Përmet
Përmet (török Permedi; görög Πρεμετή / Premetí) kisváros Albánia délkeleti részén, a görög határ közelében, Gjirokastrától légvonalban 25 kilométerre északkeleti irányban. Gjirokastra megyén belül Përmet község, valamint Përmet alközség központja, egyúttal ez utóbbi közigazgatási egység egyetlen települése is. A 2011-es népszámlálás alapján az alközség, vagyis Përmet népessége .

A nagy múltú, de évszázadokon keresztül kis népességszámú települést az albániai kommunizmus évtizedeiben szimbolikus jelentőségű „hős város”-ként tartották számon, a második világháború során ugyanis a kommunista partizánok első hadi sikereinek egyik fő helyszíne volt, majd 1944 májusában itt tartották meg az Enver Hoxha egyszemélyi hatalmát konszolidáló përmeti kongresszust.

Fekvése 
Përmet a Dél-albán-hegység vagy Albán-Epirusz északi peremvidékén, a Vjosa folyó bal partján fekszik. Délnyugatról a Dhëmbel-hegy (Maja e Dhëmbelit, 1966 m), délkeleti irányból pedig a Nemërçka-hegység két csúcsa, a Poliçani-hegy (Maja e Poliçanit, 1838 m) és a Dritai-hegy (Maja e Dritës, 2198 m) övezi. Északon, a Vjosa túlpartján a mallakastrai hegyvonulatok déli, 1200 méter fölé csak ritkán magasodó gerincei határolják.

A Tepelenát a Vjosa völgyén keresztül Korçával összekötő SH75-ös jelű főút mentén fekszik, a megyeszékhelytől, Gjirokastrától közúton 65, a kónicai határátkelőhelytől 35 kilométerre.

Történelme 
Përmet vidéke lakott volt már az őskor idején is, de a mai település története csak a középkorig vezethető vissza. A város első említése 1431-ből ismert Premeti alakban. Az oszmánok 1417-ben foglalták el a települést, és az Ergiri (Gjirokastrai) szandzsákon belüli Permedi vilajet központjává tették. Ezekben az évszázadokban épült a romjaiban a Város-sziklán ma is látható vár. Bár Përmet lakossága nem volt számottevő, kisebb közigazgatási központ szerepét a 20. századig megtartotta. 1878-ban a Yanyai (Janinai) vilajeten belül a Permedi kaza (törvényhatósági járás) központja volt.

Epirusz önkényura, Ali Tepeleni pasa a 19. század elején kiterjesztette hatalmát Përmetre és Libohovára is, és bár Ibrahim pasa, a berati szandzsákbég több ízben próbálta tőle erővel visszaszerezni Përmetet, kísérletei rendre kudarcot vallottak. 1847-ben Labëria vidékén fegyveres felkelés tört ki az oszmán fennhatóság ellen, főként a kötelező sorozás és a kivetett adók mértéke miatt. A lázadás kezdeti sikerei utat engedtek az oszmánellenes érzelmek kitörésének más albán lakta vidékeken is, így Përmet körzetében is fegyvert fogtak az elégedetlenkedők. A Porta fennhatósága ellen kirobbant 1912-es albán felkelés során, augusztus 14-én Përmet is a felkelők kezére került.

Albánia függetlenségének kikiáltása (1912. november 28.) után megalakult az első nemzeti kormány, amelynek fennhatóságát 1912–1913 telén Përmet városa is elismerte. 1913 márciusában a görögök bevonultak Dél-Albániába, és március 17-én elfoglalták Gjirokastrát, Tepelenát és Përmetet. Az albán–görög államhatárról döntő, 1913. december 17-ei firenzei egyezmény a várost Albániának ítélte. Ezt a döntést azonban a görögök nem fogadták el, s továbbra sem evakuálták csapataikat a dél-albániai területekről. 1914. február 28-án Gjirokastra fővárossal kikiáltották az Észak-epiruszi Autonóm Köztársaságot, amely magában foglalta a Korça és Himara közötti területeket, így Përmetet is. Az első világháború kitörésekor, 1914 szeptemberében olasz katonaság vonult be a területre, október 31-én azonban a görögök visszafoglalták Përmetet. 1916. június 21-én az előrenyomuló olaszok elől a görögök evakuálták a települést, az rövid időre ismét albán terület lett, mígnem október 9-én az olaszok újra be nem vonultak a városba. A világháborút lezáró béketárgyalások során, 1919. március 6-án a brit és francia küldöttség olyan tervezetet nyújtott be, amely alapján az albán–görög államhatár Përmettől északra húzódott volna, az amerikaiak ezzel szemben Albániának ítélték volna a városkát. Végül az olaszok javaslatára kompromisszumos megoldásként visszaállították a status quót, az 1913-as firenzei egyezmény által megállapított határokat, így Përmet végleg albán területen maradt.

