Szaguk
A  szó koreai nyelven a „történelmi drámákat” jelöli, legyen az hagyományos színmű, film vagy televíziós sorozat. A nem koreai nyelvű irodalomban a  szó leggyakrabban kifejezetten a filmeket és sorozatokat jelöli.

1923-ban készült el az első történelmi filmnek tartott The Story of Chun-hyang, japán rendezésben, de az első koreai hangosfilm is történelmi film volt. A koreai filmgyártás fénykora az 1950-es évektől az 1980-as évekig tartott, ekkor számos  is készült, mint például  1955-ös -adaptációja. Az 1960-as években a történelmi melodrámák voltak mérvadóak, valamint a harcművészeti filmek. Az 1970-es években a mozi hanyatlani kezdett, az 1980-as években pedig már annyira a televízió vette át a hatalmat, hogy a moziba erotikus történelmi filmekkel próbálták meg visszacsábítani a nézőket. Az 1990-es évekből  filmjeit, valamint a The Legend of Gingko és a The Eternal Empire című filmeket lehet kiemelni. A 2000-es évektől a  filmek ismét fénykorukat élik a mozikban, 2012 és 2015 között például öt olyan alkotást is vetítettek, amelyek nézőszáma meghaladta a tízmilliót. A valaha volt legsikeresebb koreai film is : az Admirális – Aki legyőzte Japánt 17,6 millió eladott jeggyel zárt 2014-ben.

Az első televíziós sorozatot az állami KBS csatorna tűzte műsorra 1962-ben  címmel. Az 1960-as évek trendjével ellentétben az 1970-es években a drámai történelmi személyek helyett nemzeti hősöket ábrázoltak inkább, mint például  vagy  király. Az 1980-as évek legmeghatározóbb  klasszikusa a  („Csoszon ötszáz éve”) című sorozat volt. Az 1990-es években bár számos minőségi történelmi sorozatot vetítettek, a hagyományos, palotaintrikákat bemutató alkotások nézettsége meg sem közelítette az új formátumú modern sorozatok nézettségét. A 2000-es években született meg a „fúziós ” műfaja, ami megváltoztatta a történelmi sorozatok műfaját Koreában, olyan művekkel, mint a Ho Dzsun, a  vagy A palota ékköve.

A legnépszerűbb témákat a koreai folklór egyes elemei, a híres, hírhedt vagy tragikus életű hercegek, királyok, a nemzeti hősök és a híres nők szolgáltatják mind a filmek, mind a televíziós sorozatok számára.

Története

A kezdetek
Az első nak nevezhető koreai film a The Story of Chun-hyang („ története”) 1923-ban készült és a japán Hajakava Kosú (早川孤舟) rendezte. A koreai folklór egyik legnépszerűbb története a -történet, vissza-visszatérő alap a koreai filmművészetben, több mint egy tucat film és több televíziós sorozat is készült belőle. Mérföldkövek is fűződnek hozzá, 1935-ben   című alkotása az első koreai hangosfilm. 1940-től a koreai filmek száma megcsappant, a japán gyarmati filmpolitikának köszönhetően jobbára csak propagandafilmeket volt szabad készíteni, sok filmrendező elmenekült az országból, akik maradtak, azoknak be kellett állniuk a pro-japán táborba, a háború végét követően pedig jobbára a felszabadulást ünneplő alkotások készültek, történelmi témájúak nem nagyon.

A koreai háborút követően az 1950-es években a történelmi filmekre a romanticizmus volt jellemző, gyakran női szereplőkre koncentrálva. Ennek oka a színházakban keresendő: népszerűek voltak a nagyszabású koreai operák, amelyeket aztán egy-egy sikeres évadot követően mintegy vászonra adaptáltak. Mivel ezek a történetek az emberi sorsokra, küzdelmekre, érzésekre koncentráltak, a történelmi háttér szinte irreleváns volt. Ezért is inkább a homályos három királyság időszakát preferálták, amiről jóval kevesebbet lehetett tudni, mint a  vagy a  korról, így nem kellett a történelmi pontossággal foglalkozni. Olyan művek születtek ekkor, mint az 1956-os  (왕자호동과 낙랑공주, „Hodong herceg és Nangnang hercegnő”), mely Korea sajátos Rómeó és Júlia-történetét dolgozza fel.

