Glavina Gornja
Glavina Gornja falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Imotski községhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 63, közúton 90 km-re keletre, Makarskától légvonalban 26, közúton 44 km-re északkeletre, községközpontjától 3 km-re északra a dalmát Zagora területén, Imotska krajina középső részén, a bosnyák határ mellett fekszik.

Története   
Imotska krajina területe már a történelem előtti időkben is lakott volt. Ezt bizonyítják a Grabovac és Zagvozd területén talált kőszerszámok. A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak. Róluk mesélnek az ókorból fennmaradt halomsírok és várak maradványai, melyekből Imotska krajina területén több is található. Ilyen régészeti lelőhely a település határában fekvő Braćova glavica és Mala gradina. A rómaiak csak az 1. század elejére tudták véglegesen meghódítani a térséget. Római municipium volt a mai Runovići helyén feküdt Novae, de az ő örökségük az itt áthaladó római út is, mely Salonából Imotskin keresztül Narona irányába vezetett. A Zmijavci területén levő Dikovača nevű régészeti lelőhelyen feltárt ókeresztény bazilika maradványai bizonyítják, hogy a római korban itt is egy nagyobb település állt. A római uralom egészen 481-ig tartott. 6. század második felében a területet elfoglalták az avarok és szláv segédnépeik. A középkori horvát állam közigazgatásában ez a terület Fehér-Horvátországhoz, azon belül az Imoti zsupánsághoz tartozott. A török 1463-ban meghódította a közeli Boszniát, majd 1493-re már ez a terület is uralmuk alá került. A török uralom idején a Hercegovaci szandzsákban az Imotski náhije része volt, ennek területe lényegében megegyezett a középkori zsupánsággal. Az 1699-es karlócai béke török kézen hagyta. Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró pozsareváci békével 1718-ban történt meg. Ezután a Velencei Köztársaság fennhatósága alá tartozott. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. 1941. áprilisában a Független Horvát Állam része, majd 1943. szeptemberétől 1944 októberéig német megszállás alatt volt. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben a településnek 283 lakosa volt.

Lakosság 

(1857 és 1931 között lakosságát Glavina Donjához számították.)

Nevezetességei 
 Glavina Gornjától északra Zdilari településrész mellett található a „Braćova glavice” régészeti lelőhely, ahol két időszak rétegei különíthetők el. Az első fázist két őskori tumulus képviseli. Bár régészeti kutatást nem végeztek, a tumulusok felszínén található anyag és kialakításuk miatt a bronz és a vaskorra datálják őket. A késő középkorban a halmok körül síremlékekkel és sírkövekkel ellátott nekropolisz alakult ki. Többségük egyszerű, rusztikusan készített kőlap, bevésett keresztekkel. Az 5-6 fennmaradt kereszt közül az egyiket félhold is díszíti.

 Ukradeni településrésztől északra található a „Mala gradina” régészeti lelőhely, ugyancsak két időszak rétegeivel. Az első szakasz egy őskori erődítmény, amely a domb tetején helyezkedik el. A domb tetejétől a mező felé egy patkó alakú, szárazon rakott kövekből álló sánc húzódik, amelyet részben négyzet alakú megalit kőblokkokkal falaznak. A domb fennsíkjának mérete mintegy 60 x 50 m. Bár régészeti kutatásokat nem végeztek, a domb felszínén található anyag ismeretében a bronz és a vaskorra datálható. A késő középkorban a halmok körül síremlékekkel ellátott nekropolisz alakult ki.

 A Podi-hegyen található Medvidovići településrész. Itt egy nagy területen meglehetősen távol egymástól lakó- és kereskedelmi épületek helyezkednek el. A falucska mintegy 30 házból áll, melyek valószínűleg a 19. és 20. században épültek. Bár a település nagyrészt elhanyagolt, megőrizte az épületek térbeli elrendezését, valamint az épületek legtöbb építészeti elemét.