1925. április 5-én jelent meg a hír a sajtóban, hogy a belügyminisztérium leleplezett egy kormányellenes, Eshref Frashëri nevéhez köthető összeesküvést, amelynek központjai Beratban, Korçában és Përmetben voltak.

Albánia olasz megszállását követően, a második világháború első éveiben a Jorgucat–Gjirokastra–Përmet vidék a 23. Ferrara gyalogoshadosztály és a 131. Centauro páncéloshadosztály felvonulási területe volt. 1940. november 25-én a görög hadsereg albán területre lépett, s az olaszok december 2-án feladták a várost, hogy visszavonuljanak a Këlcyrai-szoros felé. December 5-én a görögök bevonultak Përmetbe, ahol a helyiek és a környék lakói felszabadítóknak kijáró ovációval köszöntötték őket, pár hónap elteltével, 1941. április 18-án azonban az olaszok visszafoglalták a települést.

1942-től lakói aktívan részt vettek a megszállók elleni küzdelemben, s az évek során az olaszok és a németek megtorlásul négyszer is felégették Përmetet. 1942. július 15-én a Nemzeti Front soraiban harcoló Bilal Nivica megsemmisített egy a tepelenai országúton, a közeli Pacomiti-hídnál elvonuló olasz fegyver- és ellátmánykonvojt. Bosszúból a megszállók húsz falut felégettek és 400 albánt hurcoltak el a Porto Romanó-i koncentrációs táborba. 1942. november 28-án Xhelal Starovecka és Ramiz Araniti partizáncsapata tört be Përmetbe, és harminckét olasz katonát ölt meg. 1943. január 6-án csapatuk ismét megtámadta a várost, ezúttal hatvankét olasz katona esett el, száz megsebesült, a partizánok pedig számottevő mennyiségű fegyvert és muníciót zsákmányoltak. 1943. július elején nemzeti frontos gerillák támadták meg a város olasz védőit, de azok nehézfegyverzettel visszaverték őket. Ekkor kommunista partizáncsapatok csatlakoztak a gerillákhoz, és egyesült erővel július 3-án elfoglalták Përmetet; a harc során mintegy ötszáz olasz katona halt meg. Përmet ezzel a partizánok kezére került, s 1944. január 25-én itt alakult meg a Nemzeti Felszabadítási Mozgalom 6. partizánbrigádja. Ekkor azonban az olaszokat felváltó német megszálló csapatok már közeledtek a városhoz: a partizánok január 21-én még a közeli Tenda e Qypitnél megfutamítottak egy német alakulatot, de január 26-án már elhagyták Përmetet, s két nap múlva, január 28-án a németek bevonultak a városba.

Május elején ismét a partizánok ellenőrzése alatt állt a város, és 1944. május 24-e és 28-a között itt ült össze az Albán Kommunista Párt përmeti kongresszusa, amelyen megvetették a leendő népi demokratikus államrend közjogi alapjait és létrehozták főbb hatalmi szerveit. A résztvevők megalakították a törvényhozó Nemzeti Felszabadítási Főtanácsot, Enver Hoxha elnöki irányításával megkezdte működését az ideiglenes kormány, és elkészült a leendő Albánia első alkotmánytervezete is. Az addig irreguláris Nemzeti Felszabadítási Mozgalom az ország reguláris haderejévé lépett elő, melynek főparancsnokául szintén Hoxhát nevezték ki. Përmetben összpontosult tehát Enver Hoxha kezében a pártvezetés mellett az ország politikai és katonai irányítása is, ami évtizedekre meghatározta Albánia sorsát. A kommunista történetírási hagyományban ennek megfelelően gyakorta hivatkoztak a përmeti konferenciára mint a népi demokratikus Albánia bölcsőjére.

