Taróczy Nándor
Taróczy Nándor (eredeti neve: Szmazsenka Ferdinánd Jenő Ernő Mária) (Debrecen, 1874. december 20. – Budapest, 1973. április 7.) magyar katonatiszt, hírszerző diplomata, a második világháború előtt a lengyel–magyar kapcsolatok kiemelkedő alakja. 1920-ban ő javasolta a lengyel kormánynak, hogy a lengyel-bolsevik háborúban harcolva Magyarországtól, illetve Magyarországon keresztül kérjen hadisegélyt.

Életútja

Indulása és katonai csapatszolgálata

Elmagyarosodott felvidéki szlovák családból származott. Apja, Szmazsenka Ferdinánd Ferenc János távírdai mérnök, telefonhálózati műszaki igazgató volt Budapesten, Kassán és Debrecenben, Puskás Tivadar munkatársaként részt vett a budapesti telefonhírmondó felállításában. Anyja, Herold Mária Jozefa osztrák származású volt. A család hat gyermeket nevelt.

Gyermekkorától katona szeretett volna lenni. A gyalogsági hadapród iskolát 1891 és 1894 között végezte Budapesten. Ezt követően csapatnál szolgált, majd 1904-től 1906-ig a hadiiskolában tanult, ami vezérkari tiszteket képzett.

1904-ben házasságot kötött Cserjomuskina Mária Boriszovnával, egy orosz földbirtokos lányával, akivel Nizzában ismerkedett meg. Felesége nem tanult meg jól magyarul, ezért oroszul vagy franciául beszéltek egymással. Egyetlen gyermekük csecsemőkorában elhunyt. Orosz nyelvtudásának köszönhetően 1905-ben az Osztrák–Magyar Monarchia katonai megfigyelője lett a japán-orosz háborúban. Ez volt az első oroszországi útja, és az első világháború kitöréséig többször is odautazott rokonlátogatásra.

A világháború kezdetén a keleti frontra vezényelték, Korczów és Delatyn térségében harcolt. 1915 áprilisában tüdőlövést kapott, felgyógyulása után szállásmesteri feladatokra vezényelték. Lublinban, Szerbiában és az olasz megszállási területeken a katonai közigazgatás megszervezésében, illetve személyi ügyek referenseként dolgozott.

Diplomáciai és hírszerzői pályája

1919-ben Bécsbe küldték. Hivatalosan levéltári ügyekkel foglalkozott, a Habsburg–Lotaringiai-ház tagjaival és a Monarchia vezetőivel kapcsolatos kompromittáló dokumentumokat kellett gyűjtenie. Valójában önkéntes jelentkezés alapján hírszerző tevékenységet folytatott „Morgen” fedőnévvel. Feladatköre „a szláv északkelet” országaival (Csehszlovákia, Lengyelország és Szovjet-Oroszország) volt kapcsolatos. 1919–1920 folyamán Sztójay Döme alezredes hírszerzővel huzamosabb időn keresztül minden héten találkozott. A Tanácsköztársaság napjaiban felvételét kérte a lengyel hadseregbe, ám elutasították. Amíg a választ várta, műszaki és technikai segédletekkel, Csehszlovákia területén ügynökök beszerzésével és a mindennapos ügyvitel kialakításával közreműködött a lengyel katonai feladatok ellátásában. A munkát anyagi juttatás nélkül végezte a számukra. Cserébe báró Emil Prochaska őrnagytól, a bécsi lengyel katonai attasétól és Edward Pöschek ezredestől, a Lengyel Likvidációs Bizottság elnökétől hírszerzési adatokat kapott. Az együttműködés során 1920-ban ő vetette fel, hogy a lengyel-bolsevik háborúban végletesen meggyengült lengyel erők Magyarországon keresztül, Magyarország segítségével kapjanak lőszersegélyt. Az akció hozzájárult Lengyelország győzelméhez és függetlenségének megtartásához.

