Pintycsőrű moha
A Brachythecium rutabulum (mankós rövidtokúmoha a másik magyar neve) az egyik legközönségesebb lombosmoha Európában és így Magyarországon is. Szinte mindenhol megtalálható: természetes, mesterséges (parkok, városok, szántók, legelők), síkvidéki vagy éppen hegyvidéki élőhelyeken.

Megjelenése 
Változatos megjelenésű mohafaj. Laza vagy erősebb gyepet alkot, színe  halvány zöld, sárgászöld vagy akár aranysárga is lehet. A hajtás szabálytalanul elágazó 5–10 cm hosszú, teljesen elterülő vagy kissé felálló is lehet.

A levelek tojásdad alakúak széles alappal, kissé homorúak és redősek. A levélhegy rövid. A levélszél finoman fogazott, a száron röviden fut le, ez egy fontos megkülönböztető alaki bélyeg a hasonló Brachythecium rivulare-tól ahol a levélszél hosszan fut le a száron. A levél saroksejtjei nem különülnek el élesen a levéllemez többi sejtjétől. A levélér erős de csak a levél 2/3-ig, feléig ér. A főhajtás és az oldalhajtások levelei hasonlóak, az oldalhajtás levelei csak kicsit kisebbek.

A moha gyakran fejleszt sporofitont. A spóratartótok rövid hengeres, mely hajlottan ül az érdes, szemölcsös toknyélen. A tokfedő kúpos.

Nagyon változatos élőhelyekhez képes alkalmazkodni ami változatos megjelenést is okoz színben és gyepformában.

Elterjedése és élőhelye 
Fák kérgén, sziklákon, nyílt talajon és gyepen is megél. Nagyon szereti a tápanyagban gazdag helyeket.

Kozmopolita faj. Európában mindenütt jelen van és gyakori, természetes és mesterséges élőhelyeken is. Magyarországon is az egyik legközönségesebb mohafaj.

Jegyzetek

Internetes hivatkozások 
BBS Field Guide - Brachythecium rutabulum (Angol oldal)

Swiss Bryophytes - Brachythecium rutabulum (Svájci oldal)

Bildatlas Moose - Brachythecium rutabulum (Német oldal)

Fordítás 

Növényfajok
Brachytheciaceae
A Brachythecium rutabulum ( mankós rövidtokúmoha a másik magyar neve ) az egyik legközönségesebb lombosmoha Európában és így Magyarországon is . Szinte mindenhol megtalálható : természetes , mesterséges ( parkok , városok , szántók , legelők ) , síkvidéki vagy éppen hegyvidéki élőhelyeken . Megjelenése Változatos megjelenésű mohafaj. Laza vagy erősebb gyepet alkot , színe halvány zöld , sárgászöld vagy akár aranysárga is lehet . A hajtás szabálytalanul elágazó10 cm hosszú , teljesen elterülő vagy kissé felálló is lehet . A levelek tojásdad alakúak széles alappal , kissé homorúak és redősek . A levélhegy rövid . A levélszél finoman fogazott , a száron röviden fut le , ez egy fontos megkülönböztető alaki bélyeg a hasonló Brachythecium rivulare-tól ahol a levélszél hosszan fut le a száron . A levél saroksejtjei nem különülnek el élesen a levéllemez többi sejtjétől . A levélér erős de csak a levél3-ig , feléig ér . A főhajtás és az oldalhajtások levelei hasonlóak , az oldalhajtás levelei csak kicsit kisebbek . A moha gyakran fejleszt sporofitont . A spóratartótok rövid hengeres , mely hajlottan ül az érdes , szemölcsös toknyélen . A tokfedő kúpos . Nagyon változatos élőhelyekhez képes alkalmazkodni ami változatos megjelenést is okoz színben és gyepformában . Elterjedése és élőhelye Fák kérgén , sziklákon , nyílt talajon és gyepen is megél . Nagyon szereti a tápanyagban gazdag helyeket . Kozmopolita faj. Európában mindenütt jelen van és gyakori , természetes és mesterséges élőhelyeken is . Magyarországon is az egyik legközönségesebb mohafaj. Jegyzetek Internetes hivatkozások BBS Field Guide - Brachythecium rutabulum ( Angol oldal ) Swiss Bryophytes - Brachythecium rutabulum ( Svájci oldal ) Bildatlas Moose - Brachythecium rutabulum ( Német oldal ) Fordítás Növényfajok Brachytheciaceae