Kapu utcai kapu
A brassói Kapu utcai kapu (, ) a Kapu utca északkeleti végén helyezkedett el; a középkori városerőd egyik legelsőként épített és egyik legnagyobb városkapuja volt. A 14. század második felében építették, a legelső várfalakkal együtt; a 16–17 századok folyamán bevehetetlen erődítmény-komplexummá nőtte ki magát. Utoljára 1734-ben töltött be védelmi szerepet, majd miután egy földrengésben megrongálódott, 1857-ben lebontották.

Elnevezése
Kezdetben egyszerűen főkapunak nevezték. A hozzá tartozó utca idővel felvette a Kapu utca (Platea Porticae, 1522; Portzengasse, 1525) nevet, így meghonosodott a Kapu utcai kapu elnevezés. Német neve Purzentor, ez a latin porta (kapu) szász Purzen elferdítéséből és a német tor (kapu; régiesen thor) szavakból tevődik össze. A kapu adta a nevét a középkori város egyik fertályának is (Quartale Portica).

Porta Moldavica (Moldvai kapu) néven is említik, mivel egy 1602-es rendelet (Acta et Decreta Centrum Virorum) értelmében a moldvai kereskedők csak ezen a kapun léphettek be a városba, és ezen keresztül hagyhatták el azt. Orbán Balázs Nagyutca-kapunak nevezi.

Története
A 14. század első felében Brassó központját sáncok, cölöpfalak, és tornyok védték. A kőből épült várfalak első vonalát valószínűleg a 14. század második felében, Nagy Lajos uralkodása idején kezdték építeni. Az északkeleti várfalba két kapu épült, a Kapu utcai kapu és a Kolostor utcai kapu, melyek ekkor még egyszerű, erődítés nélküli bejáratok voltak, felettük őrtoronnyal. 1395-ben Zsigmond magyar király javasolta a várfalak megerősítését a török fenyegetettség és a tűzfegyverek fejlődése miatt. Később egy második várfalat is emeltek, a kapu pedig idővel egy bástyával, toronnyal ellátott valóságos erődítmény-komplexummá vált.

1519 májusában egy tűzvész megrongálta a kaput és a környező utcák (Kapu utca, Szent János utca, Apáca utca) egy részét. A kapubástyát 1522–1524 között építették újjá, 1535-ben pedig felépítették az új kaputornyot. A toronyra 1537-ben órát helyeztek; ez volt a harmadik toronyóra Brassóban, a Fekete templom és a Városháza órái után. Az óra számlapjának freskóit Gregorius készítette.

1613-ban megerősítették a város védműveit, Báthory Gábor esetleges ostromától tartva. A kaput 1613 májusa és augusztusa között lezárták a forgalom elől, amíg új sáncot és felvonóhidat készítettek. 1640 körül a Kapu utcai kapu és a Kolostor utcai kapu közé egy harmadik védőfalat is emeltek (korábban itt tövises növényekkel befutott védősánc volt), melyet az Ötvösök bástyája védett. 1650–1651 között újjáépítették a kaputornyot. Az arannyal befuttatott toronygombban egy okmányt is elrejtettek, mely tartalmazta a városi méltóságok neveit, továbbá a Törcsvári uradalom megszerzésének okiratát.

Az 1689-es tűzvész megrongálta a kaput. 1718-ban leégett a kaputorony, és bár 1724–1725 között újjáépítették, 1728-ban ismét leégett. 1734-ben egy török betöréstől tartva megerősítették a védműveket, ezután azonban elhanyagolták, az 1802. októberi földrengés pedig helyrehozhatatlanul megrongálta. 1857-ben lebontották a kaput és a hozzá tartozó falakat. A kaputorony gombját először a Johannes Honterus Líceumban állították ki, majd a szászveresmarti erődtemplom tornyán helyezték el.

A kapu lebontásával a Kapu utca tovább terjeszkedett észak felé; itt építették fel az új városházát, a Gyertyánfy- és a Bachmeyer-házakat, a Kertsch-villát (ennek a helyén áll ma a Modarom épület), a Magyar Ipariskolát (jelenleg a CFR regionális igazgatósága), és a Magyar Kereskedelmi Akadémiát (jelenleg a Transilvania Egyetem „N” szárnya).