Az 1950-es évektől az 1980-as évekig tartó korszakot , a „koreai Hollywood” fénykorának tartják, évente száznál is több filmet forgattak ebben az időszakban. A rendkívül sikeres történelmi filmek, mint  1955-ös -adaptációja,  (김기영)  (양산도, angol címén Yangsan Province) című melodrámája, vagy  1959-es  (고종황제와 의사 안중근, angol címén King Gojong and martyr An Jung-Geun) című filmje fellendítették a történelmi filmek iránti igényt.

1960-as évek
Az 1960-as évek történelmifilm-sikerei mögött jobbára olyan alkotások álltak, amelyek más közegben már sikeresnek bizonyultak, például a korábbi évtizedekben népszerű rádiójáték formájában, vagy pedig színdarabként, operaként vagy regényként láttak először napvilágot. Ilyen volt például az 1961-es  (장희빈), az 1968-as  (내시, Eunuch) vagy az 1969-es Women of Yi Dynasty (이조 여인잔혹사, ). Ebben az időszakban az '50-es évekhez képest a konzervatívabb légkör volt uralkodó, ami részben köszönhető Pak Csong Hi diktatúrájának is. Ennek megfelelően a történelmi melodrámák voltak mérvadóak, azonban akadtak olyan kivételek is, mint  Shaw Brothers-inspirálta harcművészeti filmjei. Ebben az időben kezdtek a -kor felé fordulni, a királyok és hivatalnokok közötti kapcsolatot bemutatni, amivel az elkövetkezendő évtizedekre meghatározták a történelmi filmek jellegét. A nézők ebben az időszakban már a megtörtént események feldolgozására voltak kíváncsiak, inkább mint homályos, régmúlt legendákra. Korábban a modern élet újdonsága miatt a nézők a megszokott, ismert régi dolgokat keresték a történelmi filmekben, a hatvanas évekre azonban már megszokták a modern életmódot, így ezek a filmek is inkább a dekadens vagy újszerű történeteket preferálták.

1962-ben került képernyőre a KBS csatornán az első történelmi televíziós sorozat, azaz , a  (국토만리)  (김재형) rendezésében, mely a  királyság idejében játszódott.

1970-es évek

Az 1970-es években a televíziókészülékek terjedésével a tévésorozatok száma is megnőtt, és akárcsak a mozivásznon, itt is érezhető volt az országot vezető rezsim politikai ideológiája, melynek következtében a drámai történelmi személyek helyébe nemzeti hősöket helyeztek, mint például  vagy  király. Az ekkor vetített ok jobbára legendákkal vegyítették a történelmet. Ennek fő oka az volt, hogy a megnövekedett kereslet miatt a napi epizódokkal vetített sorozatok forgatókönyvéhez átböngészni a handzsával (kínai írásjegyekkel) írt történelmi dokumentumokat szinte lehetetlen vállalkozás lett volna, valamint a legendákat könnyebb volt dramatizálni.

A mozik a televíziózás beindulásának hatására hanyatlani kezdtek, a történelmi filmek közül csupán kettőnek sikerült kasszasikert aratnia:  1971-es  (성웅 이순신) című filmjének, valamint  sokadik -feldolgozásának. A kritika jól fogadta viszont az olyan kosztümös alkotásokat, mint a Gate of Woman (홍살문, ; r: , 변장호; 1972), az An Executioner (망나니, Mangnani; r: , 1974), a Concentration of Attention (집념, ; r: , 최인현; 1976) vagy az A War Diary (난중일기, ; r: , 장일호; 1977).

