Bűnbak
A bűnbak, egy személy vagy állat aki/ami a mások bűneit vagy hibáját átvállalja illetve igazságtalanul azzal vádolják. A kifejezés eredetileg Mózes harmadik könyvéből származik, ahol egy kecskebakot szemelnek ki száműzetésre a sivatagba, a közösség bűneit átruházva rá. Más ókori társadalmaknál is előfordult hasonló szertartás. A pszichológiában és szociológiában a jelenség amikor valaki saját problémáit egy másik személyre kivetíti, aki ezáltal a bűnbak lesz, a bűnbakképzés fogalmának kialakulásához vezetett.

Etimológia
A bűnbak szó a héber „azazel” lefordítása. Wilhelm Gesenius és Brown–Driver–Briggs lexikográfusok Héber lexikonja szerint, a tőszó azel (eltávolít) reduplikációjából származik, ami la-azazel (teljesen eltávolít). Ezt az értelmezést támogatja a Septuaginta, a Héber Biblia görög nyelvű fordítása is, amely szerint a szó jelentése elküldője (a bűnöké).

Történelem

Ókori Szíria
A bibliai bűnbakhoz nagyjából hasonlító fogalom létezését, két Ebla-ból, i.e. 24. századból származó rituális szöveg is alátámasztja. A szertartás király esküvője alkalmából végzett rituális fürdéssel (tisztulással) volt kapcsolatban. Ezek szerint egy ezüst nyaklánccal ellátott nőstény kecskét kiűztek az Alini pusztába. A leírásban használt „mi” az egész közösségre vonatkozik. Ilyen „kiűzési szertartásokat” amikor egy állatot amely nem tudja bevallani vétkeit, a gonosz eszközének nyilvánítanak és kihajtanak a közösségből, gyakran említettek az ókori közel-keleti krónikák.

Ókori Görögország
Az ókori Görögországban a bűnbak kiűzési szertartást gyakorolták nyomorékokkal, koldusokkal és bűnözőkkel (:en:pharmakos) szemben. Ezeket kitaszították a közösségből valamilyen természeti csapásra (mint például  pestis, éhínség) vagy ellenséges invázióra reagálva. A szkolionok szerint a bűnbakokat megölték, de sok kutató elutasítja ezt a feltevést hangsúlyozván, hogy a legrégebbi bizonyítékok (töredékek Hipponax szatíra írótól) csak azt mutatják, hogy ezeket megkövezték, megverték majd elűzték a közösségből.

A zsidó vallásban
A bűnbak egy kiválasztott kecskebak volt, a la-aza'zeyl, (azazel=abszolút eltávolítás) ami az emberek bűneinek szimbolikus eltávolítását jelképezte, a kecskének szó szerinti eltávolítása által. A szertartás ami része az engesztelésnapi ünnepségnek, az Exodus alatt kezdődött az eredeti tabernákulummal és folytatódott az idők folyamán a jeruzsálemi templomokkal.

Évente egyszer a jom kippur napján Izrael főpapja (Cohen Gadol) feláldozott egy bikát mint vétekáldozatot, hogy engesztelést nyerjen az esetleg, nem szándékosan elkövetett vétkeiért. Két kecskét vezetett a sátor bejárata elé. Sorshúzással választották ki melyiket áldozzák fel az Istennek és melyiket űzzék ki a pusztába. A megölt kecske vérével bekente a szent fátyol mögötti oltárnak szarvait, és a vérből a frigyláda elé valamint a fedelére hintett. Később a főpap meggyónta az összes izraeliták bűneit és azokat képletesen a második kecske (az Azazel bűnbak) fejére rakta, amelyik aztán jelképesen elvitte az emberek bűneit a pusztába.

A keresztény vallásban
A kereszténységnél, és főleg a protestánsoknál ez a folyamat előrejelzi Krisztus feláldozását a kereszten, ami által Isten kiengesztelődött és a bűnökért lehet vezekelni.
Jézus Krisztus láthatólag eleget tett minden a bibliai „típusnak” – a főpap, aki a szertartást vezeti, az Úr kecskéje, amely foglalkozik a bűn szennyezésével és a bűnbak, amely megszünteti a „bűn terhét”.
A keresztények hiszik, hogy a vétkezők, akik vállalják saját bűnösségüket és meggyónják bűneiket – a protestánsok magánügyként a katolikusok az áldozópap előtt –, ha hittel és bizalommal vannak embertársaikkal és Jézus feláldozásával szemben, akkor elnyerik bűneik bocsánatát.

A Hetednapi Adventista Egyház tagjai másképpen értelmezik a szimbolikát. 
Mivel Azazel kecskét a reformáció néhány kereszténye a sátán képviselőjének értelmezte, az adventisták nézetei összhangban voltak ezekkel, a reformáció ideje alatt.
Mivel a második kecskét is a pusztulásba küldték, a „bűnbak” szó úgy alakult, hogy egy olyan személyt jelezzen, aki mások vétkeiért hibáztatható és büntetendő.

Közmondás
Sok kultúrában és nyelvben a bűnbak szó szinte közmondássá vált, amikor egy ártatlan személyt mások vétkeiért tesznek felelőssé.
Magyarban gyakran használják a „bűnbakot keres” vagy „bűnbakot talál” kifejezéseket.

