Kaptárkői-barlang
A Kaptárkői-barlang Magyarország megkülönböztetetten védett barlangjai között volt. A Duna–Ipoly Nemzeti Parkban lévő Tétényi-fennsíkon található. A Tétényi-fennsík leghosszabb barlangja. Régészeti leletek kerültek elő belőle.

Leírás 

A Tétényi-fennsíkon, Érd és Diósd közigazgatási határának a közelében, a Szidónia-hegy meredek, keleti oldalának a felső részén, körülbelül 20 méterrel a völgy talpa felett, egy sziklakibúvásban nyílik. A diósdi kaptárkövektől és az érdi Kutyavártól nem messze van a bejárata. A Kaptárkői 2. sz. forrásbarlang bejárata körülbelül 10 méterre van a Kaptárkői-barlang bejáratától. A diósdi Hegyalja utca 25. számú ház telkén, magánterületen található, mesterségesen téglalap alakúra formált bejárata 0,9 méter széles, 1,7 méter magas és egy ajtókeret van rajta.

Középső miocén tortonai mészkőben alakult ki. Tektonikus törésvonalak mentén jött létre, a felszínről befolyó csapadék vizének a korróziós hatására és kifagyásos kőzetaprózódással. Vízszintes és hálózatos barlang. Egyes helyeken nagyon közel van a barlangjárat teteje a felszínhez. Nincsenek benne képződmények. A barlang 30 méter hosszú, 0,6 méter mély, 4,6 méter magas és 5,2 méter függőleges kiterjedésű. Engedéllyel látogatható és a megtekintéséhez barlangjáró alapfelszerelés szükséges. A barlang illetékes természetvédelmi hatósága a Duna–Ipoly Nemzeti Park.

A barlang nyilvántartott régészeti lelőhely és régészeti lelőhely-azonosító száma 10172. Nemeskéri János, Gallus Sándor és Mithay Sándor végezték el a régészeti átvizsgálását a barlang 14 méter hosszú folyosójának és az első, kis termének. A barlang sziklatalpán 30–40 centiméter vastag volt a kitöltés. Ekkor cserépedény-töredékek és csonttöredékek kerültek elő a bejárattól körülbelül hét–nyolc méterre Halász Árpád szerint. A „Magyarország régészeti topográfiája” című könyvben az olvasható, hogy a barlang belseje régészeti anyagot nem tartalmazott, csak a barlang bejáratában és a barlang előterében, a humuszból került elő egy-két cserép, valamint Halász Árpád is talált a barlang előterében és a barlang bejáratában régészeti leleteket. A gyűjtött leletek, amelyek középső rézkori, késő bronzkori és késő kelta koriak a Magyar Nemzeti Múzeumba kerültek. Valószínűleg a múzeumban keverték a lelőhely anyagához a bükki kultúrába sorolható öt cserepet.

A középső rézkori leletanyagban található füles fazék és a harangos csőtalpú tál töredék Patay Pál szerint a bodrogkeresztúri kultúra észak-magyarországi, perifériális, helyi színezetű csoportjához tartoznak. Kalicz Nándor viszont a ludanicei csoporthoz sorolta. A középső rézkorba sorolható néhány kettős, kúpos tál töredéke is. Halász Árpád gyűjtéséből kerültek a Magyar Nemzeti Múzeumba a nagyrévi kultúrához tartozó seprűdíszes és díszítetlen cserepek is. Egy síkozott perem késő bronzkori és egy szürke urna töredéke késő kelta.

Halász Árpád 1937-ben egy történetet hallott idős, érdi emberektől, amelyet feljegyzett. A történet szerint a településen élt a római korban egy római család. A családnak volt egy Szidónia nevű leánya, aki egyszer eltévedt a környéken. Az apja hiába kereste, mert a leány bement a barlangba és ott halt meg. Sohasem találták meg. Azért nevezték el a hegyet Szidóniának, hogy az embereket emlékeztesse a szerencsétlenségre. Halász Árpád megjegyezte az esettel kapcsolatban, hogy nem lehet eltévedni a barlangban, mert a barlang kicsi. Egy másik, a barlanggal és a barlang egyik régi nevével összefüggő történet szerint Hamzsa bég az egyik Szapáry grófot a barlangban leláncoltatta. De ez a történet helytelen, mert a kastély mesterséges pincéjében volt leláncolva Szapáry.

