Neville Marriner
Sir Neville Marriner (Lincoln, 1924. április 15. – London, 2016. október 2.) angol hegedűművész, karmester, neve szorosan kapcsolódik  az általa alapított és egy életen át vezetett  Academy of St Martin in the Fields kamarazenekarhoz. Karmester pályáját negyvenöt évesen kezdő Merrinert a világ legnevesebb zenekarai - Bécs, Berlin, Párizs, Milánó, Athén, New York, Boston, San Francisco és Tokió – hívták vezényelni. Mint a klasszikus zene doyenje kilencvenéves korában még fellépett a népszerű  londoni  Proms-on. Művészetét lemezfelvételek sokasága, majdnem 600 felvétel őrzi.

Művészi pályája

Tanulmányai

Merriner az angliai Lincoln-ban született, mesterember édesapja volt kezdetben első hangszeres tanára, hegedűt és zongorát tanult, majd zenei tanulmányait 1939-ben a londoni Royal College of Music-ban folytatta. Emellett az akkor Henry Wood által vezetett  Londoni Szimfonikus Zenekar szekund szólamában játszott. A  II. világháborúban a brit hadseregben felderítőként szolgált, de egy betegség következtében egy év után leszerelik, így 1943-ban folytatja tanulmányait a Royal College of Music-ban, ezt követően a párizsi konzervatóriumban René Benedettinél tanul.

Kezdeti kamaraegyüttesek, Londoni Szimfonikus Zenekar

Pályáját még pusztán zenetanárként kezdi a rangos angliai Eton College-ban, mely Angliának számos miniszterelnököt nevelt, majd 1948-ban már egykori Alma materének, a londoni Royal College of Music hegedű szakának professzora. 
1949-től számos kamaraegyüttesben játszik, 1949 körül a Martin String Quartet szekund hegedűse és 13 éven át játszik velük, emellett a csemballista Thurston Darttal és Peter Gibbsszel megalakítják a Virtuoso String Triot. Ezek az előzményei a Dart's Jacobean Ensemble-nek, melyben Merriner 1951-től játszott. Ezenkívül fellép  még Reginald Jacques és Boyd Neel kamarazenekarában valamint a London Mozart Players együttesben is.
1950 körül Pierre Monteux biztatására Hancockban (Maine, Egyesült Államok) Pierre Monteux karmesterképzőjében tanul.

Mindemellett az ’50-es évek elején játszik az akkor Herbert von Karajan vezette Philharmonia Orchestra-ban is valamint újból a Londoni Szimfonikus Zenekar tagja a szekund szólam vezetőjeként (1954–69).
Marriner a két nagy szimfonikus zenekarban a kor legjelentősebb karmester egyéniségeit ismerhette meg, mint Henry Wood, Furtwängler, Bruno Walter, Toscanini, ezek voltak későbbi karmester pályájának meghatározó gyökerei.

Academy of St Martin in the Fields kamarazenekar

Mint kiváló kamarazenész, és már a zenekar vezetésével is ismerkedő Marriner 1959-ben megalakítja saját kamarazenekarát az Academy of St Martin in the Fields kamarazenekart.  
Bemutatkozó koncertjüket 1959. november 13-án adták a londoni Trafalgar Square-en található St Martin in the Fields templomban.  
A kamarazenekar megalakításakor csak 12 fős volt, mely később fúvósokkal is kiegészült. A kivételes hangzású zenekar összeállítása változó volt, az előadott művekhez igazodva, kezdeti  repertoárjukat - barokk és a bécsi klasszikus zene - romantikus és a 20. század kezdeti műveivel bővítette.

Marriner az együttes megalakulásától 1969-ig az obbligat és concertino szólókat is játszva irányította a kamarazenekart, 1969-től pedig már a karmesteri pulpitusról. Művészi tevékenysége mellett 2011-ig az együttes zenei igazgatója is volt, majd a zenekar örökös elnöke címet viselte.