1921. november 1-jén formálisan nyugállományba helyezték, s civilként folytatta bécsi munkáját 1923-ig. Ekkor Revalba került  Magyarország észtországi követsége fedett katonai attaséjaként, „II. o. követségi tanácsosi címmel felruházott I. o. konzul” diplomáciai rangban. Működési köre Lettországra, Litvániára és Finnországra is kiterjedt, de fő feladata a szovjet viszonyok felderítése volt. 1925-ben feleségével kéthónapos szovjetunióbeli utat tett. Tanulmányban állapította meg, hogy a szovjetek világhatalmi tényezők lesznek, és nem mondtak le területi igényeikről Lengyelországgal szemben. Meglátta azt is, hogy a kontinensnyi új ország az anyagias, „élvhajhász” nyugati világgal előbb-utóbb össze fog csapni.

A kiváló képességekkel rendelkező Taróczy Nándor felderítési feladatait nagy tárgyilagossággal, óriási tényanyag feldolgozásával végezte. Jó viszonyt alakított ki a Revalban működő szovjet diplomatákkal is, akiktől sok információt kapott. Ekkoriban zajlottak a magyar-szovjet diplomáciai kapcsolatok felvételére irányuló tárgyalások is, amit Taróczy erősen támogatott, azonban a hazai ellenállás miatt erre egyelőre nem kerülhetett sor. Taróczynak a szovjet rendszer megszilárdulására, a magyar-szovjet kapcsolatok fontosságára vonatkozó jelentéseit a központban szkepticizmussal fogadták, úgy vélték, hogy Moszkva helyzetét túl kedvező színben
tünteti fel, s az esetleg létrejövő kapcsolatokból Magyarország számára lehetséges előnyöket túlbecsüli. Amikor budapesti elöljárója a szélsőségesen szovjetellenes Ruszkay Jenő lett, az immár altábornagy Taróczyt 1928 végén hazahívták és nyugállományba helyezték.

Nyugdíjas éveiben szakfordításokat készített a Hadtörténelmi Levéltár számára. Németül, olaszul, oroszul és franciául tökéletesen beszélt, észtül és angolul jól. Az orosz nyelv kiváló ismerete más szláv nyelveken is megértette magát. Naponta több kilométert futott, az egészséges életmód és táplálkozás is foglalkoztatta.

Első felesége 1942-ben elhunyt. Második házasságát 1946-ban kötötte a horvát nemzetiségű Mondecár Ernesztinával, aki unokatestvérének az özvegye volt.

A II. világháború után

1945 februárjában felvette a kapcsolatot a Hűvösvölgyben megjelenő Vörös Hadsereg egységeivel. Neki is köszönhető, hogy erőszakoskodásra itt nem került sor. Áprilisban belépett a Magyar Kommunista Pártba, és 1946 augusztusától a Hűvösvölgy-Zugliget körzet elnöke lett. 1947-ben kérvényezte rehabilitálását, nyugdíjának megemelését és nyugállományú vezérezredessé történő előléptetését kérve. Arra hivatkozott, hogy 1919-ben kapcsolatban állt bécsi kommunistákkal, ami miatt másfél évi rangvesztést szenvedett, illetve, hogy a tallini, Szovjetunióval kapcsolatos munkája miatt idő előtt nyugdíjazták. Felhozta azt is, hogy a vészkorszakban az első világháborús, zsidó vallású tisztbajtársai érdekében közbejárt Horthy Miklós kormányzónál. Kérvényét elutasították.

1950-ben feleségével és a náluk lakó rokonaikkal együtt kitelepítették Újpestre. Saját maga tervezte villáját, valamint bútorait, festményeit, könyveit elkobozták. Házát Götz János budapesti helyettes főügyész, Rákosi Mátyás barátja kapta meg. Nyugdíját megvonták, ezért éjjeliőrként helyezkedett el a „Jövő” Asztalosipari Szövetkezetnél, háborús és egyéb kitüntetéseit pedig megélhetése biztosítása miatt eladni kényszerült. Nyugdíja visszaszerzése érdekében folyton levelezett, míg végül kegydíjat állapítottak meg számára. Ezt azonban rendre nem vette át és visszaküldte, mondván, hogy nem kegydíjra jogosult. 1964-ben az osztrák állam kisajátította egy édesanyjától megörökölt ingatlanát. A kisajátítás összegéből vásárolt a II. kerületben egy nyaralót, amit téliesített. Itt élt feleségével, rokonaival és azok gyermekével a haláláig.