1964-ben volt először Kaptárkői-barlangnak nevezve a barlang az irodalmában. A barlang közelében található kaptárkövek miatt lett Kaptárkői-barlang a barlang neve. Előfordul a barlang az irodalmában Hamzsa bég barlang (Halász 1963), Hamzsabégi-barlang (Kordos 1984), Kaptár-kői-barlang (Kordos 1984), Kaptárkői barlang (Balázs 1964), Kaptárkői-sziklahasadék (Ozoray 1962), Rókalyuk-barlang (Kalicz 1966), ilyen nevű barlangból több van Magyarországon (Rókalyuk-barlang), Rókalyúk-barlang (Kalicz 1966), Szidónia-barlang (Balázs 1965) és Szidónia barlang (Patay 1960) neveken is. Régen a környéken élők Hamzsa bég barlang néven ismerték, de 1963-ban Halász Árpád javasolta, hogy Szidónia barlang legyen a neve, mert az érdi mesterséges Szapáry pincének is Hamzsa bég barlang volt a neve. Az Élelmiszertartó-fülke azért kapta a nevét, mert Halász Árpádék benne tárolták az élelmiszert és a szerszámokat. A Geológiai meder nevű rész azért kapta ezt a nevet, mert itt volt a barlangban a legtöbb kitöltés. A Denevérek csarnoka, vagy más néven Denevér-csarnok az itt tartózkodott denevérek miatt lett így elnevezve. A Bazilika nevű rész egy kupola alakú barlangrész és ezért kapta ezt a nevet.

Kutatástörténet 

1935. április 10-én találta meg a barlang földdel és kőzettörmelékkel eltömődött bejáratát Halász Árpád. A barlang bejárata akkor a Károlyi család birtokához tartozott és a barlang bejáratára az erdőt őrző Rozs János hívta fel a figyelmét. Rozs János azt mondta neki, hogy a hegyoldal üregeibe menekülő rókákat nem lehet füstöléssel kiűzni az üregekből és ezért valószínűleg egy nagy üreg van a sziklában. Halász Árpád öt év alatt a barlang fő járatát járhatóvá tette a fő járat kitöltésének eltávolításával. 1940. április 10-én a Magyar Nemzeti Múzeum régészeti osztálya végzett a barlangban ásatást.

1940-ben Halász Árpád megrajzolta a barlang alaprajz térképvázlatát, amelyre a régészeti leletek előkerülési helyét is bejelölte. Ebben az évben megrajzolta a barlang Bazilika nevű termének alaprajz térképét és keresztmetszet térképét. A barlang a Halász Árpád által végzett felmérés alapján 52 m hosszú és 36 m az alaprajzi hossza. 1954-ben, az előzményekről nem tudva, a Kinizsi TE barlangkutatói próbabontást végeztek a barlang egyik lefelé tartó, szűk hasadékában, hogy megnöveljék a barlang hosszát, de próbálkozásuk nem járt eredménnyel. Az 1958-ban megjelent, Patay Pál által írt könyvfejezet szerint a bodrogkeresztúri kultúra Pestnél átlépte a Dunát, amit pl. a Szidónia-hegy barlangjában (Érdliget) felfedezett edényleletek bizonyítanak (Magyar Nemzeti Múzeum Adattár 9. É. – MNM 4/1943–1–4. és 44/1943–1–5. leltári szám. Elképzelhető, hogy a Pilisszántói-kőfülke is (akárcsak az érdligeti barlang) a bodrogkeresztúri kultúra emberének lakóhelye volt.

Ozoray György az 1962. évi Karszt és Barlang 1. félévi számában ismertette a Kaptárkői-sziklahasadékot. A publikációban az van írva, hogy Ozoray György figyelmét a barlangra Polgár Dezső, az Érdi Vízműtársulat egyik vezetője hívta fel. Ozoray György a barlangot 6 m hosszúnak mérte. Megállapította, hogy a barlang vége három hasadékká ágazik szét, amelyek járhatatlanul szűkek. A tanulmányban publikálva lett a Kaptárkői-barlang alaprajz térképe és 3 keresztmetszet térképe. Az alaprajz térképen, amelynek használatához a térképlapon fel van tüntetve az É-i irány, megfigyelhető a 3 keresztmetszet elhelyezkedése a barlangban. A cikkben látható egy fekete-fehér fénykép, amelyen megfigyelhető a Kaptárkői-barlang bejárata. A Halász Árpád által 1963-ban írt jelentésben részletesen le van írva a barlang. A kéziratba bekerült egy helyszínrajz, amelyen látható a barlang földrajzi elhelyezkedése. A kéziratban van egy térkép, amelyen az egész barlang van ábrázolva, egy térkép, amelyen a Bazilika nevű terem van bemutatva, vannak fényképek, amelyeken a barlang látható, és vannak rajzok, amelyeken a barlang régészeti leletei figyelhetők meg.

