Palazzo Pubblico (Siena)
A Palazzo Pubblico (más néven Palazzo Comunale) Siena 14. századi városházája. A város világi központjában, a Piazza del Campón álló épület, 105 méter magas tornyával, a városkép meghatározó eleme. Itt kapott helyet a városi múzeum.

Története
A 13. század második felében a város erősödő polgársága tekintélyes városháza építésével is hirdetni akarta hatalmát. Már 1250-ben megkezdték az épület tervezését. Helyét „semleges területen”, a három dombra települt különböző lakossági csoportok közötti nagy, lejtős piactér aljában jelölték ki. Ezért épült később a város és az itáliai középkor egyik legmagasabb tornya a városházához, hogy az az épület elhelyezkedése ellenére kimagasló legyen a városban, vetélkedjen a sienai katedrális, az egyházi hatalom központja tornyának magasságával.

1297-ben elkezdték az építkezést és 1299-re elkészült a városháza középső traktusa. 1305-ben megkezdték a két oldalszárny építését, kissé homorú ívben, a tér adottságaihoz alkalmazkodva. Ezeket 1310-re fejezték be. A 88 méterre kiemelkedő harangtorony, a Torre del Mangia, ami ma is a város látképének egyik legfontosabb eleme, 1325-1348 között épült hozzá. A torony elkészültével az épület hosszú időre felvette végleges alakját, csak 1680-ban, majd a 18. században építettek hozzá kisebb részeket. Így az 1348-ban Sienába érkező és a lakosság kétharmadát elpusztító pestisjárvány, a Fekete halál már nem akadályozta az építkezést, sőt a járvány elmúltával kápolnát emeltek az épület toronyrésze elé a járvány befejeződése érdekében tett ünnepélyes ígéret megvalósítása gyanánt. Ennek építkezése 1352-ben kezdődött Domenico d’Agostino vezetésével, de csak 1376-ban fejeződött be Giovanni di Cecco révén.

A fő homlokzat alsó része terméskőből épült, és jellegzetes sienai boltívek díszítik. A második és a harmadik szint téglából épült háromosztatú díszes ablakokkal. A negyedik szinten kettős ívű ablakok vannak, közöttük egy nagy rézlapon Jézus monogramja látható, Sienai Szent Bernardin attribútuma. A kiemelkedő központi épületrész sarkait kiugró, kőből faragott, Romulust és Remust szoptató római farkasok díszítik, mivel ezt a jelképet Senus, Romulus fia révén Siena is magáénak tekinti. 

A palota udvarát, amit a Bíró udvarának is neveznek, 1325-ben építették téglából, majd 1929-ben restaurálták. Falain polgármesterek címerei láthatók, valamint egy freskó a 14. századból, az Istenanyát ábrázolja két angyallal. Itt is látható az anyafarkas szobra az ikrekkel, valamint eg aranyozott ónszobor, Giovanni di Turino alkotása.

Termei

A palota és a benne kialakított múzeum leghíresebb terme a Térkép-terem (Sala del Mappamondo), amely egy Ambrogio Lorenzetti által festett világtérképről kapta a nevét. A további falakon látható még Simone Martini két, egymással szemben elhelyezett freskója. Az egyik a Trónoló Madonna a francia gótika stílusában, amit 1315-ben alkotott, és ezzel Siena legrégebbi freskója. A másik 1329-ben keletkezett és Guidoriccio da Fogliano hadvezért ábrázolja lóháton, aki a Siena ellen felkelő Montemassi és Sassofortino várak urait leverte, és ezzel a város hatalmát megszilárdította.

A Béke-teremben, amit a Kilencek termének is neveznek a várost akkoriban vezető kilenc család után (Sala della Pace vagy Sala dei Nove) Ambrogio Lorenzetti freskói láthatók, amiket 1337 és 1339 között festett. A „Jó kormányzás allegóriája” című munkája három részletben mutatja be a jó kormányzás áldásos összetevőit, a fekete-fehérbe – a város színeibe – öltözött jó királyt, valamint mellette az igazságosságot és a mértékletességet jelképező alakokat (a kezükben látható homokóra a szerkezet legkorábbi művészi ábrázolásának számít), valamint a nagylelkűség, az ész, az erő és a béke megszemélyesítőit, felettük pedig a hit, remény és szeretet alakjai lebegnek. A „Rossz kormányzás allegóriája” egy gonosz uralkodót ábrázol a pokol attribútumaival és a halálos bűnök jelképeivel.

A jó és a rossz kormányzást ábrázoló freskók azt is bizonyítják, hogy  Itáliában ebben az időben, már jóval Petrarca munkássága előtt, ismeretesek voltak Homérosz eposzai és Hésziodosz munkássága, akiknek hatása a képekre kétségtelen.

