Lukáts Gyula (politikus)
Etrekarcsai Lukáts Gyula (Székesfehérvár, 1851. szeptember 1. – Budapest, 1906. június 2.) országgyűlési képviselő, újságíró, lapszerkesztő.

Élete

Családja a Pozsony megyei csallóközi ágból való, a meglevő eredeti oklevél szerint IV. Bélától már donatiót kapott. A XIII. századból szintén megvan a családnál Roland nádornak a családfát megállapító levele, mely szerint Ethe kun vezér ágából származtak. Apja Lukáts Zsigmond bérlő volt Fehér megyében. Lukáts Gyula Székesfehérvárt született, ahol a gimnáziumot végezte. 1866-ban a fiumei tengerészeti akadémiába lépett és 1868-tól mint kadét és hadnagy (leszámítva azt az időt, amit a hadnagyi vizsga letételére fordított Fiuméban) osztrák-magyar lobogó alatt 1873-ig folytonosan hajózott. 1870. január 7-én az Atlanti-óceánon a Catterina V. három árbocos hajóval hajótörést szenvedett; ekkor négy napi küzdelem után, január 10-én a Nyanza angol gőzös mentette meg.

1874-ben megvált a tengerészettől és visszatérve hazájába 1875-ben jogász lett Budapesten. Mint a jogász segélyegylet elnökének, szerep jutott neki az 1876-77. évi török tüntetésekben. Ekkor volt az Egyetértés szerkesztőségének tagja; előbb az országgyűlési rovatot vezette, majd vezérzikkeket, tárcákat írt; azon kiáltványok, melyek a magyar nemzethez és hölgyekhez intéztettek a budapesti ifjúság által a török ügyben, szintén tőle valók. A Konstantinápolyba Abdul-Kerimnek kardot vivő küldöttség vezetője volt. Itt kapta a (III.) Medjidje commandeur csillagát, melyet azonban nem viselt. 1877. júniusban a török-orosz hadjárat alatt mint az Egyetértés harctéri levelezője működött Mehemed-Ali mellett. 1879-ben a nagyváradi Szabadsághoz lépett be főmunkatársnak és vezércikkírónak.

1880-ban Nagyvárad város megválasztotta aljegyzőjévé. 1882-ben párbaj vétsége miatt Vácon ült és vele volt bezárva a kommün híres minisztere Frankel Leó is, s a tőle nyert információk, francia kútfők és a kommün hivatalos lapjának alapján egy tanulmányt írt: A commune története címmel, mely mintegy 25 számban a nagyváradi szabadságban jelent meg. 1884-ben a szalontai kerület képviselője lett (ettől fogva budapesti lakos), 1887-ben a rácalmási, 1892-ben ismét a szalontai kerület, 1896-ban a monori választotta meg. A képviselőház jegyzője és a közlekedési bizottság tagja; a Függetlenségi Párt híve volt.

Cikkeket írt a Hazánk és a Külföldbe s a Heti Póstába (többnyire tengerészeti cikkek és mint szemtanú az 1868-as kubai felkelésről Etruk, Kelén, Karcsai Gyula nevek alatt is); a Budapesti Hirlapba (1889 és 1892-ben Kossuth Lajosnál tett látogatásairól); a Magyarországba (1894. márciusban Kossuth betegségéről és haláláról Turinból küldött táviratokat és tárcacikkeket).

Szerkesztette és kiadótulajdonosa volt a Népzászlója című politikai hetilapnak 1886-tól.

Országgyűlési beszédei (leginkább fiumei tengerészeti kérdésekben és hilanthropikus ügyekben szólalt fel) a Naplókban (1884-től) vannak.

Munkája

 A török nemzet vendégei. A magyarországi török rokonszenv s a konstantinápolyi út története. Bpest, 1877. Fényképpel.

Források

További információk

 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János. 
 Magyar életrajzi lexikon I-II. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Bp., Akadémiai Kiadó, 1967-1969. 
 Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny.
 Toth, Adalbert: Parteien und Reichtagswahlen in Ungarn 1848-1892. München, R. Oldenburg Verlag, 1973. 
 A szövetkezett balpárt arcképcsarnoka. Bp., 1905. Révai és Salamon ny. 
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.