1980-as évek

Az 1980-as évek legkiemelkedőbb  klasszikusa a  (조선왕조500년, „Csoszon ötszáz éve”) című sorozat volt, mely nyolc évig futott, 11 különálló sorozattal, összesen mintegy 800 résszel és a -kor történelmét mutatta be. A sorozat érdekessége, hogy a hivatalos -kori feljegyzésekre hagyatkozott (egyes források szerint liberális módon) és gyakran vitatott, ellentmondásos témákat, eseményeket is bemutatott. A sorozatot a A palota ékkövét is jegyző  készítette. Ezzel szemben az állami KBS csatornán futó  (개국, „Az alapítás”) című sorozat, amely  király államalapítását mutatta be a Twitch Film szerint „teljesen úgy kezelte azt, ahogyan  magához ragadta a  trónt, mintha mennyei manna lenne (több módon is  80-as évekbeli politikai hatalomra emelkedéséhez hasonlítva).”

A televízió által kínált változatos műsorok és programok miatt a koreai mozinak egyetlen kiútja maradt: olyan műfajjal csábítani be a nézőket, amelyet a televízió képernyőjén nem láthatnak: az erotikus filmekkel. Ezen filmek jó része pedig történelmi körítésű volt, és sikereket is aratott a kasszáknál, mint például az  (어우동, 1985) vagy a  (뻐꾸기도 밤에 우는가, Does the Cuckoo Cry at Night; 1985). Bár ezekkel az erotikus történelmi filmekkel el lehetett csábítani a nézőket, a  mozifilmek ideje leáldozóban volt Dél-Koreában, ugyanakkor küszöbön állt a televíziós megújulása a műfajnak.

1990-es évek

Az 1990-es évek elején a mozifilmek sorában szinte nem találni történelmi filmeket, kivéve talán  (배창호) Kkum (꿈, Dream; 1990) című filmjét. 1995-ben készült el a kiváló kritikákat kapó The Eternal Empire (영원한 제국, ). A film azért különleges, mert általában ha  ezen időszakát (18. század) dolgozzák fel, akkor a rizsládában megfullasztott  koronaherceg szenvedéseire koncentrálnak, ez a film azonban a herceg megölésének politikai következményeit helyezi előtérbe. Bár a történelmi film normáitól eltérő mesélésű alkotás nem vonzotta a nézőket, a Grand Bell Awardson nyolc díjat kapott, beleértve a legjobb film és a legjobb rendező díját is. Ebben az időszakban  filmjeit lehet még kiemelni, valamint az 1996-os The Legend of Gingko című alkotást.

A '90-es években számos minőségi  futott a televíziókban, például a  (한명회, 1994), a  (장녹수, 1995), a Tears of the Dragon (용의 눈물, ; 1996–1998) vagy a King of the Wind (대왕의 길, ; 1998). A nézettség azonban nem érte el a modern sorozatokét, alig volt olyan történelmi sorozat, ami elérte a 30%-os küszöböt (összehasonlításképp: a Sandglass című sorozat nézettsége 50,8% volt).

2000-es évek

A 2000-es évek elején a televíziózásban a  műfaja főképp az időseket vonzotta a képernyők elé. A fiatalok számára vonzóbbak voltak a modern sorozatok, amelyekhez könnyebben tudtak viszonyulni. A komplikált történetű, archaikus nyelvezetű, idősebb színészeket felvonultató történelmi sorozatok unalmasak voltak a fiatalabb generációk számára. A változás  producer nevéhez fűződik, aki leszerződtette a fiatal és sikeres t (최완규) a Ho Dzsun (허준) forgatókönyvének megírására. A sorozat nem száraz történelmi eseményekre, háborúkra fókuszált, hanem az emberekre, azon belül is a legendás -kori királyi orvos személyére és az érzelmekre. Ezzel megszületett a „fúziós ” műfaja, ami megváltoztatta a történelmi sorozatokat Koreában. 2003-ban került képernyőre a  (다모),  főszereplésével, mely az első HD-ben forgatott koreai sorozat volt. Az alkotás egyesítette a trendi doramák irányvonalát a hongkongi akciófilmek wire-fu akciójeleneteivel, miközben fiktív történetet mesélt el egy valós történelmi korban.

