egy erős államot hozzanak létre, s közben megőrizve a függetlenséget.

A fukoku kjóhei célja egy erős kormányzati átalakítás volt. Okubo úgy gondolta, hogy a Meidzsi kormány óriási szerepet játszik egy új és egyértelmű politika kialakításában. Merkantilista elképzelései voltak és elutasította Fukuzava Jukicsi nézeteit a szabadkereskedelemről. A szabad kereskedelmet Itó is elutasította, s a védővámok bevezetését javasolta, s ezzel együtt az egyenlőtlen szerződések (1850-es évek során kötött Japán számára hátrányosnak bizonyuló szerződések) revízióját. Hiszen a védővámok megtiltásával Japánnak gazdasági hátrányt okoztak a nyugati államok.

Az új politika öt összetevője:
 (1) az állam fontos szerepet kap a gazdaság fejlesztésében;
 (2) import lehetőségek a versenyképes iparágak számára, ez esetben a pamut áruk a legfontosabbak (a textilipar vált a legjelentősebb iparággá a korszakban);
 (3) a nyugati technológiák alkalmazása, mely szintén a fejlődésben segíti az országot;
 (4) az export fejlesztése, melynek során már nemcsak kézműves termékekkel, teával és selyemmel kereskednek, hanem egyre nagyobb értékű termékekkel is;
 (5) a külföldi hitelek elkerülése.
Mindent összevetve azonban, a nyugati elvek átvétele, s a nyugati minta követése nem orvosolta a különbözőségeket Japán és Európa között. Inkább egy jelzéssé vált, miszerint a japánok elfogadják a másfajta politikai elveket, s be is tudják építeni a rendszerükbe. Japánban növekedett a kereskedelem és az iparosítás folyamata, mely felvette a harcot a nyugati befolyással, egy katonailag és pénzügyileg erős állam létrehozásával, s ezzel jelentős szerepet vállalva az imperializmusban.

Források 
Holcombe, Charles (2001). The Genesis of East Asia, 221 B.C.-A.D. 907. Honolulu: University of Hawaii Press. p. 16. .

Japán politikai élete
Fukoku kjóhei ( 富国強兵 , " gazdag ország , erős hadsereg " ) , japán szállóige , mely a Meidzsi-kor alatt terjedt el Japánban egy másik szállóige mellett , mely úgy szólt szonnó dzsói , azaz " Tiszteld a császárt , űzd ki a barbárt ! " . Etimológia A kínai belháborúk ideje alatt , a politikai gyakorlatban nagy hangsúlyt fektettek az állami vagyon növelésére és a katonai haderők fejlesztésére . Eredetileg a kifejezés is Kínából származik ( Fuguo Qianbing ) , s ezt vették át a japánok fukoku kjóheire fordítva . Jelentősége A szlogen azért is jelentős , mert a Meidzsi-kori vezetők ezt tekintették célkitűzésnek . A kifejezés arra is utal , hogy a japánoknak a politikai életben is változásokat kell létrehozni , megújítani a társadalom felépítését , ezzel felzárkózva a Nyugathoz . A kormány nagy erőfeszítéseket tett az iparosítás megvalósításában , elsőként eltörölve a régi intézményeket , melyek gátolták a fejlődést , s új intézményeket hoztak létre , melyek a gazdasági és politikai modernizációt segítették . Ezenkívül a magánvállalkozások is kritikus szerepet kaptak a sajátos Japánban , s a magánszektort később , azes évek során is bírálták ( Japan Inc ) . Ez jelképezte a megerősödő japán nacionalizmust . Történelem Az Ivakura-misszió európai útja által , ez a kifejezés nemcsak a nacionalista eszközöket/ nemzeti célokat demonstrálta , de a nemzetközi politikában való tudatosságot is jelképezte ebben az időben . Okubo Tosimicsi és Itó Hirobumi is tanácsot kapott Otto von Bismarck német kancellártól , melyek Japán fejlődését szolgálták . Ezek a tanácsok magukba foglalták a katonai és gazdasági megerősödést , mint célt , hogy egy erős államot hozzanak létre , s közben megőrizve a függetlenséget . A fukoku kjóhei célja egy erős kormányzati átalakítás volt . Okubo úgy gondolta , hogy a Meidzsi kormány óriási szerepet játszik egy új és egyértelmű politika kialakításában . Merkantilista elképzelései voltak és elutasította Fukuzava Jukicsi nézeteit a szabadkereskedelemről . A szabad kereskedelmet Itó is elutasította , s a védővámok bevezetését javasolta , s ezzel együtt az egyenlőtlen szerződésekes évek során kötött Japán számára hátrányosnak bizonyuló szerződések ) revízióját . Hiszen a védővámok megtiltásával Japánnak gazdasági hátrányt okoztak a nyugati államok . Az új politika öt összetevője : az állam fontos szerepet kap a gazdaság fejlesztésében ; import lehetőségek a versenyképes iparágak számára , ez esetben a pamut áruk a legfontosabbak ( a textilipar vált a legjelentősebb iparággá a korszakban ) ; a nyugati technológiák alkalmazása , mely szintén a fejlődésben segíti az országot ; az export fejlesztése , melynek során már nemcsak kézműves termékekkel , teával és selyemmel kereskednek , hanem egyre nagyobb értékű termékekkel is ; a külföldi hitelek elkerülése . Mindent összevetve azonban , a nyugati elvek átvétele , s a nyugati minta követése nem orvosolta a különbözőségeket Japán és Európa között . Inkább egy jelzéssé vált , miszerint a japánok elfogadják a másfajta politikai elveket , s be is tudják építeni a rendszerükbe . Japánban növekedett a kereskedelem és az iparosítás folyamata , mely felvette a harcot a nyugati befolyással , egy katonailag és pénzügyileg erős állam létrehozásával , s ezzel jelentős szerepet vállalva az imperializmusban . Források Holcombe , Charles The Genesis of East Asia , B.C.-A.D. Honolulu : University of Hawaii Press . p. 16. \ . Japán politikai élete