Pázmándy Dénes (1848–1936)
Szomori és somodori legifjabb Pázmándy Dénes (Kömlőd, 1848. július 10. – Budapest, Ferencváros, 1936. április 22.) országgyűlési képviselő, publicista.

Élete

Pázmándy Dénes és Domonkos Lídiának (Jókai »Arany ember« leányának) fia. A gimnáziumot Pesten a reformátusoknál végezte. 1864-ben Berlinbe ment, az ottani egyetemen a jog- és államtudományokat hallgatta, azután továbbképzése végett Párizsban időzött és az ottani irodalmi, művészi, színészi körök nevezetességeivel ismerkedett, a kapcsolódó tudományszakokat hallgatta. Kapcsolatait később is fenntartotta és több ízben meglátogatta Párizst. 1872-ben külföldről, gazdag tapasztalások birtokában hazatérve, rövid időre a közös hadügyminisztérium szolgálatába lépett, hogy magát diplomatává képezze, de e hivatalát csakhamar elhagyta és Pestre tette át lakását.

1878-ban Vas vármegye körmendi kerületében képviselővé választották radikális szabadelvű program alapján, s az egyesült ellenzék soraiban foglalt helyet. Az 1881-84. évi országgyűlési ciklusra mint függetlenségi párti politikust Körmenden újra megválasztották. Gosztonyban (Vas megye) volt úri laka. Az 1884–1887. évi országgyűlésről elmaradt, de az arra következő választás alkalmával a zalaegerszegi kerület függetlenségi párti képviselője lett és tagja volt a pénzügyi bizottságnak.

Buzgó tagja volt a békekongresszusnak (Interparlamentáris Unió – IPU), melynek 1895-ös brüsszeli ülésén a román nemzetiségi képviselők által felterjesztett magyarországi nemzetiségi kérdés lekerült a napirendről, és öt ellenszavazat mellett az 1896. évi békekongresszus helyszínéül a honfoglalás ezredéves ünnepét ülő Budapestet jelölte ki a kongresszus, amelyben Apponyi Albert gróf és Jókai Mór mellett Pázmándy Dénesnek is nagy érdeme volt.

1919-ben a szegedi kormányt képviselte Párizsban. Halálát szívizomelfajulás okozta. Sírja a Kerepesi úti temetőben található (48/2-1-39). Felesége Takácsi Katalin volt.

Írásai

Politikai, társadalmi útleírásokat írt könnyű, élénk és humorisztikus tollal a hazai és a francia lapokba, így a Honba (1867. 94. és következő számok, Eredeti külföldi levelezések), a Magyarország és a Nagyvilágba s a Reformba (1867. A párisi színházakról, 1874. 220., 253. sz. Levelek Svájcból, A Vierwaldstätti tó mellől, 261. Látogatás Dumasnál, A normandi partokról, 1875. 44-65. szám, A nemzeti színház reformja, A párisi színházakról), a Pesti Naplóba (1879. 212. sz. Bucsúztatója Marcot Alfred a «Temps» budapesti levelezője fölött, átvették a többi lapok is), az Egyetértésbe (1884. 89., 90. sz. Adam asszony útja az Alföldön), a Nyugatmagyarországi Hiradóba (1895. 47. sat. sz. A pozsonyi magyar színészet állandósításáról, előadás a Toldy-körben febr. 24.), a Budapester Tagblattnak is munkatársa volt.

Szerkesztette és kiadta a Delejtű című politikai napilapot 1871. decembertől 1872. március 17-ig, összesen 71 számát és ennek folytatását a Haladást 1872. március 19-től május 9-ig Budapesten.

Országgyűlési beszédei a Naplókban vannak.

Álneve: Coffrefort.

Munkája

 A brüsseli és párisi rendőrség. Bpest, 1876.

Kéziratban

 Egyik olyan, mint a másik, vígjáték egy felvonásban. Narrey után franciából ford. (Először adták a Nemzeti Színházban 1869. jún. 11.).

Jegyzetek

Források 

 
 
 Pázmándy Dénes. Magyar Életrajzi Index. Petőfi Irodalmi Múzeum. Hozzáférés ideje: 2016. február 4.

További információk

 Sziklay János: Dunántúli kulturmunkások. A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban. Budapest, Dunántúli Közművelődési Egyesület, 1941. 
 Új Országgyűlési Almanach 1887–1892. Szerk. Sturm Albert. Budapest, Ifjabb Nagel Ottó, 1888. 
 A Pallas nagy lexikona, az összes ismeretek enciklopédiája. 1–16 k. (17–18. pótk. Szerk. Bokor József). Budapest, Pallas-Révai, 1893–1904.
 Toth, Adalbert: Parteien und Reichstagswahlen in Ungarn 1848–1892. München, R. Oldenburg Verlag, 1973. 
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Budapest, Magyar Könyvklub.