A „Polonia” lőszersegély

1919-ben a Második Lengyel Köztársaság és Szovjet-Oroszország között fokozatosan mélyülő háborús konfliktus alakult ki, amelybe később Szovjet-Ukrajna és az Ukrán Népköztársaság is bekapcsolódott. Lengyelország elsődleges célja a 123 év után 1918-ban visszanyert önálló államiságának a megvédése volt. A szovjetek ismét területeket akartak szerezni a lengyelektől, továbbá egészen Németországig akartak eljutni annak érdekében, hogy az ottani kommunista mozgalmakkal összeköttetést teremtsenek. 1920 nyarára a szovjetek Varsóig nyomultak előre, és biztosnak látszott a lengyelek veresége. A varsói csatában azonban váratlan fordulat következett be. Ennek egyik fontos oka volt, hogy a lőszerhiánnyal küzdő lengyelek nagy mennyiségű lőfegyvert, lőszert és más hadfelszerelést kaptak Magyarország és Románia irányából, a csehek ugyanis nem engedték át ezeket Lengyelországba. A szállítás a „Polonia” nevű vasúti szerelvényekkel történt, ezért az akció Polonia hadisegélynek is nevezhető. Taróczy elévülhetetlen érdeme e szállítási módnak a felvetése a lengyelek előtt, akik éltek vele. (Baloldali munkásmozgalmak hatására hamarosan mindenfajta egyéb hadi szállítás leállt Lengyelország felé, és kizárólag magyar hadianyag juthatott el Lengyelországba. Magyarország szerepével később Marian Zdziechowski lengyel filozófus és nyelvész foglalkozott több írásban.)

Művei

 Szovjetuniói utazásom 1925. április–május.
 Összefoglaló helyzetkép Oroszországról (1925)
 Második összefoglaló helyzetkép Oroszországról (1926. április)
 Harmadik összefoglaló helyzetkép Oroszországról (1926. október)
 Negyedik összefoglaló helyzetkép Oroszországról. I. rész. (1927. augusztus)
 Ötödik összefoglaló helyzetkép Oroszországról (1928. január)
 A Kelet emancipációja Európa gyámsága alól, különös tekintettel Moszkva szerepére. I. rész. A kínai bonyodalmak a Csendes-óceán hegemóniájáért való harc (1927. január)

Katonai rendfokozati előlépései

 1894. augusztus 18. – hadapród tiszthelyettes
 1895. szeptember 1. – hadnagy
 1899. november 1. – főhadnagy
 1909. november 1. – százados
 1916. július 1. – őrnagy
 1918. augusztus 1.– alezredes (később módosítva 1917. november 1-jére)
 1920. május 1. – ezredes
 1925. május 1. – tábornok (rejtés miatt vezértanácsnok)
 1928. november 1. altábornagy (rejtés miatt vezérfőtanácsnok)