1964 májusában az FTC Barlangkutató Szakosztály négy tagja (Balázs Dénes, Csekő Árpád, Quaiser Magdolna és Stefanik György) felmérte a barlangot, miután átjutottak az Ozoray György által járhatatlannak leírt részen. Ebben az évben, a felmérés alapján elkészült a barlang alaprajz térképe, kifejtett hosszmetszet térképe és 9 keresztmetszet térképe. Az alaprajz térképen, amelynek használatához a térképlapon fel van tüntetve az É-i irány, megfigyelhető a 9 keresztmetszet elhelyezkedése a barlangban. A térképek a Karszt és Barlang 1964. évi 2. félévi számában publikálva lettek a barlang leírásával és két fényképével együtt. A felmérés szerint a barlang 35,2 m hosszú. A barlanghoz egy 14,4 m hosszú, nem járható hasadék is tartozott. Az 1965. évi Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztatóban az olvasható, hogy 50 m hosszú részét térképezték fel a barlangnak 1964-ben. Az 1966. évi Archaeologiai Értesítőben megjelent, Kalicz Nándor által írt tanulmányban meg van említve, hogy a Rókalyuk-barlangból (Érd, Szidónia-hegy), amely Budapest környékén elhelyezkedő lelőhely, szintén előkerültek a ludanicei csoport telepleletei. A Rókalyúk-barlang egyik lelete egy harangos csőtalpú töredék, mely hasonló telepleletek közül látott napvilágot.

Az 1984-ben megjelent, Magyarország barlangjai című könyv országos barlanglistájában szerepel a Budai-hegységben lévő barlang Kaptár-kői-barlang néven. A barlangot nevezik Hamzsabégi-barlangnak, Szidónia barlangnak és Rókalyuk-barlangnak is. A listához kapcsolódóan látható a Dunazug-hegység barlangjainak földrajzi elhelyezkedését bemutató 1:500 000-es méretarányú térképen a barlang földrajzi elhelyezkedése. Az 1986. évi Karszt és Barlangban megjelent bibliográfia regionális bibliográfia részében szerepel a barlang Kaptár-kői-barlang néven. Az összeállítás szerint a Karszt és Barlangban publikált írások közül 2 foglalkozik a barlanggal.

Az 1986-ban napvilágot látott, Torma István által szerkesztett régészeti topográfia szerint Diósdon, a Szidónia-hegy gerincén lévő lajtamészkő sziklában van a Szidónia-barlang (Rókalyuk-barlang) nevű sziklahasadék D-re tekintő bejárata. A barlang a 7/5. sz. lelőhely (barlang, rézkor, bronzkor, késő bronzkor, La Tène-kultúra). Halász Árpád 1940-ben fedezte fel a barlangot, majd Nemeskéri János Gallus Sándorral és Mithay Sándorral tárta fel a barlang 14 m hosszú folyosóját és első kis termét. A barlangban leástak a sziklatalpig, amely 30–40 cm vastag kitöltés alatt volt. Régészeti szempontból meddő volt a barlang belseje, csak a barlang előteréből és bejáratából (?) került elő egy-két cserép (Magyar Nemzeti Múzeum, Régészeti Osztály, Őskori gyűjtemény 4/1943.4.), amelyek humuszban voltak. Halász Árpád is talált leleteket (MNM RŐ 4/1943.1–3.; 44/1943.1–5.; MNM Cserépleltár 9/1943.) a barlangban. Kaptárkői-sziklahasadék a barlang neve Ozoray György szerint (1962), aki ismertette a barlangot és publikálta a barlang alaprajz térképét. Ozoray György barlangleírásában nagyon eltérnek a barlang méretei a korábban ismert méretektől.

A bükki kultúrához sorolható 5 cserép (MNM Cserépleltár 9/1943.), mert jellegzetes a díszítésük, de ezeket valószínűleg a múzeumban keverték a lelőhely leleteihez. Többen is foglalkoztak a barlang középső rézkori leletanyagában lévő harangos csőtalpú tál és egy füles fazék töredékeivel (MNM RŐ 4/1943.4.), amelyek Patay Pál szerint a bodrogkeresztúri kultúra észak-magyarországi, perifériális, helyi színezetű csoportjába tartoznak, Kalicz Nándor viszont a ludanicei csoporthoz sorolta azokat. A füles fazekat megemlítette Kutzián Ida. Ezenkívül középső rézkori néhány, kettős kúpos tál töredéke (MNM RŐ 4/1943.4.; Cserépleltár 9/1943.). Az MNM-be került néhány, Halász Árpád által gyűjtött díszítetlen és seprűdíszes cserép (MNM RŐ 44/1943.1–5.) is, amelyek a nagyrévi kultúrába sorolhatók. Késő bronzkori egy síkozott perem, egy szürke urna töredéke pedig késő kelta (MNM Cserépleltár 9/1943.). A kiadványban van egy Diósd térkép, amelyen megfigyelhető a Kaptárkői-barlang földrajzi elhelyezkedése. A térképen 5-ös számmal van jelölve a lelőhely.

