Kulindadromeus
A Kulindadromeus a madármedencéjű (Ornithischia) dinoszauruszok egyik neme, mely a középső jura és késő jura korszakok között, azaz 169-144 millió évvel ezelőtt élt, ott ahol manapság Oroszország fekszik. Az állat az első felfedezett, kezdetleges tollakkal rendelkező madármedencéjű, vagyis növényevő dinoszaurusz. Felfedezésével kitudódott, hogy a tollasodás a dinoszauruszoknál jóval korábbi tulajdonság, és nem a hüllőmedencéjűek (Saurischia) közé tartozó Coelurosauria kláddal kezdődött.

Felfedezése, megnevezése 
2014-ben, a belga Pascal Godefroit nevű paleontológus és társai, vagyis Sofia Sinitsa, Danielle Dhouailly, Yuri Bolotsky, Alexander Sizov, Maria McNamara, Michael Benton és Paul Spagna, megnevezték a típusfajt, a Kulindadromeus zabaikalicust. A nemi szintű nevének az első része, a megtalálási helyére, azaz a Kulinda-lelőhelyre utal, míg a dromeus = „szaladó”. A fajneve a Bajkálontúli határterület orosz megnevezését, a Zabaykalsky Krait hordozza.

A holotípust, az INREC K3/109 a középső jura és késő jura korszakokbeli Ukureyskaya-formációban találták meg. Ez egy részleges koponyából és egy állcsontból áll. A vulkanikus hamu, mely annak idején beborította, kiválóan megőrizte a maradványt. 2010 óta, innen jó sok maradvány került elő; köztük kis dinoszauruszok és fiatal, ivaréretlen példányok is. 2014-ben, e sok maradvány alapján két új taxont hoztak létre, a Kulindapteryx-et és a Daurosaurus-t. Azonban Godefroit szerint, ez a kiadvány lopott példányokon alapszik, és helyesebb számba se kell venni. A szóban forgó dinoszaurusz kövületei, két lelőhelyről származnak, és 6 koponyából, valamint több száz egyéb csontból állnak. Miután a belga őslénykutató átvizsgálta a leleteket, rájött, hogy az összes darab egyetlenegy fajhoz, a Kulindadromeusnak elnevezett dinoszauruszhoz tartoznak.

Megjelenése 
Mint más korai Neornithischia, a Kulindadromeus is két lábon szaladott, körülbelül 1,5 méter hosszú volt, továbbá rövid feje, mellső végtagjai, valamint hosszú hátsó végtagjai és farka volt. A tollazat a háton, a mellkason és a fejen voltak jelen, de a végtagokon is látható volt. Valószínűleg röpképtelen volt, a kutatók szerint a tollait figyelemfelkeltésre és a riválisok elűzésére, valamint a test meleg megtartására szolgáltak. Tollazottsága mellett, egyes testrészein, mint például a farok végén, még megvoltak a hüllőkre jellemző pikkelyei. Már ennél a korai tollasdinoszaurusznál is, a tollak háromfélék voltak: az első, legfeljebb 3 centiméter hosszú, bolyhos szőrszerű szálakból állt és a testet, a nyakat és a fejet borította; a második, legfeljebb 1,5 centiméter hosszú lefelé irányuló szálakból tevődik össze és a combon, illetve a felkaron helyezkedett el - ez a második tolltípus hasonlít a legjobban a theropodák tollazatára; a harmadik tolltípus a lábszár felső részén ült, ez eddig, csak a Kulindadromeusra jellemző; 6-7 csoportba rendeződő szalagszerű szálakból áll, melyeket 10-10 párhuzamosan elhelyezkedő, 0,1 milliméter széles képződmények alkotnak. A pikkelyei is három típusúak; testének több részén is pikkelysorokat alkotva; testrésztől függően fedve vagy nem fedve egymást; a legnagyobb pikkelyei 3,5 milliméter átmérőjűek voltak.