Kitüntetései

 1898 – Ferenc József megkoronázásnak 50. évfordulója alkalmából kiadott Jubileumi Emlékérem a fegyveres erő számára (Jubiläums Erinnerungsmedaille für die Bewaffnete Macht)
 1908 – Ferenc József megkoronázásnak 60. évfordulója alkalmából kiadott Katonai Jubileumi Kereszt (Militär-Jubiläumskreuz)
 1909 – Bronz Katonai Érdemérem (Bronzene Militärverdienstmedaille)
 1912–1913 – Mozgósítási Kereszt (Erinnerungskreuz)
Háborús kitüntetései
 Katonai Érdemérem vörös szalagon (Militärverdienstmedaille am Roten Bande – Schematismus)
 Katonai Érdemkereszt 3. osztálya hadidíszítménnyel (Militärverdienstkreuz 3. Klasse mit der Kriegsdekoration)
 Osztrák Császári Vaskorona-rend 3. osztálya a hadidíszítménnyel, kardokkal (Österreichischkaiserlicher Orden der Eisernen Krone, 3. Klasse mit Kriegsdekoration und Schwerten)
 Bronz Katonai Érdemérem a Katonai Érdemkereszt szalagján („Signum Laudis” – Bonzene Militärverdienstmedaille am Band des Militärverdienstkreuzes)
 Ezüst Katonai Érdemérem, a Katonai Érdemkereszt szalagján („Signum Laudis” – Silberne Militärverdienstmedaille am Band des Militärverdienstkreuzes)
 Károly-csapatkereszt (Karl-Truppen-Kreuz, 1917)
 Marianer Kreuz, (1916. március 10.) (Deutscher Ritterorden, Marianer-Halskreuz)
 Sebesülési Érem két sávval (Verwundetenmedaille mit 2 Strafen)
 Vöröskereszt Tiszti Díszjelvény hadidíszítménnyel (Ehrenzeichnen für Verdienste um das Rote Kreuz, Offiziersehrenzeichen mit Kriegsdekoration)
Egyéb
 1928 – Magyar Érdemkereszt II. o.

Jegyzetek

Források
 
 Varga E. László: Őfelsége katonája, Kádár alattvalója. Taróczy Nándor magyar királyi altábornagy életútja. AETAS 26. évf. 2011. 4. szám 61-81. o. epa.oszk.hu
 Taróczy Nándor magyar királyi altábornagy visszaemlékezése. Forrásközlemény. (Közli: Varga E. László) AETAS 27. évf. 2012. 3. szám 96-113 epa.oszk.hu

További információk
 Rejtélyes XX. század. Taróczy ezredes titkos moszkvai utazása nava.hu

