Potravlje
Potravlje falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Hrvacéhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 32, közúton 50 km-re északra, Sinjtől 15 km-re, községközpontjától légvonalban 6, közúton 8 km-re északnyugatra, a Svilaja-hegység lábánál fekszik. Délnyugatról a Svilaja-hegység, északkeletről a Peruča-tó határolja. A településen határában halad át a Zágrábot Splittel összekötő 1-es számú főút.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint területén már az illíreknek is volt településük, majd a rómaiak foglalták el ezt a vidéket. A kereszténység korai megjelenéséről tanúskodik a Grudine nevű helyen található ókeresztény bazilika maradványa. A település nevét a felette 626 méter magasságban épített Travnik váráról kapta, melyet 1372-ben említ először írásos forrás. A várat a nép Bićin gradnak, vagy Kotromanić kulának is nevezi. A középkorban urai a Šubićok, a Nelipićek, a Frangepánok, a Tallóciak és a Špirančićek voltak, akik részben innét igazgatták ezt a Svilaja- és a Dinári-hegység által határolt, termékeny mezők alkotta vidéket. A török 1520 körül foglalta el Travnik várát és ezzel a vár alatti település is több mint százötven évre az Oszmán Birodalom uralma alá került. A velencei seregek 1686-ban foglalták vissza a töröktől Sinj várát és vele együtt a mai Hrvace térségét. Ezt követően a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság
, köztük több száz pravoszláv család érkezett. A velencei-török háború után kialakult új hatalmi viszonyokat 1699-ben a karlócai béke szentesítette. Az 1714-ben kitört velencei-török háborúban átmenetileg újra török kézre került, de 1715-ben már újra velencei uralom alatt állt. 1718-ban a pozsareváci béke az új határt a Dinári-hegységnél húzta meg, így e térség velencei kézen maradt. A 17. század végétől a településnek önálló plébániája volt, melynek szolgálatát a živogošćei kolostorból látták el, mely egészen 1968-ig a plébánia patronáló kolostora maradt. Az első templomot még 1709-ben fából építették, ennek helyére 1774-ben építették fel a mai plébániatemplomot. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1857-ben 919, 1910-ben 1281 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A háború után a település a szocialista Jugoszlávia része lett. Az 1950-es években a határának nagy részét, éppen a legjobb termőterületeket a Peruča-tó vizével árasztották el. 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. Ez évben csaknem teljes lakossága horvát nemzetiségű volt. A délszláv háború idején a település egy valamivel több mint egyéves időszaktól eltekintve horvát kézen maradt. 1991. szeptember 19-én foglalták el a szerb erők. A házak 90 százalékát és a templomot a szerbek felégették, a lakosság elmenekült. A horvát hadsereg a „Peruča” fedőnevű katonai akció során 1993 januárjában szabadította fel a települést. A krajinai szerb határ közelében levő falu lakossága azonban csak az 1995 augusztusában végrehajtott „Vihar” hadműveletet követően lélegezhetett fel végleg. Lakossága 2011-ben 651 fő volt.

Lakosság 

(1869-ben lakosságát Maljkovo lakosságát is ide számították.)

Nevezetességei 
A Svilaja-hegység keleti lejtőjénél a Potravlje feletti egyik 626 méteres magaslaton találhatók Travnik középkori várának maradványai. A hegy amelyen a vár áll a hegységből lezúduló víz által kialakított mély és meredek vízmosások által jól védett. A hely stratégiai fekvése miatt itt már a történelem előtti időktől fogva állt erődítmény, melynek kötőanyag nélkül rakott falmaradványai ma is láthatók a hegy keleti lejtőjén, a hegy lábánál pedig már az ókorban (a 2. és 3. században) település állt, melyről az itt feltárt római sírok, köztük a Naevius család síremléke ad tanúbizonyságot. A hegyen magán, amelyen a középkori  vár áll a Grudine nevű helyen késő ókori erődített település romjait is feltárták nagyméretű templomával és sírjaival együtt. A középkori várat 1372-ben említik először a Nepilić család birtokai között. A vár a 15. század első évtizedeiben már gyakran felbukkan a korabeli forrásokban ezen család birtokaként. 1505-ből ismerjük várnagyát Stjepan Martinoševićet és Kožul nevű vajdáját is. A török valószínűleg már 1520 körül elfoglalta a várat, melyet a hagyomány szerint a közeli Gradić nevű hegyről célzott ágyútűzzel romboltak le. A későbbi említések során valószínűleg már rom volt. A vár háromszög alaprajzú, nagyon jó megtartású falakkal, melyek közül kiemelkedik a délkeleti félköríves saroktorony, mely részben egy korábbi erődítmény alapfalain áll. A bejárat a déli oldalon volt, ahova lépcsők vezettek fel. Néhány rossz állapotban megmaradt falmaradvány árulkodik a vár belső épületeiről. A vár építési idejét jól keltezik a régészeti leletek, köztük mintegy harminc nyílhegy, melyek a 14. század végén és a 15. század elején használatos íjaktól és számszeríjaktól származnak, valamint Hrvoje Vukčić Hrvatinić és a magyar királyok pénzei. A középkori település a várhegy lábánál feküdt. A várhoz a legjárhatóbb út a plébániatemplomtól Primorci településrészen át halad. A település szélső házától vezető ösvényen mintegy 15-20 perces sétával érhetők el a romok.