Jegyzetek

Fordítás

Források 

Siena
A Palazzo Pubblico ( más néven Palazzo Comunale ) Siena századi városházája . A város világi központjában , a Piazza del Campón álló épület,méter magas tornyával , a városkép meghatározó eleme . Itt kapott helyet a városi múzeum . Története A század második felében a város erősödő polgársága tekintélyes városháza építésével is hirdetni akarta hatalmát . Márben megkezdték az épület tervezését . Helyét „ semleges területen” , a három dombra települt különböző lakossági csoportok közötti nagy , lejtős piactér aljában jelölték ki . Ezért épült később a város és az itáliai középkor egyik legmagasabb tornya a városházához , hogy az az épület elhelyezkedése ellenére kimagasló legyen a városban , vetélkedjen a sienai katedrális , az egyházi hatalom központja tornyának magasságával . 1297-ben elkezdték az építkezést ésre elkészült a városháza középső traktusa.ben megkezdték a két oldalszárny építését , kissé homorú ívben , a tér adottságaihoz alkalmazkodva . Ezeketre fejezték be . Améterre kiemelkedő harangtorony , a Torre del Mangia , ami ma is a város látképének egyik legfontosabb eleme,között épült hozzá . A torony elkészültével az épület hosszú időre felvette végleges alakját , csakban , majd a században építettek hozzá kisebb részeket . Így azban Sienába érkező és a lakosság kétharmadát elpusztító pestisjárvány , a Fekete halál már nem akadályozta az építkezést , sőt a járvány elmúltával kápolnát emeltek az épület toronyrésze elé a járvány befejeződése érdekében tett ünnepélyes ígéret megvalósítása gyanánt . Ennek építkezéseben kezdődött Domenico d’Agostino vezetésével , de csakban fejeződött be Giovanni di Cecco révén . A fő homlokzat alsó része terméskőből épült , és jellegzetes sienai boltívek díszítik . A második és a harmadik szint téglából épült háromosztatú díszes ablakokkal . A negyedik szinten kettős ívű ablakok vannak , közöttük egy nagy rézlapon Jézus monogramja látható , Sienai Szent Bernardin attribútuma . A kiemelkedő központi épületrész sarkait kiugró , kőből faragott , Romulust és Remust szoptató római farkasok díszítik , mivel ezt a jelképet Senus , Romulus fia révén Siena is magáénak tekinti . A palota udvarát , amit a Bíró udvarának is neveznek, ben építették téglából , majdben restaurálták . Falain polgármesterek címerei láthatók , valamint egy freskó a századból , az Istenanyát ábrázolja két angyallal . Itt is látható az anyafarkas szobra az ikrekkel , valamint eg aranyozott ónszobor , Giovanni di Turino alkotása . Termei A palota és a benne kialakított múzeum leghíresebb terme a Térkép-terem ( Sala del Mappamondo ) , amely egy Ambrogio Lorenzetti által festett világtérképről kapta a nevét . A további falakon látható még Simone Martini két , egymással szemben elhelyezett freskója . Az egyik a Trónoló Madonna a francia gótika stílusában , amitben alkotott , és ezzel Siena legrégebbi freskója . A másikben keletkezett és Guidoriccio da Fogliano hadvezért ábrázolja lóháton , aki a Siena ellen felkelő Montemassi és Sassofortino várak urait leverte , és ezzel a város hatalmát megszilárdította . A Béke-teremben , amit a Kilencek termének is neveznek a várost akkoriban vezető kilenc család után ( Sala della Pace vagy Sala dei Nove ) Ambrogio Lorenzetti freskói láthatók , amiketésközött festett . A „ Jó kormányzás allegóriája” című munkája három részletben mutatja be a jó kormányzás áldásos összetevőit , a fekete-fehérbe – a város színeibe – öltözött jó királyt , valamint mellette az igazságosságot és a mértékletességet jelképező alakokat ( a kezükben látható homokóra a szerkezet legkorábbi művészi ábrázolásának számít ) , valamint a nagylelkűség , az ész , az erő és a béke megszemélyesítőit , felettük pedig a hit , remény és szeretet alakjai lebegnek . A „ Rossz kormányzás allegóriája” egy gonosz uralkodót ábrázol a pokol attribútumaival és a halálos bűnök jelképeivel . A jó és a rossz kormányzást ábrázoló freskók azt is bizonyítják , hogy Itáliában ebben az időben , már jóval Petrarca munkássága előtt , ismeretesek voltak Homérosz eposzai és Hésziodosz munkássága , akiknek hatása a képekre kétségtelen . Jegyzetek Fordítás Források Siena