1991-ben az Acheron Barlangkutató Szakosztály négy tagja (Dianovszki Tibor, Lóránt Zsolt, Szabó Zoltán és Visnyei Zsolt) felmérte a barlangot, majd Szabó Zoltán a felmérés felhasználásával megrajzolta a Kaptárkői-barlang alaprajz térképét és két keresztmetszet térképét. Az alaprajz térképen, amelynek használatához a térképlapon fel van tüntetve az É-i irány, megfigyelhető a két keresztmetszet elhelyezkedése a barlangban. Az alaprajz térképen és a két keresztmetszet térképen 1:100 méretarányban van bemutatva a barlang. A felmérés szerint a barlang 30 m hosszú. A Duna–Ipoly Nemzeti Park Igazgatóság működési területén, a Budai-hegységben elhelyezkedő és 4710/7 kataszteri számú Kaptárkői-barlang, 2006. február 28-tól, a környezetvédelmi és vízügyi miniszter 8/2006. KvVM utasítása szerint, megkülönböztetett védelmet igénylő barlang. 2013. augusztus 12-től a belügyminiszter 43/2013. (VIII. 9.) BM rendelete szerint a Pest megyei, diósdi, 4710-7 barlangkataszteri számú és 10172 lelőhely-azonosítójú Kaptárkői-barlang régészeti szempontból jelentős barlangnak minősül.

Irodalom 

 Balázs Dénes: A Kaptárkői barlang felmérése. Karszt és Barlang, 1964. 2. félév. 53–55. old.
 Balázs Dénes: Beszámoló az FTC Barlangkutató Szakosztályának (volt Kinizsi TE Természetjáró Szakosztályának) 1964. évben végzett munkájáról. Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató, 1965. 3–4. füz. 75. old.
 Balázs Dénes: Kaptárkői-barlang = Szidónia-barlang. Karszt és Barlang, 1965. 2. félév. 91. old.
 Balázs Dénes: Az érdligeti Szidónia-barlang kutatástörténete. Földrajzi Múzeumi Tanulmányok, 1986. (2. sz.) 66–67. old.
 Bertalan Károly: Magyarország barlangleltára. Kézirat. Budapest, 1976. (A kézirat megtalálható a Magyar Állami Földtani Intézetben.)
 Daróci Lajosné: Érd földrajzi nevei. Földrajzi Múzeumi Tanulmányok, 1987. (4. sz.) 45. old.
 Halász Árpád: Jelentés a Szidónia barlangról. Kézirat. Balatonfüred, 1963. november 28. (A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon.)
 Halász Árpád: Szpeleográfiai terepjelentés. Kézirat. Balatonfüred, 1963. december 2. 4 old. (A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon.)
 Juhász Márton – Takácsné Bolner Katalin: Barlangkutató csoportjaink életéből. Karszt és Barlang, 1991. 1–2. félév. 93. old.
 Kalicz Nándor: Rézkori telep Tarnabodon. Archaeologiai Értesítő, 1966. (93. köt.) 1. sz. 13., 16. old.
 Kárpát József – Sághi Imre szerk.: Az Acheron Barlangkutató Szakosztály 1991. évi kutatási jelentése. Kézirat, 1992. február. 6., 7., 118–119., 152–154. old. (A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon.)
 Kordos László: Magyarország barlangjai. Gondolat Könyvkiadó, Budapest. 1984. 277., 292. old.
 Kraus Sándor: Barlangkataszter 2007. Kézirat, 2008. január 26. (A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon.)
 Kraus Sándor: Beszámoló Kraus Sándor 2008. évben elkövetett (főleg) barlangos dolgairól. Kézirat, 2009. január. 42. old. (A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon.)
 Ozoray György: Kaptárkői-sziklahasadék. Karszt és Barlang, 1962. 1. félév. 18. old.
 Patay Pál: Pest megye régészeti emlékei. In: Dercsényi Dezső szerk.: Pest megye műemlékei. (Magyarország műemléki topográfiája 5.) Budapest, 1958. 18. old.
 Persányi Miklós: A környezetvédelmi és vízügyi miniszter 8/2006. (K. V. Ért. 3.) KvVM utasítása a megkülönböztetett védelmet igénylő barlangok körének megállapításáról. Környezetvédelmi és Vízügyi Értesítő, 2006. március 31. (3. évf. 3. sz.) 740. old.
 Pintér Sándor: A belügyminiszter 43/2013. (VIII. 9.) BM rendelete a régészeti szempontból jelentős barlangok köréről. Magyar Közlöny, 2013. 133. sz. (2013. augusztus 9.) 65484. old.
 Székely Kinga: A Karszt és Barlangban 1961-től 1985-ig megjelent cikkek bibliográfiája. Karszt és Barlang, 1986. 1. félév. 82. old.
 Torma István szerk.: Magyarország régészeti topográfiája 7. Pest megye régészeti topográfiája. A budai és szentendrei járás. Budapest, 1986. 78., 79. old.

További irodalom 

 Balázs Dénes: Érd és környéke földtörténeti vázlata. Földrajzi Múzeumi Tanulmányok, 1989. (6. sz.) 25–44. old.
 Kutzián Ida: Über südliche Beziehungen der ungarischen Hochkupferzeit. Acta Archaeologica Academiae Scientiarum Hungaricae, 1958. (9. köt.) 166. old. (A Torma István szerkesztette topográfia szerint említve van itt.)
 Kutzián Ida: Basatanya. Musaica, 1963. (14. köt.) 7. old.
 Kutzián Ida: The Copper Age Cemetery of Tiszapolgár-Basatanya. Archaeologica Hungarica, 1963. (42. köt.) 283. old.
 Patay Pál: A kállói kőpenge lelet. Folia Archaeologica, 1960. (12. köt.) 18. old.
 Patay Pál: Bodrogkeresztur-Dudince-Ludanice. Musaica, 1963. (14. köt.) 7. 15. oldal és a II. tábla 1–2.
 –: Egy kézirat a Magyar Nemzeti Múzeum Adattárban. 9.É.I.