Források
 Mózes 3. könyve, a Léviták szolgálatáról (Bibliafordítások-Károli Biblia)
 Mózes harmadik könyve a léviták egyházi szolgálatáról (Magyar Elektronikus Könyvtár)

Fordítás

Jegyzetek

Vallási fogalmak
A bűnbak , egy személy vagy állat aki/ ami a mások bűneit vagy hibáját átvállalja illetve igazságtalanul azzal vádolják . A kifejezés eredetileg Mózes harmadik könyvéből származik , ahol egy kecskebakot szemelnek ki száműzetésre a sivatagba , a közösség bűneit átruházva rá . Más ókori társadalmaknál is előfordult hasonló szertartás . A pszichológiában és szociológiában a jelenség amikor valaki saját problémáit egy másik személyre kivetíti , aki ezáltal a bűnbak lesz , a bűnbakképzés fogalmának kialakulásához vezetett . Etimológia A bűnbak szó a héber „ azazel” lefordítása . Wilhelm Gesenius és Brown–Driver–Briggs lexikográfusok Héber lexikonja szerint , a tőszó azel ( eltávolít ) reduplikációjából származik , ami la-azazel ( teljesen eltávolít ) . Ezt az értelmezést támogatja a Septuaginta , a Héber Biblia görög nyelvű fordítása is , amely szerint a szó jelentése elküldője ( a bűnöké ) . Történelem Ókori Szíria A bibliai bűnbakhoz nagyjából hasonlító fogalom létezését , két Ebla-ból , i.e. századból származó rituális szöveg is alátámasztja . A szertartás király esküvője alkalmából végzett rituális fürdéssel ( tisztulással ) volt kapcsolatban . Ezek szerint egy ezüst nyaklánccal ellátott nőstény kecskét kiűztek az Alini pusztába . A leírásban használt „ mi” az egész közösségre vonatkozik . Ilyen „ kiűzési szertartásokat” amikor egy állatot amely nem tudja bevallani vétkeit , a gonosz eszközének nyilvánítanak és kihajtanak a közösségből , gyakran említettek az ókori közel-keleti krónikák . Ókori Görögország Az ókori Görögországban a bűnbak kiűzési szertartást gyakorolták nyomorékokkal , koldusokkal és bűnözőkkel ( :en: pharmakos ) szemben . Ezeket kitaszították a közösségből valamilyen természeti csapásra ( mint például pestis , éhínség ) vagy ellenséges invázióra reagálva . A szkolionok szerint a bűnbakokat megölték , de sok kutató elutasítja ezt a feltevést hangsúlyozván , hogy a legrégebbi bizonyítékok ( töredékek Hipponax szatíra írótól ) csak azt mutatják , hogy ezeket megkövezték , megverték majd elűzték a közösségből . A zsidó vallásban A bűnbak egy kiválasztott kecskebak volt , a la-aza'zeyl , ( azazel=abszolút eltávolítás ) ami az emberek bűneinek szimbolikus eltávolítását jelképezte , a kecskének szó szerinti eltávolítása által . A szertartás ami része az engesztelésnapi ünnepségnek , az Exodus alatt kezdődött az eredeti tabernákulummal és folytatódott az idők folyamán a jeruzsálemi templomokkal . Évente egyszer a jom kippur napján Izrael főpapja ( Cohen Gadol ) feláldozott egy bikát mint vétekáldozatot , hogy engesztelést nyerjen az esetleg , nem szándékosan elkövetett vétkeiért . Két kecskét vezetett a sátor bejárata elé . Sorshúzással választották ki melyiket áldozzák fel az Istennek és melyiket űzzék ki a pusztába . A megölt kecske vérével bekente a szent fátyol mögötti oltárnak szarvait , és a vérből a frigyláda elé valamint a fedelére hintett . Később a főpap meggyónta az összes izraeliták bűneit és azokat képletesen a második kecske ( az Azazel bűnbak ) fejére rakta , amelyik aztán jelképesen elvitte az emberek bűneit a pusztába . A keresztény vallásban A kereszténységnél , és főleg a protestánsoknál ez a folyamat előrejelzi Krisztus feláldozását a kereszten , ami által Isten kiengesztelődött és a bűnökért lehet vezekelni . Jézus Krisztus láthatólag eleget tett minden a bibliai „ típusnak” – a főpap , aki a szertartást vezeti , az Úr kecskéje , amely foglalkozik a bűn szennyezésével és a bűnbak , amely megszünteti a „ bűn terhét” . A keresztények hiszik , hogy a vétkezők , akik vállalják saját bűnösségüket és meggyónják bűneiket – a protestánsok magánügyként a katolikusok az áldozópap előtt – , ha hittel és bizalommal vannak embertársaikkal és Jézus feláldozásával szemben , akkor elnyerik bűneik bocsánatát . A Hetednapi Adventista Egyház tagjai másképpen értelmezik a szimbolikát . Mivel Azazel kecskét a reformáció néhány kereszténye a sátán képviselőjének értelmezte , az adventisták nézetei összhangban voltak ezekkel , a reformáció ideje alatt . Mivel a második kecskét is a pusztulásba küldték , a „ bűnbak” szó úgy alakult , hogy egy olyan személyt jelezzen , aki mások vétkeiért hibáztatható és büntetendő . Közmondás Sok kultúrában és nyelvben a bűnbak szó szinte közmondássá vált , amikor egy ártatlan személyt mások vétkeiért tesznek felelőssé . Magyarban gyakran használják a „ bűnbakot keres” vagy „ bűnbakot talál” kifejezéseket . Források Mózes könyve , a Léviták szolgálatáról ( Bibliafordítások-Károli Biblia ) Mózes harmadik könyve a léviták egyházi szolgálatáról ( Magyar Elektronikus Könyvtár ) Fordítás Jegyzetek Vallási fogalmak