Szent Fülöp és Jakab apostolok tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1774-ben épült. Homlokzatán a bejárat mellett két kis ablak, felette körablak, legfelül az oromzaton díszes, pengefalú harangtorony volt látható, benne három haranggal. A homlokzat előtt egykor átrium állt. A templomot története során többször is felújították. A legnagyobb mértékű felújítás 1972-ben történt, amikor az átriumot elbontották, a homlokzat ablakait elfalazták, betonból kórust építettek. A szentélyt is némileg átépítették azzal, hogy az oltár mögötti sekrestyét megszüntették, az újrafestett oltárképet az apszis falához illesztették és a liturgikus előírásoknak megfelelően szembemiséző oltárt építettek. A régi, eredeti oltárképet a sinji ferences kolostorba vitték át. Az apszishoz egy új, kis méretű sekrestyét építettek. A diadalívnél két, falba süllyesztett fülke található a Gyógyító Szűzanya és Páduai Szent Antal szobrával. A templomhajó falán egy Szent Balázst ábrázoló szobor és egy Szent Györgyöt ábrázoló, 18. századi kép látható. a keresztút bronz domborművei 1976-ban készültek, Ante Starčević akadémiai szobrászművész munkái. Így nézett ki a templom az 1991-es szerb támadás előtt, amikor az épületet gránáttalálat érte és súlyos károkat szenvedett. 1999-ben Ivan Dotur plébános idejében teljesen megújították, melyre a templom homlokzatán elhelyezett tábla emlékeztet.
Szent Paszkál tiszteletére szentelt kápolnája a plébániatemplom mellett állt és a mindenkori plébános magánkápolnájaként szolgált. A kápolnát 1967-ben építették. Oltárképe Vlado Marjanović festőművész munkája volt. A Szűzanyát ábrázoló képet 1727-ben a helyi származású Petar Karapandža atya adományozta a templomnak, 1961-ben restaurálták. 1991-ben a szerb szabadcsapatok lerombolták, a szentségtartót és az oltár keresztjét szétverték.

Jegyzetek

Források 
Hrvace község hivatalos oldala 
A split-makarskai érsekség honlapja 
Dalmatinskiportal.hr:Travnik várának története

További információk 
Hrvace rövid története 
Cetina die nördliche 
A szerb erők Dabar, Vučipolje és Maljkovo elleni támadása 1991. szeptember 17-19. között - térkép.
A Peruča-hadművelet, a horvát erők ellentámadása 1993 januárjában 