További információk 

 Magyar Nemzeti Múzeum Régészeti Adatbázis
 Országos Barlangnyilvántartás

Barlangok a Tétényi-fennsíkon
Magyarországi régészeti lelőhelyek
Diósd
A Kaptárkői-barlang Magyarország megkülönböztetetten védett barlangjai között volt . A Duna–Ipoly Nemzeti Parkban lévő Tétényi-fennsíkon található . A Tétényi-fennsík leghosszabb barlangja . Régészeti leletek kerültek elő belőle . Leírás A Tétényi-fennsíkon , Érd és Diósd közigazgatási határának a közelében , a Szidónia-hegy meredek , keleti oldalának a felső részén , körülbelülméterrel a völgy talpa felett , egy sziklakibúvásban nyílik . A diósdi kaptárkövektől és az érdi Kutyavártól nem messze van a bejárata . A Kaptárkői sz . forrásbarlang bejárata körülbelülméterre van a Kaptárkői-barlang bejáratától . A diósdi Hegyalja utca számú ház telkén , magánterületen található , mesterségesen téglalap alakúra formált bejárata9 méter széles,7 méter magas és egy ajtókeret van rajta . Középső miocén tortonai mészkőben alakult ki . Tektonikus törésvonalak mentén jött létre , a felszínről befolyó csapadék vizének a korróziós hatására és kifagyásos kőzetaprózódással . Vízszintes és hálózatos barlang . Egyes helyeken nagyon közel van a barlangjárat teteje a felszínhez . Nincsenek benne képződmények . A barlangméter hosszú,6 méter mély,6 méter magas és2 méter függőleges kiterjedésű . Engedéllyel látogatható és a megtekintéséhez barlangjáró alapfelszerelés szükséges . A barlang illetékes természetvédelmi hatósága a Duna–Ipoly Nemzeti Park . A barlang nyilvántartott régészeti lelőhely és régészeti lelőhely-azonosító száma Nemeskéri János , Gallus Sándor és Mithay Sándor végezték el a régészeti átvizsgálását a barlangméter hosszú folyosójának és az első , kis termének . A barlang sziklatalpán40 centiméter vastag volt a kitöltés . Ekkor cserépedény-töredékek és csonttöredékek kerültek elő a bejárattól körülbelül hét–nyolc méterre Halász Árpád szerint . A „ Magyarország régészeti topográfiája” című könyvben az olvasható , hogy a barlang belseje régészeti anyagot nem tartalmazott , csak a barlang bejáratában és a barlang előterében , a humuszból került elő egy-két cserép , valamint Halász Árpád is talált a barlang előterében és a barlang bejáratában régészeti leleteket . A gyűjtött leletek , amelyek középső rézkori , késő bronzkori és késő kelta koriak a Magyar Nemzeti Múzeumba kerültek . Valószínűleg a múzeumban keverték a lelőhely anyagához a bükki kultúrába sorolható öt cserepet . A középső rézkori leletanyagban található füles fazék és a harangos csőtalpú tál töredék Patay Pál szerint a bodrogkeresztúri kultúra észak-magyarországi , perifériális , helyi színezetű csoportjához tartoznak . Kalicz Nándor viszont a ludanicei csoporthoz sorolta . A középső rézkorba sorolható néhány kettős , kúpos tál töredéke is . Halász Árpád gyűjtéséből kerültek a Magyar Nemzeti Múzeumba a nagyrévi kultúrához tartozó seprűdíszes és díszítetlen cserepek is . Egy síkozott perem késő bronzkori és egy szürke urna töredéke késő kelta . Halász Árpádben egy történetet hallott idős , érdi emberektől , amelyet feljegyzett . A történet szerint a településen élt a római korban egy római család . A családnak volt egy Szidónia nevű leánya , aki egyszer eltévedt a környéken . Az apja hiába kereste , mert a leány bement a barlangba és ott halt meg . Sohasem találták meg . Azért nevezték el a hegyet Szidóniának , hogy az embereket emlékeztesse a szerencsétlenségre . Halász Árpád megjegyezte az esettel kapcsolatban , hogy nem lehet eltévedni a barlangban , mert a barlang kicsi . Egy másik , a barlanggal és a barlang egyik régi nevével összefüggő történet szerint Hamzsa bég az egyik Szapáry grófot a barlangban leláncoltatta . De ez a történet helytelen , mert a kastély mesterséges pincéjében volt leláncolva Szapáry . 