Kasmíri légykapó
A kasmíri légykapó (Ficedula subrubra) a madarak (Aves) osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a légykapófélék (Muscicapidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A fajt Ernst Hartert és Friedrich Steinbacher írták le 1934-ben, a Muscicapa nembe Muscicapa parva subrubra néven.

Ez a madárfaj, egyike azoknak, melyeknek az adatait Richard Meinertzhagen, brit ezredes és ornitológus meghamisította, de Pamela Cecile Rasmussen, amerikai ornitológusnő és kutatótársa Prys-Jones helyreállítottak.

Előfordulása 
Pakisztánban és Kasmírban költ, telelni az indiai Nyugati-Ghátok, Bhután, Nepál és Srí Lanka területére vonul. Természetes élőhelyei a mérsékelt övi erdők, szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki esőerdők, valamint ültetvények és vidéki kertek.

Megjelenése 
Testhossza 13 centiméter, testtömege 9-12 gramm.  Testalkata nagyon hasonlít a nála valamivel kisebb kis légykapóéra. A hím háti része szürkésbarna színű; torka, begye és testének oldalai narancssárgás-vörösek. A torkot és a begyet fekete sáv határolja. A tojónak és az első teles madárnak barna a háta, míg a hímnél élénk elülső rész, náluk csak rózsaszínes árnyalatú.

Életmódja 
Kertekben, teaültetvényeken, erdőszéleken és ritkás erdőkben telel át; általában 750 méteres tengerszint fölötti magasságban. Szeptemberben hagyja el a költőterületét, és Srí Lankára, körülbelül októberben érkezik meg. Késő márciusban újra útra indul, de most már fordított irányba. A szigetországban, főleg a Nuwara Eliya nevű város Victoria Parkjában figyelhető meg.

Az éneke rövid, dallamos szvít-ít szvít-ít-dih, míg vészkiáltása éles csáák.

Szaporodása 
A sűrű aljnövényzetű, lombhullató erdőkben költ. Fészkét faodvakba készíti. A tojó 3-5 tojást tojik, melyeket ő maga költ ki.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe kicsi és erősen széttagolt, egyedszáma 1500-7000 példány közötti és csökken. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján sebezhető fajként szerepel. Az élőhelyének elvesztése az erdőirtás és a mezőgazdaság veszélyezteti.

Jegyzetek

Fordítás

További információk 
 Képek az interneten a fajról
 Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési térképe
Birds of India by Grimmett, Inskipp and Inskipp, 
Die Vogel der palaarktischen Fauna. 3: 233.

Ficedula
Madárfajok
Bhután madarai
Nepál madarai
India madarai
Srí Lanka madarai
Pakisztán madarai
A kasmíri légykapó ( Ficedula subrubra ) a madarak ( Aves ) osztályának verébalakúak ( Passeriformes ) rendjébe , ezen belül a légykapófélék ( Muscicapidae ) családjába tartozó faj. Rendszerezése A fajt Ernst Hartert és Friedrich Steinbacher írták leben , a Muscicapa nembe Muscicapa parva subrubra néven . Ez a madárfaj , egyike azoknak , melyeknek az adatait Richard Meinertzhagen , brit ezredes és ornitológus meghamisította , de Pamela Cecile Rasmussen , amerikai ornitológusnő és kutatótársa Prys-Jones helyreállítottak . Előfordulása Pakisztánban és Kasmírban költ , telelni az indiai Nyugati-Ghátok , Bhután , Nepál és Srí Lanka területére vonul . Természetes élőhelyei a mérsékelt övi erdők , szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki esőerdők , valamint ültetvények és vidéki kertek . Megjelenése Testhosszacentiméter , testtömegegramm . Testalkata nagyon hasonlít a nála valamivel kisebb kis légykapóéra . A hím háti része szürkésbarna színű ; torka , begye és testének oldalai narancssárgás-vörösek . A torkot és a begyet fekete sáv határolja . A tojónak és az első teles madárnak barna a háta , míg a hímnél élénk elülső rész , náluk csak rózsaszínes árnyalatú . Életmódja Kertekben , teaültetvényeken , erdőszéleken és ritkás erdőkben telel át ; általábanméteres tengerszint fölötti magasságban . Szeptemberben hagyja el a költőterületét , és Srí Lankára , körülbelül októberben érkezik meg . Késő márciusban újra útra indul , de most már fordított irányba . A szigetországban , főleg a Nuwara Eliya nevű város Victoria Parkjában figyelhető meg . Az éneke rövid , dallamos szvít-ít szvít-ít-dih , míg vészkiáltása éles csáák . Szaporodása A sűrű aljnövényzetű , lombhullató erdőkben költ . Fészkét faodvakba készíti . A tojótojást tojik , melyeket ő maga költ ki . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe kicsi és erősen széttagolt , egyedszámapéldány közötti és csökken . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján sebezhető fajként szerepel . Az élőhelyének elvesztése az erdőirtás és a mezőgazdaság veszélyezteti . Jegyzetek Fordítás További információk Képek az interneten a fajról Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési térképe Birds of India by Grimmett , Inskipp and Inskipp , Die Vogel der palaarktischen Fauna . Ficedula Madárfajok Bhután madarai Nepál madarai India madarai Srí Lanka madarai Pakisztán madarai