1944. júniusában újabb támadást indítottak a németek Dél-Albániában. A kommunisták június 5-én Përmet mellett visszaverték őket, később azonban mégis ismét német kézre került több albán város, köztük Përmet is.

1991 februárjában a demokratizálódási folyamat elleni tiltakozásul több más albániai város mellett Përmetben is tiltakozások folytak, és a helyiek bekapcsolódtak az Enver Önkéntesei (Vullnetarët e Enverit) nevű szövetség szervezésébe.

Nevezetességei 
Albánia-szerte nevezetes a përmeti bor és raki. Përmet évről évre megrendezi saját borfesztiválját (Festa e Verërave) és népzenei seregszemléjét.

A Përmet fölé magasodó folyóparti Város-sziklán (Guri i Qytetit) középkori vár romjai állnak. A város két, műemléki védelem alatt álló lakóépülete (Ylli Imam és Lilo Vangjeli kőházai) az oszmánkori építészet jegyeit hordozza magán. A belvárostól délre található a fedett tornácos Szent Miklós-templom (Kisha e Shën Nikollës vagy Kisha e Shën Kollit), amelynek freskóit az állami ateizmus 1967 után elpusztította ugyan, de az eredeti faragott mennyezet máig fennmaradt. Ikonosztáza állami védelmet élvez. Közelében áll a Szent Paraszkevi-templom (Kisha e Shën Premtes), 1973 óta védett műemlék.

A 20. század elején Përmet a bektásik egyik fontos dél-albániai központja volt, amely Berattal együtt a prishtai kerülethez tartozott. Érdekes módon a közeli Frashër falu tekkéje (derviskolostora) a vlorai bektásik szent helye volt. A város délnyugati határában a halveti szerzetesrend tekkéje áll.

Az 1944. májusi përmeti kongresszusnak a város szülötte, Odhise Paskali szocialista realista szobra állít emléket a város főterén, de a város bejáratánál még áll a 6. partizánbrigád 1944. januári megalakulásának emlékműve is. 1963 óta műemléki védelem alatt áll a kongresszusnak helyet adó lakóépület.

A város közelében, pár kilométerre található a leusai Mária mennybemenetele templom (Kisha e Fjetjës së Shën Mërisë), művészi értékű falfestményekkel és ikonosztázzal. Az exonarthexben rossz állapotú, de szokatlan tematikájú (pl. pelikánok), míg a belső térben a bűnös lelkek pokolbéli kínszenvedéseit ábrázoló freskók maradtak fenn. Përmettől délre, Lipa e Vjetër falucskában a bolengai vár (Kalaja e Bolengës), valamint a Szent Ilona-kolostor (Manastiri i Shën Elenës) érdemel említést.

A Përmetet övező hegyvidék természeti értékei szintén számottevőek. A várostól északra, 1200 hektáron terül el a Hotovai-fenyves (Bredhi i Hotovës) nemzeti parkja. Nevezetesek két vízfolyásának vadregényes szurdokvölgyei, a Lengarica-kanyon és a Kosova-kanyon.

Nevezetes szülöttei 
 Turhan Përmeti (1839–1927) politikus, diplomata, Albánia kétszeres miniszterelnöke
 Stavro Vinjau (1893–1975) politikus, jogász, 1924-ben Albánia igazságügy- és oktatásügyi minisztere.
 Sejfulla Malëshova (1901–1971) költő, kommunista politikus
 Odhise Paskali (1903–1985) szobrászművész
 Stefanaq Pollo (1923–1997) történettudós

Ugyancsak përmeti származású a Gjika család, amelynek tagjai Romániába vándoroltak ki, s Ghica néven több leszármazottuk híres lett Romániában, így például Ion Ghica és Dimitrie Ghica miniszterelnökök, vagy a Dora d’Istria írói álnéven ismertté lett Elena Ghica.

