Szarvasvipera
{{Taxobox
| name = Szarvasvipera
| image = Hornviper Cerastes cerastes.jpg
| image_caption = Szarvasvipera a stuttgarti állatkertben (Baden-Württemberg, Németország)
| status = 
| regnum = Állatok (Animalia)
| phylum = Gerinchúrosok (Chordata)
| subphylum = Gerincesek (Vertebrata)
| infraphylum = Állkapcsosok (Gnathostomata)
| superclassis = Négylábúak (Tetrapoda)
| classis+++ = Magzatburkosok (Amniota)
| classis = Hüllők (Reptilia)
| ordo = Pikkelyes hüllők (Squamata)
| subordo = Kígyók (Serpentes)
| superfamilia = Xenophidia
| familia = Viperafélék (Viperidae)
| subfamilia = Valódi viperák (Viperinae)
| genus = Cerastes
| genus_authority = Laurenti, 1768
| species = C. cerastes
| binomial = Cerastes cerastes
| binomial_authority = (Linnaeus, 1758)
| synonyms = 
 [Coluber] Cerastes Linnaeus, 1758Coluber cornutus Linnaeus In Hasselquist, 1762Cerastes cornutus — Forskål, 1775Vipera Cerastes — Sonnini & Latreille, 1801Cerastes Hasselquistii Gray, 1842Cerastes Aegyptiacus A.M.C. Duméril, Bibron & A.H.A. Duméril, 1854Echidna atricaudata A.M.C. Duméril, Bibron & A.H.A. Duméril, 1854Vipera Avicennae Jan, 1859V[ipera]. (Echidna) Avicennae — Jan, 1863V[ipera]. (Cerastes) cerastes — Jan, 1863Cerastes cornutus — Boulenger, 1891Cerastes cerastes — J. Anderson, 1899Cerastes cornutus var. mutila Doumergue, 1901Aspis cerastes — Parker, 1938Cerastes cerastes cerastes — Leviton & S.C. Anderson, 1967Cerastes cerastes karlhartli Sochurek, 1974Cerastes cerastes karlhartli — Tiedemann & Häupl, 1980
[Cerastes cerastes] mutila — Le Berre, 1989Cerastes cerastes — Y. Werner, Le Verdier, Rosenman & Sivan, 1991

| range_map = 
| range_map_caption = Elterjedési területe
| wikispecies = Cerastes cerastes
| wikicommonscat = Cerastes cerastes
}}
A szarvasvipera (Cerastes cerastes) a hüllők (Reptilia) osztályának pikkelyes hüllők (Squamata) rendjébe, ezen belül a viperafélék (Viperidae) családjába és a valódi viperák (Viperinae) alcsaládjába tartozó faj.

 Előfordulása 
A szarvasvipera előfordulási területe Észak-Afrikában és a Közel-Keleten van. Afrikában Marokkótól, Mauritániától és Malitól keletre, Algérián, Tunézián, Nigeren, Líbián és Csádon keresztül, egészen Egyiptomig, Szudánig, Etiópiáig és Szomáliáig lelhető fel. Ázsiában a Sínai-félszigettől és Izraeltől kezdve, északra Kuvaitig, míg délen Jemenig és Katarig található meg. Az Arab-félszigeten megosztja a területét a rokon, arab szarvasviperával (Cerastes gasperettii).

 Megjelenése 
Ennek a fajnak az átlagos hossza 30-60 centiméter, de 85 centiméteres példányok is előfordulhatnak. A nőstény nagyobb, mint a hím. A méreten kívül a nemi kétalakúság a különböző nemek fej- és szemméreténél is mutatkozik; ebben az esetben a hím feje és szeme a nagyobbak. Ez a kígyófaj a nevét a szemei fölött elhelyezkedő „szarvakról” kapta. A szemei fejének oldalain ülnek, és mindjárt ezek fölött a „szarvak”. Az állat színe élőhelytől függően változó, de mindig beleolvad a környezetébe - azonban nincsenek alfajai. A háti szín lehet: sárgás vagy halvány szürke, rózsaszínes, vöröses vagy világosbarna foltozással. Szintén a háti részén sötét, félig merőleges foltok vannak. Példánytól függően ezek a foltok összeérhetnek vagy nem. A hasa fehér. A farka vékony vége fekete színű lehet, de nem mindegyik példánynál.