Leírása
A kapu voltaképpen egy száz méter hosszú, bevehetetlen erődítmény-komplexum volt. Egy átjáró volt a szekerek, kettő a gyalogosok számára. A városon kívülről a külső bástya fő bejáratához egy felvonóhídon (pons czwg) lehetett eljutni, mely a várfal körüli vizesárok fölött vezetett át; a bejáratot a felvonóhídon kívül egy síneken mozgó, kétszárnyú vasalt tölgyfakapu is védte. A gyalogosok számára egy kisebb ajtó is volt, melyhez egy gyaloghídhoz tartozó mozgóhíd (parvus pons fal) vezetett. A Kapu utcai csatorna vizesárokba ömlő nyílását egy kettős vasrács (schossdor) védte, hogy az ellenség ezen az úton se hatolhasson be a városba.

A patkó alakú bástya (Torbastei) a jelenlegi Modarom épület helyén volt. Belsejében kétszintes faállványzat segítette a védőket, ahonnan elérhették a lőréseket és a forró folyadékok leöntésére alkalmas nyílásokat. A bástya udvarából a középső kapun keresztül lehetett továbbhaladni; ez megközelítőleg a jelenlegi CFR-épület helyén állt, fölötte volt az őrszoba és a fegyverraktár. Innen egy hosszú, fedett, mindkét végén vasalt kapuszárnyakkal lezárható folyosó vezetett a kaputoronyig, mely körülbelül a Kapu utca és a Barátok utcája (ma Str. Mihail Sadoveanu) kereszteződésénél, a 14. századi eredeti kapu helyén állt. Az említett kapuszárnyakon kívül az útvonalat csapóráccsal (valva fal) is le lehetett zárni; a rácsok a végükön vasalt tölgyfagerendákból álltak, és függőleges járatokban mozogtak.

A kapubástya mellett a várfal két méter széles és hat méter magas volt. 1562-ben a fegyverraktárban 22 prágai szakállas puskát, 50 kézi puskát, és 46 kézi ágyút számláltak; így ez volt a legerősebben védett városkapu.

A kapu védelmét a csizmadia céh látta el.

Jegyzetek

Források
 
 
 
 