1964-ben volt először Kaptárkői-barlangnak nevezve a barlang az irodalmában . A barlang közelében található kaptárkövek miatt lett Kaptárkői-barlang a barlang neve . Előfordul a barlang az irodalmában Hamzsa bég barlang ( Halász Hamzsabégi-barlang ( Kordos Kaptár-kői-barlang ( Kordos Kaptárkői barlang ( Balázs Kaptárkői-sziklahasadék ( Ozoray Rókalyuk-barlang ( Kalicz ilyen nevű barlangból több van Magyarországon ( Rókalyuk-barlang ) , Rókalyúk-barlang ( Kalicz Szidónia-barlang ( Balázsés Szidónia barlang ( Patayneveken is . Régen a környéken élők Hamzsa bég barlang néven ismerték , deban Halász Árpád javasolta , hogy Szidónia barlang legyen a neve , mert az érdi mesterséges Szapáry pincének is Hamzsa bég barlang volt a neve . Az Élelmiszertartó-fülke azért kapta a nevét , mert Halász Árpádék benne tárolták az élelmiszert és a szerszámokat . A Geológiai meder nevű rész azért kapta ezt a nevet , mert itt volt a barlangban a legtöbb kitöltés . A Denevérek csarnoka , vagy más néven Denevér-csarnok az itt tartózkodott denevérek miatt lett így elnevezve . A Bazilika nevű rész egy kupola alakú barlangrész és ezért kapta ezt a nevet . Kutatástörténet 1935. áprilisén találta meg a barlang földdel és kőzettörmelékkel eltömődött bejáratát Halász Árpád . A barlang bejárata akkor a Károlyi család birtokához tartozott és a barlang bejáratára az erdőt őrző Rozs János hívta fel a figyelmét . Rozs János azt mondta neki , hogy a hegyoldal üregeibe menekülő rókákat nem lehet füstöléssel kiűzni az üregekből és ezért valószínűleg egy nagy üreg van a sziklában . Halász Árpád öt év alatt a barlang fő járatát járhatóvá tette a fő járat kitöltésének eltávolításával. áprilisén a Magyar Nemzeti Múzeum régészeti osztálya végzett a barlangban ásatást . 1940-ben Halász Árpád megrajzolta a barlang alaprajz térképvázlatát , amelyre a régészeti leletek előkerülési helyét is bejelölte . Ebben az évben megrajzolta a barlang Bazilika nevű termének alaprajz térképét és keresztmetszet térképét . A barlang a Halász Árpád által végzett felmérés alapjánm hosszú ésm az alaprajzi hossza.ben , az előzményekről nem tudva , a Kinizsi TE barlangkutatói próbabontást végeztek a barlang egyik lefelé tartó , szűk hasadékában , hogy megnöveljék a barlang hosszát , de próbálkozásuk nem járt eredménnyel . Azban megjelent , Patay Pál által írt könyvfejezet szerint a bodrogkeresztúri kultúra Pestnél átlépte a Dunát , amit pl. a Szidónia-hegy barlangjában ( Érdliget ) felfedezett edényleletek bizonyítanak ( Magyar Nemzeti Múzeum Adattár É. – MNM1943–1–4. és1943–1–5. leltári szám . Elképzelhető , hogy a Pilisszántói-kőfülke is ( akárcsak az érdligeti barlang ) a bodrogkeresztúri kultúra emberének lakóhelye volt . Ozoray György az évi Karszt és Barlang félévi számában ismertette a Kaptárkői-sziklahasadékot . A publikációban az van írva , hogy Ozoray György figyelmét a barlangra Polgár Dezső , az Érdi Vízműtársulat egyik vezetője hívta fel . Ozoray György a barlangotm hosszúnak mérte . Megállapította , hogy a barlang vége három hasadékká ágazik szét , amelyek járhatatlanul szűkek . A tanulmányban publikálva lett a Kaptárkői-barlang alaprajz térképe éskeresztmetszet térképe . Az alaprajz térképen , amelynek használatához a térképlapon fel van tüntetve az É-i irány , megfigyelhető akeresztmetszet elhelyezkedése a barlangban . A cikkben látható egy fekete-fehér fénykép , amelyen megfigyelhető a Kaptárkői-barlang bejárata . A Halász Árpád általban írt jelentésben részletesen le van írva a barlang . A kéziratba bekerült egy helyszínrajz , amelyen látható a barlang földrajzi elhelyezkedése . A kéziratban van egy térkép , amelyen az egész barlang van ábrázolva , egy térkép , amelyen a Bazilika nevű terem van bemutatva , vannak fényképek , amelyeken a barlang látható , és vannak rajzok , amelyeken a barlang régészeti leletei figyelhetők meg . 