Jegyzetek

Források 

2

Albánia települései
Përmet ( török Permedi ; görög Πρεμετή / Premetí ) kisváros Albánia délkeleti részén , a görög határ közelében , Gjirokastrától légvonalbankilométerre északkeleti irányban . Gjirokastra megyén belül Përmet község , valamint Përmet alközség központja , egyúttal ez utóbbi közigazgatási egység egyetlen települése is . Aes népszámlálás alapján az alközség , vagyis Përmet népessége \ . A nagy múltú , de évszázadokon keresztül kis népességszámú települést az albániai kommunizmus évtizedeiben szimbolikus jelentőségű „ hős város”-ként tartották számon , a második világháború során ugyanis a kommunista partizánok első hadi sikereinek egyik fő helyszíne volt , majdmájusában itt tartották meg az Enver Hoxha egyszemélyi hatalmát konszolidáló përmeti kongresszust . Fekvése Përmet a Dél-albán-hegység vagy Albán-Epirusz északi peremvidékén , a Vjosa folyó bal partján fekszik . Délnyugatról a Dhëmbel-hegy ( Maja e Dhëmbelit,m ) , délkeleti irányból pedig a Nemërçka-hegység két csúcsa , a Poliçani-hegy ( Maja e Poliçanit,m ) és a Dritai-hegy ( Maja e Dritës,m ) övezi . Északon , a Vjosa túlpartján a mallakastrai hegyvonulatok déli,méter fölé csak ritkán magasodó gerincei határolják . A Tepelenát a Vjosa völgyén keresztül Korçával összekötő SH75-ös jelű főút mentén fekszik , a megyeszékhelytől , Gjirokastrától közúton a kónicai határátkelőhelytőlkilométerre . Történelme Përmet vidéke lakott volt már az őskor idején is , de a mai település története csak a középkorig vezethető vissza . A város első említéseből ismert Premeti alakban . Az oszmánokben foglalták el a települést , és az Ergiri ( Gjirokastrai ) szandzsákon belüli Permedi vilajet központjává tették . Ezekben az évszázadokban épült a romjaiban a Város-sziklán ma is látható vár . Bár Përmet lakossága nem volt számottevő , kisebb közigazgatási központ szerepét a századig megtartotta.ban a Yanyai ( Janinai ) vilajeten belül a Permedi kaza ( törvényhatósági járás ) központja volt . Epirusz önkényura , Ali Tepeleni pasa a század elején kiterjesztette hatalmát Përmetre és Libohovára is , és bár Ibrahim pasa , a berati szandzsákbég több ízben próbálta tőle erővel visszaszerezni Përmetet , kísérletei rendre kudarcot vallottak.ben Labëria vidékén fegyveres felkelés tört ki az oszmán fennhatóság ellen , főként a kötelező sorozás és a kivetett adók mértéke miatt . A lázadás kezdeti sikerei utat engedtek az oszmánellenes érzelmek kitörésének más albán lakta vidékeken is , így Përmet körzetében is fegyvert fogtak az elégedetlenkedők . A Porta fennhatósága ellen kirobbantes albán felkelés során , augusztusén Përmet is a felkelők kezére került . Albánia függetlenségének kikiáltása november ) után megalakult az első nemzeti kormány , amelynek fennhatóságát1913 telén Përmet városa is elismerte.márciusában a görögök bevonultak Dél-Albániába , és márciusén elfoglalták Gjirokastrát , Tepelenát és Përmetet . Az albán–görög államhatárról döntő , decemberei firenzei egyezmény a várost Albániának ítélte . Ezt a döntést azonban a görögök nem fogadták el , s továbbra sem evakuálták csapataikat a dél-albániai területekről . februárán Gjirokastra fővárossal kikiáltották az Észak-epiruszi Autonóm Köztársaságot , amely magában foglalta a Korça és Himara közötti területeket , így Përmetet is . Az első világháború kitörésekor,szeptemberében olasz katonaság vonult be a területre , októberén azonban a görögök visszafoglalták Përmetet. júniusén az