Kormos mocsárcsiga
A kormos mocsárcsiga (Stagnicola corvus) európai elterjedésű édesvízi csigafaj.

Megjelenése

A kormos mocsárcsiga háza 13–34 mm magas és 6–17 mm széles; 6-8 enyhén domború kanyarulatból áll. A ház kúp alakú, kihegyesedő végű; nagy része (magasságának kb 70%-a) az utolsó, erősen megnagyobbodott kanyarulatból áll. Héja finoman rovátkolt, sárgás szaruszínű vagy vörösbarna; gyakran fekete bevonat borítja. Szájadéka megnyúlt, a tetején kihegyesedő tojásdad alakú.

Az állat szürke vagy szürkésbarna (esetleg szürkészöld) színű. Köpenyét számos apró sárga folt pettyezi.

Elterjedése
Európai elterjedésű faj, nyugaton a Brit-szigetek, keleten a Dnyeper-medence, északon Dél-Skandinávia, délen Olaszország jelenti elterjedésének határait. A többi Stagnicola-fajhoz képest viszonylag ritka; egyes országokban nincs feltérképezve jelenléte. Magyarországon nem védett.

Életmódja
Vízinövényekkel dúsan benőtt síkvidéki tavak, holtágak, mocsarak és egyéb állóvizek lakója, ahol elsősorban a sekély vízben tartózkodik. Svájcban 1800 méteres magasságban is megtalálták, de döntően 600 m alatt lehet rábukkanni. Nem védett, de élőhelyei, a kis tavak, folyamatosan fogyatkoznak. Lengyelországban viszonylag szennyezett vizekben és bányatavakban is megtalálták. Két évig él, második évében szaporodik. 4–18 mm hosszú zsinórban rakja le petéit, egyszerre 5-74 darabot.

Kapcsolódó szócikkek
Magyarország puhatestűinek listája

Források

A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján 
Species summary for Stagnicola corvus AnimalBase
Stagnicola corvus (Gmelin, 1791) Моллюски Беларуси

Puhatestűfajok
Magyarország csigái
A kormos mocsárcsiga ( Stagnicola corvus ) európai elterjedésű édesvízi csigafaj. Megjelenése A kormos mocsárcsiga háza34 mm magas és17 mm széles;enyhén domború kanyarulatból áll . A ház kúp alakú , kihegyesedő végű ; nagy része ( magasságának kb-a ) az utolsó , erősen megnagyobbodott kanyarulatból áll . Héja finoman rovátkolt , sárgás szaruszínű vagy vörösbarna ; gyakran fekete bevonat borítja . Szájadéka megnyúlt , a tetején kihegyesedő tojásdad alakú . Az állat szürke vagy szürkésbarna ( esetleg szürkészöld ) színű . Köpenyét számos apró sárga folt pettyezi . Elterjedése Európai elterjedésű faj , nyugaton a Brit-szigetek , keleten a Dnyeper-medence , északon Dél-Skandinávia , délen Olaszország jelenti elterjedésének határait . A többi Stagnicola-fajhoz képest viszonylag ritka ; egyes országokban nincs feltérképezve jelenléte . Magyarországon nem védett . Életmódja Vízinövényekkel dúsan benőtt síkvidéki tavak , holtágak , mocsarak és egyéb állóvizek lakója , ahol elsősorban a sekély vízben tartózkodik . Svájcbanméteres magasságban is megtalálták , de döntőenm alatt lehet rábukkanni . Nem védett , de élőhelyei , a kis tavak , folyamatosan fogyatkoznak . Lengyelországban viszonylag szennyezett vizekben és bányatavakban is megtalálták . Két évig él , második évében szaporodik. 18 mm hosszú zsinórban rakja le petéit , egyszerredarabot . Kapcsolódó szócikkek Magyarország puhatestűinek listája Források A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján Species summary for Stagnicola corvus AnimalBase Stagnicola corvus ( Gmelin ,Моллюски Беларуси Puhatestűfajok Magyarország csigái