Saalfeld
Saalfeld település Németországban, azon belül Türingiában.

Fekvése
Jénától délnyugatra, a mesterséges tavaktól nyugatra, a Saale két partján fekvő település.

Története

Nevét először 899-ben említette oklevél, mint a Karolingok királyi udvarát, mely arra utal, hogy a Petersbergen, a jelenlegi kastély helyén már ebben az időben is vár állt.

Saalfelddet és környékét a 11. században II. Henrik király a Lotharingiai családnak adományozta, de hamarosan a kölni érsek tulajdona lett. Ezek egyike a Petersbergen {enedek rendi kolostort alapított. A kolostor mellett 1190 körül alapították meg Saalfeld városát a Saale legfontosabb átkelőhelyénél. A fejlődő várost német parasztok népesítették be. A város polgárságának jólétét az ezüst, réz- és vasércbányászat alapozta meg.

A városfalak a 13-14. századból valók, és máig is viszonylag jó állapotban maradtak fenn. A 14. században a város a Wettiniek birtokába került. Benedekrendi kolostorát az 1525-ös parasztfelkeléskor a parasztok megostromolták és be is vették. Még ugyanebben a században fejlődésnek indult a város kereskedelme és ipara. Ekkor fejlődött ki jellegzetes népművészeti ágazata a képfaragás. A Harmincéves háború a városra is kedvezőtlenül hatott; előbb Altenburg, majd Coburg, 1826-ban pedig a Szász-Meiningen hercegséghez került.

1820-ban a városban újabb nagy ipari fejlődés vette kezdetét. Üzemek sokasága alakult, aminek bázisa Saalfeld környékének nyersanyaggazdagsága volt. Az 1800-as évek második felében gépgyárak és vasöntődék létesültek, s Saalfeld szomszédságában Unterwellenbornban 1872-ben megkezdte működését  a Maxhütte vaskombinát, amely az ország legjelentősebb ilyen létesítménye volt.

Nevezetességek
 Kastély
 Saaltor - egykori erődítményrendszer, négy éppen maradt kapuval.
 Feengrotten cseppkőbarlang - a város egyik legnagyobb nevezetessége. 
 Miklós templom
 Szent János templom
 Hoher Schwarm épületcsoport - a négyzet alaprajzú, négyszintes lakótornyot a Schwarzburg grófok építették svájci mintára a 14. század elején. Századokkal előbb ezen a helyen állt a királyi palota. A 16. században a vár elpusztult, maradványa azonban a város értékes műemléke.
 Oberes tor - a 14. századból való, a 18. században átépítették. Ekkor kapta barokk toronysisakját is. 
 Dartor 
 Blankenburger tor
 Thüringiai helytörténeti múzeum
 Városháza
 Stadtapotheke
 Meininger Hof színház
 Stadtschloss

Galéria

Népesség
A település népességének változása:

Kapcsolódó szócikkek 
 Türingia települései

További információk

Jegyzetek 

Türingia települései
Bottal létrehozott német település cikkek
Saalfeld település Németországban , azon belül Türingiában . Fekvése Jénától délnyugatra , a mesterséges tavaktól nyugatra , a Saale két partján fekvő település . Története Nevét előszörben említette oklevél , mint a Karolingok királyi udvarát , mely arra utal , hogy a Petersbergen , a jelenlegi kastély helyén már ebben az időben is vár állt . Saalfelddet és környékét a században II. Henrik király a Lotharingiai családnak adományozta , de hamarosan a kölni érsek tulajdona lett . Ezek egyike a Petersbergen { enedek rendi kolostort alapított . A kolostor mellettkörül alapították meg Saalfeld városát a Saale legfontosabb átkelőhelyénél . A fejlődő várost német parasztok népesítették be . A város polgárságának jólétét az ezüst , réz- és vasércbányászat alapozta meg . A városfalak a századból valók , és máig is viszonylag jó állapotban maradtak fenn . A században a város a Wettiniek birtokába került . Benedekrendi kolostorát azös parasztfelkeléskor a parasztok megostromolták és be is vették . Még ugyanebben a században fejlődésnek indult a város kereskedelme és ipara . Ekkor fejlődött ki jellegzetes népművészeti ágazata a képfaragás . A Harmincéves háború a városra is kedvezőtlenül hatott ; előbb Altenburg , majd Coburg, ban pedig a Szász-Meiningen hercegséghez került . 1820-ban a városban újabb nagy ipari fejlődés vette kezdetét . Üzemek sokasága alakult , aminek bázisa Saalfeld környékének nyersanyaggazdagsága volt . Azas évek második felében gépgyárak és vasöntődék létesültek , s Saalfeld szomszédságában Unterwellenbornbanben megkezdte működését a Maxhütte vaskombinát , amely az ország legjelentősebb ilyen létesítménye volt . Nevezetességek Kastély Saaltor - egykori erődítményrendszer , négy éppen maradt kapuval . Feengrotten cseppkőbarlang - a város egyik legnagyobb nevezetessége . Miklós templom Szent János templom Hoher Schwarm épületcsoport - a négyzet alaprajzú , négyszintes lakótornyot a Schwarzburg grófok építették svájci mintára a század elején . Századokkal előbb ezen a helyen állt a királyi palota . A században a vár elpusztult , maradványa azonban a város értékes műemléke . Oberes tor - a századból való , a században átépítették . Ekkor kapta barokk toronysisakját is . Dartor Blankenburger tor Thüringiai helytörténeti múzeum Városháza Stadtapotheke Meininger Hof színház Stadtschloss Galéria Népesség A település népességének változása : Kapcsolódó szócikkek Türingia települései További információk Jegyzetek Türingia települései Bottal létrehozott német település cikkek