Borsáros-láp
Csíkszentkirály központi részén, az Olt folyó jobb oldali árterén terül el Hargita megye egyik legértékesebb természetvédelmi területe, a Borsáros-láp.

Története

„ A tömegesen feltörő ásványvizek hozták létre a Borsáros forráslápot is. Ez a kb. 15 hektárnyi terület a templomtól ÉNy-ra az Olt alluviális síkságán van, az országúti hídtól Ny-ra. A sík terepen feltörő és ott szétterülő források, feláztatva a talajt, lápnövényzettel borított ingoványos területté teszik azt. Nevét a forrásokból lerakodó okkersárga limonitról kapta. (Itt borsár a neve)” - írja Kristó András az Adatok a csíkszentkirályi „Borsáros” borvizes láp hidrográfiájához című tanulmányában a lápról.

1929-ben Nyárády Erazmus Gyula tanulmányozta először a Borsáros lápját, ezt követően Emil Pop végzett itt kutatásokat 1937-től. A borvizes forrásláp és a területén található ritka, értékes jégkorszakbeli maradványnövények védelme érdekében Pop javaslatára 1939-ben, Hargita megyében elsőként természetvédelmi területté nyilvánították a Borsárost. Ennek ellenére a 20. század második felétől jelentős negatív antropogén hatások érték az addig viszonylag érintetlen lápot. A területét lecsapolták, műutat vezettek keresztül rajta, kaszálták, felégették a növényeit, levágták, kiégették az itt található fákat. Az 1975-80-as évek között zajló Olt szabályozási műveletek következtében csökkent a talajvízszint, ami tovább rontotta a Borsáros állapotát. Mindezen beavatkozások hatására a forrásláp ma 2.5 ha területté zsugorodott és két egymástól elszigetelt részre szakadt: egy nagyobb (2.1) vízkerti és egy kisebb (0.4) omlásalji részre. Az omlásalji részen találhatók az értékesebb védett növények, köztük a rovarevő keskenylevelű harmatfű (Drosera anglica).
 
Az elmúlt évtizedekben a szakemberek többször felhívták a figyelmet a Borsáros-láp értékére, kihangsúlyozva a terület védelmének fontosságát. Az 1990-es évektől kevésbé bolygatták a lápot, a talajvíz szintje lassan emelkedni kezdett. Jelentősebb lépés a Borsáros védelmének érdekében 2014-ben történt, amikor megkezdődött a láp részleges helyreállítása. A helyi önkormányzat természetvédelmi szakemberek bevonásával tanösvényt építettek és bekerítették a szigorúan védett területeket. A helyi közösség körében a láp értékeit népszerűsítő, információs útmutatókat osztottak szét, mintegy tudatosítva az itt élőkben is Borsáros-láp természetvédelmi fontosságát.

Források 
Kristó András: Beszélő tájak. Székelyudvarhely,  s.a.
Kristó András: Természeti emlékeink és a természetvédelem legsürgősebb feladatai Csíkban. IN: A Csíki Múzeum Közleményei 1956. Csíkszereda, 1956.
Kerekes Szilárd: A csíkszentkirályi Borsáros-láp flóraváltozásainak ökológiai és természetvédelmi értékelése. IN: A Csíki Székely Múzeum Évkönyve 2006. Csíkszereda, 2007.

Románia mocsarai
Hargita megye természetvédelmi területei
Csíkszentkirály központi részén , az Olt folyó jobb oldali árterén terül el Hargita megye egyik legértékesebb természetvédelmi területe , a Borsáros-láp . Története „ A tömegesen feltörő ásványvizek hozták létre a Borsáros forráslápot is . Ez a kb.hekt árnyi terület a templomtól ÉNy-ra az Olt alluviális síkságán van , az országúti hídtól Ny-ra . A sík terepen feltörő és ott szétterülő források , feláztatva a talajt , lápnövényzettel borított ingoványos területté teszik azt . Nevét a forrásokból lerakodó okkersárga limonitról kapta . ( Itt borsár a neve) ” - írja Kristó András az Adatok a csíkszentkirályi „ Borsáros” borvizes láp hidrográfiájához című tanulmányában a lápról . 1929-ben Nyárády Erazmus Gyula tanulmányozta először a Borsáros lápját , ezt követően Emil Pop végzett itt kutatásokattől . A borvizes forrásláp és a területén található ritka , értékes jégkorszakbeli maradványnövények védelme érdekében Pop javaslatáraben , Hargita megyében elsőként természetvédelmi területté nyilvánították a Borsárost . Ennek ellenére a század második felétől jelentős negatív antropogén hatások érték az addig viszonylag érintetlen lápot . A területét lecsapolták , műutat vezettek keresztül rajta , kaszálták , felégették a növényeit , levágták , kiégették az itt található fákat . Azas évek között zajló Olt szabályozási műveletek következtében csökkent a talajvízszint , ami tovább rontotta a Borsáros állapotát . Mindezen beavatkozások hatására a forrásláp ma5 ha területté zsugorodott és két egymástól elszigetelt részre szakadt : egy nagyobb1 ) vízkerti és egy kisebb4 ) omlásalji részre . Az omlásalji részen találhatók az értékesebb védett növények , köztük a rovarevő keskenylevelű harmatfű ( Drosera anglica ) . Az elmúlt évtizedekben a szakemberek többször felhívták a figyelmet a Borsáros-láp értékére , kihangsúlyozva a terület védelmének fontosságát . Azes évektől kevésbé bolygatták a lápot , a talajvíz szintje lassan emelkedni kezdett . Jelentősebb lépés a Borsáros védelmének érdekébenben történt , amikor megkezdődött a láp részleges helyreállítása . A helyi önkormányzat természetvédelmi szakemberek bevonásával tanösvényt építettek és bekerítették a szigorúan védett területeket . A helyi közösség körében a láp értékeit népszerűsítő , információs útmutatókat osztottak szét , mintegy tudatosítva az itt élőkben is Borsáros-láp természetvédelmi fontosságát . Források Kristó András : Beszélő tájak . Székelyudvarhely , s.a . Kristó András : Természeti emlékeink és a természetvédelem legsürgősebb feladatai Csíkban . IN : A Csíki Múzeum Közleményei Csíkszereda , Kerekes Szilárd : A csíkszentkirályi Borsáros-láp flóraváltozásainak ökológiai és természetvédelmi értékelése . IN : A Csíki Székely Múzeum Évkönyve Csíkszereda , Románia mocsarai Hargita megye természetvédelmi területei