2. szimfónia (Nielsen)
Carl Nielsen 2. szimfóniája az úgynevezett A négy temperamentum szimfónia (dánul: Symfoni nr. 2, De fire Temperamenter, op. 16., FS 29, CNW 26). Az 1901 és 1902 között íródott művet 1902. december 1-én mutatták be a Dansk Koncertforeningben (Dán Koncerttársaság), Koppenhágában. A Koncertforening zenekarát maga a szerző dirigálta. A mű érdekessége, hogy a mind a négy tétele eltérő hangsorban íródott. Az egyes tételek a Galénosz által leírt négy személyiségtípust mutatják be.

Keletkezése 

Hét évvel az 1. szimfónia bemutatója után, amikor befejezéshez közeledett első, négyfelvonásos operájának, a Saul és Dávidnak komponálása, látott neki a 2. szimfónia megírásának. A mű ihletét egy festménysorozat adta, melyet a zeneszerző egy falusi fogadóban látott, ahol a családjával szálltak meg. Az első tétel befejezését a szerző 1901. december 28-ára, míg a negyedikét 1902. november 22-ére (mindössze egy héttel a bemutató előttre) datálta.

Szerkezete 

1. h-moll tétel (Allegro collerico) - kolerikus
2. G-dúr tétel (Allegro comodo e flemmatico) - flegmatikus
3. esz-moll tétel (Andante malincolico) - melankolikus
4. D-dúr tétel (Allegro sanguineo) - szangvinikus

Bemutatói és fogadtatása 

A mű bemutatójára 1902. december 1-én, három nappal a Saul és Dávid premierje után, került sor a Dansk Koncertforeningben (Dán Koncerttársaság), Koppenhágában. A zenekart maga a zeneszerző dirigálta. A mű óriási sikert aratott, de nem minden kritika volt teljesen pozitív. Leopold Rosenfeld, zeneszerző, a Dannebrog hasábjain a következőket írta: „Carl Nielsen új műve, azt hiszem, inkább nevezhető hangulatokból álló zenekari szvitnek, mint egy olyan műnek, amit a szimfónia elnevezés alatt értünk. De eltekintve az elnevezéstől, ez az új mű ismét kedvező tanúságát teszi az ünnepelt szerző azon ritka képességének, hogy kifejezzen egy karakteres hang festményt a tekintélyes zenekari technikán keresztül. Vajon egyesek veszik-e a bátorságot maguknak, hogy ezeket a megkonstruált zenekari hangokat zenének nevezzék, az más kérdés. Ami igazán magával ragadó ezekkel a zenei illusztrációkkal kapcsolatban az a zeneszerző színkeverési képessége, mely nem ad lehetőséget a hallgató fülének, hogy hozzászokjon. Néha, a színek nagyon brutálisak és a maguk nyersességében könnyen átlépik a jó ízlés határát.”

Nielsen barátja, Henrik Knudsen egy négykezes zongoraátiratot készített a műből. Nielsen és Knudsen ezt követően Németországba utazott, ahol Ferruccio Busoni segítségével sor került a szimfónia első külföldi bemutatójára. Az eseményre 1903. november 5-én Berlinben került sor, a Berlini Szimfonikus Zenekart ezúttal is maga a szerző vezényelte.

A szimfónia igen nagy népszerűségre tett szert és a hamar Nielsen egyik legkedveltebb zenekari műve lett. 1928-ig a szerző legkevesebb 13 alkalommal vezényelte a művet Dániában, Norvégiában (Oslo és Bergen), Svédországban (Göteborg) és Németországban (Berlin). 1921-ben Sir Henry Wood dirigálta a művet a londoni premieren. A párizsi bemutatóra 1927. április 24-én került sor, a Pasdeloup Zenekart Frederik Schnedler-Petersen vezényelte. 1930. október 15-én jutott el a mű Tokióba, ahol a Tokiói Új Szimfonikus Zenekart Charles Lautrup dirigálta.

