Liechtenstein történelme
A Liechtensteini Hercegség területe a Német-római Birodalomhoz tartozott. A 18. század elején Vaduzt és Schellenberget az alsó-ausztriai eredetű Liechtenstein hercegi család vásárolta meg, amelynek azért volt szüksége a birodalom határain belül fekvő birtokokra, hogy helyet foglalhassanak a birodalmi hercegi tanácsban. A Liechtensteini hercegséget VI. Károly császár hozta létre számukra 1719-ben. 1806-ban a Német-római Birodalom felbomlott és a hercegséget Napóleon szuverén államként a Rajnai Szövetséghez csatolta. Napóleon bukása után Liechtenstein független maradt a Német Szövetségen belül. Hercegei Bécsben, az osztrák császári udvarban laktak és fontos diplomáciai és katonai feladatokat vállaltak. Az első világháború után, a császárság megszűntével Svájccal léptek vámunióra. A két világháborúban Liechtenstein semleges maradt. 1945 után Csehszlovákia elkobozta a hercegi család morvaországi és sziléziai birtokait, ezért Liechtenstein csak 2009-ben ismerte el Csehországot és Szlovákiát. A második világháború után a gazdaság a banki szolgáltatásokra kezdett koncentrálni; emiatt és a rendkívül alacsony vállalkozási adó miatt ma Liechtensteinben található a világ második legmagasabb egy főre jutó GDP-je.

Ókor
A hercegség területén az ember legkorábbi nyomai az i.e. 5. évezredből valók. Mivel a Rajna-völgyet gyakran elárasztották az árvizek és mocsaras is volt, ezért főleg a magasabban fekvő helyeken telepedtek meg. A gutenbergi várhegyen bronzból készült istenfigurákat is találtak.

A 8. században réti (latinul Raeti) népek telepedtek meg itt. Kimutatható a kelták kulturális hatása is. I.e. 15-ben a mai hercegség területét Raetia római provinciához csatolták. Az i.sz. 1. században katonai út készült a Splügen-hágón át a Rajna mentén Bregenzig, amely mentén pihenőállomások épültek. Schaanwaldban és Nendelnben római villák maradványaira bukkantak. Idővel a helyi lakosság romanizálódott, átvette a latin nyelvet, ebből lett a későbbiekben a romans nyelv. A kereszténység a 4. században ért el a Rajna-völgybe, a hagyomány szerint az első hittérítő a churi Szent Luzius volt. A kései római kor emléke a Schaanban épült erőd, amellyel az alemannok támadásait igyekeztek kivédeni.

Középkor

A római hatalom összeomlása után az alemannok telepedtek meg a hercegség területén. A 8. században Raetia a Frank birodalom részévé vált és 806-ban Nagy Károly bevezette a gau alapú közigazgatást. Egy 842-es királyi birtokösszeírásban említik először a mai liechtensteini településeket (Balzers, Schaan és Eschen).

A 10. századtól 1152-ig Raetia a Bregenz grófoké volt. A család kihalása Raetia a Montfortokhoz került, amely később Montfort és Werdenberg ágra oszlott. Az utóbbi később szintén kettévált és így jött létre 1342-ben a Vaduzi grófság.

1379-ben Vencel király Heinrich von Werdenberg grófnak ítélkezési jogot adott. 1396-ban a Vaduzi grófság a hűbéri láncolatot megkerülve, közvetlenül a császár joghatósága alá került, vagyis reichsfrei státuszt kapott. A vaduzi grófi család 1416-ban kihalt és a birtokot a svájci Emmentalból származó Brandis-família örökölte. 1434-ben megszerezték hozzá a szomszédos, síkvidéki Schellenberget is: a két birtok együtt teszi ki a mai Liechtensteni hercegséget.

A 15. században három helyi háború hozott sok pusztítást és fosztogatást a vaduziaknak és schellenbergieknek: az ózürichi (1444–1446), a sváb (1499–1500) és az appenzelli háború (1505). A sváb háború hosszan tartó következményekkel járt: ekkor húzták meg a Svájci Konföderáció és a Német-római Birodalom közötti határt, Liechtenstein pedig határmenti, periferiális helyzetbe került.

Az utolsó Brandis báró 1510-ben eladta Vaduzt és Schellenberget a Sulz grófoknak, akik békében kormányozták azokat 1613-ig; ekkor eladták a Hohenems grófi családnak. A katolikus grófok sikerrel akadályozták meg, hogy a helybeliek között elterjedjen a kálvinizmus.