Az évtized eleji történelmi sorozatok között igazán nagy nemzetközi sikert az ugyancsak -rendezte 2003-as A palota ékköve aratott, amelyet 91 országban tűztek műsorra a televíziók (köztük Magyarország is), és mintegy 103,4 millió dolláros bevételt hozott az MBC-nek. A sorozat témaválasztásában újdonságot hozott: olyan női főszereplőt helyezett a középpontba, aki eltért a hagyományos ok női főszereplőitől. Korábban királyi ágyasok, hódító szeretők vagy éppen a konfuciánus eszményeket megtestesítő erkölcsös anyák voltak a főszereplők, és a női nézőket ezek a történetek már nem vonzották. Ezzel szemben A palota ékkövének középpontjában egy köznépből származó nő áll, aki  első női királyi orvosa lett. Ezt a történetet pedig kombinálták a koreai udvari ételek színes világával, olyan elegyet alkotva, amely nem csak Koreában, de külföldön is rendkívüli sikereket aratott. Ugyancsak nagy belföldi és jelentős külföldi sikereket ért el a , ami 51%-os nézettséget ért el 2007-ben, valamint hétmillió dolláros külföldi eladással zárt. Számos népszerű  került a képernyőkre ezt követően, például a , A királyi ház titkai, a Hong Gildong, a , a Moon Embracing the Sun, A császárság kincse vagy a Jungnjongi narusa.

Ahogy a fúziós  meghódította a képernyőt, lassan a moziba is beszivárgott, főképp a televíziós sorozatok sikere, valamint olyan kínai filmek, mint a Tigris és sárkány, a Hős vagy az amerikai Gladiátor sikere nyomán megnőtt az igény az ilyen jellegű koreai filmekre is. 2003-ban az Eltitkolt botrány került a mozikba a sorozatsztár  főszereplésével. Az igazi fordulópontot a történelmi filmek esetében azonban A király és a bohóc jelentette, ami nem várt sikert aratott a kasszáknál: tizenkét millióan váltottak rá jegyet. A kosztümös filmek a 2010-es években rendkívül sikeresek Koreában, 2012 és 2015 között a tízmilliós nézőszámot meghaladó nyolc koreai alkotás közül öt volt történelmi jellegű, az Admirális – Aki legyőzte Japánt pedig 17,61 millió eladott jeggyel minden idők legsikeresebb hazai filmje lett. A legnépszerűbb alkotások itt is fúziós jellegűek: történelmi tényeket ötvöznek képzeletbeli eseményekkel vagy személyekkel. Ilyen alkotás például Az arcismerő vagy A férfi, aki királyt játszott. Az úgynevezett „palotadrámákon” túl a látványos elemekkel szőtt ok is sikeresek a 21. században, például az Íjak háborúja, a The Grand Heist vagy a Kalózok. Megjelentek a filmsorozatok is, például a Detective K-filmek, melyekben detektívtörténeteket helyeznek -kori díszletbe. Újra előtérbe kerültek az erotikus történelmi filmek is, mint az Erkölcstelen tudós, a The Servant vagy az Empire of Lust.