1964 májusában az FTC Barlangkutató Szakosztály négy tagja ( Balázs Dénes , Csekő Árpád , Quaiser Magdolna és Stefanik György ) felmérte a barlangot , miután átjutottak az Ozoray György által járhatatlannak leírt részen . Ebben az évben , a felmérés alapján elkészült a barlang alaprajz térképe , kifejtett hosszmetszet térképe éskeresztmetszet térképe . Az alaprajz térképen , amelynek használatához a térképlapon fel van tüntetve az É-i irány , megfigyelhető akeresztmetszet elhelyezkedése a barlangban . A térképek a Karszt és Barlang évi félévi számában publikálva lettek a barlang leírásával és két fényképével együtt . A felmérés szerint a barlang2 m hosszú . A barlanghoz egy4 m hosszú , nem járható hasadék is tartozott . Az évi Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztatóban az olvasható , hogym hosszú részét térképezték fel a barlangnakben . Az évi Archaeologiai Értesítőben megjelent , Kalicz Nándor által írt tanulmányban meg van említve , hogy a Rókalyuk-barlangból ( Érd , Szidónia-hegy ) , amely Budapest környékén elhelyezkedő lelőhely , szintén előkerültek a ludanicei csoport telepleletei . A Rókalyúk-barlang egyik lelete egy harangos csőtalpú töredék , mely hasonló telepleletek közül látott napvilágot . Azben megjelent , Magyarország barlangjai című könyv országos barlanglistájában szerepel a Budai-hegységben lévő barlang Kaptár-kői-barlang néven . A barlangot nevezik Hamzsabégi-barlangnak , Szidónia barlangnak és Rókalyuk-barlangnak is . A listához kapcsolódóan látható a Dunazug-hegység barlangjainak földrajzi elhelyezkedését bemutató500es méretarányú térképen a barlang földrajzi elhelyezkedése . Az évi Karszt és Barlangban megjelent bibliográfia regionális bibliográfia részében szerepel a barlang Kaptár-kői-barlang néven . Az összeállítás szerint a Karszt és Barlangban publikált írások közülfoglalkozik a barlanggal . Azban napvilágot látott , Torma István által szerkesztett régészeti topográfia szerint Diósdon , a Szidónia-hegy gerincén lévő lajtamészkő sziklában van a Szidónia-barlang ( Rókalyuk-barlang ) nevű sziklahasadék D-re tekintő bejárata . A barlang a5. sz. lelőhely ( barlang , rézkor , bronzkor , késő bronzkor , La Tène-kultúra ) . Halász Árpádben fedezte fel a barlangot , majd Nemeskéri János Gallus Sándorral és Mithay Sándorral tárta fel a barlangm hosszú folyosóját és első kis termét . A barlangban leástak a sziklatalpig , amely40 cm vastag kitöltés alatt volt . Régészeti szempontból meddő volt a barlang belseje , csak a barlang előteréből és bejáratából ( ? ) került elő egy-két cserép ( Magyar Nemzeti Múzeum , Régészeti Osztály , Őskori gyűjtemény1943.4. ) , amelyek humuszban voltak . Halász Árpád is talált leleteket ( MNM RŐ1943.1–3.;1943.1–5. ; MNM Cserépleltár1943. ) a barlangban . Kaptárkői-sziklahasadék a barlang neve Ozoray György szerint aki ismertette a barlangot és publikálta a barlang alaprajz térképét . Ozoray György barlangleírásában nagyon eltérnek a barlang méretei a korábban ismert méretektől . A bükki kultúrához sorolhatócserép ( MNM Cserépleltár1943. ) , mert jellegzetes a díszítésük , de ezeket valószínűleg a múzeumban keverték a lelőhely leleteihez . Többen is foglalkoztak a barlang középső rézkori leletanyagában lévő harangos csőtalpú tál és egy füles fazék töredékeivel ( MNM RŐ1943.4. ) , amelyek Patay Pál szerint a bodrogkeresztúri kultúra észak-magyarországi , perifériális , helyi színezetű csoportjába tartoznak , Kalicz Nándor viszont a ludanicei csoporthoz sorolta azokat . A füles fazekat megemlítette Kutzián Ida . Ezenkívül középső rézkori néhány , kettős kúpos tál töredéke ( MNM RŐ1943.4. ; Cserépleltár1943. ) . Az MNM-be került néhány , Halász Árpád által gyűjtött díszítetlen és seprűdíszes cserép ( MNM RŐ1943.1–5. ) is , amelyek a nagyrévi kultúrába sorolhatók . Késő bronzkori egy síkozott perem , egy szürke urna töredéke pedig késő kelta ( MNM Cserépleltár1943. ) . A kiadványban van egy Diósd térkép , amelyen megfigyelhető a Kaptárkői-barlang földrajzi elhelyezkedése . A térképenös számmal van jelölve a lelőhely . 