A 17. században a harmincéves háborúban osztrák és svéd katonák is megszállták a vidéket. Pestis is pusztított és egy boszorkányper során több mint száz elítéltet végeztek ki. A nagy adósságokat felhalmozott Hohenemsek 1699-ben Schellenberget, 1712-ben pedig Vaduzt is eladták Johann Adam von Liechtenstein hercegnek.

A hercegség létrejötte 

A Liechtenstein-család a legrégebbi európai nemesi házak közé tartozik. Először 1136-ba említik Hugo von Liechtensteint, aki a Bécsi-erdőben található Liechtenstein váráról vette a nevét. Az idők folyamán számos birtokot szereztek Alsó-Ausztriában, Cseh- és Morvaországban. A 13. századi Ulrich von Liechtenstein jeles költő volt. 1608-ban a családot örökös hercegi rangra emelték, azonban a birodalmi hercegi tanácsba nem kerültek be, mert nem volt a Német-római Birodalom határain belüli hercegségük.

Johann Adam halála után 1718-ban Anton Florian von Liechtenstein lett a hercegi dinasztia feje, aki korábban nagy szolgálatokat tett VI. Károly császárnak. A császár ezért 1719. január 23-án Vaduzból és Schellenbergből létrehozta számára a Liechtensteini hercegséget, vagyis nem a hagyományos módon a család kapta a nevét a birtokról, hanem ebben az esetben fordítva történt. A hercegeket nem érdekelte a távoli és szegény vidék, a bécsi udvarban és Morvaországban feldsbergi és eisgrubi kastélyaikban töltötték idejüket. Először csak 1842-ben léptek a hercegség területére.

A napóleoni háborúk idején, 1799-ben a francia hadsereg átvonult Liechtensteinen, amikor megostromolta a közeli Feldkirchet; ez volt az utolsó eset, amikor a hercegség közvetlenül érintve volt valamilyen háborúban. 1806-ban megszűnt a Német-római Birodalom és a hercegség hűbérúr nélkül maradt. Ugyanebben az évben Napóleon az akkori herceg, I. János beleegyezése nélkül Liechtensteint tagjává tette a Rajnai Szövetségnek. A francia császárság bukása után a mesterséges szervezet szétesett, de az 1815-ös bécsi kongresszus megerősítette Liechtenstein szuverenitását. A hercegség ezután belépett a Német Szövetségbe.

19. század
A 19. század elejétől Liechtenstein gazdaságilag egyre inkább elszigetelődött, miközben szomszédai iparosodni kezdtek. A magas adók is gátolták a gazdasági fejlődést. Az abszolutista szellemben kormányzó hercegek elutasították a politikai reformokat. Az 1848-as népek tavaszán Liechtensteinben is forradalmi volt a hangulat, amit azonban II. Alajos herceg néhány reformmal leszerelt. A liberális forradalom bukása után aztán visszavonta reformjait.

A hercegség 1852-ben vámunióra lépett Ausztriával, ami segítette a textilipar felfutását. 1858-ban a tizennyolc éves II. János lépett a hercegi trónra, aki aztán 71 évig, 1929-es halálig uralkodott. 1861-ben megalapították az első liechtensteini bankot. A herceg 1862-ben aláírta a politikai rendszert megreformáló, liberális alkotmányt, amely létrehozta a képviselőkből álló törvényhozást. Ugyanebben az évben megjelent az első újság. 1866-ban megszűnt a Német Szövetség és két évvel később II. János teljesen felszámolta a pénzügyi terhet jelentő nyolcvanfős liechtensteini hadsereget. A 19. század végén megindult a turizmus. A helyi ipar elsősorban textilkészítésből állt, ami főleg nőknek kínált munkát. Sok férfi kivándorolt Amerikába.

20. század
Az első világháborúban Liechtenstein semleges maradt, de Ausztriától függő gazdaságát komolyan érintette a központi hatalmakat sújtó kereskedelmi blokád. A textilgyárak bezártak, a lakosság pedig gyakran éhezett. Az infláció lenullázta a megtakarításokat. Az általános elégedetlenség politikai reformokat követelt. 1918-ban megalakult a Keresztényszocialista Néppárt és a Progresszív Polgári Párt. A herceggel való tárgyalások eredményeképpen 1921. október 5-én életbe lépett az új, demokratikusabb alkotmány, amely kisebb változtatásokkal ma is érvényben van.