Fordítás

Források

További információk 

 A 2. szimfónia a youtube.com oldalon

Carl Nielsen szimfóniái
Carl Nielsen szimfóniája az úgynevezett A négy temperamentum szimfónia ( dánul : Symfoni nr. De fire Temperamenter , op. , FS CNW Azésközött íródott művet decemberén mutatták be a Dansk Koncertforeningben ( Dán Koncerttársaság ) , Koppenhágában . A Koncertforening zenekarát maga a szerző dirigálta . A mű érdekessége , hogy a mind a négy tétele eltérő hangsorban íródott . Az egyes tételek a Galénosz által leírt négy személyiségtípust mutatják be . Keletkezése Hét évvel az szimfónia bemutatója után , amikor befejezéshez közeledett első , négyfelvonásos operájának , a Saul és Dávidnak komponálása , látott neki a szimfónia megírásának . A mű ihletét egy festménysorozat adta , melyet a zeneszerző egy falusi fogadóban látott , ahol a családjával szálltak meg . Az első tétel befejezését a szerző decemberára , míg a negyedikét novemberére ( mindössze egy héttel a bemutató előttre ) datálta . Szerkezete 1. h-moll tétel ( Allegro collerico ) - kolerikus 2. G-dúr tétel ( Allegro comodo e flemmatico ) - flegmatikus 3. esz-moll tétel ( Andante malincolico ) - melankolikus 4. D-dúr tétel ( Allegro sanguineo ) - szangvinikus Bemutatói és fogadtatása A mű bemutatójára decemberén , három nappal a Saul és Dávid premierje után , került sor a Dansk Koncertforeningben ( Dán Koncerttársaság ) , Koppenhágában . A zenekart maga a zeneszerző dirigálta . A mű óriási sikert aratott , de nem minden kritika volt teljesen pozitív . Leopold Rosenfeld , zeneszerző , a Dannebrog hasábjain a következőket írta : „ Carl Nielsen új műve , azt hiszem , inkább nevezhető hangulatokból álló zenekari szvitnek , mint egy olyan műnek , amit a szimfónia elnevezés alatt értünk . De eltekintve az elnevezéstől , ez az új mű ismét kedvező tanúságát teszi az ünnepelt szerző azon ritka képességének , hogy kifejezzen egy karakteres hang festményt a tekintélyes zenekari technikán keresztül . Vajon egyesek veszik-e a bátorságot maguknak , hogy ezeket a megkonstruált zenekari hangokat zenének nevezzék , az más kérdés . Ami igazán magával ragadó ezekkel a zenei illusztrációkkal kapcsolatban az a zeneszerző színkeverési képessége , mely nem ad lehetőséget a hallgató fülének , hogy hozzászokjon . Néha , a színek nagyon brutálisak és a maguk nyersességében könnyen átlépik a jó ízlés határát.” Nielsen barátja , Henrik Knudsen egy négykezes zongoraátiratot készített a műből . Nielsen és Knudsen ezt követően Németországba utazott , ahol Ferruccio Busoni segítségével sor került a szimfónia első külföldi bemutatójára . Az eseményre novemberén Berlinben került sor , a Berlini Szimfonikus Zenekart ezúttal is maga a szerző vezényelte . A szimfónia igen nagy népszerűségre tett szert és a hamar Nielsen egyik legkedveltebb zenekari műve lett.ig a szerző legkevesebbalkalommal vezényelte a művet Dániában , Norvégiában ( Oslo és Bergen ) , Svédországban ( Göteborg ) és Németországban ( Berlin) .ben Sir Henry Wood dirigálta a művet a londoni premieren . A párizsi bemutatóra áprilisén került sor , a Pasdeloup Zenekart Frederik Schnedler-Petersen vezényelte. októberén jutott el a mű Tokióba , ahol a Tokiói Új Szimfonikus Zenekart Charles Lautrup dirigálta . Fordítás Források További információk A szimfónia a youtube.com oldalon Carl Nielsen szimfóniái