Mirdita
Mirdita néprajzi táj Észak-Albániában, hagyományosan a mirditák törzsi szállásterülete, napjainkban Mirdita község néven közigazgatási egység. Földrajzilag a Közép-Albán-hegység része, a Mat folyótól északra elterülő Mirdita-fennsíkkal, vagy geológiai megközelítésben az eruptív kőzetekből és triász kori palából álló Mirdita-takaróval azonos. Jelentősebb települései Rrëshen, Rubik és történelmileg Orosh.

Története 
Eredetileg a mirdita törzsbeliek, egyszóval a mirditák Blinishttől északra húzódó szállásterületeit jelölte, és ebben az értelemben ismertek első írásos említései is (Mirdita, 1571; Miriditti, 1610). A név eredete nem ismert, a népetimológia mindenesetre a mirë dita! (’jó napot!’) köszönőformulával köti össze.

Albánia török megszállását követően, az oszmán fennhatóság fél évezrede alatt a mirditák megmaradtak katolikus vallásuknál, az egyetlen katolikus népcsoport volt, amely katonákat adott az oszmán hadseregnek. A közvetlenül a római Szentszék alá rendelt, tizenhat plébániát magában foglaló mirditai apátság központja Orosh, főtemploma a Szent Sándor-főapátság volt. Katolicizmusuk okán a 17. században a Velencei Köztársaság egyik legfőbb szövetségesének számítottak albán földön. Vallásuk mellett viszonylagos önrendelkezésüket, sajátos törzsi rendszerüket és szokásjogi rendszerüket (Kanuni i Skënderbeut) is megőrizték az évszázadok során. Az öt kisebb törzsre oszló mirditák törzsszövetsége élén a kapitány (kapedan) állt, s bár katonát adtak a töröknek, mind közigazgatási, mind gazdasági kérdésekben a saját uraik voltak. A 19. század első felében végrehajtott oszmán közigazgatási reformot követően a Szkutari vilajeten belül saját kazával (törvényhatósági járással) rendelkeztek.

A mirditák a 19. századtól fontos szerepet játszottak az Albánia függetlenségéhez vezető nemzeti mozgalmakban. Az 1870-es évek fegyveres felkeléseinek egyik hangadója Mirdita főapátja, Preng Doçi volt, az 1878-ban alakult Prizreni Ligának pedig a mirdita kapitány, Prenk Bibë Doda volt az egyik vezéralakja. Ugyancsak fegyvert ragadtak az 1911-es és 1912-es felkelések során is. 1921-ben kapitányuk, Marka Gjoni szerb támogatással – és a mirditák tiltakozása dacára – kikiáltotta a kérészéletű Mirditai Köztársaságot.

A második világháborút követően, a kommunizmus évtizedeiben a vidék egyházi építészeti emlékeit elpusztították, a mirditák hagyományos kultúrája nagyrészt elenyészett. A Mirdita-fennsíkon intenzív bányaművelésbe kezdtek, s Rubik városa a rézkohászat egyik albániai központja lett. A nehezen megközelíthető hegyvidéken, Spaçi közelében 1967 után büntetőtábor működött, amelynek politikai elítéltjei a mirditai réziparban végezték munkájukat.

Mirdita napjainkban 
A 20. századtól Albánia egyik közigazgatási egysége, a Lezha megyén belüli Mirdita kerület, majd 2015-től Mirdita község területe nagy vonalakban megegyezik a néprajzi Mirdita-fogalom kiterjedésével.

Az Albániát Koszovóval összekötő A1-es autópálya átszeli a Mirdita-vidéket.

Jegyzetek

Források 

Albánia hegyei, hegységei
Mirdita néprajzi táj Észak-Albániában , hagyományosan a mirditák törzsi szállásterülete , napjainkban Mirdita község néven közigazgatási egység . Földrajzilag a Közép-Albán-hegység része , a Mat folyótól északra elterülő Mirdita-fennsíkkal , vagy geológiai megközelítésben az eruptív kőzetekből és triász kori palából álló Mirdita-takaróval azonos . Jelentősebb települései Rrëshen , Rubik és történelmileg Orosh . Története Eredetileg a mirdita törzsbeliek , egyszóval a mirditák Blinishttől északra húzódó szállásterületeit jelölte , és ebben az értelemben ismertek első írásos említései is ( Mirdita , Miriditti , A név eredete nem ismert , a népetimológia mindenesetre a mirë dita ! ( ’jó napot!’ ) köszönőformulával köti össze . Albánia török megszállását követően , az oszmán fennhatóság fél évezrede alatt a mirditák megmaradtak katolikus vallásuknál , az egyetlen katolikus népcsoport volt , amely katonákat adott az oszmán hadseregnek . A közvetlenül a római Szentszék alá rendelt , tizenhat plébániát magában foglaló mirditai apátság központja Orosh , főtemploma a Szent Sándor-főapátság volt . Katolicizmusuk okán a században a Velencei Köztársaság egyik legfőbb szövetségesének számítottak albán földön . Vallásuk mellett viszonylagos önrendelkezésüket , sajátos törzsi rendszerüket és szokásjogi rendszerüket ( Kanuni i Skënderbeut ) is megőrizték az évszázadok során . Az öt kisebb törzsre oszló mirditák törzsszövetsége élén a kapitány ( kapedan ) állt , s bár katonát adtak a töröknek , mind közigazgatási , mind gazdasági kérdésekben a saját uraik voltak . A század első felében végrehajtott oszmán közigazgatási reformot követően a Szkutari vilajeten belül saját kazával ( törvényhatósági járással ) rendelkeztek . A mirditák a századtól fontos szerepet játszottak az Albánia függetlenségéhez vezető nemzeti mozgalmakban . Azes évek fegyveres felkeléseinek egyik hangadója Mirdita főapátja , Preng Doçi volt , azban alakult Prizreni Ligának pedig a mirdita kapitány , Prenk Bibë Doda volt az egyik vezéralakja . Ugyancsak fegyvert ragadtak azes éses felkelések során is.ben kapitányuk , Marka Gjoni szerb támogatással – és a mirditák tiltakozása dacára – kikiáltotta a kérészéletű Mirditai Köztársaságot . A második világháborút követően , a kommunizmus évtizedeiben a vidék egyházi építészeti emlékeit elpusztították , a mirditák hagyományos kultúrája nagyrészt elenyészett . A Mirdita-fennsíkon intenzív bányaművelésbe kezdtek , s Rubik városa a rézkohászat egyik albániai központja lett . A nehezen megközelíthető hegyvidéken , Spaçi közelébenután büntetőtábor működött , amelynek politikai elítéltjei a mirditai réziparban végezték munkájukat . Mirdita napjainkban A századtól Albánia egyik közigazgatási egysége , a Lezha megyén belüli Mirdita kerület , majdtől Mirdita község területe nagy vonalakban megegyezik a néprajzi Mirdita-fogalom kiterjedésével . Az Albániát Koszovóval összekötő A1-es autópálya átszeli a Mirdita-vidéket . Jegyzetek Források Albánia hegyei , hegységei