előrenyomuló olaszok elől a görögök evakuálták a települést , az rövid időre ismét albán terület lett , mígnem októberén az olaszok újra be nem vonultak a városba . A világháborút lezáró béketárgyalások során , márciusán a brit és francia küldöttség olyan tervezetet nyújtott be , amely alapján az albán–görög államhatár Përmettől északra húzódott volna , az amerikaiak ezzel szemben Albániának ítélték volna a városkát . Végül az olaszok javaslatára kompromisszumos megoldásként visszaállították a status quót , azas firenzei egyezmény által megállapított határokat , így Përmet végleg albán területen maradt . 1925. áprilisén jelent meg a hír a sajtóban , hogy a belügyminisztérium leleplezett egy kormányellenes , Eshref Frashëri nevéhez köthető összeesküvést , amelynek központjai Beratban , Korçában és Përmetben voltak . Albánia olasz megszállását követően , a második világháború első éveiben a Jorgucat–Gjirokastra–Përmet vidék a Ferrara gyalogoshadosztály és a Centauro páncéloshadosztály felvonulási területe volt. novemberén a görög hadsereg albán területre lépett , s az olaszok decemberán feladták a várost , hogy visszavonuljanak a Këlcyrai-szoros felé . Decemberén a görögök bevonultak Përmetbe , ahol a helyiek és a környék lakói felszabadítóknak kijáró ovációval köszöntötték őket , pár hónap elteltével , áprilisán azonban az olaszok visszafoglalták a települést . 1942-től lakói aktívan részt vettek a megszállók elleni küzdelemben , s az évek során az olaszok és a németek megtorlásul négyszer is felégették Përmetet. júliusén a Nemzeti Front soraiban harcoló Bilal Nivica megsemmisített egy a tepelenai országúton , a közeli Pacomiti-hídnál elvonuló olasz fegyver- és ellátmánykonvojt . Bosszúból a megszállók húsz falut felégettek ésalbánt hurcoltak el a Porto Romanó-i koncentrációs táborba. novemberán Xhelal Starovecka és Ramiz Araniti partizáncsapata tört be Përmetbe , és harminckét olasz katonát ölt meg. januárán csapatuk ismét megtámadta a várost , ezúttal hatvankét olasz katona esett el , száz megsebesült , a partizánok pedig számottevő mennyiségű fegyvert és muníciót zsákmányoltak. július elején nemzeti frontos gerillák támadták meg a város olasz védőit , de azok nehézfegyverzettel visszaverték őket . Ekkor kommunista partizáncsapatok csatlakoztak a gerillákhoz , és egyesült erővel júliusán elfoglalták Përmetet ; a harc során mintegy ötszáz olasz katona halt meg . Përmet ezzel a partizánok kezére került , s januárén itt alakult meg a Nemzeti Felszabadítási Mozgalom partizánbrigádja . Ekkor azonban az olaszokat felváltó német megszálló csapatok már közeledtek a városhoz : a partizánok januárén még a közeli Tenda e Qypitnél megfutamítottak egy német alakulatot , de januárán már elhagyták Përmetet , s két nap múlva , januárán a németek bevonultak a városba . Május elején ismét a partizánok ellenőrzése alatt állt a város , és májuse ésa között itt ült össze az Albán Kommunista Párt përmeti kongresszusa , amelyen megvetették a leendő népi demokratikus államrend közjogi alapjait és létrehozták főbb hatalmi szerveit . A résztvevők megalakították a törvényhozó Nemzeti Felszabadítási Főtanácsot , Enver Hoxha elnöki irányításával megkezdte működését az ideiglenes kormány , és elkészült a leendő Albánia első alkotmánytervezete is . Az addig irreguláris Nemzeti Felszabadítási Mozgalom az ország reguláris haderejévé lépett elő , melynek főparancsnokául szintén Hoxhát nevezték ki . Përmetben összpontosult tehát Enver Hoxha kezében a pártvezetés mellett az ország politikai és katonai irányítása is , ami évtizedekre meghatározta Albánia sorsát . A kommunista történetírási hagyományban ennek megfelelően gyakorta hivatkoztak a përmeti konferenciára mint a népi demokratikus Albánia bölcsőjére . 