Vlagyimir Alekszandrovics Krjucskov
Vlagyimir Alekszandrovics Krjucskov (; Caricin, 1924. február 29. – Moszkva, 2007. november 23.) orosz nemzetiségű szovjet jogász és diplomata, a Szovjetunió Kommunista Pártja Politikai Bizottságának tagja, 1988–1991 között a KGB elnöke. 1955 és 1959 között a budapesti szovjet nagykövetség harmadtitkára volt, és részt vett az 1956-os forradalom leverésének szervezésében.

Kezdetben a szovjet igazságszolgáltatásban dolgozott ügyészségi nyomozóként, majd a Szovjetunió Külügyminisztériuma diplomáciai akadémiáját elvégezve diplomata lett. A külföldi szolgálatban töltött évei alatt találkozott Jurij Andropovval, aki a fő patrónusa lett. 1974-től 1988-ig a KGB külföldi hírszerző ágát, az Első Főcsoportfőnökségot (PGU) vezette. Ezekben az években ez a részleg is részt vett a különféle kommunista, szocialista és antikoloniális mozgalmak támogatásában és finanszírozásában szerte a világon, amelyek közül néhány hatalomra is került hazájukban és létrehoztak szovjetbarát kormányokat. Ezen felül a Krjucskov vezetése alatt a Főcsoportfőnökség nagy diadalokat könyvelhetett el, emberei beépültek nyugati hírszerző ügynökségekbe, értékes tudományos és műszaki információval és dezinformációs módszerekkel gazdagodtak, de az aktív intézkedéseket is tökéletesítették. Ugyanakkor azonban a Főcsoportfőnökséget disszidensek sújtották, nagy felelőssége volt Afganisztán megtámadásában, és csökkent a nyugat-európai kommunista pártokra ható befolyásolási képessége is.

1988 és 1991 között Krjucskov a KGB 7. elnökeként szolgált, ő volt a sikertelen augusztusi puccs, majd az Állami Rendkívüli Bizottság vezetője.

Jegyzetek

Fordítás

További információk 

1924-ben született személyek
2007-ben elhunyt személyek
Szovjet politikusok
Lenin-renddel kitüntetettek
Vlagyimir Alekszandrovics Krjucskov ( ; Caricin , február 29. – Moszkva , november 23. ) orosz nemzetiségű szovjet jogász és diplomata , a Szovjetunió Kommunista Pártja Politikai Bizottságának tagja,1991 között a KGB elnöke.ésközött a budapesti szovjet nagykövetség harmadtitkára volt , és részt vett azos forradalom leverésének szervezésében . Kezdetben a szovjet igazságszolgáltatásban dolgozott ügyészségi nyomozóként , majd a Szovjetunió Külügyminisztériuma diplomáciai akadémiáját elvégezve diplomata lett . A külföldi szolgálatban töltött évei alatt találkozott Jurij Andropovval , aki a fő patrónusa lett.tőlig a KGB külföldi hírszerző ágát , az Első Főcsoportfőnökségot ( PGU ) vezette . Ezekben az években ez a részleg is részt vett a különféle kommunista , szocialista és antikoloniális mozgalmak támogatásában és finanszírozásában szerte a világon , amelyek közül néhány hatalomra is került hazájukban és létrehoztak szovjetbarát kormányokat . Ezen felül a Krjucskov vezetése alatt a Főcsoportfőnökség nagy diadalokat könyvelhetett el , emberei beépültek nyugati hírszerző ügynökségekbe , értékes tudományos és műszaki információval és dezinformációs módszerekkel gazdagodtak , de az aktív intézkedéseket is tökéletesítették . Ugyanakkor azonban a Főcsoportfőnökséget disszidensek sújtották , nagy felelőssége volt Afganisztán megtámadásában , és csökkent a nyugat-európai kommunista pártokra ható befolyásolási képessége is . 1988 ésközött Krjucskov a KGB elnökeként szolgált , ő volt a sikertelen augusztusi puccs , majd az Állami Rendkívüli Bizottság vezetője . Jegyzetek Fordítás További információk 1924-ben született személyek 2007-ben elhunyt személyek Szovjet politikusok Lenin-renddel kitüntetettek