Népszerű témák
A legnépszerűbb témák között vannak az alábbiak:

 A koreai folklór elemei: például a -történetek, mint a ; népmesék, mint a Hodong herceg és Nangnang hercegnő; koreai mitológiai lények, mint a 
 A három királyság korszaka
 A -kor királyai és hercegei közül leginkább a híresebb vagy drámaibb életűek, mint  koronaherceg,  király,  király,  király,  császár,  király;
 Híres nők: mint , , ,  királyné
 Híres katonák: mint

Jegyzetek

Források

További információk
 Szaguk filmek listája a Korean Movie Database-ben

Történelmi televíziós sorozatok
Történelmi filmek
Dél-koreai filmművészet
Koreai filmművészet
Koreai kifejezések
A szó koreai nyelven a „ történelmi drámákat” jelöli , legyen az hagyományos színmű , film vagy televíziós sorozat . A nem koreai nyelvű irodalomban a szó leggyakrabban kifejezetten a filmeket és sorozatokat jelöli . 1923-ban készült el az első történelmi filmnek tartott The Story of Chun-hyang , japán rendezésben , de az első koreai hangosfilm is történelmi film volt . A koreai filmgyártás fénykora azes évektől azas évekig tartott , ekkor számos is készült , mint például ös -adaptációja . Azas években a történelmi melodrámák voltak mérvadóak , valamint a harcművészeti filmek . Azes években a mozi hanyatlani kezdett , azas években pedig már annyira a televízió vette át a hatalmat , hogy a moziba erotikus történelmi filmekkel próbálták meg visszacsábítani a nézőket . Azes évekből filmjeit , valamint a The Legend of Gingko és a The Eternal Empire című filmeket lehet kiemelni . Aes évektől a filmek ismét fénykorukat élik a mozikban,ésközött például öt olyan alkotást is vetítettek , amelyek nézőszáma meghaladta a tízmilliót . A valaha volt legsikeresebb koreai film is \ : az Admirális – Aki legyőzte Japánt6 millió eladott jeggyel zártben . Az első televíziós sorozatot az állami KBS csatorna tűzte műsorraben címmel . Azas évek trendjével ellentétben azes években a drámai történelmi személyek helyett nemzeti hősöket ábrázoltak inkább , mint például vagy király . Azas évek legmeghatározóbb klasszikusa a ( „ Csoszon ötszáz éve” ) című sorozat volt . Azes években bár számos minőségi történelmi sorozatot vetítettek , a hagyományos , palotaintrikákat bemutató alkotások nézettsége meg sem közelítette az új formátumú modern sorozatok nézettségét . Aes években született meg a „ fúziós ” műfaja , ami megváltoztatta a történelmi sorozatok műfaját Koreában , olyan művekkel , mint a Ho Dzsun , a vagy A palota ékköve . A legnépszerűbb témákat a koreai folklór egyes elemei , a híres , hírhedt vagy tragikus életű hercegek , királyok , a nemzeti hősök és a híres nők szolgáltatják mind a filmek , mind a televíziós sorozatok számára . Története A kezdetek Az első nak nevezhető koreai film a The Story of Chun-hyang ( „ története”) ban készült és a japán Hajakava Kosú ( 早川孤舟 ) rendezte . A koreai folklór egyik legnépszerűbb története a -történet , vissza-visszatérő alap a koreai filmművészetben , több mint egy tucat film és több televíziós sorozat is készült belőle . Mérföldkövek is fűződnek hozzá, ben című alkotása az első koreai hangosfilm.től a koreai filmek száma megcsappant , a japán gyarmati filmpolitikának köszönhetően jobbára csak propagandafilmeket volt szabad készíteni , sok filmrendező elmenekült az országból , akik maradtak , azoknak be kellett állniuk a pro-japán táborba , a háború végét követően pedig jobbára a felszabadulást ünneplő alkotások készültek , történelmi témájúak nem nagyon . A koreai