Manoello
Immánuel ben Salamon (), Római Immánuel, vagy olaszosan Manoello (Róma, 1261 körül – Fermo, 1328/1330 körül) középkori itáliai zsidó költő.

Élete 
Rómában született a Zifróni-családból. Csodagyermeknek tartották fiatalon megszerzett hatalmas tudása miatt. Tanulmányozta a zsidó vallásos irodalmat, a világi tudományokat és a korabeli filozófusok műveit, illetve a zsidó és keresztény költők alkotásait. Büszkén hangoztatta, hogy többet költ a könyvek olvasásához szükséges mécsesbe való olajra, mint más borra. Úgy vélte, hogy 6 éves korában már olyan bölcs volt, mint más 80 évesen. Jólét vette körül, házába szabadon bejárhattak a tudósok. Sokoldalú irodalmi működésében kevés az eredeti gondolat, inkább mások véleményét tudta egyedivé tenni. A spanyol és provence-i zsidó műveltség mellett megfigyelhető a kibontakozó keresztény reneszánsz hatása is művein. Ismerte, és barátként tisztelte Dantét, akinek hatása meglátszik költészetén. Halálakor Cino da Pistoia korabeli jogtudós és költő Bosone da Gubbio költőhöz, Manoello barátjához intézett versben mutatott rá Dante és Manoello barátságára.

Művei 
Számos allegorizáló bibliai kommentárt alkotott. Ezekben a filozófia mellett nagy hangsúlyt helyez a természetes értelem vizsgálódásaira. Legjelentősebb ilyen kommentárja a Prédikátor könyvéhez íródott, ezt a művét már könyvnyomtatás megjelenése után nem sokkal, 1487-ben nyomtatásban is kiadták. Az Énekek énekéhez írott magyarázatában Mózes ibn Tibbont veszi alapul. Eben Bóchan című nyelvészeti munkájában elsősorban a Biblia beszédmódjait fejtegeti. Költeményeit csak élete végén, 1328 körül állította össze, amikor Rómából Fermoba ment. Ez a Mechabberót című versgyűjtemény (első kiadásaː 1491, Brescia) különböző időben íródott, stílusukban és tartalmukban egymástól eltérő költemények összessége, melyeket a költő Bevezetéssel látott el. A 27 fejezet tartalmaz gazálokat, keresztény szonetteket, metrumos verseket, imákat, elégiákat, himnuszokat, rímes prózában írott leveleket. Verseiben Jehuda Alharizit vette alapul, de verstechnikáját tovább fejlesztette a keresztrím alkalmazásával. Költeményeinek hangja gyakran szeszélyes gúnyos, ráadásul nem egyszer erotikus, frivol – ez utóbbiért átokkal is sújtották a zsidó rabbik költőt. Fiatalkori versének legfőbb tárgya a laza felfogású szerelem. Később megkomolyodott, és házassága után feleségéről írt dicsőítő, erkölcsös költeményeket. Ahogy öregedett, fokozatosan komorabbá vált, megcsömörülve a pogány életörömöktől a lét mulandóságával, a vallás és az erkölcs kérdéseivel kezdett foglalkozni.

Később csatolták a versgyűjteményhez 28. fejezetként a rímes prózában írott, Dante Isteni színjátékát utánzó  Ha-tófet ve Ha-Éden ('Éden és Pokol') című alkotását. Danténél valamivel természetesebb, emberibb a mű hangja. Manoello kerüli a Dantét jellemző olykor fárasztó szimbolikák és teológiai reflexiók használatát, ugyanakkor elfogadóbb más vallások iránt mesterénél. Érdekesség, hogy Poklában – a fösvények, gazdagok, tékozlók, álszentek, népámítók, haszonlesők, szofisták, kuruzslók stb. mellett – több nevezetes gondolkodó és filozófus is (pl. Hippokratész, Arisztotelész, Galénosz, Avicenna) is szerepel. A Poklot követően vezetője, Dániel próféta Manoellot az Édenbe kalauzolja. Itt a bibliai történetek kimagasló alakjai a költő elé sietnek, és neki ítélik az összes szentírásmagyarázó közül az elsőséget mutató pálma ágat.

Manoellot a zsidó irodalom mellett az olasz irodalom művelőjeként is számon tartják. Fermoi költőtársa, Bosone da Gubbio Manoellohoz írott versében nagyrabecsülését fejezte ki, amelyre Manoello egy olasz nyelvű költeménnyel felelt. Emellett 4 olasz szonettje és egy tréfás költeményének részlete maradt olaszul az utókorra.

