Catatumbói villámlás
A catatumbói villámlás (spanyolul: Relámpago del Catatumbo) egy légköri jelenség  a Catatumbo folyó torkolatában, Venezuelában. A szinte mindennapos, hosszú ideig tartó villámlást tartják a földi ózontermelés egyik fő forrásának. Azt nem tudni, hogy ez milyen mértékben járul hozzá a Földet védő ózonréteghez. Ezen a helyen villámlik egy évben a legtöbbször a Földön: évente kb. 1,2 millió villámlást regisztrálnak, ez átlagosan 28 villámlást jelent percenként.

Eredete a több mint 5 km magasságban elhelyezkedő viharfelhők. Egy évben 140-160 napon jön létre, amikor akár 10 órán keresztül is tart a villámlás, ami óránként átlagosan 280-szor következik be. Ez nagyjából a Maracaibo tó fölött és környékén történik.

A jelenség több száz év óta ismert. 2010 januárjától áprilisig hirtelen abbamaradt, feltehetően a helyi aszály következtében.

Helyszíne és kialakulásának mechanizmusa 

A catatumbói villámlás körülbelül ezek között a koordináták között történik:   és . A vihar kiváltó oka valószínűleg a Maracaibo tavon átfújó szél és a mocsaras terület fölötti levegő keveredése. A légtömegek itt találkoznak az Andok és a Cordillerák hegyvidékéről lezúduló hideg levegővel (Perijá hegység, 3750 m). Ezek három oldalról közrezárják a síkságot. Az összegyűlt hőmennyiség és nedvesség elektromos töltést hoz létre, ami a hegygerinceknél destabilizálódik és gyakorlatilag folyamatos elektromos kisülést hoz létre. A villámlás főként a felhők között, illetve felhőkön belül jön létre. A villámlás általában napnyugta után egy órával vagy később kezdődik.

Történelmi vonatkozások 
Első írásos említése Lope de Vega által történt 1597-ben, a La Dragontea című epikus költeményében. Ebben többek között leírta az angol támadó, Sir Francis Drake vereségét, mivel a villámlások felfedték hajói pozícióját. Ugyanez megtörtént  1823. július 24-én, amikor a venezuelai függetlenségi háború alatt a spanyol hajók megpróbálták megtámadni Simón Bolívar hajóhadát.

Alexander von Humboldt „foszforeszkáló csillogáshoz” hasonlította az elektromos kisüléseket.

A jelenség annyira ismert volt a hajósok körében, hogy navigálásra is használták, tréfásan úgy nevezték, hogy „maracaibói világítótorony”, mivel messziről és szinte folyamatosan látható volt a tengerről.

Jegyzetek

Külső hivatkozások
Storm Chaser George Kourounis Investigates the Catatumbo Lightning Phenomenon
An Everlasting Lightning Storm, article at Slate.com
 WWLLN World Wide Lightning Location Network
 Reuters: The 'Catatumbo Lightning': Venezuela's eternal storm 

Légköri elektromosság
Venezuela földrajza
Természeti ritkaságok
A catatumbói villámlás ( spanyolul : Relámpago del Catatumbo ) egy légköri jelenség a Catatumbo folyó torkolatában , Venezuelában . A szinte mindennapos , hosszú ideig tartó villámlást tartják a földi ózontermelés egyik fő forrásának . Azt nem tudni , hogy ez milyen mértékben járul hozzá a Földet védő ózonréteghez . Ezen a helyen villámlik egy évben a legtöbbször a Földön : évente kb.2 millió villámlást regisztrálnak , ez átlagosanvillámlást jelent percenként . Eredete a több mintkm magasságban elhelyezkedő viharfelhők . Egy évbennapon jön létre , amikor akárórán keresztül is tart a villámlás , ami óránként átlagosanszor következik be . Ez nagyjából a Maracaibo tó fölött és környékén történik . A jelenség több száz év óta ismert.janu árjától áprilisig hirtelen abbamaradt , feltehetően a helyi aszály következtében . Helyszíne és kialakulásának mechanizmusa A catatumbói villámlás körülbelül ezek között a koordináták között történik : és \ . A vihar kiváltó oka valószínűleg a Maracaibo tavon átfújó szél és a mocsaras terület fölötti levegő keveredése . A légtömegek itt találkoznak az Andok és a Cordillerák hegyvidékéről lezúduló hideg levegővel ( Perijá hegység,m ) . Ezek három oldalról közrezárják a síkságot . Az összegyűlt hőmennyiség és nedvesség elektromos töltést hoz létre , ami a hegygerinceknél destabilizálódik és gyakorlatilag folyamatos elektromos kisülést hoz létre . A villámlás főként a felhők között , illetve felhőkön belül jön létre . A villámlás általában napnyugta után egy órával vagy később kezdődik . Történelmi vonatkozások Első írásos említése Lope de Vega által történtben , a La Dragontea című epikus költeményében . Ebben többek között leírta az angol támadó , Sir Francis Drake vereségét , mivel a villámlások felfedték hajói pozícióját . Ugyanez megtörtént júliusén , amikor a venezuelai függetlenségi háború alatt a spanyol hajók megpróbálták megtámadni Simón Bolívar hajóhadát . Alexander von Humboldt „ foszforeszkáló csillogáshoz” hasonlította az elektromos kisüléseket . A jelenség annyira ismert volt a hajósok körében , hogy navigálásra is használták , tréfásan úgy nevezték , hogy „ maracaibói világítótorony” , mivel messziről és szinte folyamatosan látható volt a tengerről . Jegyzetek Külső hivatkozások Storm Chaser George Kourounis Investigates the Catatumbo Lightning Phenomenon An Everlasting Lightning Storm , article at Slate.com WWLLN World Wide Lightning Location Network Reuters : The 'Catatumbo Lightning' : Venezuela's eternal storm Légköri elektromosság Venezuela földrajza Természeti ritkaságok