1944. júniusában újabb támadást indítottak a németek Dél-Albániában . A kommunisták júniusén Përmet mellett visszaverték őket , később azonban mégis ismét német kézre került több albán város , köztük Përmet is . 1991 februárjában a demokratizálódási folyamat elleni tiltakozásul több más albániai város mellett Përmetben is tiltakozások folytak , és a helyiek bekapcsolódtak az Enver Önkéntesei ( Vullnetarët e Enverit ) nevű szövetség szervezésébe . Nevezetességei Albánia-szerte nevezetes a përmeti bor és raki . Përmet évről évre megrendezi saját borfesztiválját ( Festa e Verërave ) és népzenei seregszemléjét . A Përmet fölé magasodó folyóparti Város-sziklán ( Guri i Qytetit ) középkori vár romjai állnak . A város két , műemléki védelem alatt álló lakóépülete ( Ylli Imam és Lilo Vangjeli kőházai ) az oszmánkori építészet jegyeit hordozza magán . A belvárostól délre található a fedett tornácos Szent Miklós-templom ( Kisha e Shën Nikollës vagy Kisha e Shën Kollit ) , amelynek freskóit az állami ateizmusután elpusztította ugyan , de az eredeti faragott mennyezet máig fennmaradt . Ikonosztáza állami védelmet élvez . Közelében áll a Szent Paraszkevi-templom ( Kisha e Shën Premtes) ,óta védett műemlék . A század elején Përmet a bektásik egyik fontos dél-albániai központja volt , amely Berattal együtt a prishtai kerülethez tartozott . Érdekes módon a közeli Frashër falu tekkéje ( derviskolostora ) a vlorai bektásik szent helye volt . A város délnyugati határában a halveti szerzetesrend tekkéje áll . Az májusi përmeti kongresszusnak a város szülötte , Odhise Paskali szocialista realista szobra állít emléket a város főterén , de a város bejáratánál még áll a partizánbrigád januári megalakulásának emlékműve is.óta műemléki védelem alatt áll a kongresszusnak helyet adó lakóépület . A város közelében , pár kilométerre található a leusai Mária mennybemenetele templom ( Kisha e Fjetjës së Shën Mërisë ) , művészi értékű falfestményekkel és ikonosztázzal . Az exonarthexben rossz állapotú , de szokatlan tematikájú ( pl . pelikánok ) , míg a belső térben a bűnös lelkek pokolbéli kínszenvedéseit ábrázoló freskók maradtak fenn . Përmettől délre , Lipa e Vjetër falucskában a bolengai vár ( Kalaja e Bolengës ) , valamint a Szent Ilona-kolostor ( Manastiri i Shën Elenës ) érdemel említést . A Përmetet övező hegyvidék természeti értékei szintén számottevőek . A várostól északra , hektáron terül el a Hotovai-fenyves ( Bredhi i Hotovës ) nemzeti parkja . Nevezetesek két vízfolyásának vadregényes szurdokvölgyei , a Lengarica-kanyon és a Kosova-kanyon . Nevezetes szülöttei Turhan Përmeti1927 ) politikus , diplomata , Albánia kétszeres miniszterelnöke Stavro Vinjau1975 ) politikus , jogász, ben Albánia igazságügy- és oktatásügyi minisztere . Sejfulla Malëshova1971 ) költő , kommunista politikus Odhise Paskali1985 ) szobrászművész Stefanaq Pollo1997 ) történettudós Ugyancsak përmeti származású a Gjika család , amelynek tagjai Romániába vándoroltak ki , s Ghica néven több leszármazottuk híres lett Romániában , így például Ion Ghica és Dimitrie Ghica miniszterelnökök , vagy a Dora d’Istria írói álnéven ismertté lett Elena Ghica . Jegyzetek Források 2 Albánia települései