Biševo (település)
Biševo lakott település Horvátországban, Split-Dalmácia megyében, Biševo szigetén. Közigazgatásilag Komižához tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 68 km-re délnyugatra, Komiža városától légvonalban 9 km-re délnyugatra, az azonos nevű szigeten fekszik. A szigeten több kis település található, melyeknek a múltban állandó lakossága is volt, ma viszont az egész szigeten csak 15 fő él. Partmenti települései Porat, Mezoporat és Salbunora. A sziget belsejében Polje, Gornja Salbunora, Potok, Velo Gora és Nevaja települések találhatók. A sziget központja Polje.

Története 
Biševo szigete már az ókorban is lakott volt, ezt bizonyítja a Szent Szilveszter templom alatt talált ókori mozaik maradványa. A sziget ősi neve Busi, illetve Buzi volt. Mai nevét a szláv „biser” (gyöngy) főnévből származtatják, de valószínűbb a latin „bis” (kén) főnévből való eredeztetése, mivel kén lelőhelyek ma is találhatók itt. Ókori történetéről nem sokat tudunk, valószínűleg a görögök és a rómaiak is ismerték, de számottevő települést nem hoztak itt létre. A sziget legősibb épülete a bencések temploma és kolostora volt, melyet 850. körül (mások szerint 1050 körül) alapítottak és amely több mint háromszáz évig működött. A 13. század második felében az atyáknak a megújuló kalóztámadások miatt el kellett hagyniuk és a komižai Szent Miklós kolostorba települtek át. Ebben a templomban állt a Biševoi boldogasszony csodatevő képe, mely ma a hvari székesegyház Hektorović-oltárán található.

A 12. század első felében Biševot a korabeli források önálló apátságként említik. 1145-46-ban Péter zárai gróf birtokokat adományoz a komižai bencéseknek a sziget területén. 1181-ben III. Sándor pápa a Szent Szilveszter templomot felszabadítja a terhek alól és más birtokok mellett az apátságnak adja Biševo szigetét. A 13. század első felében több adományozást is feljegyeznek a kolostor javára, melynek adományozói a környező szigetek lakói. 1258-ban Manfred tarantói herceg Konrád nápolyi király oltalmába helyezi biševoi birtokát. Ez az első olyan dokumentum, mely a biševói apátságot a komižai Szent Miklós kolostor alárendeltségében említi. 1458-ban III. Callixtus pápa Biševót Tomaso Tomasini hvari püspöknek adományozza, ezt követően az apátság összes javait részben a hvari káptalan, részben a komižai plébánia kapta. 1606-ban a török kalózok betörtek a szigetre és az ottani erdőt felgyújtották. A sziget a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott. Lakossága szőlőtermesztéssel és a halászattal foglalkozott.

A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1805-ben a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de 1811-ben a tengeri fölényben levő angolok elvették a franciáktól. Napóleon végső veresége után újra az osztrákoké lett. A településnek 1857-ben 45, 1910-ben 243 lakosa volt. 1918-ban elfoglalták az olasz csapatok, az olasz uralom 1921-ig tartott. Ezután az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. Ezután azonban nagy kivándorlási hullám indult meg Észak-Amerika és Ausztrália felé, a lakosság száma töredékére esett vissza. 1991-től a független Horvátország része. Fellendült a turizmus és 1993-ban újra megalakult az önálló Komiža község, melynek Biševo is a része lett. 2011-ben a szigetnek 15 állandó lakosa volt.

Népesség 

(1869-ben lakosságát Komižához számították.)

Nevezetességei 
A sziget fő természeti látványossága a Kék-barlang (Modra špilja). A barlang a Balun-öbölben található és csak a tenger felől közelíthető meg. Napfényes napokon, amikor a tenger csendes, különösen 11 óra és dél között a napfény beszűrődik a víz alatti nyíláson át a barlang déli részébe és visszatükröződik a víz alól kékes, ezüstös fénnyel világítva be a barlangot. A barlangba csak egy 3 méter széles, másfél méter magas és 12 méter hosszú bejáraton át lehet bejutni. A barlang teljes hosszúsága 24 méter, szélessége 12 méter. 1884-ben Eugen Ransonnet-Villez osztrák diplomata és természettudós fedezte fel a nagyvilágnak és kezdte népszerűsíteni. Ezután egy 2 méter szélességű másik bejáratot is nyitottak rajta, amelyen át evező nélküli kis hajókkal lehet bejutni. A barlang 1951 óta védelem alatt áll.

