Gubaha
Gubaha () város Oroszország Permi határterületén, a Gubahai önkormányzati járás székhelye. 

Lakossága:  fő (a 2010. évi népszámláláskor).

Fekvése 
A Permi határterület keleti részén, Permtől északkeletre, a Koszva két partján terül el. Vasútállomás (4 km-re a várostól) a Csuszovszkaja–Nyar vasútvonalon. A terület a Középső-Urál nyugati előteréhez tartozik. 

A város mellett vezet az Urál nyugati előterének településeit összekötő észak-déli irányú Kungur–Csuszovoj–Szolikamszk országút.

Története 
A település elődje a 18. század közepén egy vasérclelőhely közelében jött létre. A falu a Gubaha (a Koszva mellékfolyója) torkolatában alakult ki és a Koszván lefelé vasércet szállító uszályok kikötőhelye volt. A közeli Kresztovaja-hegyen 1825-ben szénlelőhelyet fedeztek fel és tárnát mélyítettek. A második bányát 1865-ben nyitották meg (a szovjet korszakban Krupszkajáról nevezték el). 1909-ben a települést Gubahai bányaként (Gubahinszkaja kop) említették, 1928-tól Gubaha munkástelepülésként tartották nyilván. 

A 20. század folyamán a Kizeli-szénmedence szénbányászatának és a szénfeldolgozásnak egyik központja volt és jelentős ipari várossá alakult. 1920–1924 között hőerőmű (kondenzációs villamoserőmű) épült, és megkezdődött a bányák villamosítása. Az erőmű mellett új település (Krzsizsanovszkij) alakult ki. 1930-ban építeni kezdték és 1936-ban üzembe helyezték az Urál első kokszgyártó vállalatát. Gubaha várost három helységből: Gubaha munkástelepülés, Krupszkaja bányatelep és Krzsizsanovszkij város egyesítésével hozták létre 1941-ben.

Gazdaság 
A Kizeli-szénmedence bányáinak szénvagyona a 20. század végére lényegében kimerült, vagy csak gazdaságtalanul lenne kitermelhető, ezért bányáit (vagy azok nagy többségét) bezárták. A széntermelés csökkenése, majd a bányák bezárása a város gazdaságára és a lakosság életére is komoly hatással volt.

 Az 1936-ban üzembe helyezett kohászati-vegyipari gyár (kokszohimicseszkij zavod, 2000 óta Gubahai Koksz Rt) a város egyik legnagyobb ipari létesítménye maradt. 
 A mai Metafraksz vegyipari gyár elődjét az 1950-es években létesítették. Napjainkban a gyár az azonos nevű vállalatcsoport központi termelőüzeme, ahol többek között metanolt, formalint és számos más vegyi terméket állítanak elő.
 Az 1924-ben üzembe helyezett Kizeli Hőerőművet eredetileg Kizel mellett akarták felépíteni (innen származik a neve), de végül Gubahára esett a választás. Az erőmű napjainkban is üzemel, 2004 körül alapvető korszerűsítéseket hajtottak végre benne, pl. új turbógenerátort szereltek fel. Innen irányítják az 1940-es években épült, 18 km-re lévő Sirokovszkiji-víztározó agregátorait is.

2013-ban a városból egy területrészt közigazgatásilag leválasztottak és Ugleuralszkij településhez csatoltak. A területrészen vannak a Metafraksz termelőüzemei és a Szevernij nevű lakónegyed is. Gubaha lélekszáma ezzel jelentősen csökkent.

Jegyzetek

Források 

 A város a „Moj Gorod” portálon (oroszul)

A Permi határterület települései
Gubaha ( ) város Oroszország Permi határterületén , a Gubahai önkormányzati járás székhelye . Lakossága : fő ( a évi népszámláláskor ) . Fekvése A Permi határterület keleti részén , Permtől északkeletre , a Koszva két partján terül el . Vasútállomáskm-re a várostól ) a Csuszovszkaja–Nyar vasútvonalon . A terület a Középső-Urál nyugati előteréhez tartozik . A város mellett vezet az Urál nyugati előterének településeit összekötő észak-déli irányú Kungur–Csuszovoj–Szolikamszk országút . Története A település elődje a század közepén egy vasérclelőhely közelében jött létre . A falu a Gubaha ( a Koszva mellékfolyója ) torkolatában alakult ki és a Koszván lefelé vasércet szállító uszályok kikötőhelye volt . A közeli Kresztovaja-hegyenben szénlelőhelyet fedeztek fel és tárnát mélyítettek . A második bányátben nyitották meg ( a szovjet korszakban Krupszkajáról nevezték el) .ben a települést Gubahai bányaként ( Gubahinszkaja kop ) említették,tól Gubaha munkástelepülésként tartották nyilván . A század folyamán a Kizeli-szénmedence szénbányászatának és a szénfeldolgozásnak egyik központja volt és jelentős ipari várossá alakult.1924 között hőerőmű ( kondenzációs villamoserőmű ) épült , és megkezdődött a bányák villamosítása . Az erőmű mellett új település ( Krzsizsanovszkij ) alakult ki.ban építeni kezdték ésban üzembe helyezték az Urál első kokszgyártó vállalatát . Gubaha várost három helységből : Gubaha munkástelepülés , Krupszkaja bányatelep és Krzsizsanovszkij város egyesítésével hozták létreben . Gazdaság A Kizeli-szénmedence bányáinak szénvagyona a század végére lényegében kimerült , vagy csak gazdaságtalanul lenne kitermelhető , ezért bányáit ( vagy azok nagy többségét ) bezárták . A széntermelés csökkenése , majd a bányák bezárása a város gazdaságára és a lakosság életére is komoly hatással volt . Azban üzembe helyezett kohászati-vegyipari gyár ( kokszohimicseszkij zavod,óta Gubahai Koksz Rt ) a város egyik legnagyobb ipari létesítménye maradt . A mai Metafraksz vegyipari gyár elődjét azes években létesítették . Napjainkban a gyár az azonos nevű vállalatcsoport központi termelőüzeme , ahol többek között metanolt , formalint és számos más vegyi terméket állítanak elő . Azben üzembe helyezett Kizeli Hőerőművet eredetileg Kizel mellett akarták felépíteni ( innen származik a neve ) , de végül Gubahára esett a választás . Az erőmű napjainkban is üzemel,körül alapvető korszerűsítéseket hajtottak végre benne , pl . új turbógenerátort szereltek fel . Innen irányítják azes években épült,km-re lévő Sirokovszkiji-víztározó agregátorait is . 2013-ban a városból egy területrészt közigazgatásilag leválasztottak és Ugleuralszkij településhez csatoltak . A területrészen vannak a Metafraksz termelőüzemei és a Szevernij nevű lakónegyed is . Gubaha lélekszáma ezzel jelentősen csökkent . Jegyzetek Források A város a „ Moj Gorod” portálon ( oroszul ) A Permi határterület települései