Split-Dalmácia megye települései
Potravlje falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Hrvacéhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északra , Sinjtőlkm-re , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , a Svilaja-hegység lábánál fekszik . Délnyugatról a Svilaja-hegység , északkeletről a Peruča-tó határolja . A településen határában halad át a Zágrábot Splittel összekötőes számú főút . Története A régészeti leletek tanúsága szerint területén már az illíreknek is volt településük , majd a rómaiak foglalták el ezt a vidéket . A kereszténység korai megjelenéséről tanúskodik a Grudine nevű helyen található ókeresztény bazilika maradványa . A település nevét a feletteméter magasságban épített Travnik váráról kapta , melyetben említ először írásos forrás . A várat a nép Bićin gradnak , vagy Kotromanić kulának is nevezi . A középkorban urai a Šubićok , a Nelipićek , a Frangepánok , a Tallóciak és a Špirančićek voltak , akik részben innét igazgatták ezt a Svilaja- és a Dinári-hegység által határolt , termékeny mezők alkotta vidéket . A törökkörül foglalta el Travnik várát és ezzel a vár alatti település is több mint százötven évre az Oszmán Birodalom uralma alá került . A velencei seregekban foglalták vissza a töröktől Sinj várát és vele együtt a mai Hrvace térségét . Ezt követően a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság köztük több száz pravoszláv család érkezett . A velencei-török háború után kialakult új hatalmi viszonyokatben a karlócai béke szentesítette . Azben kitört velencei-török háborúban átmenetileg újra török kézre került , deben már újra velencei uralom alatt állt.ban a pozsareváci béke az új határt a Dinári-hegységnél húzta meg , így e térség velencei kézen maradt . A század végétől a településnek önálló plébániája volt , melynek szolgálatát a živogošćei kolostorból látták el , mely egészenig a plébánia patronáló kolostora maradt . Az első templomot mégben fából építették , ennek helyéreben építették fel a mai plébániatemplomot.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A háború után a település a szocialista Jugoszlávia része lett . Azes években a határának nagy részét , éppen a legjobb termőterületeket a Peruča-tó vizével árasztották el.től a független Horvátországhoz tartozik . Ez évben csaknem teljes lakossága horvát nemzetiségű volt . A délszláv háború idején a település egy valamivel több mint egyéves időszaktól eltekintve horvát kézen maradt. szeptemberén foglalták el a szerb erők . A házakszázalékát és a templomot a szerbek felégették , a lakosság elmenekült . A horvát hadsereg a „ Peruča” fedőnevű katonai akció soránjanuárjában szabadította fel a települést . A krajinai szerb határ közelében levő falu lakossága azonban csak azaugusztusában végrehajtott „ Vihar” hadműveletet követően lélegezhetett fel végleg . Lakosságabenfő volt . Lakosság ( 1869-ben lakosságát Maljkovo lakosságát is ide számították . ) Nevezetességei A Svilaja-hegység keleti lejtőjénél a Potravlje feletti egyikméteres magaslaton találhatók Travnik középkori várának maradványai . A hegy amelyen a vár áll a hegységből lezúduló víz által kialakított mély és meredek vízmosások által jól védett . A hely stratégiai fekvése miatt itt már a történelem előtti időktől fogva állt erődítmény , melynek kötőanyag nélkül rakott falmaradványai ma is láthatók a hegy keleti lejtőjén , a hegy lábánál pedig már az ókorban ( a és században ) település állt , melyről az itt feltárt római sírok , köztük a Naevius család síremléke ad tanúbizonyságot . A hegyen magán , amelyen a középkori vár áll a Grudine nevű helyen késő ókori erődített település romjait is feltárták nagyméretű templomával és sírjaival együtt . A középkori váratben említik először a Nepilić család birtokai között . A vár a század első évtizedeiben már gyakran felbukkan a korabeli forrásokban ezen család birtokaként.ből ismerjük várnagyát Stjepan Martinoševićet és Kožul nevű vajdáját is . A török valószínűleg márkörül elfoglalta a várat , melyet a hagyomány szerint a közeli Gradić nevű hegyről célzott ágyútűzzel romboltak le . A későbbi említések során valószínűleg már rom volt . A vár háromszög alaprajzú , nagyon jó megtartású falakkal , melyek közül kiemelkedik a délkeleti félköríves saroktorony , mely részben egy korábbi erődítmény alapfalain áll . A bejárat a déli oldalon volt , ahova lépcsők vezettek fel . Néhány rossz állapotban megmaradt falmaradvány árulkodik a vár belső épületeiről . A vár építési idejét jól keltezik a régészeti leletek , köztük mintegy harminc nyílhegy , melyek a század végén és a század elején használatos íjaktól és számszeríjaktól származnak , valamint Hrvoje Vukčić Hrvatinić és a magyar királyok pénzei . A középkori település a várhegy lábánál feküdt . A várhoz a legjárhatóbb út a plébániatemplomtól Primorci településrészen át halad . A település szélső házától vezető ösvényen mintegyperces sétával érhetők el a romok . Szent Fülöp és Jakab apostolok tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemplomaben épült . Homlokzatán a bejárat mellett két kis ablak , felette körablak , legfelül az oromzaton díszes , pengefalú harangtorony volt látható , benne három haranggal . A homlokzat előtt egykor átrium állt . A templomot története során többször is felújították . A legnagyobb mértékű felújításben történt , amikor az átriumot elbontották , a homlokzat ablakait elfalazták , betonból kórust építettek . A szentélyt is némileg átépítették azzal , hogy az oltár mögötti sekrestyét megszüntették , az újrafestett oltárképet az apszis falához illesztették és a liturgikus előírásoknak megfelelően szembemiséző oltárt építettek . A régi , eredeti oltárképet a sinji ferences kolostorba vitték át . Az apszishoz egy új , kis méretű sekrestyét építettek . A diadalívnél két , falba süllyesztett fülke található a Gyógyító Szűzanya és Páduai Szent Antal szobrával . A templomhajó falán egy Szent Balázst ábrázoló szobor és egy Szent Györgyöt ábrázoló , századi kép látható . a keresztút bronz domborműveiban készültek , Ante Starčević akadémiai szobrászművész munkái . Így nézett ki a templom azes szerb támadás előtt , amikor az épületet gránáttalálat érte és súlyos károkat szenvedett.ben Ivan Dotur plébános idejében teljesen megújították , melyre a templom homlokzatán elhelyezett tábla emlékeztet . Szent Paszkál tiszteletére szentelt kápolnája a plébániatemplom mellett állt és a mindenkori plébános magánkápolnájaként szolgált . A kápolnátben építették . Oltárképe Vlado Marjanović festőművész munkája volt . A Szűzanyát ábrázoló képetben a helyi származású Petar Karapandža atya adományozta a templomnak, ben restaurálták.ben a szerb szabadcsapatok lerombolták , a szentségtartót és az oltár keresztjét szétverték . Jegyzetek Források Hrvace község hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja Dalmatinskiportal.hr: Travnik várának története További információk Hrvace rövid története Cetina die nördliche A szerb erők Dabar , Vučipolje és Maljkovo elleni támadása szeptember között - térkép . A Peruča-hadművelet , a horvát erők ellentámadásajanuárjában Split-Dalmácia megye települései