Jegyzetek

Források 
Imotski város hivatalos oldala 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Imotski turisztikai irodájának honlapja 
Imotski város információs portálja 

Split-Dalmácia megye települései
Glavina Gornja falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Imotski községhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , Makarskától légvonalban közútonkm-re északkeletre , községközpontjátólkm-re északra a dalmát Zagora területén , Imotska krajina középső részén , a bosnyák határ mellett fekszik . Története Imotska krajina területe már a történelem előtti időkben is lakott volt . Ezt bizonyítják a Grabovac és Zagvozd területén talált kőszerszámok . A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak . Róluk mesélnek az ókorból fennmaradt halomsírok és várak maradványai , melyekből Imotska krajina területén több is található . Ilyen régészeti lelőhely a település határában fekvő Braćova glavica és Mala gradina . A rómaiak csak az század elejére tudták véglegesen meghódítani a térséget . Római municipium volt a mai Runovići helyén feküdt Novae , de az ő örökségük az itt áthaladó római út is , mely Salonából Imotskin keresztül Narona irányába vezetett . A Zmijavci területén levő Dikovača nevű régészeti lelőhelyen feltárt ókeresztény bazilika maradványai bizonyítják , hogy a római korban itt is egy nagyobb település állt . A római uralom egészenig tartott. század második felében a területet elfoglalták az avarok és szláv segédnépeik . A középkori horvát állam közigazgatásában ez a terület Fehér-Horvátországhoz , azon belül az Imoti zsupánsághoz tartozott . A törökban meghódította a közeli Boszniát , majdre már ez a terület is uralmuk alá került . A török uralom idején a Hercegovaci szandzsákban az Imotski náhije része volt , ennek területe lényegében megegyezett a középkori zsupánsággal . Azes karlócai béke török kézen hagyta . Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró pozsareváci békévelban történt meg . Ezután a Velencei Köztársaság fennhatósága alá tartozott . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett. áprilisában a Független Horvát Állam része , majd szeptemberétőloktóberéig német megszállás alatt volt . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.ben a településneklakosa volt . Lakosság ( 1857 ésközött lakosságát Glavina Donjához számították . ) Nevezetességei Glavina Gornjától északra Zdilari településrész mellett található a „ Braćova glavice” régészeti lelőhely , ahol két időszak rétegei különíthetők el . Az első fázist két őskori tumulus képviseli . Bár régészeti kutatást nem végeztek , a tumulusok felszínén található anyag és kialakításuk miatt a bronz és a vaskorra datálják őket . A késő középkorban a halmok körül síremlékekkel és sírkövekkel ellátott nekropolisz alakult ki . Többségük egyszerű , rusztikusan készített kőlap , bevésett keresztekkel . Azfennmaradt kereszt közül az egyiket félhold is díszíti . Ukradeni településrésztől északra található a „ Mala gradina” régészeti lelőhely , ugyancsak két időszak rétegeivel . Az első szakasz egy őskori erődítmény , amely a domb tetején helyezkedik el . A domb tetejétől a mező felé egy patkó alakú , szárazon rakott kövekből álló sánc húzódik , amelyet részben négyzet alakú megalit kőblokkokkal falaznak . A domb fennsíkjának mérete mintegyxm . Bár régészeti kutatásokat nem végeztek , a domb felszínén található anyag ismeretében a bronz és a vaskorra datálható . A késő középkorban a halmok körül síremlékekkel ellátott nekropolisz alakult ki . A Podi-hegyen található Medvidovići településrész . Itt egy nagy területen meglehetősen távol egymástól lakó- és kereskedelmi épületek helyezkednek el . A falucska mintegyházból áll , melyek valószínűleg a és században épültek . Bár a település nagyrészt elhanyagolt , megőrizte az épületek térbeli elrendezését , valamint az épületek legtöbb építészeti elemét . Jegyzetek Források Imotski város hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja További információk Imotski turisztikai irodájának honlapja Imotski város információs portálja Split-Dalmácia megye települései