 Életmódja 
A száraz, homokos és sziklás élőhelyeket választja otthonául. Néha az oázisok környékén, valamint 1500 méteres tengerszint feletti magasságokban is megtalálható. A hűvösebb, 20 Celsius-fokos átlag hőmérsékletű területeket inkább kerüli.

A mérge nem erős, csak kisebb zsákmányállatok elejtésére alkalmas. Oldalazó mozgásokkal halad, emiatt érdekes nyomokat hagy a homokban. Nyugodt természetű kígyó, támadóit pikkelyeinek összedörzsölésével próbálja elriasztani. Ha ez nem működik, akkor C alakú támadóállást vesz fel. Homokba, vagy kövek és növények alá rejtőzve várja áldozatát. Táplálékát kisebb madarak és rágcsálók képezik.

 Szaporodása 
Fogságban a szaporodási időszak áprilisban van. A párzás mindig a homok alatt történik meg. A nőstény 8-23 tojást tojik; a kikelés 50-80 nap után következik be. A vadonban kövek alá vagy elhagyott rágcsálóüregekbe rakja tojásait. Az újszülött szarvasviperák körülbelül 12-15 centiméteresek.

 Képek 

 Jegyzetek 

 Források 
George Albert Boulenger|Boulenger GA. 1896. Catalogue of the Snakes in the British Museum (Natural History). Volume III., Containing the...Viperidæ. London: Trustees of the British Museum (Natural History). (Taylor and Francis, printers). xiv + 727 pp. + Plates I.- XXV. (Cerastes cornutus, pp. 502–503).
Calmette A. 1907. Les venins, les animaux venimeux et la serotherapie antivenimeuse. In: Bucherl W. editor. 1967. Venomous Animals and Their Venoms. Vol. I. Paris: Masson. 233 pp.
Mohamed AH, Kamel A, Ayobe MH. 1969. "Studies of phospholipase A and B activities of Egyptian snake venoms and a scorpion venom". Toxicon 6: 293-988.
Joger U. 1984. The Venomous Snakes of the Near and Middle East. Wiesbaden: Dr. Ludwig Reichert Verlag. 175 pp.
Labib RS, Malim HY, Farag NW. 1979. "Fractionation of Cerastes cerastes and Cerastes vipera snake venoms by gel filtration and identification of some enzymatic and biological activities". Toxicon 17: 337-345.
Labib RS, Azab MH, Farag NW. 1981. "Effects of Cerastes cerastes (Egyptian sand viper) snake venoms on blood coagulation: separation of coagulant and anticoagulant factors and their correlation with arginineesterase protease activities". Toxicon 19: 85-94.
Labib RS, Azab ER, Farag NW. 1981. "Proteases of Cerastes cerastes and Cerastes vipera snake venoms". Toxicon 19: 73-83.
Carl Linnaeus|Linnaeus C. 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, diferentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio Decima, Reformata. Stockholm: L. Salvius. 824 pp. (Coluber cerastes, p. 217).
Schneemann M, Cathomas R, Laidlaw ST, El Nahas AM, Theakston RDG, Warrell DA. 2004. "Life-threatening envenoming by the Saharan horned viper (Cerastes cerastes) causing micro-angiopathic haemolysis, coagulopathy and acute renal failure: clinical cases and review". Association of Physicians. QJM 97 (11): 717-727. Full text at Oxford Journals. Accessed 9 March 2007.
Schnurrenburger H. 1959. "Observations on behavior in two Libyan species of viperine snake". Herpetologica 15:70-2.
U.S. Navy. 1991. Poisonous Snakes of the World''. New York: Dover Books. (Reprint of United States Government Printing Office, Washington D.C.) 133 pp. .