1848-ban született személyek
1936-ban elhunyt személyek
Országgyűlési képviselők (1878–1881)
Országgyűlési képviselők (1881–1884)
Országgyűlési képviselők (1887–1892)
Országgyűlési képviselők (1892–1896)
Szomori és somodori legifjabb Pázmándy Dénes ( Kömlőd , július – Budapest , Ferencváros , április ) országgyűlési képviselő , publicista . Élete Pázmándy Dénes és Domonkos Lídiának ( Jókai »Arany ember« leányának ) fia . A gimnáziumot Pesten a reformátusoknál végezte.ben Berlinbe ment , az ottani egyetemen a jog- és államtudományokat hallgatta , azután továbbképzése végett Párizsban időzött és az ottani irodalmi , művészi , színészi körök nevezetességeivel ismerkedett , a kapcsolódó tudományszakokat hallgatta . Kapcsolatait később is fenntartotta és több ízben meglátogatta Párizst.ben külföldről , gazdag tapasztalások birtokában hazatérve , rövid időre a közös hadügyminisztérium szolgálatába lépett , hogy magát diplomatává képezze , de e hivatalát csakhamar elhagyta és Pestre tette át lakását . 1878-ban Vas vármegye körmendi kerületében képviselővé választották radikális szabadelvű program alapján , s az egyesült ellenzék soraiban foglalt helyet . Az évi országgyűlési ciklusra mint függetlenségi párti politikust Körmenden újra megválasztották . Gosztonyban ( Vas megye ) volt úri laka . Az1887. évi országgyűlésről elmaradt , de az arra következő választás alkalmával a zalaegerszegi kerület függetlenségi párti képviselője lett és tagja volt a pénzügyi bizottságnak . Buzgó tagja volt a békekongresszusnak ( Interparlamentáris Unió – IPU ) , melynekös brüsszeli ülésén a román nemzetiségi képviselők által felterjesztett magyarországi nemzetiségi kérdés lekerült a napirendről , és öt ellenszavazat mellett az évi békekongresszus helyszínéül a honfoglalás ezredéves ünnepét ülő Budapestet jelölte ki a kongresszus , amelyben Apponyi Albert gróf és Jókai Mór mellett Pázmándy Dénesnek is nagy érdeme volt . 1919-ben a szegedi kormányt képviselte Párizsban . Halálát szívizomelfajulás okozta . Sírja a Kerepesi úti temetőben található2-1-39 ) . Felesége Takácsi Katalin volt . Írásai Politikai , társadalmi útleírásokat írt könnyű , élénk és humorisztikus tollal a hazai és a francia lapokba , így a Honba és következő számok , Eredeti külföldi levelezések ) , a Magyarország és a Nagyvilágba s a Reformba A párisi színházakról , , sz . Levelek Svájcból , A Vierwaldstätti tó mellől , Látogatás Dumasnál , A normandi partokról , szám , A nemzeti színház reformja , A párisi színházakról ) , a Pesti Naplóba sz . Bucsúztatója Marcot Alfred a «Temps» budapesti levelezője fölött , átvették a többi lapok is ) , az Egyetértésbe , sz . Adam asszony útja az Alföldön ) , a Nyugatmagyarországi Hiradóba sat. sz . A pozsonyi magyar színészet állandósításáról , előadás a Toldy-körben febr. ) , a Budapester Tagblattnak is munkatársa volt . Szerkesztette és kiadta a Delejtű című politikai napilapot decembertől márciusig , összesenszámát és ennek folytatását a Haladást márciustől májusig Budapesten . Országgyűlési beszédei a Naplókban vannak . Álneve : Coffrefort . Munkája A brüsseli és párisi rendőrség . Bpest , Kéziratban Egyik olyan , mint a másik , vígjáték egy felvonásban . Narrey után franciából ford . ( Először adták a Nemzeti Színházban jún. ) . Jegyzetek Források Pázmándy Dénes . Magyar Életrajzi Index . Petőfi Irodalmi Múzeum . Hozzáférés ideje : február További információk Sziklay János : Dunántúli kulturmunkások . A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban . Budapest , Dunántúli Közművelődési Egyesület , Új Országgyűlési Almanach1892. Szerk . Sturm Albert . Budapest , Ifjabb Nagel Ottó , A Pallas nagy lexikona , az összes ismeretek enciklopédiája. 16 k.18. pótk . Szerk . Bokor József) . Budapest , Pallas-Révai , 1904. Toth , Adalbert : Parteien und Reichstagswahlen in Ungarn1892. München , R. Oldenburg Verlag , Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Budapest , Magyar Könyvklub . 1848-ban született személyek 1936-ban elhunyt személyek Országgyűlési képviselők1881 ) Országgyűlési képviselők1884 ) Országgyűlési képviselők1892 ) Országgyűlési képviselők1896 )