Csuszovoj
Csuszovoj () város Oroszország Permi határterületén, a Csuszovoji önkormányzati járás székhelye.

Lakossága:  fő (a 2010. évi népszámláláskor).

Fekvése 
A Permi határterület keleti részén,  a Középső-Urál nyugati lejtőjénm a Csuszovaja partján terül el, két mellékfolyó: az Uszva és a Vilva torkolata közelében. Vasúti csomópont (Csuszovaja) a Perm–Nyizsnyij Tagil–Jekatyerinburg vasútvonalon; innen indul ki az észak felé tartó, Szolikamszkig megépített vonal. A városon vezet át az Urál nyugati előterének településeit összekötő észak-déli irányú P-343 (R-343) jelű Kungur–Szolikamszk országút.

Története 
A 16. századi Kamaszino falu kikötője közelében, a Perm–Jekatyerinburg vasútvonal  Csuszovszkaja állomásának építésekor jött létre 1874-ben. Francia vállalkozók a közeli vasérclelőhelyre alapozva 1879-ben kohászati üzemet alapítottak. 1882-re felépült a gyár, mellette alakult ki a település. 1890-ben megjelent a villanyvilágítás a gyárban és a településen. 1896-ban temploma volt, iskola, kórház, posta, távirda működött. 1926-ban városi jellegű település lett, 1933-ban kapott városi rangot.

Az 1918-ban államosított kohászati üzemben a faszenet az 1930-as években váltotta fel a koksz. „A Szovjetunióban először ebben az üzemben kezdték meg a titántartalmú kuszai és pervouralszki lelőhelyekről származó vasérc nagyüzemi kohósítását. Ebből vanádium- és titántartalmú nyersvasat olvasztanak.” Vanádium kinyerésére 1936-ban FeV-gyártó gyáregység kezdte meg a termelést. A világháború idején Ukrajnából szakembereket, kohászati berendezéseket evakuáltak az uráli üzemekbe, így Csuszovojba is. Miután 1964-ben elkészült a folyón a közúti híd, a kohászattól és a vasúttól távolabb eső bal parti területen elkezdődött a város terjeszkedése, ahol több lakónegyedet (mikrorajont) építettek.

Gazdasága 
A teljes ciklusú kohászati üzem a város gazdaságának alapja, de több szempontból elavult. A gyár vezérigazgatója 2013 közepén bejelentette egy sor termelőegység leállítását és leszerelését, valamint korszerű elektroacél- és csőgyártó komplexum építését és három évvel későbbi beindítását. 2014 tavaszán végleg leállították a Martin-kemencéket, beszüntették az elavult technológiájú acélgyártást. Folyamatban volt az egyik nagyolvasztó leszerelése is. 2015 elején azonban a rubel gyors árfolyamesése miatt a munkát leállították.

A gazdasági szerkezet fontos része a vasút (vasútállomás, mozdonydepó, karbantartó- és javítóműhelyek, szolgáltatások). A déli külvárosnak számító Ljamino település nagy fafeldolgozó kombinátja 2011-ben megszűnt.

Kultúra 
A helytörténeti múzeum 1967-ben alakult meg és egy lakásban kapott helyet. 1975-ben az intézmény a kohászati üzemé lett, akkor már saját helyiséget és kiállítási vitrineket is kapott. Az üzem válságos anyagi helyzete idején, 1994-ben az intézmény önkormányzati tulajdonba került. Komolyabb szakmai munka lényegében a 21. század első éveiben kezdődött.

A városhoz tartozó Kucsino faluban, egy volt láger helyén alakították ki és nyitották meg 1992-ben a politikai okokból elítéltek múzeumát (Perm-36). A láger 1946-tól 1988-ig állt fenn. 1972-től ide irányították a „különösen veszélyes államellenes tevékenységért” elítélteket. Itt tartották fogva többek között Vlagyimir Bukovszkijt, Natan Scsaranszkijt, Szergej Kovaljovot is.

Jegyzetek

Források 

A Permi határterület települései
Csuszovoj ( ) város Oroszország Permi határterületén , a Csuszovoji önkormányzati járás székhelye . Lakossága : fő ( a évi népszámláláskor ) . Fekvése A Permi határterület keleti részén , a Középső-Urál nyugati lejtőjénm a Csuszovaja partján terül el , két mellékfolyó : az Uszva és a Vilva torkolata közelében . Vasúti csomópont ( Csuszovaja ) a Perm–Nyizsnyij Tagil–Jekatyerinburg vasútvonalon ; innen indul ki az észak felé tartó , Szolikamszkig megépített vonal . A városon vezet át az Urál nyugati előterének településeit összekötő észak-déli irányú P-343 ( R-343 ) jelű Kungur–Szolikamszk országút . Története A századi Kamaszino falu kikötője közelében , a Perm–Jekatyerinburg vasútvonal Csuszovszkaja állomásának építésekor jött létreben . Francia vállalkozók a közeli vasérclelőhelyre alapozvaben kohászati üzemet alapítottak.re felépült a gyár , mellette alakult ki a település.ben megjelent a villanyvilágítás a gyárban és a településen.ban temploma volt , iskola , kórház , posta , távirda működött.ban városi jellegű település lett, ban kapott városi rangot . Azban államosított kohászati üzemben a faszenet azas években váltotta fel a koksz . „ A Szovjetunióban először ebben az üzemben kezdték meg a titántartalmú kuszai és pervouralszki lelőhelyekről származó vasérc nagyüzemi kohósítását . Ebből vanádium- és titántartalmú nyersvasat olvasztanak.” Vanádium kinyeréséreban FeV-gyártó gyáregység kezdte meg a termelést . A világháború idején Ukrajnából szakembereket , kohászati berendezéseket evakuáltak az uráli üzemekbe , így Csuszovojba is . Miutánben elkészült a folyón a közúti híd , a kohászattól és a vasúttól távolabb eső bal parti területen elkezdődött a város terjeszkedése , ahol több lakónegyedet ( mikrorajont ) építettek . Gazdasága A teljes ciklusú kohászati üzem a város gazdaságának alapja , de több szempontból elavult . A gyár vezérigazgatójaközepén bejelentette egy sor termelőegység leállítását és leszerelését , valamint korszerű elektroacél- és csőgyártó komplexum építését és három évvel későbbi beindítását.tavaszán végleg leállították a Martin-kemencéket , beszüntették az elavult technológiájú acélgyártást . Folyamatban volt az egyik nagyolvasztó leszerelése is.elej én azonban a rubel gyors árfolyamesése miatt a munkát leállították . A gazdasági szerkezet fontos része a vasút ( vasútállomás , mozdonydepó , karbantartó- és javítóműhelyek , szolgáltatások ) . A déli külvárosnak számító Ljamino település nagy fafeldolgozó kombinátjaben megszűnt . Kultúra A helytörténeti múzeumben alakult meg és egy lakásban kapott helyet.ben az intézmény a kohászati üzemé lett , akkor már saját helyiséget és kiállítási vitrineket is kapott . Az üzem válságos anyagi helyzete idején, ben az intézmény önkormányzati tulajdonba került . Komolyabb szakmai munka lényegében a század első éveiben kezdődött . A városhoz tartozó Kucsino faluban , egy volt láger helyén alakították ki és nyitották megben a politikai okokból elítéltek múzeumát ( Perm-36 ) . A lágertólig állt fenn.től ide irányították a „ különösen veszélyes államellenes tevékenységért” elítélteket . Itt tartották fogva többek között Vlagyimir Bukovszkijt , Natan Scsaranszkijt , Szergej Kovaljovot is . Jegyzetek Források A Permi határterület települései