Világkarrier

1969-ben  Merriner  megalakította a Los Angeles-i Kamarazenekart és első zenei igazgatója is lett 1969 és 1978 között. Majd 1979-től a nyolcvanas évek végéig egyszerre töltötte be a Minnesotai Szimfonikusok (Minnesota Orchestra) és a Stuttgarti Rádió Szimfonikus Zenekarának zeneigazgatói és első karmestere tisztét (1979 -1986). Ezen túlmenően vezényelte a New York Chamber Orchestra-t, a Gulbenkian Orchestra-t, az Israel Chamber Orchestra-t, az Australian Chamber Orchestra-t és a Bécsi Filharmonikusokat. A karmester karrierjét viszonylag későn, negyvenöt évesen kezdő Merrinert a világ legnevesebb zenekarai - Bécs, Berlin, Párizs, Milánó, Athén, New York, Boston, San Francisco és Tokió szimfonikus együttesei – hívták vezényelni. Még élete utolsó éveiben is fellépett a Salzburgi Ünnepi Játékokon.
De folyamatosan  vezényelt Angliában is, a népszerű londoni Promson 2014-ben a promeádkoncertek történetének legidősebb karmestereként még 90 éves korában is fellépett.

Marriner 2016. október 2-án, 92 éves korában hunyt el.

Lemezei

Merriner rengeteg lemezt készített, több mint 600 lemezfelvételt - ezeken talán 2000-nél is több mű hallható – több, mint amennyit karmester, Herbert von Karajant kivéve, valaha is felvett. Lemezfelvételeit számos kiadó, többek közt az Argo, L'Oiseau Lyre, Philips, EMI Classics lemeztársaságok égisze alatt adta közre. Nevéhez Grammy-díjas felvételek fűződnek, melyeken repertoárja a barokk zenétől a 20. századi brit zenéig terjed.        
Merriner válogatta, és irányította a Miloš Forman által rendezett Oscar-díjas film, az Amadeus (1984)  zenéjét, melyen zenekara, az Academy of St Martin in the Fields játszik. A lemez egyike a legnagyobb példányszámban - 6,5 millió - eladott klasszikus lemezeknek.

Díjai
1979-ben II. Erzsébet királynő a brit birodalom rendje kitüntetést adományozta Merrinernek, 1985-ben lovaggá ütötte. Számos más országban is magas kitüntetéssel ismerték el munkásságát.

Magyar vonatkozások
2003-ban a Budapesti Tavaszi Fesztiválon vezényelte az akkor még ifjúsági Danubia Szimfonikus Zenekart.
Az Academy of St. Martin in the Fields kamarazenekarral 2007. január 15-én lépett fel a  Művészetek Palotájában.

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
  Sir Neville Marriner a discogs honlapján
  Sir Neville Marriner - Encyclopaedia Britannica