Fordítás

További információk 
Exceptional photo sequence of Cerastes cerastes feeding in the wild at FJ Expeditions taken on 27 October 2004. Accessed 19 October 2013.
Sand viper page at Plumed-serpent.com. Accessed 30 July 2006.

Viperafélék
Hüllőfajok
Afrika hüllői
Ázsia hüllői
{ { Taxobox | name = Szarvasvipera | image = Hornviper Cerastes cerastes.jpg | image_caption = Szarvasvipera a stuttgarti állatkertben ( Baden-Württemberg , Németország ) | status = | regnum = Állatok ( Animalia ) | phylum = Gerinchúrosok ( Chordata ) | subphylum = Gerincesek ( Vertebrata ) | infraphylum = Állkapcsosok ( Gnathostomata ) | superclassis = Négylábúak ( Tetrapoda ) | classis+++ = Magzatburkosok ( Amniota ) | classis = Hüllők ( Reptilia ) | ordo = Pikkelyes hüllők ( Squamata ) | subordo = Kígyók ( Serpentes ) | superfamilia = Xenophidia | familia = Viperafélék ( Viperidae ) | subfamilia = Valódi viperák ( Viperinae ) | genus = Cerastes | genus_authority = Laurenti , | species = C. cerastes | binomial = Cerastes cerastes | binomial_authority = ( Linnaeus , | synonyms = [ Coluber ] Cerastes Linnaeus, oluber cornutus Linnaeus In Hasselquist , erastes cornutus — Forskål,ipera Cerastes — Sonnini & Latreille, erastes Hasselquistii Gray, erastes Aegyptiacus A.M.C. Duméril , Bibron & A.H.A . Duméril, chidna atricaudata A.M.C. Duméril , Bibron & A.H.A . Duméril,ipera Avicennae Jan,[ ipera ] . ( Echidna ) Avicennae — Jan,[ ipera ] . ( Cerastes ) cerastes — Jan, erastes cornutus — Boulenger, erastes cerastes — J. Anderson, erastes cornutus var. mutila Doumergue, spis cerastes — Parker, erastes cerastes cerastes — Leviton & S.C. Anderson, erastes cerastes karlhartli Sochurek ,erastes cerastes karlhartli — Tiedemann & Häupl , [ Cerastes cerastes ] mutila — Le Berre, erastes cerastes — Y. Werner , Le Verdier , Rosenman & Sivan , | range_map = | range_map_caption = Elterjedési területe | wikispecies = Cerastes cerastes | wikicommonscat = Cerastes cerastes } } A szarvasvipera ( Cerastes cerastes ) a hüllők ( Reptilia ) osztályának pikkelyes hüllők ( Squamata ) rendjébe , ezen belül a viperafélék ( Viperidae ) családjába és a valódi viperák ( Viperinae ) alcsaládjába tartozó faj. Előfordulása A szarvasvipera előfordulási területe Észak-Afrikában és a Közel-Keleten van . Afrikában Marokkótól , Mauritániától és Malitól keletre , Algérián , Tunézián , Nigeren , Líbián és Csádon keresztül , egészen Egyiptomig , Szudánig , Etiópiáig és Szomáliáig lelhető fel . Ázsiában a Sínai-félszigettől és Izraeltől kezdve , északra Kuvaitig , míg délen Jemenig és Katarig található meg . Az Arab-félszigeten megosztja a területét a rokon , arab szarvasviperával ( Cerastes gasperettii ) . Megjelenése Ennek a fajnak az átlagos hosszacentiméter , decentiméteres példányok is előfordulhatnak . A nőstény nagyobb , mint a hím . A méreten kívül a nemi kétalakúság a különböző nemek fej- és szemméreténél is mutatkozik ; ebben az esetben a hím feje és szeme a nagyobbak . Ez a kígyófaj a nevét a szemei fölött elhelyezkedő „ szarvakról” kapta . A szemei fejének oldalain ülnek , és mindjárt ezek fölött a „ szarvak” . Az állat színe élőhelytől függően változó , de mindig beleolvad a környezetébe - azonban nincsenek alfajai . A háti szín lehet : sárgás vagy halvány szürke , rózsaszínes , vöröses vagy világosbarna foltozással . Szintén a háti részén sötét , félig merőleges foltok vannak . Példánytól függően ezek a foltok összeérhetnek vagy nem . A