1991-ben az Acheron Barlangkutató Szakosztály négy tagja ( Dianovszki Tibor , Lóránt Zsolt , Szabó Zoltán és Visnyei Zsolt ) felmérte a barlangot , majd Szabó Zoltán a felmérés felhasználásával megrajzolta a Kaptárkői-barlang alaprajz térképét és két keresztmetszet térképét . Az alaprajz térképen , amelynek használatához a térképlapon fel van tüntetve az É-i irány , megfigyelhető a két keresztmetszet elhelyezkedése a barlangban . Az alaprajz térképen és a két keresztmetszet térképen100 méretarányban van bemutatva a barlang . A felmérés szerint a barlangm hosszú . A Duna–Ipoly Nemzeti Park Igazgatóság működési területén , a Budai-hegységben elhelyezkedő és7 kataszteri számú Kaptárkői-barlang , februártól , a környezetvédelmi és vízügyi miniszter2006 . KvVM utasítása szerint , megkülönböztetett védelmet igénylő barlang. augusztustől a belügyminiszter2013. ( VIII. ) BM rendelete szerint a Pest megyei , diósdi , barlangkataszteri számú éslelőhely-azonosítójú Kaptárkői-barlang régészeti szempontból jelentős barlangnak minősül . Irodalom Balázs Dénes : A Kaptárkői barlang felmérése . Karszt és Barlang , félév.55. old . Balázs Dénes : Beszámoló az FTC Barlangkutató Szakosztályának ( volt Kinizsi TE Természetjáró Szakosztályának ) évben végzett munkájáról . Karszt- és Barlangkutatási Tájékoztató,4. füz. old . Balázs Dénes : Kaptárkői-barlang = Szidónia-barlang . Karszt és Barlang , félév. old . Balázs Dénes : Az érdligeti Szidónia-barlang kutatástörténete . Földrajzi Múzeumi Tanulmányok , sz.)67. old . Bertalan Károly : Magyarország barlangleltára . Kézirat . Budapest , ( A kézirat megtalálható a Magyar Állami Földtani Intézetben . ) Daróci Lajosné : Érd földrajzi nevei . Földrajzi Múzeumi Tanulmányok , sz . ) old . Halász Árpád : Jelentés a Szidónia barlangról . Kézirat . Balatonfüred , november ( A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon . ) Halász Árpád : Szpeleográfiai terepjelentés . Kézirat . Balatonfüred , decemberold . ( A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon . ) Juhász Márton – Takácsné Bolner Katalin: Barlangkutató csoportjaink életéből . Karszt és Barlang,2. félév. old . Kalicz Nándor : Rézkori telep Tarnabodon . Archaeologiai Értesítő , köt. ) sz . , old . Kárpát József – Sághi Imre szerk . : Az Acheron Barlangkutató Szakosztály évi kutatási jelentése . Kézirat , február . , ,119.,154. old . ( A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon . ) Kordos László : Magyarország barlangjai . Gondolat Könyvkiadó , Budapest . , old . Kraus Sándor: Barlangkataszter Kézirat , január ( A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon . ) Kraus Sándor: Beszámoló Kraus Sándor évben elkövetett ( főleg ) barlangos dolgairól . Kézirat , január. old . ( A kézirat megtalálható a KvVM Barlang- és Földtani Osztályon . ) Ozoray György : Kaptárkői-sziklahasadék . Karszt és Barlang , félév. old . Patay Pál : Pest megye régészeti emlékei . In : Dercsényi Dezső szerk . : Pest megye műemlékei . ( Magyarország műemléki topográfiája ) Budapest , old . Persányi Miklós : A környezetvédelmi és vízügyi miniszter2006 . ( K. V . Ért . ) KvVM utasítása a megkülönböztetett védelmet igénylő barlangok körének megállapításáról . Környezetvédelmi és Vízügyi Értesítő , március évf. sz . ) old . Pintér Sándor : A belügyminiszter2013. ( VIII. ) BM rendelete a régészeti szempontból jelentős barlangok köréről . Magyar Közlöny , sz. augusztus ) old . Székely Kinga : A Karszt és Barlangbantőlig megjelent cikkek bibliográfiája . Karszt és Barlang , félév. old . Torma István szerk . : Magyarország régészeti topográfiája Pest megye régészeti topográfiája . A budai és szentendrei járás . Budapest , , old . További irodalom Balázs Dénes : Érd és környéke földtörténeti vázlata . Földrajzi Múzeumi Tanulmányok , sz.) 44. old . Kutzián Ida : Über südliche Beziehungen der ungarischen Hochkupferzeit . Acta Archaeologica Academiae Scientiarum Hungaricae , köt. ) old . ( A Torma István szerkesztette topográfia szerint említve van itt . ) Kutzián Ida: Basatanya . Musaica , köt. ) old . Kutzián Ida : The Copper Age Cemetery of Tiszapolgár-Basatanya . Archaeologica Hungarica , köt. ) old . Patay Pál : A kállói kőpenge lelet . Folia Archaeologica , köt. ) old . Patay Pál : Bodrogkeresztur-Dudince-Ludanice . Musaica , köt. ) oldal és a II. tábla2. – : Egy kézirat a Magyar Nemzeti Múzeum Adattárban.É.I. További információk Magyar Nemzeti Múzeum Régészeti Adatbázis Országos Barlangnyilvántartás Barlangok a Tétényi-fennsíkon Magyarországi régészeti lelőhelyek Diósd