Képek

Jegyzetek

Források 
Primeval blog

Fordítás 

Madármedencéjűek
Jura időszaki dinoszauruszok
Ázsia dinoszauruszai
Tollas dinoszauruszok
A Kulindadromeus a madármedencéjű ( Ornithischia ) dinoszauruszok egyik neme , mely a középső jura és késő jura korszakok között , azazmillió évvel ezelőtt élt , ott ahol manapság Oroszország fekszik . Az állat az első felfedezett , kezdetleges tollakkal rendelkező madármedencéjű , vagyis növényevő dinoszaurusz . Felfedezésével kitudódott , hogy a tollasodás a dinoszauruszoknál jóval korábbi tulajdonság , és nem a hüllőmedencéjűek ( Saurischia ) közé tartozó Coelurosauria kláddal kezdődött . Felfedezése , megnevezése 2014-ben , a belga Pascal Godefroit nevű paleontológus és társai , vagyis Sofia Sinitsa , Danielle Dhouailly , Yuri Bolotsky , Alexander Sizov , Maria McNamara , Michael Benton és Paul Spagna , megnevezték a típusfajt , a Kulindadromeus zabaikalicust . A nemi szintű nevének az első része , a megtalálási helyére , azaz a Kulinda-lelőhelyre utal , míg a dromeus = „ szaladó” . A fajneve a Bajkálontúli határterület orosz megnevezését , a Zabaykalsky Krait hordozza . A holotípust , az INREC K3/109 a középső jura és késő jura korszakokbeli Ukureyskaya-formációban találták meg . Ez egy részleges koponyából és egy állcsontból áll . A vulkanikus hamu , mely annak idején beborította , kiválóan megőrizte a maradványt.óta , innen jó sok maradvány került elő ; köztük kis dinoszauruszok és fiatal , ivaréretlen példányok is.ben , e sok maradvány alapján két új taxont hoztak létre , a Kulindapteryx-et és a Daurosaurus-t . Azonban Godefroit szerint , ez a kiadvány lopott példányokon alapszik , és helyesebb számba se kell venni . A szóban forgó dinoszaurusz kövületei , két lelőhelyről származnak , éskoponyából , valamint több száz egyéb csontból állnak . Miután a belga őslénykutató átvizsgálta a leleteket , rájött , hogy az összes darab egyetlenegy fajhoz , a Kulindadromeusnak elnevezett dinoszauruszhoz tartoznak . Megjelenése Mint más korai Neornithischia , a Kulindadromeus is két lábon szaladott , körülbelül5 méter hosszú volt , továbbá rövid feje , mellső végtagjai , valamint hosszú hátsó végtagjai és farka volt . A tollazat a háton , a mellkason és a fejen voltak jelen , de a végtagokon is látható volt . Valószínűleg röpképtelen volt , a kutatók szerint a tollait figyelemfelkeltésre és a riválisok elűzésére , valamint a test meleg megtartására szolgáltak . Tollazottsága mellett , egyes testrészein , mint például a farok végén , még megvoltak a hüllőkre jellemző pikkelyei . Már ennél a korai tollasdinoszaurusznál is , a tollak háromfélék voltak : az első , legfeljebbcentiméter hosszú , bolyhos szőrszerű szálakból állt és a testet , a nyakat és a fejet borította ; a második , legfeljebb5 centiméter hosszú lefelé irányuló szálakból tevődik össze és a combon , illetve a felkaron helyezkedett el - ez a második tolltípus hasonlít a legjobban a theropodák tollazatára ; a harmadik tolltípus a lábszár felső részén ült , ez eddig , csak a Kulindadromeusra jellemző;csoportba rendeződő szalagszerű szálakból áll , melyeketpárhuzamosan elhelyezkedő,1 milliméter széles képződmények alkotnak . A pikkelyei is három típusúak ; testének több részén is pikkelysorokat alkotva ; testrésztől függően fedve vagy nem fedve egymást ; a legnagyobb pikkelyei5 milliméter átmérőjűek voltak . Képek Jegyzetek Források Primeval blog Fordítás Madármedencéjűek Jura időszaki dinoszauruszok Ázsia dinoszauruszai Tollas dinoszauruszok