Az Osztrák-Magyar Monarchia szétesés után 1919-ben megszűnt az Ausztriával kötött vámegyezmény. Liechtenstein 1923-ban Svájccal lépett vámunióra, a következő évben pedig az addigi osztrák pénz helyett a svájci frankot vezették be hivatalos fizetőeszközként. 

II. János 1929-es halála után öccse, I. Ferenc jutott hatalomra, aki ekkor már szintén idős, 75 éves volt. 1938-ban unokaöccse fiát, II. Ferenc Józsefet (Ferenc József császár keresztfiát) nevezte ki régensnek, feltehetőleg azért is, mert zsidó származású felesége miatt a nemzetiszocialisták célkeresztjébe került és nem akart indokot szolgáltatni a német megszállásra. Néhány hónappal később meg is halt. Röviddel azelőtt, hogy a nácik Csehszlovákiában megszállták volna morvaországi birtokait, II. Ferenc József áthelyezte székhelyét Vaduzba; ő volt az első herceg aki ténylegesen Liechtenstein területén lakott. A liechtensteini hercegek korábban főleg Bécsben éltek és fontos katonai vagy diplomáciai szolgálatot láttak el a császári udvarban.

1939-ben a náci Liechtensteini Német Mozgalom puccsal próbálta átvenni a hatalmat (horogkeresztek égetésével akarták kiprovokálni a német megszállást), de nem jártak sikerrel. Az ország semleges maradt a második világháborúban. Mintegy 400 menekültet fogadtak be (de 160-at visszautasítottak). 1945 májusában menedéket adtak a németek oldalán harcoló I. Orosz Nemzeti Hadsereg ötszáz katonájának és az erőteljes szovjet nyomás ellenére sem adták ki őket Sztálinnak.

A második világháború után
A háború után Csehszlovákia és Lengyelország – arra hivatkozva, hogy német tulajdon – elkobozták a Liechtenstein hercegi család 1600 km²-t kitevő morvaországi és sziléziai birtokait, beleértve a Világörökség részét képző lednicei és valticei kastélyokat. Emiatt Liechtenstein és Csehszlovákia között nem volt hivatalos kapcsolat, a hercegség csak 2009-ben ismerte el hivatalosan Csehországot és Szlovákiát.

A világháború után alapvetően megváltozott a gazdaság, a korábbi mezőgazdasági orientáció helyett svájci mintára a szolgáltatói (főleg pénzügyi) szektorra helyezték a hangsúlyt. Az alacsony adók miatt sok külföldi vállalat Liechtensteinben jegyeztette be magát. Ma a 37 ezer lakosra 73 ezer bejegyzett vállalkozás jut és a hercegségben az egy főre jutó GDP a második legmagasabb a világon, a herceg pedig ötmilliárd dollárra becsült vagyonával a világ hatodik leggazdagabb uralkodója. 1972-ben elfogadtak egy törvényt, miszerint a külföldi születésű lakosok száma soha nem lehet magasabb mint a teljes népesség egyharmada. Ugyanebben az évben népszavazást tartottak a nők szavazati jogáról, de a javaslat elbukott.

Liechtenstein 1978-ban csatlakozott az Európa Tanácshoz, 1990-ben tagja lett az ENSZ-nek (semlegessége miatt Svájccal együtt sokáig kívül maradt), 1991-ben az Európai Szabadkereskedelmi Társulásnak, 1995-ben pedig a Világkereskedelmi Szervezetnek. 1996-ban Oroszország visszaszolgáltatta a második világháborúban elrabolt hercegi levéltárat.

1984-ben újabb (immár harmadik) népszavazást rendeztek a női szavazati jogról, amin csak férfiak vehettek részt. 2370 igen szavazattal 2251 ellenében a nők (Európában utolsóként) voksolási joghoz jutottak.

II. Ferenc József 1989-es halála után fia, II. János Ádám vette át a hatalmat. 2004. augusztus 16-án fiát, Alajost kinevezte a hercegség régensének, de az államfő továbbra is ő maradt.

2003-ban népszavazással változtatták meg az alkotmányt. Az uralkodó jogait megerősítették, többek között lehetősége nyílik a kormány és a parlament feloszlatására. Emellett lehetőség nyílt az uralkodó leváltására is. II. János Ádám előtte azzal fenyegetőzött, hogy ha elutasítják a változtatásokat, akkor lemond és Bécsbe költözik, de a szavazók kétharmada az új alkotmányra voksolt.