Brassó városkapui
Brassó elpusztult építményei
A brassói Kapu utcai kapu ( , ) a Kapu utca északkeleti végén helyezkedett el ; a középkori városerőd egyik legelsőként épített és egyik legnagyobb városkapuja volt . A század második felében építették , a legelső várfalakkal együtt ; a17 századok folyamán bevehetetlen erődítmény-komplexummá nőtte ki magát . Utoljáraben töltött be védelmi szerepet , majd miután egy földrengésben megrongálódott, ben lebontották . Elnevezése Kezdetben egyszerűen főkapunak nevezték . A hozzá tartozó utca idővel felvette a Kapu utca ( Platea Porticae , Portzengasse, nevet , így meghonosodott a Kapu utcai kapu elnevezés . Német neve Purzentor , ez a latin porta ( kapu ) szász Purzen elferdítéséből és a német tor ( kapu ; régiesen thor ) szavakból tevődik össze . A kapu adta a nevét a középkori város egyik fertályának is ( Quartale Portica ) . Porta Moldavica ( Moldvai kapu ) néven is említik , mivel egyes rendelet ( Acta et Decreta Centrum Virorum ) értelmében a moldvai kereskedők csak ezen a kapun léphettek be a városba , és ezen keresztül hagyhatták el azt . Orbán Balázs Nagyutca-kapunak nevezi . Története A század első felében Brassó központját sáncok , cölöpfalak , és tornyok védték . A kőből épült várfalak első vonalát valószínűleg a század második felében , Nagy Lajos uralkodása idején kezdték építeni . Az északkeleti várfalba két kapu épült , a Kapu utcai kapu és a Kolostor utcai kapu , melyek ekkor még egyszerű , erődítés nélküli bejáratok voltak , felettük őrtoronnyal.ben Zsigmond magyar király javasolta a várfalak megerősítését a török fenyegetettség és a tűzfegyverek fejlődése miatt . Később egy második várfalat is emeltek , a kapu pedig idővel egy bástyával , toronnyal ellátott valóságos erődítmény-komplexummá vált . 1519 májusában egy tűzvész megrongálta a kaput és a környező utcák ( Kapu utca , Szent János utca , Apáca utca ) egy részét . A kapubástyát1524 között építették újjá, ben pedig felépítették az új kaputornyot . A toronyraben órát helyeztek ; ez volt a harmadik toronyóra Brassóban , a Fekete templom és a Városháza órái után . Az óra számlapjának freskóit Gregorius készítette . 1613-ban megerősítették a város védműveit , Báthory Gábor esetleges ostromától tartva . A kaputmájusa és augusztusa között lezárták a forgalom elől , amíg új sáncot és felvonóhidat készítettek.körül a Kapu utcai kapu és a Kolostor utcai kapu közé egy harmadik védőfalat is emeltek ( korábban itt tövises növényekkel befutott védősánc volt ) , melyet az Ötvösök bástyája védett.1651 között újjáépítették a kaputornyot . Az arannyal befuttatott toronygombban egy okmányt is elrejtettek , mely tartalmazta a városi méltóságok neveit , továbbá a Törcsvári uradalom megszerzésének okiratát . Azes tűzvész megrongálta a kaput.ban leégett a kaputorony , és bár1725 között újjáépítették, ban ismét leégett.ben egy török betöréstől tartva megerősítették a védműveket , ezután azonban elhanyagolták , az októberi földrengés pedig helyrehozhatatlanul megrongálta.ben lebontották a kaput és a hozzá tartozó falakat . A kaputorony gombját először a Johannes Honterus Líceumban állították ki , majd a szászveresmarti erődtemplom tornyán helyezték el . A kapu lebontásával a Kapu utca tovább terjeszkedett észak felé ; itt építették fel az új városházát , a Gyertyánfy- és a Bachmeyer-házakat , a Kertsch-villát ( ennek a helyén áll ma a Modarom épület ) , a Magyar Ipariskolát ( jelenleg a CFR regionális igazgatósága ) , és a Magyar Kereskedelmi Akadémiát ( jelenleg a Transilvania Egyetem „ N” szárnya ) . Leírása A kapu voltaképpen egy száz méter hosszú , bevehetetlen erődítmény-komplexum volt . Egy átjáró volt a szekerek , kettő a gyalogosok számára . A városon kívülről a külső bástya fő bejáratához egy felvonóhídon ( pons czwg ) lehetett eljutni , mely a várfal körüli vizesárok fölött vezetett át ; a bejáratot a felvonóhídon kívül egy síneken mozgó , kétszárnyú vasalt tölgyfakapu is védte . A gyalogosok számára egy kisebb ajtó is volt , melyhez egy gyaloghídhoz tartozó mozgóhíd ( parvus pons fal ) vezetett . A Kapu utcai csatorna vizesárokba ömlő nyílását egy kettős vasrács ( schossdor ) védte , hogy az ellenség ezen az úton se hatolhasson be a városba . A patkó alakú bástya ( Torbastei ) a jelenlegi Modarom épület helyén volt . Belsejében kétszintes faállványzat segítette a védőket , ahonnan elérhették a lőréseket és a forró folyadékok leöntésére alkalmas nyílásokat . A bástya udvarából a középső kapun keresztül lehetett továbbhaladni ; ez megközelítőleg a jelenlegi CFR-épület helyén állt , fölötte volt az őrszoba és a fegyverraktár . Innen egy hosszú , fedett , mindkét végén vasalt kapuszárnyakkal lezárható folyosó vezetett a kaputoronyig , mely körülbelül a Kapu utca és a Barátok utcája ( ma Str . Mihail Sadoveanu ) kereszteződésénél , a századi eredeti kapu helyén állt . Az említett kapuszárnyakon kívül az útvonalat csapóráccsal ( valva fal ) is le lehetett zárni ; a rácsok a végükön vasalt tölgyfagerendákból álltak , és függőleges járatokban mozogtak . A kapubástya mellett a várfal két méter széles és hat méter magas volt.ben a fegyverraktárbanprágai szakállas puskát,kézi puskát , éskézi ágyút számláltak ; így ez volt a legerősebben védett városkapu . A kapu védelmét a csizmadia céh látta el . Jegyzetek Források Brassó városkapui Brassó elpusztult építményei