Magyar újságírók
Székesfehérváriak
1851-ben született személyek
1906-ban elhunyt személyek
Országgyűlési képviselők (1884–1887)
Országgyűlési képviselők (1887–1892)
Országgyűlési képviselők (1892–1896)
Országgyűlési képviselők (1896–1901)
Etrekarcsai Lukáts Gyula ( Székesfehérvár , szeptember – Budapest , június ) országgyűlési képviselő , újságíró , lapszerkesztő . Élete Családja a Pozsony megyei csallóközi ágból való , a meglevő eredeti oklevél szerint IV . Bélától már donatiót kapott . A XIII. századból szintén megvan a családnál Roland nádornak a családfát megállapító levele , mely szerint Ethe kun vezér ágából származtak . Apja Lukáts Zsigmond bérlő volt Fehér megyében . Lukáts Gyula Székesfehérvárt született , ahol a gimnáziumot végezte.ban a fiumei tengerészeti akadémiába lépett éstól mint kadét és hadnagy ( leszámítva azt az időt , amit a hadnagyi vizsga letételére fordított Fiuméban ) osztrák-magyar lobogó alattig folytonosan hajózott. januárén az Atlanti-óceánon a Catterina V. három árbocos hajóval hajótörést szenvedett ; ekkor négy napi küzdelem után , januárén a Nyanza angol gőzös mentette meg . 1874-ben megvált a tengerészettől és visszatérve hazájábaben jogász lett Budapesten . Mint a jogász segélyegylet elnökének , szerep jutott neki az évi török tüntetésekben . Ekkor volt az Egyetértés szerkesztőségének tagja ; előbb az országgyűlési rovatot vezette , majd vezérzikkeket , tárcákat írt ; azon kiáltványok , melyek a magyar nemzethez és hölgyekhez intéztettek a budapesti ifjúság által a török ügyben , szintén tőle valók . A Konstantinápolyba Abdul-Kerimnek kardot vivő küldöttség vezetője volt . Itt kapta a ( III. ) Medjidje commandeur csillagát , melyet azonban nem viselt. júniusban a török-orosz hadjárat alatt mint az Egyetértés harctéri levelezője működött Mehemed-Ali mellett.ben a nagyváradi Szabadsághoz lépett be főmunkatársnak és vezércikkírónak . 1880-ban Nagyvárad város megválasztotta aljegyzőjévé.ben párbaj vétsége miatt Vácon ült és vele volt bezárva a kommün híres minisztere Frankel Leó is , s a tőle nyert információk , francia kútfők és a kommün hivatalos lapjának alapján egy tanulmányt írt : A commune története címmel , mely mintegyszámban a nagyváradi szabadságban jelent meg.ben a szalontai kerület képviselője lett ( ettől fogva budapesti lakos) , ben a rácalmási, ben ismét a szalontai kerület, ban a monori választotta meg . A képviselőház jegyzője és a közlekedési bizottság tagja ; a Függetlenségi Párt híve volt . Cikkeket írt a Hazánk és a Külföldbe s a Heti Póstába ( többnyire tengerészeti cikkek és mint szemtanú azas kubai felkelésről Etruk , Kelén , Karcsai Gyula nevek alatt is ) ; a Budapesti Hirlapbaésben Kossuth Lajosnál tett látogatásairól ) ; a Magyarországba márciusban Kossuth betegségéről és haláláról Turinból küldött táviratokat és tárcacikkeket ) . Szerkesztette és kiadótulajdonosa volt a Népzászlója című politikai hetilapnaktól . Országgyűlési beszédei ( leginkább fiumei tengerészeti kérdésekben és hilanthropikus ügyekben szólalt fel ) a Naplókbantől ) vannak . Munkája A török nemzet vendégei . A magyarországi török rokonszenv s a konstantinápolyi út története . Bpest , Fényképpel . Források További információk Gulyás Pál : Magyar írók élete és munkái . Bp. , Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete , kötettől sajtó alá rend . Viczián János . Magyar életrajzi lexikon I-II. Főszerk . Kenyeres Ágnes . Bp. , Akadémiai Kiadó , Palatinus József : A szabadkőművesség bűnei. kiad . Bp. , Budai-Bernwaliner József ny . Toth , Adalbert : Parteien und Reichtagswahlen in Ungarn München , R. Oldenburg Verlag , A szövetkezett balpárt arcképcsarnoka . Bp. , Révai és Salamon ny . Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub . Magyar újságírók Székesfehérváriak 1851-ben született személyek 1906-ban elhunyt személyek Országgyűlési képviselők1887 ) Országgyűlési képviselők1892 ) Országgyűlési képviselők1896 ) Országgyűlési képviselők1901 )