Kapcsolódó cikkek
Liechtenstein uralkodóinak listája

Források
Liechtensteinisches Landesarchiv (Hrsg.): Wirtschaftskrise, Nationalsozialismus und Krieg. Dokumente zur Liechtensteinischen Geschichte zwischen 1928 und 1950, bearbeitet von Stefan Frey und Lukas Ospelt. Chronos Verlag, Zürich 2011, .
Geschichte Liechtensteins

Fordítás 

Liechtenstein
A Liechtensteini Hercegség területe a Német-római Birodalomhoz tartozott . A század elején Vaduzt és Schellenberget az alsó-ausztriai eredetű Liechtenstein hercegi család vásárolta meg , amelynek azért volt szüksége a birodalom határain belül fekvő birtokokra , hogy helyet foglalhassanak a birodalmi hercegi tanácsban . A Liechtensteini hercegséget VI. Károly császár hozta létre számukraben.ban a Német-római Birodalom felbomlott és a hercegséget Napóleon szuverén államként a Rajnai Szövetséghez csatolta . Napóleon bukása után Liechtenstein független maradt a Német Szövetségen belül . Hercegei Bécsben , az osztrák császári udvarban laktak és fontos diplomáciai és katonai feladatokat vállaltak . Az első világháború után , a császárság megszűntével Svájccal léptek vámunióra . A két világháborúban Liechtenstein semleges maradt.ut án Csehszlovákia elkobozta a hercegi család morvaországi és sziléziai birtokait , ezért Liechtenstein csakben ismerte el Csehországot és Szlovákiát . A második világháború után a gazdaság a banki szolgáltatásokra kezdett koncentrálni ; emiatt és a rendkívül alacsony vállalkozási adó miatt ma Liechtensteinben található a világ második legmagasabb egy főre jutó GDP-je . Ókor A hercegség területén az ember legkorábbi nyomai az i.e. évezredből valók . Mivel a Rajna-völgyet gyakran elárasztották az árvizek és mocsaras is volt , ezért főleg a magasabban fekvő helyeken telepedtek meg . A gutenbergi várhegyen bronzból készült istenfigurákat is találtak . A században réti ( latinul Raeti ) népek telepedtek meg itt . Kimutatható a kelták kulturális hatása is . I.e.ben a mai hercegség területét Raetia római provinciához csatolták . Az i.sz . században katonai út készült a Splügen-hágón át a Rajna mentén Bregenzig , amely mentén pihenőállomások épültek . Schaanwaldban és Nendelnben római villák maradványaira bukkantak . Idővel a helyi lakosság romanizálódott , átvette a latin nyelvet , ebből lett a későbbiekben a romans nyelv . A kereszténység a században ért el a Rajna-völgybe , a hagyomány szerint az első hittérítő a churi Szent Luzius volt . A kései római kor emléke a Schaanban épült erőd , amellyel az alemannok támadásait igyekeztek kivédeni . Középkor A római hatalom összeomlása után az alemannok telepedtek meg a hercegség területén . A században Raetia a Frank birodalom részévé vált ésban Nagy Károly bevezette a gau alapú közigazgatást . Egyes királyi birtokösszeírásban említik először a mai liechtensteini településeket ( Balzers , Schaan és Eschen ) . A századtólig Raetia a Bregenz grófoké volt . A család kihalása Raetia a Montfortokhoz került , amely később Montfort és Werdenberg ágra oszlott . Az utóbbi később szintén kettévált és így jött létreben a Vaduzi grófság . 1379-ben Vencel király Heinrich von Werdenberg grófnak ítélkezési jogot adott.ban a Vaduzi grófság a hűbéri láncolatot megkerülve , közvetlenül a császár joghatósága alá került , vagyis reichsfrei státuszt kapott . A vaduzi grófi családban kihalt és a birtokot a svájci Emmentalból származó Brandis-família örökölte.ben megszerezték hozzá a szomszédos , síkvidéki Schellenberget is : a két birtok együtt teszi ki a mai Liechtensteni hercegséget . A században három helyi háború hozott sok pusztítást és fosztogatást a vaduziaknak és schellenbergieknek : az ózürichi1446 ) , a sváb1500 ) és az appenzelli háború A sváb háború hosszan tartó következményekkel járt : ekkor húzták meg a Svájci Konföderáció és a Német-római Birodalom közötti határt , Liechtenstein pedig határmenti , periferiális helyzetbe került . Az utolsó Brandis báróben eladta Vaduzt és Schellenberget a Sulz