Phönix C.I
A Phönix C.I az Osztrák–Magyar Monarchia kétüléses felderítő repülőgépe volt az első világháborúban.

Története
Az osztrák Phönix Flugzeugwerke licenc alapján gyártotta a német Hansa-Brandenburg C.II kétfedelű, kétüléses felderítő repülőgépet. A cég mérnökei ennek alapján tervezték meg a több szempontból javított saját változatukat. A kétfedelű gép felső szárnya valamivel nagyobb volt az alsónál és jellegzetes, V alakú tartók kötötték össze a kettőt. Erőteljes, 230 lóerős motorja 175 km/hrás sebességet tett lehetővé, amivel nagyobb magasságokban még a Sopwith Camelt is képes volt lehagyni; így nem feltétlenül volt szüksége vadászkíséretre a bevetéseken. Külsejében hasonlított a többi felderítő repülőgépre; nagy felületű hátsó vezérsíkja jó manőverezést tett lehetővé, futóműként pedig két viszonylag nagy kerék szolgált. A repülőt a felderítőgépeknél akkor még szokatlanul jól fegyverezték fel: nem csak a megfigyelő ülésénél volt egy forgatható, 8 mm-es Schwarzlose géppuska, hanem a motorház oldalára is felszereltek egy fix állásút, amit a pilóta működtetett.

1917-es szolgálatba állítása után az osztrák–magyar légierő elsődleges felderítő repülőgépe lett. Ezenkívül tüzérségi tűzirányítói, bombázói, földi támogatói feladatokat is képes volt ellátni. Szükség esetén négy 12 kg-os vagy két 25 kg-os bombát vihetett magával.

A hadvezetés 565 Phönix C.I-et rendelt; a háború végéig ebből a gyár 110-et készített el. A magyar Lloyd Repülőgépgyárnál és az Ungarische Flugzeugwerke AG-nál is megrendelték a típus gyártását, de a harctérre ezek már nem kerültek. Az utolsó Phönix C.I 1918. október 1-én került a csapatokhoz. A háború után a svéd légierő vásárolt 32 Phönix C.I-et.

A legsikeresebb olasz ászpilótát, a 34 légi győzelmet elért Francesco Baraccát egy Phönix C.I-es megfigyelője lőtte le 1918. június 19-én.

Műszaki paraméterei

személyzet: 2 fő
szárnyfesztávolság: 11 m (felső), 8,6 m (alsó)
törzshossz: 7,52 m
magasság: 2,95 m
üres súly: 820 kg
felszállósúly: 1240 kg
maximális sebesség: 175 km/h 
maximális magasság: 5400 m
hatótáv: 260 km
hajtómű: 1 db 230 lóerős hathengeres, soros, vízhűtéses Hiero 6 motor
fegyverzet: 2 db 8 mm-es Schwarzlose géppuska

Rendszeresítő országok

 a háború után
 a háború után
 a háború után
 a háború után

Források
Phönic C.I Reconnaisance Biplane Fighter (1917) Military Factory
Phönix C.I Theaerodrome.com
Justin D. Murphy: Military Aircraft, Origins to 1918: An Illustrated History of Their Impact

Első világháborús felderítő repülőgépek
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonai repülőgépei
Magyar katonai repülőgépek
A Phönix C.I az Osztrák–Magyar Monarchia kétüléses felderítő repülőgépe volt az első világháborúban . Története Az osztrák Phönix Flugzeugwerke licenc alapján gyártotta a német Hansa-Brandenburg C.II kétfedelű , kétüléses felderítő repülőgépet . A cég mérnökei ennek alapján tervezték meg a több szempontból javított saját változatukat . A kétfedelű gép felső szárnya valamivel nagyobb volt az alsónál és jellegzetes , V alakú tartók kötötték össze a kettőt . Erőteljes, lóerős motorjakm / hrás sebességet tett lehetővé , amivel nagyobb magasságokban még a Sopwith Camelt is képes volt lehagyni ; így nem feltétlenül volt szüksége vadászkíséretre a bevetéseken . Külsejében hasonlított a többi felderítő repülőgépre ; nagy felületű hátsó vezérsíkja jó manőverezést tett lehetővé , futóműként pedig két viszonylag nagy kerék szolgált . A repülőt a felderítőgépeknél akkor még szokatlanul jól fegyverezték fel : nem csak a megfigyelő ülésénél volt egy forgatható,mm-es Schwarzlose géppuska , hanem a motorház oldalára is felszereltek egy fix állásút , amit a pilóta működtetett . 1917-es szolgálatba állítása után az osztrák–magyar légierő elsődleges felderítő repülőgépe lett . Ezenkívül tüzérségi tűzirányítói , bombázói , földi támogatói feladatokat is képes volt ellátni . Szükség esetén négykg-os vagy kétkg-os bombát vihetett magával . A hadvezetésPhönix C.I-et rendelt ; a háború végéig ebből a gyáret készített el . A magyar Lloyd Repülőgépgyárnál és az Ungarische Flugzeugwerke AG-nál is megrendelték a típus gyártását , de a harctérre ezek már nem kerültek . Az utolsó Phönix C.I októberén került a csapatokhoz . A háború után a svéd légierő vásároltPhönix C.I-et . A legsikeresebb olasz ászpilótát , alégi győzelmet elért Francesco Baraccát egy Phönix C.I-es megfigyelője lőtte le júniusén . Műszaki paraméterei személyzet : fő szárnyfesztávolság:m ( felső ) ,6 m ( alsó ) törzshossz:52 m magasság:95 m üres súly:kg felszállósúly: kg maximális sebesség: km/h maximális magasság:m hatótáv: km hajtómű : dblóerős hathengeres , soros , vízhűtéses Hieromotor fegyverzet: dbmm-es Schwarzlose géppuska Rendszeresítő országok a háború után a háború után a háború után a háború után Források Phönic C.I Reconnaisance Biplane FighterMilitary Factory Phönix C.I Theaerodrome.com Justin D. Murphy : Military Aircraft , Origins to An Illustrated History of Their Impact Első világháborús felderítő repülőgépek Az Osztrák–Magyar Monarchia katonai repülőgépei Magyar katonai repülőgépek