Ruda (Otok)
Ruda falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Otokhoz tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 33, közúton 51 km-re északkeletre, Sinjtől 13 km-re keletre, községközpontjától 3 km-re délkeletre a dalmát Zagora területén, a Kamešnica-hegység nyugati lejtői és Cetina középső folyása között, a Cetina legnagyobb mellékvizének a Ruda-pataknak a jobb partján fekszik. Két településből, Velika és Mala Rudából áll.

Története 
A település első írásos említése a 15. században, Ivaniš Nepilić cetinai, klisszai és rámai gróf, korábbi horvát bán 1418. március 15-én kelt adománylevelében történt, melyben hű szolgálataikért Dobravoj Dehojević fiainak és utódaiknak adja a cetinai plébániához tartozó Ruda falut. A falu minden bizonnyal már jóval ezen első említése előtt is létezett és amint ez a dokumentum is említi a középkorban a cetinai plébániához tartozott. A későbbi források azonban nem említik egészen a 17. század végéig. A térség több mint másfél évszázados török uralom után, 1687-ben szabadult fel az oszmán iga alól, Ruda azonban néhány, a Cetina bal partján fekvő településsel együtt továbbra is török kézen maradt. Később rövid időre Ruda területe is felszabadult, de 1699-ben újra visszatért a török uralom alá. Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró 1718-as pozsareváci békét követően történt. A 18. század elején rámai ferences atyák vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság települt le itt. Ez az otoki plébánia megalapításának időszaka, melyhez akkor a mai Otokon és Udovičićon kívül Gala, Gljev és Ruda hívei is hozzá tartoztak. A plébánia vezetését a sinji ferences atyák végezték. 1775-től káplán irányította a hitéletet, 1791-től pedig önálló plébánia lett. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1857-ben 608, 1910-ben 1201 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a Független Horvát Állam része lett. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben a településnek 880 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Márton püspök tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1897-ben épült és 1899-ben szentelték fel. A templomot helyi faragott kövekből építették, hosszúsága 29 méter, szélessége 11 méter. Bejárata felett kis kereszttel díszített kő tympanon áll, felette körablakkal. A homlokzat tetején egy nagyobb kőkereszt áll. a tetőzet három részből áll, a legmagasabb a hajó felett, valamivel alacsonyabb a szentély felett, míg a legalacsonyabb a félköríves apszis felett, mely betonlapokkal van fedve. A szentélyben álló főoltár helyi kőből épült, mögötte található a sekrestye. A főoltár előtt fémből és fából készített szembemiséző oltár áll. A templomnak kilenc nagyméretű félköríves ablaka van. A templomot 1922-ben és 1971-ben megújították. A bal oldalon emelkedik a beton harangtorony, melyben két harang található.
A régi Szent Márton plébániatemplom építése 1740-től 1750-ig tartott. Bizza püspök 1750-ben tett egyházlátogatásakor még nem volt teljesen befejezve. A templom ma is áll a temető közepén.
Nepomuki Szent János tiszteletére szentelt kápolnája a plébániaház mellett áll és az 1960-as évekig a plébános magánkápolnájaként szolgált. Ekkor Josip Melkij plébános új kápolnát építtetett Jézus szíve tiszteletére. A kápolna 1875-ben épült Petar Sladojević plébános idejében.
A Jézus szíve kápolna Velika Rudán a mai plébániaház mellett áll. A betonból emelt épület hosszúsága nyolc, szélessége hat méter. Jézus szentséges szívének szobra található benne.
A Szent Kelemen pápa tiszteletére szentelt kis kápolna a plébániatemplomtól Velika Rudára vezet út  mellett áll. Fogadalmi kápolnaként építették 1923-ban.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Otok község hivatalos oldala 
Az otoki Szent Lukács plébánia története 
Sinj város turisztikai irodájának honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Ruda falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Otokhoz tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északkeletre , Sinjtőlkm-re keletre , községközpontjátólkm-re délkeletre a dalmát Zagora területén , a Kamešnica-hegység nyugati lejtői és Cetina középső folyása között , a Cetina legnagyobb mellékvizének a Ruda-pataknak a jobb partján fekszik . Két településből , Velika és Mala Rudából áll . Története A település első írásos említése a században , Ivaniš Nepilić cetinai , klisszai és rámai gróf , korábbi horvát bán márciusén kelt adománylevelében történt , melyben hű szolgálataikért Dobravoj Dehojević fiainak és utódaiknak adja a cetinai plébániához tartozó Ruda falut . A falu minden bizonnyal már jóval ezen első említése előtt is létezett és amint ez a dokumentum is említi a középkorban a cetinai plébániához tartozott . A későbbi források azonban nem említik egészen a század végéig . A térség több mint másfél évszázados török uralom után, ben szabadult fel az oszmán iga alól , Ruda azonban néhány , a Cetina bal partján fekvő településsel együtt továbbra is török kézen maradt . Később rövid időre Ruda területe is felszabadult , deben újra visszatért a török uralom alá . Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáróas pozsareváci békét követően történt . A század elején rámai ferences atyák vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság települt le itt . Ez az otoki plébánia megalapításának időszaka , melyhez akkor a mai Otokon és Udovičićon kívül Gala , Gljev és Ruda hívei is hozzá tartoztak . A plébánia vezetését a sinji ferences atyák végezték.től káplán irányította a hitéletet, től pedig önálló plébánia lett . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.benbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A második világháború idején a Független Horvát Állam része lett . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.ben a településneklakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent Márton püspök tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemplomaben épült ésben szentelték fel . A templomot helyi faragott kövekből építették , hosszúságaméter , szélességeméter . Bejárata felett kis kereszttel díszített kő tympanon áll , felette körablakkal . A homlokzat tetején egy nagyobb kőkereszt áll. a tetőzet három részből áll , a legmagasabb a hajó felett , valamivel alacsonyabb a szentély felett , míg a legalacsonyabb a félköríves apszis felett , mely betonlapokkal van fedve . A szentélyben álló főoltár helyi kőből épült , mögötte található a sekrestye . A főoltár előtt fémből és fából készített szembemiséző oltár áll . A templomnak kilenc nagyméretű félköríves ablaka van . A templomotben ésben megújították . A bal oldalon emelkedik a beton harangtorony , melyben két harang található . A régi Szent Márton plébániatemplom építésetőlig tartott . Bizza püspökben tett egyházlátogatásakor még nem volt teljesen befejezve . A templom ma is áll a temető közepén . Nepomuki Szent János tiszteletére szentelt kápolnája a plébániaház mellett áll és azas évekig a plébános magánkápolnájaként szolgált . Ekkor Josip Melkij plébános új kápolnát építtetett Jézus szíve tiszteletére . A kápolnaben épült Petar Sladojević plébános idejében . A Jézus szíve kápolna Velika Rudán a mai plébániaház mellett áll . A betonból emelt épület hosszúsága nyolc , szélessége hat méter . Jézus szentséges szívének szobra található benne . A Szent Kelemen pápa tiszteletére szentelt kis kápolna a plébániatemplomtól Velika Rudára vezet út mellett áll . Fogadalmi kápolnaként építettékban . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk Otok község hivatalos oldala Az otoki Szent Lukács plébánia története Sinj város turisztikai irodájának honlapja Split-Dalmácia megye települései