Fordítás 

Angol karmesterek
Hegedűsök
20. századi hegedűsök
Koncertmesterek
Brit zenészek
1924-ben született személyek
2016-ban elhunyt személyek
Sir Neville Marriner ( Lincoln , április – London , október ) angol hegedűművész , karmester , neve szorosan kapcsolódik az általa alapított és egy életen át vezetett Academy of St Martin in the Fields kamarazenekarhoz . Karmester pályáját negyvenöt évesen kezdő Merrinert a világ legnevesebb zenekarai - Bécs , Berlin , Párizs , Milánó , Athén , New York , Boston , San Francisco és Tokió – hívták vezényelni . Mint a klasszikus zene doyenje kilencvenéves korában még fellépett a népszerű londoni Proms-on . Művészetét lemezfelvételek sokasága , majdnemfelvétel őrzi . Művészi pályája Tanulmányai Merriner az angliai Lincoln-ban született , mesterember édesapja volt kezdetben első hangszeres tanára , hegedűt és zongorát tanult , majd zenei tanulmányaitben a londoni Royal College of Music-ban folytatta . Emellett az akkor Henry Wood által vezetett Londoni Szimfonikus Zenekar szekund szólamában játszott . A II. világháborúban a brit hadseregben felderítőként szolgált , de egy betegség következtében egy év után leszerelik , ígyban folytatja tanulmányait a Royal College of Music-ban , ezt követően a párizsi konzervatóriumban René Benedettinél tanul . Kezdeti kamaraegyüttesek , Londoni Szimfonikus Zenekar Pályáját még pusztán zenetanárként kezdi a rangos angliai Eton College-ban , mely Angliának számos miniszterelnököt nevelt , majdban már egykori Alma materének , a londoni Royal College of Music hegedű szakának professzora . 1949-től számos kamaraegyüttesben játszik,körül a Martin String Quartet szekund hegedűse éséven át játszik velük , emellett a csemballista Thurston Darttal és Peter Gibbsszel megalakítják a Virtuoso String Triot . Ezek az előzményei a Dart's Jacobean Ensemble-nek , melyben Merrinertől játszott . Ezenkívül fellép még Reginald Jacques és Boyd Neel kamarazenekarában valamint a London Mozart Players együttesben is . 1950 körül Pierre Monteux biztatására Hancockban ( Maine , Egyesült Államok ) Pierre Monteux karmesterképzőjében tanul . Mindemellett az ’50-es évek elején játszik az akkor Herbert von Karajan vezette Philharmonia Orchestra-ban is valamint újból a Londoni Szimfonikus Zenekar tagja a szekund szólam vezetőjeként69 ) . Marriner a két nagy szimfonikus zenekarban a kor legjelentősebb karmester egyéniségeit ismerhette meg , mint Henry Wood , Furtwängler, Bruno Walter , Toscanini , ezek voltak későbbi karmester pályájának meghatározó gyökerei . Academy of St Martin in the Fields kamarazenekar Mint kiváló kamarazenész , és már a zenekar vezetésével is ismerkedő Marrinerben megalakítja saját kamarazenekarát az Academy of St Martin in the Fields kamarazenekart . Bemutatkozó koncertjüket novemberán adták a londoni Trafalgar Square-en található St Martin in the Fields templomban . A kamarazenekar megalakításakor csakfős volt , mely később fúvósokkal is kiegészült . A kivételes hangzású zenekar összeállítása változó volt , az előadott művekhez igazodva , kezdeti repertoárjukat - barokk és a bécsi klasszikus zene - romantikus és a század kezdeti műveivel bővítette . Marriner az együttes megalakulásátólig az obbligat és concertino szólókat is játszva irányította a kamarazenekart,től pedig már a karmesteri pulpitusról . Művészi tevékenysége mellettig az együttes zenei igazgatója is volt , majd a zenekar örökös elnöke címet viselte . Világkarrier 1969-ben Merriner megalakította a Los Angeles-i Kamarazenekart és első zenei igazgatója is lettésközött . Majdtől a nyolcvanas évek végéig egyszerre töltötte be a Minnesotai Szimfonikusok ( Minnesota Orchestra ) és a Stuttgarti Rádió Szimfonikus Zenekarának zeneigazgatói és első karmestere tisztét-1986 ) . Ezen túlmenően vezényelte a New York Chamber Orchestra-t , a Gulbenkian Orchestra-t , az Israel Chamber Orchestra-t , az Australian Chamber Orchestra-t és a Bécsi Filharmonikusokat . A karmester karrierjét viszonylag későn , negyvenöt évesen kezdő Merrinert a világ legnevesebb zenekarai - Bécs , Berlin , Párizs , Milánó , Athén , New York , Boston , San Francisco és Tokió szimfonikus együttesei – hívták vezényelni . Még élete utolsó éveiben is fellépett a Salzburgi Ünnepi Játékokon . De folyamatosan vezényelt Angliában is , a népszerű londoni Promsonben a promeádkoncertek történetének legidősebb karmestereként mégéves korában is fellépett . Marriner októberán,éves korában hunyt el . Lemezei Merriner rengeteg lemezt készített , több mintlemezfelvételt - ezeken talánnél is több mű hallható – több , mint amennyit karmester , Herbert von Karajant kivéve , valaha is felvett . Lemezfelvételeit számos kiadó , többek közt az Argo , L'Oiseau Lyre , Philips , EMI Classics lemeztársaságok égisze alatt adta közre . Nevéhez Grammy-díjas felvételek fűződnek , melyeken repertoárja a barokk zenétől a századi brit zenéig terjed . Merriner válogatta , és irányította a Miloš Forman által rendezett Oscar-díjas film , az Amadeus zenéjét , melyen zenekara , az Academy of St Martin in the Fields játszik . A lemez egyike a legnagyobb példányszámban -5 millió - eladott klasszikus lemezeknek . Díjai 1979-ben II. Erzsébet királynő a brit birodalom rendje kitüntetést adományozta Merrinernek, ben lovaggá ütötte . Számos más országban is magas kitüntetéssel ismerték el munkásságát . Magyar vonatkozások 2003-ban a Budapesti Tavaszi Fesztiválon vezényelte az akkor még ifjúsági Danubia Szimfonikus Zenekart . Az Academy of St . Martin in the Fields kamarazenekarral januárén lépett fel a Művészetek Palotájában . Jegyzetek Külső hivatkozások Sir Neville Marriner a discogs honlapján Sir Neville Marriner - Encyclopaedia Britannica Fordítás Angol karmesterek Hegedűsök 20. századi hegedűsök Koncertmesterek Brit zenészek 1924-ben született személyek 2016-ban elhunyt személyek