háborút követően azes években a történelmi filmekre a romanticizmus volt jellemző , gyakran női szereplőkre koncentrálva . Ennek oka a színházakban keresendő : népszerűek voltak a nagyszabású koreai operák , amelyeket aztán egy-egy sikeres évadot követően mintegy vászonra adaptáltak . Mivel ezek a történetek az emberi sorsokra , küzdelmekre , érzésekre koncentráltak , a történelmi háttér szinte irreleváns volt . Ezért is inkább a homályos három királyság időszakát preferálták , amiről jóval kevesebbet lehetett tudni , mint a vagy a korról , így nem kellett a történelmi pontossággal foglalkozni . Olyan művek születtek ekkor , mint azos ( 왕자호동과 낙랑공주 , „ Hodong herceg és Nangnang hercegnő” ) , mely Korea sajátos Rómeó és Júlia-történetét dolgozza fel . Azes évektől azas évekig tartó korszakot , a „ koreai Hollywood” fénykorának tartják , évente száznál is több filmet forgattak ebben az időszakban . A rendkívül sikeres történelmi filmek , mint ös -adaptációja , ( 김기영 ) ( 양산도 , angol címén Yangsan Province ) című melodrámája , vagy es ( 고종황제와 의사 안중근 , angol címén King Gojong and martyr An Jung-Geun ) című filmje fellendítették a történelmi filmek iránti igényt . 1960-as évek Azas évek történelmifilm-sikerei mögött jobbára olyan alkotások álltak , amelyek más közegben már sikeresnek bizonyultak , például a korábbi évtizedekben népszerű rádiójáték formájában , vagy pedig színdarabként , operaként vagy regényként láttak először napvilágot . Ilyen volt például azes ( 장희빈 ) , azas ( 내시 , Eunuch ) vagy azes Women of Yi Dynasty ( 이조 여인잔혹사 , ) . Ebben az időszakban az '50-es évekhez képest a konzervatívabb légkör volt uralkodó , ami részben köszönhető Pak Csong Hi diktatúrájának is . Ennek megfelelően a történelmi melodrámák voltak mérvadóak , azonban akadtak olyan kivételek is , mint Shaw Brothers-inspirálta harcművészeti filmjei . Ebben az időben kezdtek a -kor felé fordulni , a királyok és hivatalnokok közötti kapcsolatot bemutatni , amivel az elkövetkezendő évtizedekre meghatározták a történelmi filmek jellegét . A nézők ebben az időszakban már a megtörtént események feldolgozására voltak kíváncsiak , inkább mint homályos , régmúlt legendákra . Korábban a modern élet újdonsága miatt a nézők a megszokott , ismert régi dolgokat keresték a történelmi filmekben , a hatvanas évekre azonban már megszokták a modern életmódot , így ezek a filmek is inkább a dekadens vagy újszerű történeteket preferálták . 1962-ben került képernyőre a KBS csatornán az első történelmi televíziós sorozat , azaz , a ( 국토만리 ) ( 김재형 ) rendezésében , mely a királyság idejében játszódott . 1970-es évek Azes években a televíziókészülékek terjedésével a tévésorozatok száma is megnőtt , és akárcsak a mozivásznon , itt is érezhető volt az országot vezető rezsim politikai ideológiája , melynek következtében a drámai történelmi személyek helyébe nemzeti hősöket helyeztek , mint például vagy király . Az ekkor vetített ok jobbára legendákkal vegyítették a történelmet . Ennek fő oka az volt , hogy a megnövekedett kereslet miatt a napi epizódokkal vetített sorozatok forgatókönyvéhez átböngészni a handzsával ( kínai írásjegyekkel ) írt történelmi dokumentumokat szinte lehetetlen vállalkozás lett volna , valamint a legendákat könnyebb volt dramatizálni . A mozik a televíziózás beindulásának hatására hanyatlani kezdtek , a történelmi filmek közül csupán kettőnek sikerült kasszasikert aratnia : es ( 성웅 이순신 ) című filmjének , valamint sokadik -feldolgozásának . A