A sziget másik barlangja a sziget déli partján, a Trešjavac-öbölben található Medvedina, mely 150 méter hosszú és 14 méter széles. Bejárata 14 méter széles és 20 méter magas, a bejárattól befelé méretei egyre szűkülnek. Nevét a mediterrán barátfókáról (horvátul: sredozemna medvjedica) kapta, melynek kedvelt élőhelye volt. Endemikus élőlények élőhelyeként természetvédelmi terület.

A poljei Szent Szilveszter templomot a 11. században építették. A 13. század második felében kalóztámadás következtében elpusztult, de a 14. században újjáépítették. A II. világháború idején brit parancsnoki harcálláspontként működött. A legújabb feltárások során az egykori padozat alatt ókori mozaikot találtak a szakemberek, mely azt bizonyítja, hogy ezen a helyen már az ókorban is épület állt. A templomtól délkeletre a hegyoldalban egy kis kápolna is található, melyet egy kis barlang kibővítésével építettek.

A 9. századi (vagy 11. századi) bencés kolostor romjai a templom közelében. A 13. század második felében neretván kalóztámadás miatt hagyták el a szerzetesek, azóta rom.

Gazdaság 
A sziget lakói hagyományosan szőlőtermesztésből és halászatból éltek. A többi növényi kultúrából az olajbogyó és a füge termesztése volt még jelentős. Ma a legfőbb bevételi forrás már a turizmus és a vendéglátás.

Oktatás 
A sziget alapiskolája 1961-ig Poljén működött, de a fiatalok elvándorlása miatt be kellett zárni.

Galéria

Jegyzetek

Források 
Komiža város hivatalos oldala 
Komiža város turisztikai irodájának honlapja 
Hrvatska enciklopedija – Biševo 
David Felando: Komiža története 