Kapcsolódó szócikkek 
 Polonia hadisegély
 Baló Zoltán
 Nizalowski Ernő

Magyarország hírszerzői
Magyar levéltárosok
Magyar diplomaták
Magyar poliglottok
Magyar–lengyel kapcsolatok
1874-ben született személyek
1973-ban elhunyt személyek
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban
Családi nevüket magyarosított személyek
Magyar katonai attasék
Taróczy Nándor ( eredeti neve : Szmazsenka Ferdinánd Jenő Ernő Mária ) ( Debrecen , december – Budapest , április ) magyar katonatiszt , hírszerző diplomata , a második világháború előtt a lengyel–magyar kapcsolatok kiemelkedő alakja.ban ő javasolta a lengyel kormánynak , hogy a lengyel-bolsevik háborúban harcolva Magyarországtól , illetve Magyarországon keresztül kérjen hadisegélyt . Életútja Indulása és katonai csapatszolgálata Elmagyarosodott felvidéki szlovák családból származott . Apja , Szmazsenka Ferdinánd Ferenc János távírdai mérnök , telefonhálózati műszaki igazgató volt Budapesten , Kassán és Debrecenben , Puskás Tivadar munkatársaként részt vett a budapesti telefonhírmondó felállításában . Anyja , Herold Mária Jozefa osztrák származású volt . A család hat gyermeket nevelt . Gyermekkorától katona szeretett volna lenni . A gyalogsági hadapród iskolátésközött végezte Budapesten . Ezt követően csapatnál szolgált , majdtőlig a hadiiskolában tanult , ami vezérkari tiszteket képzett . 1904-ben házasságot kötött Cserjomuskina Mária Boriszovnával , egy orosz földbirtokos lányával , akivel Nizzában ismerkedett meg . Felesége nem tanult meg jól magyarul , ezért oroszul vagy franciául beszéltek egymással . Egyetlen gyermekük csecsemőkorában elhunyt . Orosz nyelvtudásának köszönhetőenben az Osztrák–Magyar Monarchia katonai megfigyelője lett a japán-orosz háborúban . Ez volt az első oroszországi útja , és az első világháború kitöréséig többször is odautazott rokonlátogatásra . A világháború kezdetén a keleti frontra vezényelték , Korczów és Delatyn térségében harcolt.áprilisában tüdőlövést kapott , felgyógyulása után szállásmesteri feladatokra vezényelték . Lublinban , Szerbiában és az olasz megszállási területeken a katonai közigazgatás megszervezésében , illetve személyi ügyek referenseként dolgozott . Diplomáciai és hírszerzői pályája 1919-ben Bécsbe küldték . Hivatalosan levéltári ügyekkel foglalkozott , a Habsburg–Lotaringiai-ház tagjaival és a Monarchia vezetőivel kapcsolatos kompromittáló dokumentumokat kellett gyűjtenie . Valójában önkéntes jelentkezés alapján hírszerző tevékenységet folytatott „ Morgen” fedőnévvel . Feladatköre „ a szláv északkelet” országaival ( Csehszlovákia , Lengyelország és Szovjet-Oroszország ) volt kapcsolatos.1920 folyamán Sztójay Döme alezredes hírszerzővel huzamosabb időn keresztül minden héten találkozott . A Tanácsköztársaság napjaiban felvételét kérte a lengyel hadseregbe , ám elutasították . Amíg a választ várta , műszaki és technikai segédletekkel , Csehszlovákia területén ügynökök beszerzésével és a mindennapos ügyvitel kialakításával közreműködött a lengyel katonai feladatok ellátásában . A munkát anyagi juttatás nélkül végezte a számukra . Cserébe báró Emil Prochaska őrnagytól , a bécsi lengyel katonai attasétól és Edward Pöschek ezredestől , a Lengyel Likvidációs Bizottság elnökétől hírszerzési adatokat kapott . Az együttműködés soránban ő vetette fel , hogy a lengyel-bolsevik háborúban végletesen meggyengült lengyel erők Magyarországon keresztül , Magyarország segítségével kapjanak lőszersegélyt . Az akció hozzájárult Lengyelország győzelméhez és függetlenségének megtartásához . 