kritika jól fogadta viszont az olyan kosztümös alkotásokat , mint a Gate of Woman ( 홍살문 , ; r : , 변장호 ; az An Executioner ( 망나니 , Mangnani ; r : , a Concentration of Attention ( 집념 , ; r : , 최인현;vagy az A War Diary ( 난중일기 , ; r : , 장일호 ; 1980-as évek Azas évek legkiemelkedőbb klasszikusa a ( 조선왕조500년 , „ Csoszon ötszáz éve” ) című sorozat volt , mely nyolc évig futott , különálló sorozattal , összesen mintegyrésszel és a -kor történelmét mutatta be . A sorozat érdekessége , hogy a hivatalos -kori feljegyzésekre hagyatkozott ( egyes források szerint liberális módon ) és gyakran vitatott , ellentmondásos témákat , eseményeket is bemutatott . A sorozatot a A palota ékkövét is jegyző készítette . Ezzel szemben az állami KBS csatornán futó ( 개국 , „ Az alapítás” ) című sorozat , amely király államalapítását mutatta be a Twitch Film szerint „ teljesen úgy kezelte azt , ahogyan magához ragadta a trónt , mintha mennyei manna lenne ( több módon is as évekbeli politikai hatalomra emelkedéséhez hasonlítva).” A televízió által kínált változatos műsorok és programok miatt a koreai mozinak egyetlen kiútja maradt : olyan műfajjal csábítani be a nézőket , amelyet a televízió képernyőjén nem láthatnak : az erotikus filmekkel . Ezen filmek jó része pedig történelmi körítésű volt , és sikereket is aratott a kasszáknál , mint például az ( 어우동,vagy a ( 뻐꾸기도 밤에 우는가 , Does the Cuckoo Cry at Night ; Bár ezekkel az erotikus történelmi filmekkel el lehetett csábítani a nézőket , a mozifilmek ideje leáldozóban volt Dél-Koreában , ugyanakkor küszöbön állt a televíziós megújulása a műfajnak . 1990-es évek Azes évek elején a mozifilmek sorában szinte nem találni történelmi filmeket , kivéve talán ( 배창호 ) Kkum ( 꿈 , Dream;című filmjét.ben készült el a kiváló kritikákat kapó The Eternal Empire ( 영원한 제국 , ) . A film azért különleges , mert általában ha ezen időszakát század ) dolgozzák fel , akkor a rizsládában megfullasztott koronaherceg szenvedéseire koncentrálnak , ez a film azonban a herceg megölésének politikai következményeit helyezi előtérbe . Bár a történelmi film normáitól eltérő mesélésű alkotás nem vonzotta a nézőket , a Grand Bell Awardson nyolc díjat kapott , beleértve a legjobb film és a legjobb rendező díját is . Ebben az időszakban filmjeit lehet még kiemelni , valamint azos The Legend of Gingko című alkotást . A '90-es években számos minőségi futott a televíziókban , például a ( 한명회 , a ( 장녹수 , a Tears of the Dragon ( 용의 눈물,;1998 ) vagy a King of the Wind ( 대왕의 길 , ; A nézettség azonban nem érte el a modern sorozatokét , alig volt olyan történelmi sorozat , ami elérte a-os küszöböt ( összehasonlításképp : a Sandglass című sorozat nézettsége8 % volt ) . 2000-es évek Aes évek elején a televíziózásban a műfaja főképp az időseket vonzotta a képernyők elé . A fiatalok számára vonzóbbak voltak a modern sorozatok , amelyekhez könnyebben tudtak viszonyulni . A komplikált történetű , archaikus nyelvezetű , idősebb színészeket felvonultató történelmi sorozatok unalmasak voltak a fiatalabb generációk számára . A változás producer nevéhez fűződik , aki leszerződtette a fiatal és sikeres t ( 최완규 ) a Ho Dzsun ( 허준 ) forgatókönyvének megírására . A sorozat nem száraz történelmi eseményekre , háborúkra fókuszált , hanem az emberekre , azon belül is a legendás -kori királyi orvos személyére és az érzelmekre . Ezzel megszületett a „ fúziós ” műfaja , ami megváltoztatta a történelmi sorozatokat Koreában.ban került képernyőre a ( 다모 ) , főszereplésével , mely az első HD-ben forgatott koreai sorozat volt . Az alkotás egyesítette a trendi doramák irányvonalát a hongkongi akciófilmek wire-fu akciójeleneteivel , miközben fiktív történetet mesélt el egy valós történelmi korban . Az évtized eleji történelmi sorozatok között igazán nagy nemzetközi sikert az ugyancsak -rendezteas A palota ékköve aratott , amelyetországban tűztek műsorra a televíziók ( köztük Magyarország is ) , és mintegy4 millió dolláros bevételt hozott az MBC-nek . A sorozat témaválasztásában újdonságot hozott : olyan női főszereplőt helyezett a középpontba , aki eltért a hagyományos ok női főszereplőitől . Korábban királyi ágyasok , hódító szeretők vagy éppen a konfuciánus eszményeket megtestesítő erkölcsös anyák voltak a főszereplők , és a női nézőket ezek a történetek már nem vonzották . Ezzel szemben A palota ékkövének középpontjában egy köznépből származó nő áll , aki első női királyi orvosa lett . Ezt a történetet pedig kombinálták a koreai udvari ételek színes világával , olyan elegyet alkotva , amely nem csak Koreában , de külföldön is rendkívüli sikereket aratott . Ugyancsak nagy belföldi és jelentős külföldi sikereket ért el a , ami-os nézettséget ért elben , valamint hétmillió dolláros külföldi eladással zárt . Számos népszerű került a képernyőkre ezt követően , például a , A királyi ház titkai , a Hong Gildong , a , a Moon Embracing the Sun , A császárság kincse vagy a Jungnjongi narusa . Ahogy a fúziós meghódította a képernyőt , lassan a moziba is beszivárgott , főképp a televíziós sorozatok sikere , valamint olyan kínai filmek , mint a Tigris és sárkány , a Hős vagy az amerikai Gladiátor sikere nyomán megnőtt az igény az ilyen jellegű koreai filmekre is.ban az Eltitkolt botrány került a mozikba a sorozatsztár főszereplésével . Az igazi fordulópontot a történelmi filmek esetében azonban A király és a bohóc jelentette , ami nem várt sikert aratott a kasszáknál : tizenkét millióan váltottak rá jegyet . A kosztümös filmek aes években rendkívül sikeresek Koreában,ésközött a tízmilliós nézőszámot meghaladó nyolc koreai alkotás közül öt volt történelmi jellegű , az Admirális – Aki legyőzte Japánt pedig61 millió eladott jeggyel minden idők legsikeresebb hazai filmje lett . A legnépszerűbb alkotások itt is fúziós jellegűek : történelmi tényeket ötvöznek képzeletbeli eseményekkel vagy személyekkel . Ilyen alkotás például Az arcismerő vagy A férfi , aki királyt játszott . Az úgynevezett „ palotadrámákon” túl a látványos elemekkel szőtt ok is sikeresek a században , például az Íjak háborúja , a The Grand Heist vagy a Kalózok . Megjelentek a filmsorozatok is , például a Detective K-filmek , melyekben detektívtörténeteket helyeznek -kori díszletbe . Újra előtérbe kerültek az erotikus történelmi filmek is , mint az Erkölcstelen tudós , a The Servant vagy az Empire of Lust . Népszerű témák A legnépszerűbb témák között vannak az alábbiak : A koreai folklór elemei : például a -történetek , mint a ; népmesék , mint a Hodong herceg és Nangnang hercegnő ; koreai mitológiai lények , mint a A három királyság korszaka A -kor királyai és hercegei közül leginkább a híresebb vagy drámaibb életűek , mint koronaherceg , király , király , király , császár , király ; Híres nők : mint , , , királyné Híres katonák : mint Jegyzetek Források További információk Szaguk filmek listája a Korean Movie Database-ben Történelmi televíziós sorozatok Történelmi filmek Dél-koreai filmművészet Koreai filmművészet Koreai kifejezések