grófoknak , akik békében kormányozták azokatig ; ekkor eladták a Hohenems grófi családnak . A katolikus grófok sikerrel akadályozták meg , hogy a helybeliek között elterjedjen a kálvinizmus . A században a harmincéves háborúban osztrák és svéd katonák is megszállták a vidéket . Pestis is pusztított és egy boszorkányper során több mint száz elítéltet végeztek ki . A nagy adósságokat felhalmozott Hohenemsekben Schellenberget, ben pedig Vaduzt is eladták Johann Adam von Liechtenstein hercegnek . A hercegség létrejötte A Liechtenstein-család a legrégebbi európai nemesi házak közé tartozik . Előszörba említik Hugo von Liechtensteint , aki a Bécsi-erdőben található Liechtenstein váráról vette a nevét . Az idők folyamán számos birtokot szereztek Alsó-Ausztriában , Cseh- és Morvaországban . A századi Ulrich von Liechtenstein jeles költő volt.ban a családot örökös hercegi rangra emelték , azonban a birodalmi hercegi tanácsba nem kerültek be , mert nem volt a Német-római Birodalom határain belüli hercegségük . Johann Adam halála utánban Anton Florian von Liechtenstein lett a hercegi dinasztia feje , aki korábban nagy szolgálatokat tett VI. Károly császárnak . A császár ezért januárán Vaduzból és Schellenbergből létrehozta számára a Liechtensteini hercegséget , vagyis nem a hagyományos módon a család kapta a nevét a birtokról , hanem ebben az esetben fordítva történt . A hercegeket nem érdekelte a távoli és szegény vidék , a bécsi udvarban és Morvaországban feldsbergi és eisgrubi kastélyaikban töltötték idejüket . Először csakben léptek a hercegség területére . A napóleoni háborúk idején, ben a francia hadsereg átvonult Liechtensteinen , amikor megostromolta a közeli Feldkirchet ; ez volt az utolsó eset , amikor a hercegség közvetlenül érintve volt valamilyen háborúban.ban megszűnt a Német-római Birodalom és a hercegség hűbérúr nélkül maradt . Ugyanebben az évben Napóleon az akkori herceg , I. János beleegyezése nélkül Liechtensteint tagjává tette a Rajnai Szövetségnek . A francia császárság bukása után a mesterséges szervezet szétesett , de azös bécsi kongresszus megerősítette Liechtenstein szuverenitását . A hercegség ezután belépett a Német Szövetségbe . 19. század A század elejétől Liechtenstein gazdaságilag egyre inkább elszigetelődött , miközben szomszédai iparosodni kezdtek . A magas adók is gátolták a gazdasági fejlődést . Az abszolutista szellemben kormányzó hercegek elutasították a politikai reformokat . Azas népek tavaszán Liechtensteinben is forradalmi volt a hangulat , amit azonban II. Alajos herceg néhány reformmal leszerelt . A liberális forradalom bukása után aztán visszavonta reformjait . A hercegségben vámunióra lépett Ausztriával , ami segítette a textilipar felfutását.ban a tizennyolc éves II. János lépett a hercegi trónra , aki aztánévig, es halálig uralkodott.ben megalapították az első liechtensteini bankot . A hercegben aláírta a politikai rendszert megreformáló , liberális alkotmányt , amely létrehozta a képviselőkből álló törvényhozást . Ugyanebben az évben megjelent az első újság.ban megszűnt a Német Szövetség és két évvel később II. János teljesen felszámolta a pénzügyi terhet jelentő nyolcvanfős liechtensteini hadsereget . A század végén megindult a turizmus . A helyi ipar elsősorban textilkészítésből állt , ami főleg nőknek kínált munkát . Sok férfi kivándorolt Amerikába . 20. század Az első világháborúban Liechtenstein semleges maradt , de Ausztriától függő gazdaságát komolyan érintette a központi hatalmakat sújtó kereskedelmi blokád . A textilgyárak bezártak , a lakosság pedig gyakran éhezett . Az infláció lenullázta a megtakarításokat . Az általános elégedetlenség politikai reformokat követelt.ban megalakult a Keresztényszocialista Néppárt és a Progresszív Polgári Párt . A herceggel való tárgyalások eredményeképpen októberén életbe lépett az új , demokratikusabb alkotmány , amely kisebb változtatásokkal ma is érvényben van . Az Osztrák-Magyar Monarchia szétesés utánben