hasa fehér . A farka vékony vége fekete színű lehet , de nem mindegyik példánynál . Életmódja A száraz , homokos és sziklás élőhelyeket választja otthonául . Néha az oázisok környékén , valamintméteres tengerszint feletti magasságokban is megtalálható . A hűvösebb,Celsius-fokos átlag hőmérsékletű területeket inkább kerüli . A mérge nem erős , csak kisebb zsákmányállatok elejtésére alkalmas . Oldalazó mozgásokkal halad , emiatt érdekes nyomokat hagy a homokban . Nyugodt természetű kígyó , támadóit pikkelyeinek összedörzsölésével próbálja elriasztani . Ha ez nem működik , akkor C alakú támadóállást vesz fel . Homokba , vagy kövek és növények alá rejtőzve várja áldozatát . Táplálékát kisebb madarak és rágcsálók képezik . Szaporodása Fogságban a szaporodási időszak áprilisban van . A párzás mindig a homok alatt történik meg . A nősténytojást tojik ; a kikelésnap után következik be . A vadonban kövek alá vagy elhagyott rágcsálóüregekbe rakja tojásait . Az újszülött szarvasviperák körülbelülcentiméteresek . Képek Jegyzetek Források George Albert Boulenger|Boulenger GA . Catalogue of the Snakes in the British Museum ( Natural History ) . Volume III. , Containing the...Viperidæ . London : Trustees of the British Museum ( Natural History ) . ( Taylor and Francis , printers) . xiv +pp. + Plates I.- XXV . ( Cerastes cornutus , pp. 502–503) . Calmette A . Les venins , les animaux venimeux et la serotherapie antivenimeuse . In: Bucherl W. editor . Venomous Animals and Their Venoms . Vol . I. Paris : Masson.pp . Mohamed AH , Kamel A , Ayobe MH . " Studies of phospholipase A and B activities of Egyptian snake venoms and a scorpion venom " . Toxicon Joger U. The Venomous Snakes of the Near and Middle East . Wiesbaden : Dr . Ludwig Reichert Verlag.pp . Labib RS , Malim HY , Farag NW. " Fractionation of Cerastes cerastes and Cerastes vipera snake venoms by gel filtration and identification of some enzymatic and biological activities " . Toxicon Labib RS , Azab MH , Farag NW. " Effects of Cerastes cerastes ( Egyptian sand viper ) snake venoms on blood coagulation : separation of coagulant and anticoagulant factors and their correlation with arginineesterase protease activities " . Toxicon Labib RS , Azab ER, Farag NW. " Proteases of Cerastes cerastes and Cerastes vipera snake venoms " . Toxicon Carl Linnaeus|Linnaeus C. Systema naturæ per regna tria naturæ , secundum classes , ordines , genera , species , cum characteribus , diferentiis , synonymis , locis . Tomus I. Editio Decima , Reformata . Stockholm : L. Salvius.pp . ( Coluber cerastes , p. 217 ) . Schneemann M , Cathomas R, Laidlaw ST , El Nahas AM , Theakston RDG , Warrell DA . " Life-threatening envenoming by the Saharan horned viper ( Cerastes cerastes ) causing micro-angiopathic haemolysis , coagulopathy and acute renal failure : clinical cases and review " . Association of Physicians. QJM( 11 ) : Full text at Oxford Journals . AccessedMarch Schnurrenburger H. " Observations on behavior in two Libyan species of viperine snake " . Herpetologica70-2 . U.S. Navy . Poisonous Snakes of the World'' . New York : Dover Books . ( Reprint of United States Government Printing Office , Washington D.C.) pp . . Fordítás További információk Exceptional photo sequence of Cerastes cerastes feeding in the wild at FJ Expeditions taken onOctober AccessedOctober Sand viper page at Plumed-serpent.com . AccessedJuly Viperafélék Hüllőfajok Afrika hüllői Ázsia hüllői