Magyar nyelvű fordítások 
Manoello teljes életműve mindezideig nem rendelkezik magyar nyelvű fordítással. Kisebb szemelvények jelentek meg műveiből:
 Frisch Ármin: Szemelvények a Biblia utáni zsidó irodalomból, Pallas Irodalmi és Nyomdai Rt., Budapest, 1906 (reprint kiadás: Auktor Könyvkiadó, Budapest, 1993, , 413 p), 318–320. oldal
 Héber költők antológiája – Kardos László műfordításai, Magyar Zsidók Pro Palesztina Szövetsége, Budapest, 1943, 35–36. oldal
 , I. köt., 80–83., 85–88. o.
 Makai Emil (ford.): Zsidó költők – műfordítások Salamon ibn Gabirol, Juda Halévi, Sámuel Hánágid, Mózes ibn Ezra, Ábrahám ibn Ezra, Chárizi, Manuello verseiből / XI.–XIV. század, Singer és Wolfner Kiadása, Budapest, 1895, 179–191. oldal
 Patai József: Héber költők I–V., műfordítások, Izraelita Magyar Irodalmi Társaság, Budapest, 1910–1912(Új kiadás → Patai Józsefː Héber költők – A középső kapu (Nemzeti könyvtár sorozat: Magyar ritkaságok rovat, 49. mű, Köves Slomó EMIH vezető rabbi ajánlásával), Magyar Közlöny Lap- és Könyvkiadó, Budapest, 2015, , 96–106. o.)
 Scheiber Sándor: A feliratoktól a felvilágosodásig – Kétezer év zsidó irodalma (Zsidó irodalomtörténeti olvasmányok), Múlt és Jövő Lap- és Könyvkiadó, Budapest, 1997, , 225–233. o.
 (szerk.) Trencsényi-Waldapfel Imre: Világirodalmi antológia II., Tankönyvkiadó Vállalat, Budapest, 1955, 240–241. o.

Források 
 , II. köt., 78–88. o.

További információk 
 Gábor Ignác: Manoello élete és költészete, Budapest, é. n., 39 p (reprint kiadás: Háttér Kiadó, Budapest, )