megszűnt az Ausztriával kötött vámegyezmény . Liechtensteinban Svájccal lépett vámunióra , a következő évben pedig az addigi osztrák pénz helyett a svájci frankot vezették be hivatalos fizetőeszközként . II. Jánoses halála után öccse , I. Ferenc jutott hatalomra , aki ekkor már szintén idős,éves volt.ban unokaöccse fiát , II. Ferenc Józsefet ( Ferenc József császár keresztfiát ) nevezte ki régensnek , feltehetőleg azért is , mert zsidó származású felesége miatt a nemzetiszocialisták célkeresztjébe került és nem akart indokot szolgáltatni a német megszállásra . Néhány hónappal később meg is halt . Röviddel azelőtt , hogy a nácik Csehszlovákiában megszállták volna morvaországi birtokait , II. Ferenc József áthelyezte székhelyét Vaduzba ; ő volt az első herceg aki ténylegesen Liechtenstein területén lakott . A liechtensteini hercegek korábban főleg Bécsben éltek és fontos katonai vagy diplomáciai szolgálatot láttak el a császári udvarban . 1939-ben a náci Liechtensteini Német Mozgalom puccsal próbálta átvenni a hatalmat ( horogkeresztek égetésével akarták kiprovokálni a német megszállást ) , de nem jártak sikerrel . Az ország semleges maradt a második világháborúban . Mintegymenekültet fogadtak be ( deat visszautasítottak) .májusában menedéket adtak a németek oldalán harcoló I. Orosz Nemzeti Hadsereg ötszáz katonájának és az erőteljes szovjet nyomás ellenére sem adták ki őket Sztálinnak . A második világháború után A háború után Csehszlovákia és Lengyelország – arra hivatkozva , hogy német tulajdon – elkobozták a Liechtenstein hercegi családkm²-t kitevő morvaországi és sziléziai birtokait , beleértve a Világörökség részét képző lednicei és valticei kastélyokat . Emiatt Liechtenstein és Csehszlovákia között nem volt hivatalos kapcsolat , a hercegség csakben ismerte el hivatalosan Csehországot és Szlovákiát . A világháború után alapvetően megváltozott a gazdaság , a korábbi mezőgazdasági orientáció helyett svájci mintára a szolgáltatói ( főleg pénzügyi ) szektorra helyezték a hangsúlyt . Az alacsony adók miatt sok külföldi vállalat Liechtensteinben jegyeztette be magát . Ma aezer lakosraezer bejegyzett vállalkozás jut és a hercegségben az egy főre jutó GDP a második legmagasabb a világon , a herceg pedig ötmilliárd dollárra becsült vagyonával a világ hatodik leggazdagabb uralkodója.ben elfogadtak egy törvényt , miszerint a külföldi születésű lakosok száma soha nem lehet magasabb mint a teljes népesség egyharmada . Ugyanebben az évben népszavazást tartottak a nők szavazati jogáról , de a javaslat elbukott . Liechtensteinban csatlakozott az Európa Tanácshoz, ben tagja lett az ENSZ-nek ( semlegessége miatt Svájccal együtt sokáig kívül maradt ) , ben az Európai Szabadkereskedelmi Társulásnak, ben pedig a Világkereskedelmi Szervezetnek.ban Oroszország visszaszolgáltatta a második világháborúban elrabolt hercegi levéltárat . 1984-ben újabb ( immár harmadik ) népszavazást rendeztek a női szavazati jogról , amin csak férfiak vehettek részt.igen szavazattalellenében a nők ( Európában utolsóként ) voksolási joghoz jutottak . II. Ferenc Józsefes halála után fia , II. János Ádám vette át a hatalmat. augusztusán fiát , Alajost kinevezte a hercegség régensének , de az államfő továbbra is ő maradt . 2003-ban népszavazással változtatták meg az alkotmányt . Az uralkodó jogait megerősítették , többek között lehetősége nyílik a kormány és a parlament feloszlatására . Emellett lehetőség nyílt az uralkodó leváltására is . II. János Ádám előtte azzal fenyegetőzött , hogy ha elutasítják a változtatásokat , akkor lemond és Bécsbe költözik , de a szavazók kétharmada az új alkotmányra voksolt . Kapcsolódó cikkek Liechtenstein uralkodóinak listája Források Liechtensteinisches Landesarchiv ( Hrsg . ) : Wirtschaftskrise , Nationalsozialismus und Krieg . Dokumente zur Liechtensteinischen Geschichte zwischenund bearbeitet von Stefan Frey und Lukas Ospelt . Chronos Verlag , Zürich \ . Geschichte Liechtensteins Fordítás Liechtenstein