I. Teofil alexandriai püspök
I. Teofil, görögösen Theophilosz (, ), (350 körül – 412. október 28.) alexandriai püspök 384-től haláláig.

Élete 
Teofil I. Timóteus püspök utódaként lépett az alexandriai pátriárkai székbe. Órigenész tisztelője volt, de a 390-es évekre – részben egyes origenisták őt ért sértegetései miatt – felülvizsgálta Órigenészről vallott nézeteit, és eretnekké nyilvánította az exegétát és követőit. Döntését támogatta Szent Epiphaniosz és Szent Jeromos is. Az üldözött origenisták egy része a Teofil által már korábban sem kedvelt Aranyszájú Szent János konstantinápolyi püspökhöz fordult menedékért. Az ügyet kivizsgálandó, Arcadius bizánci császár Konstantinápolyba idéztette Teofilt, aki viszont ott elnyerte Aelia Eudoxia császárné jóindulatát, és sikerült elérnie Aranyszájú Szent János megfosztását a püspökség éléről. Egyes források szerint az ő nevéhez fűződik 389-ben az alexandriai könyvtár részleges elpusztítása.

Teofil 28 évnyi pátriárkátus után, 412-ben hunyt el. Utóda unokaöccse, Alexandriai Szent Cirill lett.

Művei 
Bár sok művet írt, mára csak néhány levele és egy eucharisztiáról szóló beszéde maradt fenn Alexandriai Szent Cirill művei között. Cirill utal még Teofilnak a bűnbánatról szóló írásására, az Apophthegmata Patrum pedig az ítéletről írt munkáját nevezi meg. Ezenkívül ismert még az Izajás-látomásról szóló könyve, amely Ameliai Szent Jeromos művei között maradt fenn.

Jegyzetek

Források 
 Farkas József: Egyháztörténelem – Hase K. nyomán, I. kötet, Pest, 1865, 360 p

Kapcsolódó szócikkek 
 Ókeresztény irodalom
 Kopt pápák listája

Ókeresztény görög írók
412-ben elhunyt személyek
5. századi püspökök
I. Teofil , görögösen Theophilosz ( , ) ,körül – október ) alexandriai püspöktől haláláig . Élete Teofil I. Timóteus püspök utódaként lépett az alexandriai pátriárkai székbe . Órigenész tisztelője volt , de aes évekre – részben egyes origenisták őt ért sértegetései miatt – felülvizsgálta Órigenészről vallott nézeteit , és eretnekké nyilvánította az exegétát és követőit . Döntését támogatta Szent Epiphaniosz és Szent Jeromos is . Az üldözött origenisták egy része a Teofil által már korábban sem kedvelt Aranyszájú Szent János konstantinápolyi püspökhöz fordult menedékért . Az ügyet kivizsgálandó , Arcadius bizánci császár Konstantinápolyba idéztette Teofilt , aki viszont ott elnyerte Aelia Eudoxia császárné jóindulatát , és sikerült elérnie Aranyszájú Szent János megfosztását a püspökség éléről . Egyes források szerint az ő nevéhez fűződikben az alexandriai könyvtár részleges elpusztítása . Teofilévnyi pátriárkátus után, ben hunyt el . Utóda unokaöccse , Alexandriai Szent Cirill lett . Művei Bár sok művet írt , mára csak néhány levele és egy eucharisztiáról szóló beszéde maradt fenn Alexandriai Szent Cirill művei között . Cirill utal még Teofilnak a bűnbánatról szóló írásására , az Apophthegmata Patrum pedig az ítéletről írt munkáját nevezi meg . Ezenkívül ismert még az Izajás-látomásról szóló könyve , amely Ameliai Szent Jeromos művei között maradt fenn . Jegyzetek Források Farkas József : Egyháztörténelem – Hase K. nyomán , I. kötet , Pest,p Kapcsolódó szócikkek Ókeresztény irodalom Kopt pápák listája Ókeresztény görög írók 412-ben elhunyt személyek 5. századi püspökök