Szentmiklóssy Andor
Szentmiklósi Szentmiklóssy Andor (Budapest, 1893. október 6. – Dachau, 1945. február 10.) diplomata, I. osztályú követségi tanácsos, 1942 májusától a Külügyminisztérium Politikai osztályának vezetője, 1943 és 1944-ben a külügyminiszter állandó helyettese, a magyar németellenes politikai réteg egyik legjelentősebb alakja.

Családja 
Nemesi családban született, mint korában a magyar politikai elit képviselőinek nagy része. Szülei Szentmiklóssy Jenő és gróf Wickenburg Margit Mária. Felesége Purgly Emil főispán és miniszter leánya, Emília Ludovika Benediktina volt haláláig.

Diplomataként 
Mint a Külügyminisztérium Politikai Osztályának vezetője és később mint külügyminiszter helyettes sok külföldi, magyar és német fél között lezajlott, számunkra jelentős tárgyaláson jelen volt. 1943 áprilisában, mikor Hitler megbeszélésre hívta Horthy Miklóst a kormányzóval tartott és annak kérésére jegyzetet készített, mely máig fennmaradt. Ezen jegyzet egyik fejezetcíme: Magyar álláspont a zsidókérdésben. Az irat megállapítja: „Magyarországon sohasem vonták kétségbe a zsidókérdés összeurópai jellegét, de az egyes szuverén államoknak saját maguknak kell megtalálniuk a megoldás legcélszerűbb módját. Az I. világháború után Magyarország volt az első, amelyik 1920-ban állami intézkedésekkel (numerus clausus) korlátozta a zsidó befolyás szabad kibontakozását, s tette meg az első lépést az intézményes antiszemitizmus útján. Később „az úgynevezett zsidótörvények teljesen kikapcsolták a 800 ezer lélekszámú zsidóságot a szellemi foglalkozási ágakból, ahol tényleges részvételük ma már alacsonyabb, mint százalékszámuk, és még tovább csökken, miután a zsidó utánpótlás nincs megengedve, a kevés meghagyott sorsát pedig a kihalási rendszer szabja meg. A zsidóság a vezető szerepét a magyar gazdasági életben elvesztette.”

Kállay Miklós kormányában külügyminiszter-helyettesi posztot kapta meg és jelentős szerepet vállalt a Kállay-kormány „hintapolitikájának” irányításában is. Miután Hitler Horthyt Klessheimbe rendelte, és kiadta a parancsot a német megszállásra, Szentmiklóssy Andor olvasta fel a kormány tagjainak Ghyczy Jenő levelét, melyben kéri politikustársait, értesítsék feleségét arról, hogy jól van. A történet szerint ez a rövid levél figyelmeztette a Kállay-kormány tagjait, hogy a németek megszállják Magyarországot.

Szentmiklóssy Andor, mint a Kállay-kormány tagja és mint a náci Németország politikáját jelentősen ellenző diplomata, előkelő helyet foglalt el a németek által letartóztatni kívánt felelős beosztású személyek listáján. Így hát a német megszállók letartóztatták és 1945-ben a dachaui koncentrációs táborban hunyt el.

Jegyzetek

Források 
 Holokauszt Emlékközpont: Szentmiklósy Andor
 Magyar Országos Levéltár

További információk 

 Keresztény magyar közéleti almanach I-II. [3. köt. Erdély. 4. köt. Délvidék.]. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő. Bp., 1940.
 Borbándi Gyula: Magyar politikai pályaképek 1938-1948. Bp., Európa, 1997.
 Iratok a magyar külügyi szolgálat történetéhez. Összeáll. és szerk. Pritz Pál. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.

1893-ban született személyek
1945-ben elhunyt személyek
Magyar diplomaták
Magyarország követei és nagykövetei Brazíliában
Meggyilkolt magyar politikusok
Szentmiklósi Szentmiklóssy Andor ( Budapest , október – Dachau , február ) diplomata , I. osztályú követségi tanácsos, májusától a Külügyminisztérium Politikai osztályának vezetője, ésben a külügyminiszter állandó helyettese , a magyar németellenes politikai réteg egyik legjelentősebb alakja . Családja Nemesi családban született , mint korában a magyar politikai elit képviselőinek nagy része . Szülei Szentmiklóssy Jenő és gróf Wickenburg Margit Mária . Felesége Purgly Emil főispán és miniszter leánya , Emília Ludovika Benediktina volt haláláig . Diplomataként Mint a Külügyminisztérium Politikai Osztályának vezetője és később mint külügyminiszter helyettes sok külföldi , magyar és német fél között lezajlott , számunkra jelentős tárgyaláson jelen volt.áprilisában , mikor Hitler megbeszélésre hívta Horthy Miklóst a kormányzóval tartott és annak kérésére jegyzetet készített , mely máig fennmaradt . Ezen jegyzet egyik fejezetcíme : Magyar álláspont a zsidókérdésben . Az irat megállapítja : „ Magyarországon sohasem vonták kétségbe a zsidókérdés összeurópai jellegét , de az egyes szuverén államoknak saját maguknak kell megtalálniuk a megoldás legcélszerűbb módját . Az I. világháború után Magyarország volt az első , amelyikban állami intézkedésekkel ( numerus clausus ) korlátozta a zsidó befolyás szabad kibontakozását , s tette meg az első lépést az intézményes antiszemitizmus útján . Később „ az úgynevezett zsidótörvények teljesen kikapcsolták aezer lélekszámú zsidóságot a szellemi foglalkozási ágakból , ahol tényleges részvételük ma már alacsonyabb , mint százalékszámuk , és még tovább csökken , miután a zsidó utánpótlás nincs megengedve , a kevés meghagyott sorsát pedig a kihalási rendszer szabja meg . A zsidóság a vezető szerepét a magyar gazdasági életben elvesztette.” Kállay Miklós kormányában külügyminiszter-helyettesi posztot kapta meg és jelentős szerepet vállalt a Kállay-kormány „ hintapolitikájának” irányításában is . Miután Hitler Horthyt Klessheimbe rendelte , és kiadta a parancsot a német megszállásra , Szentmiklóssy Andor olvasta fel a kormány tagjainak Ghyczy Jenő levelét , melyben kéri politikustársait , értesítsék feleségét arról , hogy jól van . A történet szerint ez a rövid levél figyelmeztette a Kállay-kormány tagjait , hogy a németek megszállják Magyarországot . Szentmiklóssy Andor , mint a Kállay-kormány tagja és mint a náci Németország politikáját jelentősen ellenző diplomata , előkelő helyet foglalt el a németek által letartóztatni kívánt felelős beosztású személyek listáján . Így hát a német megszállók letartóztatták ésben a dachaui koncentrációs táborban hunyt el . Jegyzetek Források Holokauszt Emlékközpont : Szentmiklósy Andor Magyar Országos Levéltár További információk Keresztény magyar közéleti almanach I-II. [ 3. köt . Erdély. köt . Délvidék. ] . Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő . Bp. , Borbándi Gyula : Magyar politikai pályaképek Bp. , Európa , Iratok a magyar külügyi szolgálat történetéhez . Összeáll. és szerk . Pritz Pál . Bp. , Akadémiai Kiadó , Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub . 1893-ban született személyek 1945-ben elhunyt személyek Magyar diplomaták Magyarország követei és nagykövetei Brazíliában Meggyilkolt magyar politikusok