Kapcsolódó szócikkek 
 Középkori zsidó irodalom

Középkori zsidó költők, írók
1261-ben született személyek
1328-ban elhunyt személyek
Immánuel ben Salamon ( ) , Római Immánuel , vagy olaszosan Manoello ( Róma,körül – Fermo, 1330 körül ) középkori itáliai zsidó költő . Élete Rómában született a Zifróni-családból . Csodagyermeknek tartották fiatalon megszerzett hatalmas tudása miatt . Tanulmányozta a zsidó vallásos irodalmat , a világi tudományokat és a korabeli filozófusok műveit , illetve a zsidó és keresztény költők alkotásait . Büszkén hangoztatta , hogy többet költ a könyvek olvasásához szükséges mécsesbe való olajra , mint más borra . Úgy vélte , hogyéves korában már olyan bölcs volt , mint másévesen . Jólét vette körül , házába szabadon bejárhattak a tudósok . Sokoldalú irodalmi működésében kevés az eredeti gondolat , inkább mások véleményét tudta egyedivé tenni . A spanyol és provence-i zsidó műveltség mellett megfigyelhető a kibontakozó keresztény reneszánsz hatása is művein . Ismerte , és barátként tisztelte Dantét , akinek hatása meglátszik költészetén . Halálakor Cino da Pistoia korabeli jogtudós és költő Bosone da Gubbio költőhöz , Manoello barátjához intézett versben mutatott rá Dante és Manoello barátságára . Művei Számos allegorizáló bibliai kommentárt alkotott . Ezekben a filozófia mellett nagy hangsúlyt helyez a természetes értelem vizsgálódásaira . Legjelentősebb ilyen kommentárja a Prédikátor könyvéhez íródott , ezt a művét már könyvnyomtatás megjelenése után nem sokkal, ben nyomtatásban is kiadták . Az Énekek énekéhez írott magyarázatában Mózes ibn Tibbont veszi alapul . Eben Bóchan című nyelvészeti munkájában elsősorban a Biblia beszédmódjait fejtegeti . Költeményeit csak élete végén, körül állította össze , amikor Rómából Fermoba ment . Ez a Mechabberót című versgyűjtemény ( első kiadásaː Brescia ) különböző időben íródott , stílusukban és tartalmukban egymástól eltérő költemények összessége , melyeket a költő Bevezetéssel látott el . Afejezet tartalmaz gazálokat , keresztény szonetteket , metrumos verseket , imákat , elégiákat , himnuszokat , rímes prózában írott leveleket . Verseiben Jehuda Alharizit vette alapul , de verstechnikáját tovább fejlesztette a keresztrím alkalmazásával . Költeményeinek hangja gyakran szeszélyes gúnyos , ráadásul nem egyszer erotikus , frivol – ez utóbbiért átokkal is sújtották a zsidó rabbik költőt . Fiatalkori versének legfőbb tárgya a laza felfogású szerelem . Később megkomolyodott , és házassága után feleségéről írt dicsőítő , erkölcsös költeményeket . Ahogy öregedett , fokozatosan komorabbá vált , megcsömörülve a pogány életörömöktől a lét mulandóságával , a vallás és az erkölcs kérdéseivel kezdett foglalkozni . Később csatolták a versgyűjteményhez fejezetként a rímes prózában írott , Dante Isteni színjátékát utánzó Ha-tófet ve Ha-Éden ( 'Éden és Pokol' ) című alkotását . Danténél valamivel természetesebb , emberibb a mű hangja . Manoello kerüli a Dantét jellemző olykor fárasztó szimbolikák és teológiai reflexiók használatát , ugyanakkor elfogadóbb más vallások iránt mesterénél . Érdekesség , hogy Poklában – a fösvények , gazdagok , tékozlók , álszentek , népámítók , haszonlesők , szofisták , kuruzslók stb. mellett – több nevezetes gondolkodó és filozófus is ( pl . Hippokratész , Arisztotelész , Galénosz , Avicenna ) is szerepel . A Poklot követően vezetője , Dániel próféta Manoellot az Édenbe kalauzolja . Itt a bibliai történetek kimagasló alakjai a költő elé sietnek , és neki ítélik az összes szentírásmagyarázó közül az elsőséget mutató pálma ágat . Manoellot a zsidó irodalom mellett az olasz irodalom művelőjeként is számon tartják . Fermoi költőtársa, Bosone da Gubbio Manoellohoz írott versében nagyrabecsülését fejezte ki , amelyre Manoello egy olasz nyelvű költeménnyel felelt . Emellettolasz szonettje és egy tréfás költeményének részlete maradt olaszul az utókorra . Magyar nyelvű fordítások Manoello teljes életműve mindezideig nem rendelkezik magyar nyelvű fordítással . Kisebb szemelvények jelentek meg műveiből : Frisch Ármin : Szemelvények a Biblia utáni zsidó irodalomból , Pallas Irodalmi és Nyomdai Rt. , Budapest,( reprint kiadás : Auktor Könyvkiadó , Budapest, ,p) ,320. oldal Héber költők antológiája – Kardos László műfordításai , Magyar Zsidók Pro Palesztina Szövetsége , Budapest,36. oldal , I. köt.,83.,88. o . Makai Emil ( ford . ) : Zsidó költők – műfordítások Salamon ibn Gabirol , Juda Halévi , Sámuel Hánágid , Mózes ibn Ezra , Ábrahám ibn Ezra , Chárizi , Manuello verseiből / XI.–XIV. század , Singer és Wolfner Kiadása, Budapest, 191. oldal Patai József : Héber költők I–V . , műfordítások , Izraelita Magyar Irodalmi Társaság , Budapest, 1912( Új kiadás → Patai Józsefː Héber költők – A középső kapu ( Nemzeti könyvtár sorozat : Magyar ritkaságok rovat , mű , Köves Slomó EMIH vezető rabbi ajánlásával ) , Magyar Közlöny Lap- és Könyvkiadó , Budapest ,, 106. o . ) Scheiber Sándor : A feliratoktól a felvilágosodásig – Kétezer év zsidó irodalma ( Zsidó irodalomtörténeti olvasmányok ) , Múlt és Jövő Lap- és Könyvkiadó , Budapest,,233. o. ( szerk . ) Trencsényi-Waldapfel Imre : Világirodalmi antológia II. , Tankönyvkiadó Vállalat , Budapest,241. o . Források , II. köt.,88. o . További információk Gábor Ignác : Manoello élete és költészete, Budapest , é. n.,p ( reprint kiadás : Háttér Kiadó, Budapest , ) Kapcsolódó szócikkek Középkori zsidó irodalom Középkori zsidó költők , írók 1261-ben született személyek 1328-ban elhunyt személyek