1921. novemberjén formálisan nyugállományba helyezték , s civilként folytatta bécsi munkájátig . Ekkor Revalba került Magyarország észtországi követsége fedett katonai attaséjaként , „ II. o. követségi tanácsosi címmel felruházott I. o. konzul” diplomáciai rangban . Működési köre Lettországra , Litvániára és Finnországra is kiterjedt , de fő feladata a szovjet viszonyok felderítése volt.ben feleségével kéthónapos szovjetunióbeli utat tett . Tanulmányban állapította meg , hogy a szovjetek világhatalmi tényezők lesznek , és nem mondtak le területi igényeikről Lengyelországgal szemben . Meglátta azt is , hogy a kontinensnyi új ország az anyagias , „ élvhajhász” nyugati világgal előbb-utóbb össze fog csapni . A kiváló képességekkel rendelkező Taróczy Nándor felderítési feladatait nagy tárgyilagossággal , óriási tényanyag feldolgozásával végezte . Jó viszonyt alakított ki a Revalban működő szovjet diplomatákkal is , akiktől sok információt kapott . Ekkoriban zajlottak a magyar-szovjet diplomáciai kapcsolatok felvételére irányuló tárgyalások is , amit Taróczy erősen támogatott , azonban a hazai ellenállás miatt erre egyelőre nem kerülhetett sor . Taróczynak a szovjet rendszer megszilárdulására , a magyar-szovjet kapcsolatok fontosságára vonatkozó jelentéseit a központban szkepticizmussal fogadták , úgy vélték , hogy Moszkva helyzetét túl kedvező színben tünteti fel , s az esetleg létrejövő kapcsolatokból Magyarország számára lehetséges előnyöket túlbecsüli . Amikor budapesti elöljárója a szélsőségesen szovjetellenes Ruszkay Jenő lett , az immár altábornagy Taróczytvégén hazahívták és nyugállományba helyezték . Nyugdíjas éveiben szakfordításokat készített a Hadtörténelmi Levéltár számára . Németül , olaszul , oroszul és franciául tökéletesen beszélt , észtül és angolul jól . Az orosz nyelv kiváló ismerete más szláv nyelveken is megértette magát . Naponta több kilométert futott , az egészséges életmód és táplálkozás is foglalkoztatta . Első feleségeben elhunyt . Második házasságátban kötötte a horvát nemzetiségű Mondecár Ernesztinával , aki unokatestvérének az özvegye volt . A II. világháború után 1945 februárjában felvette a kapcsolatot a Hűvösvölgyben megjelenő Vörös Hadsereg egységeivel . Neki is köszönhető , hogy erőszakoskodásra itt nem került sor . Áprilisban belépett a Magyar Kommunista Pártba , ésaugusztusától a Hűvösvölgy-Zugliget körzet elnöke lett.ben kérvényezte rehabilitálását , nyugdíjának megemelését és nyugállományú vezérezredessé történő előléptetését kérve . Arra hivatkozott , hogyben kapcsolatban állt bécsi kommunistákkal , ami miatt másfél évi rangvesztést szenvedett , illetve , hogy a tallini , Szovjetunióval kapcsolatos munkája miatt idő előtt nyugdíjazták . Felhozta azt is , hogy a vészkorszakban az első világháborús , zsidó vallású tisztbajtársai érdekében közbejárt Horthy Miklós kormányzónál . Kérvényét elutasították . 1950-ben feleségével és a náluk lakó rokonaikkal együtt kitelepítették Újpestre . Saját maga tervezte villáját , valamint bútorait , festményeit , könyveit elkobozták . Házát Götz János budapesti helyettes főügyész , Rákosi Mátyás barátja kapta meg . Nyugdíját megvonták , ezért éjjeliőrként helyezkedett el a „ Jövő” Asztalosipari Szövetkezetnél , háborús és egyéb kitüntetéseit pedig megélhetése biztosítása miatt eladni kényszerült . Nyugdíja visszaszerzése érdekében folyton levelezett , míg végül kegydíjat állapítottak meg számára . Ezt azonban rendre nem vette át és visszaküldte , mondván , hogy nem kegydíjra jogosult.ben az osztrák állam kisajátította egy édesanyjától megörökölt ingatlanát . A kisajátítás összegéből vásárolt a II. kerületben egy nyaralót , amit téliesített . Itt élt feleségével , rokonaival és azok gyermekével a haláláig . A „ Polonia” lőszersegély 1919-ben a Második Lengyel Köztársaság és Szovjet-Oroszország között fokozatosan mélyülő háborús konfliktus alakult ki , amelybe később Szovjet-Ukrajna és az Ukrán Népköztársaság is bekapcsolódott . Lengyelország elsődleges célja aév utánban visszanyert önálló államiságának a megvédése volt . A szovjetek ismét területeket akartak szerezni a lengyelektől , továbbá egészen Németországig akartak eljutni annak érdekében , hogy az ottani kommunista mozgalmakkal összeköttetést