SZPG–9
Az SZPG–9 (СПГ-9, станковый противотанковый гранатомёт) szovjet fejlesztésű, állványra szerelt, 73 mm-es űrméretű, simacsövű hátrasiklás nélküli löveg. 
Szárnystabilizált rakétameghajtású kumulatív páncéltörő vagy repesz-romboló gránátokat lehet kilőni vele. 1962-ben rendszeresítették a Szovjet Hadseregben, a B–10 hátrasiklás nélküli löveget leváltva. A Magyar Néphadseregben 1966 és 2003 között volt rendszeresítve.

Harcászati és műszaki jellemzői 
A lövedéket a lövegből egy indítótöltet juttatja ki 250-435 m/s kezdő torkolati sebességgel. Ennek során a hossztengelye körüli pörgésbe jön. Miután a lövedék megtett kb. 20 métert, a rakétameghajtás bekapcsol, közben szétnyílnak a kilövéskor becsukott állapotban lévő stabilizátorszárnyak. A PG–9-es lövedék kb. 700 m/s-os sebességet ér el, mielőtt kiégne a hajtóanyaga.

Az SZPG–9-es egy könnyű löveg, amit általában tehergépkocsi rakterében szállítanak. A harctérre való megérkezés után 2 fő a vállán viszi a bevetés helyére, állítja összecsukható, háromlábú állványára. Kezelő személyzete négy főből áll, ezek a parancsnok, az irányzó és két töltő-kezelő.

A Magyar Néphadseregben a fegyver SZPG–9D jelzésű, leválasztható kerekekkel ellátott deszantos változatát vezették be 1966-ban, amit Bulgáriából szereztek be. Minden gépkocsizó lövész zászlóaljhoz tartozott egy SZPG–9-es páncéltörő szakasz.

A löveget sok ország a mai napig hadrendben tartja többnyire helyben gyártott szovjet licencű PG–9-es páncéltörő vagy OG–9-es repesz-romboló lövedékkel.

Lövedék adatok

Jegyzetek

Források 
 Katonai logisztika 21. évf. 1. sz. (2013.)

Hátrasiklás nélküli lövegek
Páncéltörő rakéták
A Szovjetunióban kifejlesztett fegyverek
Az SZPG–9 ( СПГ-9 , станковый противотанковый гранатомёт ) szovjet fejlesztésű , állványra szerelt,mm-es űrméretű , simacsövű hátrasiklás nélküli löveg . Szárnystabilizált rakétameghajtású kumulatív páncéltörő vagy repesz-romboló gránátokat lehet kilőni vele.ben rendszeresítették a Szovjet Hadseregben , a B–10 hátrasiklás nélküli löveget leváltva . A Magyar Néphadseregbenésközött volt rendszeresítve . Harcászati és műszaki jellemzői A lövedéket a lövegből egy indítótöltet juttatja kim/s kezdő torkolati sebességgel . Ennek során a hossztengelye körüli pörgésbe jön . Miután a lövedék megtett kb.métert , a rakétameghajtás bekapcsol , közben szétnyílnak a kilövéskor becsukott állapotban lévő stabilizátorszárnyak . A PG–9-es lövedék kb.m/s-os sebességet ér el , mielőtt kiégne a hajtóanyaga . Az SZPG–9-es egy könnyű löveg , amit általában tehergépkocsi rakterében szállítanak . A harctérre való megérkezés utánfő a vállán viszi a bevetés helyére , állítja összecsukható , háromlábú állványára . Kezelő személyzete négy főből áll , ezek a parancsnok , az irányzó és két töltő-kezelő . A Magyar Néphadseregben a fegyver SZPG–9D jelzésű , leválasztható kerekekkel ellátott deszantos változatát vezették beban , amit Bulgáriából szereztek be . Minden gépkocsizó lövész zászlóaljhoz tartozott egy SZPG–9-es páncéltörő szakasz . A löveget sok ország a mai napig hadrendben tartja többnyire helyben gyártott szovjet licencű PG–9-es páncéltörő vagy OG–9-es repesz-romboló lövedékkel . Lövedék adatok Jegyzetek Források Katonai logisztika évf. sz . ) Hátrasiklás nélküli lövegek Páncéltörő rakéták A Szovjetunióban kifejlesztett fegyverek