Split-Dalmácia megye települései
Biševo lakott település Horvátországban , Split-Dalmácia megyében , Biševo szigetén . Közigazgatásilag Komižához tartozik . Fekvése Splittől légvonalbankm-re délnyugatra , Komiža városától légvonalbankm-re délnyugatra , az azonos nevű szigeten fekszik . A szigeten több kis település található , melyeknek a múltban állandó lakossága is volt , ma viszont az egész szigeten csakfő él . Partmenti települései Porat , Mezoporat és Salbunora . A sziget belsejében Polje , Gornja Salbunora , Potok , Velo Gora és Nevaja települések találhatók . A sziget központja Polje . Története Biševo szigete már az ókorban is lakott volt , ezt bizonyítja a Szent Szilveszter templom alatt talált ókori mozaik maradványa . A sziget ősi neve Busi , illetve Buzi volt . Mai nevét a szláv „ biser” ( gyöngy ) főnévből származtatják , de valószínűbb a latin „ bis” ( kén ) főnévből való eredeztetése , mivel kén lelőhelyek ma is találhatók itt . Ókori történetéről nem sokat tudunk , valószínűleg a görögök és a rómaiak is ismerték , de számottevő települést nem hoztak itt létre . A sziget legősibb épülete a bencések temploma és kolostora volt , melyet körül ( mások szerintkörül ) alapítottak és amely több mint háromszáz évig működött . A század második felében az atyáknak a megújuló kalóztámadások miatt el kellett hagyniuk és a komižai Szent Miklós kolostorba települtek át . Ebben a templomban állt a Biševoi boldogasszony csodatevő képe , mely ma a hvari székesegyház Hektorović-oltárán található . A század első felében Biševot a korabeli források önálló apátságként említik.ban Péter zárai gróf birtokokat adományoz a komižai bencéseknek a sziget területén.ben III. Sándor pápa a Szent Szilveszter templomot felszabadítja a terhek alól és más birtokok mellett az apátságnak adja Biševo szigetét . A század első felében több adományozást is feljegyeznek a kolostor javára , melynek adományozói a környező szigetek lakói.ban Manfred tarantói herceg Konrád nápolyi király oltalmába helyezi biševoi birtokát . Ez az első olyan dokumentum , mely a biševói apátságot a komižai Szent Miklós kolostor alárendeltségében említi.ban III. Callixtus pápa Biševót Tomaso Tomasini hvari püspöknek adományozza , ezt követően az apátság összes javait részben a hvari káptalan , részben a komižai plébánia kapta.ban a török kalózok betörtek a szigetre és az ottani erdőt felgyújtották . A sziget a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott . Lakossága szőlőtermesztéssel és a halászattal foglalkozott . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ben a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , deben a tengeri fölényben levő angolok elvették a franciáktól . Napóleon végső veresége után újra az osztrákoké lett . A településnekbenbenlakosa volt.ban elfoglalták az olasz csapatok , az olasz uralomig tartott . Ezután az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A háború után a szocialista Jugoszláviához került . Ezután azonban nagy kivándorlási hullám indult meg Észak-Amerika és Ausztrália felé , a lakosság száma töredékére esett vissza.től a független Horvátország része . Fellendült a turizmus ésban újra megalakult az önálló Komiža község , melynek Biševo is a része lett.ben a szigetnekállandó lakosa volt . Népesség ( 1869-ben lakosságát Komižához számították . ) Nevezetességei A sziget fő természeti látványossága a Kék-barlang ( Modra špilja ) . A barlang a Balun-öbölben található és csak a tenger felől közelíthető meg . Napfényes napokon , amikor a tenger csendes , különösenóra és dél között a napfény beszűrődik a víz alatti nyíláson át a barlang déli részébe és visszatükröződik a víz alól kékes , ezüstös fénnyel világítva be a barlangot . A barlangba csak egyméter széles , másfél méter magas ésméter hosszú bejáraton át lehet bejutni . A barlang teljes hosszúságaméter , szélességeméter.ben Eugen Ransonnet-Villez osztrák diplomata és természettudós fedezte fel a nagyvilágnak és kezdte népszerűsíteni . Ezután egyméter szélességű másik bejáratot is nyitottak rajta , amelyen át evező nélküli kis hajókkal lehet bejutni . A barlangóta védelem alatt áll . A sziget másik barlangja a sziget déli partján , a Trešjavac-öbölben található Medvedina , melyméter hosszú ésméter széles . Bejárataméter széles ésméter magas , a bejárattól befelé méretei egyre szűkülnek . Nevét a mediterrán barátfókáról ( horvátul : sredozemna medvjedica ) kapta , melynek kedvelt élőhelye volt . Endemikus élőlények élőhelyeként természetvédelmi terület . A poljei Szent Szilveszter templomot a században építették . A század második felében kalóztámadás következtében elpusztult , de a században újjáépítették . A II. világháború idején brit parancsnoki harcálláspontként működött . A legújabb feltárások során az egykori padozat alatt ókori mozaikot találtak a szakemberek , mely azt bizonyítja , hogy ezen a helyen már az ókorban is épület állt . A templomtól délkeletre a hegyoldalban egy kis kápolna is található , melyet egy kis barlang kibővítésével építettek . A századi ( vagy századi ) bencés kolostor romjai a templom közelében . A század második felében neretván kalóztámadás miatt hagyták el a szerzetesek , azóta rom . Gazdaság A sziget lakói hagyományosan szőlőtermesztésből és halászatból éltek . A többi növényi kultúrából az olajbogyó és a füge termesztése volt még jelentős . Ma a legfőbb bevételi forrás már a turizmus és a vendéglátás . Oktatás A sziget alapiskolájaig Poljén működött , de a fiatalok elvándorlása miatt be kellett zárni . Galéria Jegyzetek Források Komiža város hivatalos oldala Komiža város turisztikai irodájának honlapja Hrvatska enciklopedija – Biševo David Felando : Komiža története Split-Dalmácia megye települései