teremtsenek.nyar ára a szovjetek Varsóig nyomultak előre , és biztosnak látszott a lengyelek veresége . A varsói csatában azonban váratlan fordulat következett be . Ennek egyik fontos oka volt , hogy a lőszerhiánnyal küzdő lengyelek nagy mennyiségű lőfegyvert , lőszert és más hadfelszerelést kaptak Magyarország és Románia irányából , a csehek ugyanis nem engedték át ezeket Lengyelországba . A szállítás a „ Polonia” nevű vasúti szerelvényekkel történt , ezért az akció Polonia hadisegélynek is nevezhető . Taróczy elévülhetetlen érdeme e szállítási módnak a felvetése a lengyelek előtt , akik éltek vele . ( Baloldali munkásmozgalmak hatására hamarosan mindenfajta egyéb hadi szállítás leállt Lengyelország felé , és kizárólag magyar hadianyag juthatott el Lengyelországba . Magyarország szerepével később Marian Zdziechowski lengyel filozófus és nyelvész foglalkozott több írásban . ) Művei Szovjetuniói utazásom április–május . Összefoglaló helyzetkép Oroszországról Második összefoglaló helyzetkép Oroszországról április ) Harmadik összefoglaló helyzetkép Oroszországról október ) Negyedik összefoglaló helyzetkép Oroszországról . I. rész . augusztus ) Ötödik összefoglaló helyzetkép Oroszországról január ) A Kelet emancipációja Európa gyámsága alól , különös tekintettel Moszkva szerepére . I. rész . A kínai bonyodalmak a Csendes-óceán hegemóniájáért való harc január ) Katonai rendfokozati előlépései augusztus – hadapród tiszthelyettes szeptember – hadnagy november – főhadnagy november – százados július – őrnagy augusztus– alezredes ( később módosítva novemberjére ) május – ezredes május – tábornok ( rejtés miatt vezértanácsnok ) november altábornagy ( rejtés miatt vezérfőtanácsnok ) Kitüntetései – Ferenc József megkoronázásnak évfordulója alkalmából kiadott Jubileumi Emlékérem a fegyveres erő számára ( Jubiläums Erinnerungsmedaille für die Bewaffnete Macht ) – Ferenc József megkoronázásnak évfordulója alkalmából kiadott Katonai Jubileumi Kereszt ( Militär-Jubiläumskreuz ) – Bronz Katonai Érdemérem ( Bronzene Militärverdienstmedaille ) 1913 – Mozgósítási Kereszt ( Erinnerungskreuz ) Háborús kitüntetései Katonai Érdemérem vörös szalagon ( Militärverdienstmedaille am Roten Bande – Schematismus ) Katonai Érdemkereszt osztálya hadidíszítménnyel ( Militärverdienstkreuz Klasse mit der Kriegsdekoration ) Osztrák Császári Vaskorona-rend osztálya a hadidíszítménnyel , kardokkal ( Österreichischkaiserlicher Orden der Eisernen Krone , Klasse mit Kriegsdekoration und Schwerten ) Bronz Katonai Érdemérem a Katonai Érdemkereszt szalagján ( „ Signum Laudis” – Bonzene Militärverdienstmedaille am Band des Militärverdienstkreuzes ) Ezüst Katonai Érdemérem , a Katonai Érdemkereszt szalagján ( „ Signum Laudis” – Silberne Militärverdienstmedaille am Band des Militärverdienstkreuzes ) Károly-csapatkereszt ( Karl-Truppen-Kreuz , Marianer Kreuz , március ) ( Deutscher Ritterorden , Marianer-Halskreuz ) Sebesülési Érem két sávval ( Verwundetenmedaille mitStrafen ) Vöröskereszt Tiszti Díszjelvény hadidíszítménnyel ( Ehrenzeichnen für Verdienste um das Rote Kreuz , Offiziersehrenzeichen mit Kriegsdekoration ) Egyéb – Magyar Érdemkereszt II. o . Jegyzetek Források Varga E. László : Őfelsége katonája , Kádár alattvalója . Taróczy Nándor magyar királyi altábornagy életútja . AETAS évf. szám o. epa.oszk.hu Taróczy Nándor magyar királyi altábornagy visszaemlékezése . Forrásközlemény . ( Közli : Varga E. László ) AETAS évf. számepa.oszk.hu További információk Rejtélyes XX. század . Taróczy ezredes titkos moszkvai utazása nava.hu Kapcsolódó szócikkek Polonia hadisegély Baló Zoltán Nizalowski Ernő Magyarország hírszerzői Magyar levéltárosok Magyar diplomaták Magyar poliglottok Magyar–lengyel kapcsolatok 1874-ben született személyek 1973-ban elhunyt személyek Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban Családi nevüket magyarosított személyek Magyar katonai attasék