Pettyes piton
A pettyes piton (Antaresia maculosa) Ausztráliában honos, kis termetű (kb. 1 méteres), nem mérges kígyófaj.

Megjelenése
A pettyes pitont 1984-ig a Children-piton alfajának tartották, azóta azonban a hangyabolypitonnal együtt önálló fajnak ismerik el. A pettyes piton a csoportban a legnagyobb faj, általában 90–115 cm hosszú, ritkán elérheti a 140 cm-t is. A legnagyobb példányok a Cape York-félsziget erdeiben élnek. Alapszíne világosabb krém- vagy sárgásbarna, amin szabálytalan alakú sötétbarna foltok láthatók. A foltok elkülönülhetnek vagy összeolvadhatnak; utóbbi esetben erősen hullámzó, a gerinc mentén végighúzódó, szakadozott sávot alkothatnak. A foltok széle cikkcakkos, mert a sötétbarna szín mindig kiterjed az érintett pikkely teljes felületére. Pupillája függőlegesen álló keskeny ovális.

Elterjedése 
Északkelet-Ausztráliában honos, Queensland tartomány északi és keleti partvidékén, valamint Új-Dél-Wales északkeleti részén.

Életmódja 
A pettyes piton erdőkben, esőerdőkben, bozótosokban, sziklás hegyoldalakon egyaránt előfordul, de különösen kedveli a sziklás környékeket, ahol a repedésekben és barlangokban el tud rejtőzni.

Kisemlősökkel, madarakkal, gyíkokkal, békákkal táplálkozik. Sajátossága, hogy a barlangok bejáratánál elhelyezkedve elkapja a ki-be röpködő denevéreket.

Tojásokkal szaporodik, egyszerre 4-16 (átlagosan 13) tojást rak.

Terráriumban az egyik legkönnyebben tartható piton; kezdőknek is javasolt. Egerekkel, fiatal patkányokkal etethető. Ismert világosabb ("szőke") és albínó változata is.

Források 

Spotted Python (Antaresia maculosa) Antaresia.com
Spotted Python (Antaresia maculosa) OzAnimals.com
Spotted Python Snakeranch
Antaresia maculosa InlandReptile
Antaresia Pythons Reptiles Magazine

Pitonfélék
Hüllőfajok
Ausztrália endemikus hüllői
A pettyes piton ( Antaresia maculosa ) Ausztráliában honos , kis termetű ( kb.méteres ) , nem mérges kígyófaj. Megjelenése A pettyes pitontig a Children-piton alfajának tartották , azóta azonban a hangyabolypitonnal együtt önálló fajnak ismerik el . A pettyes piton a csoportban a legnagyobb faj , általában115 cm hosszú , ritkán elérheti acm-t is . A legnagyobb példányok a Cape York-félsziget erdeiben élnek . Alapszíne világosabb krém- vagy sárgásbarna , amin szabálytalan alakú sötétbarna foltok láthatók . A foltok elkülönülhetnek vagy összeolvadhatnak ; utóbbi esetben erősen hullámzó , a gerinc mentén végighúzódó , szakadozott sávot alkothatnak . A foltok széle cikkcakkos , mert a sötétbarna szín mindig kiterjed az érintett pikkely teljes felületére . Pupillája függőlegesen álló keskeny ovális . Elterjedése Északkelet-Ausztráliában honos , Queensland tartomány északi és keleti partvidékén , valamint Új-Dél-Wales északkeleti részén . Életmódja A pettyes piton erdőkben , esőerdőkben , bozótosokban , sziklás hegyoldalakon egyaránt előfordul , de különösen kedveli a sziklás környékeket , ahol a repedésekben és barlangokban el tud rejtőzni . Kisemlősökkel , madarakkal , gyíkokkal , békákkal táplálkozik . Sajátossága , hogy a barlangok bejáratánál elhelyezkedve elkapja a ki-be röpködő denevéreket . Tojásokkal szaporodik , egyszerre( átlagosantojást rak . Terráriumban az egyik legkönnyebben tartható piton ; kezdőknek is javasolt . Egerekkel , fiatal patkányokkal etethető . Ismert világosabb ( " szőke " ) és albínó változata is . Források Spotted Python ( Antaresia maculosa ) Antaresia.com Spotted Python ( Antaresia maculosa ) OzAnimals.com Spotted Python Snakeranch Antaresia maculosa InlandReptile Antaresia Pythons Reptiles Magazine Pitonfélék Hüllőfajok Ausztrália endemikus hüllői