Kováts Eduárd
Jordánházi és berenczei Kováts Eduárd (Szatmár, 1823. május 18. – Szatmárt, 1898. április 29.) földbirtokos, megyebizottsági tag.

Élete

Középiskoláit Nagykárolyban és Szatmárt végezte, jogi tanulmányait Kassán kezdte és Pesten fejezte be, ahonnan Zoltán János Szabolcs megyei alispán mellé ment joggyakorlatra. Ennek bevégzése után a bécsi udvari kancelláriánál fogalmazó lett és a híres Platthy referendárius mellé volt beosztva. 1843-ban haza ment és Homokon gazdálkodással kezdett foglalkozni. Ugyanezen évben Szatmár vármegye szolgabíróvá választotta meg; ez állásáról azonban lemondott. 

Az 1848. évi szabadságharc alatt mint nemzetőri közvitéz állott hazája szolgálatába, majd később segédtiszt volt, a nemzetőrség parancsnoka és vezére Katona Mihály mellett. 1849 őszén házassági frigyre lépett Térey Máriával, Petőfi Sándorné Szendrey Júlia meghitt barátnőjével; de neje már hat év után meghalt. 

1852-ben a császári és királyi törvényszéknél rövid ideig bírói tisztet viselt; azután huzamosabb ideig ismét a gazdálkodásnak élt. A vármegye majdnem összes bizottságának tagja, a katonai vegyes felülvizsgáló bizottságnak húsz évig díjtalanul elnöke volt. Érdemei elismeréseül ő felsége a vaskoronarenddel tüntette ki (már 1869-ben királyi tanácsosi rangot nyert). A Széchenyi Társaságnak elnökigazgatója is volt. Elnöke volt az országos földhitelintézet vidéki bizottságának, alapítója a magyarországi gazdasági egyesületnek és a Szent István Társulatnak. Könyvtára mintegy nyolc ezer kötetre rúgott.

A Szamosnak és Szatmári Közlönynek munkatársa volt.

Források

További információk

 Szamos 1898. 35. sz.
 Budapesti Napló 1898. 119. sz.

1823-ban született személyek
1898-ban elhunyt személyek
Szatmárnémetiek	
Az 1848–49-es szabadságharc katonái
Jordánházi és berenczei Kováts Eduárd ( Szatmár , május – Szatmárt , április ) földbirtokos , megyebizottsági tag . Élete Középiskoláit Nagykárolyban és Szatmárt végezte , jogi tanulmányait Kassán kezdte és Pesten fejezte be , ahonnan Zoltán János Szabolcs megyei alispán mellé ment joggyakorlatra . Ennek bevégzése után a bécsi udvari kancelláriánál fogalmazó lett és a híres Platthy referendárius mellé volt beosztva.ban haza ment és Homokon gazdálkodással kezdett foglalkozni . Ugyanezen évben Szatmár vármegye szolgabíróvá választotta meg ; ez állásáról azonban lemondott . Az évi szabadságharc alatt mint nemzetőri közvitéz állott hazája szolgálatába , majd később segédtiszt volt , a nemzetőrség parancsnoka és vezére Katona Mihály mellett.őszén házassági frigyre lépett Térey Máriával , Petőfi Sándorné Szendrey Júlia meghitt barátnőjével ; de neje már hat év után meghalt . 1852-ben a császári és királyi törvényszéknél rövid ideig bírói tisztet viselt ; azután huzamosabb ideig ismét a gazdálkodásnak élt . A vármegye majdnem összes bizottságának tagja , a katonai vegyes felülvizsgáló bizottságnak húsz évig díjtalanul elnöke volt . Érdemei elismeréseül ő felsége a vaskoronarenddel tüntette ki ( márben királyi tanácsosi rangot nyert ) . A Széchenyi Társaságnak elnökigazgatója is volt . Elnöke volt az országos földhitelintézet vidéki bizottságának , alapítója a magyarországi gazdasági egyesületnek és a Szent István Társulatnak . Könyvtára mintegy nyolc ezer kötetre rúgott . A Szamosnak és Szatmári Közlönynek munkatársa volt . Források További információk Szamos sz . Budapesti Napló sz . 1823-ban született személyek 1898-ban elhunyt személyek Szatmárnémetiek Az49-es szabadságharc katonái