Méhfarkas
A méhfarkas (Philanthus triangulum) a rovarok (Insecta) osztályának a hártyásszárnyúak (Hymenoptera) rendjébe, ezen belül a fullánkosdarázs-alkatúak (Apocrita) alrendjébe és a szitásdarazsak (Crabronidae) családjába tartozó faj.

A magányos darázsfajok egyike. Európában és Észak-Afrikában él. A kifejlett darazsak virágporral és nektárral táplálkoznak, de lárváik számára házi méheket fognak. A nőstény minden lárvának egy kis üreget készít, és egy üregbe 3-6 lebénított méhet hord, majd lerakja petéjét. A lárvák táplálékigénye a nemüktől függ; a nőstényeknek eggyel több méhet kell elfogyasztaniuk, mint a hímeknek. Egy nőstény összesen akár 1000 méhet is elejthet, és a nőstények gyakran egymás közelében fészkelnek. A  Philanthus nem különböző fajai különböző méhfajokra vadásznak, de egyedül ez a faj fog házi méhet. Közép-Európában csak ezzel a fajjal táplálja utódait.

Zsákmányát távolról látással veszi észre, és csak akkor lép be a szaglás, ha már néhány centiméterre megközelítette. Kísérletek szerint a méhszagú tárgyakra is lecsap. A támadás olyan gyors, hogy nem ad helyt védekezésnek: a darázs lábaival megragadja áldozatát, és fullánkjával mérget fecskendez belé. Ezután hátsó lábával megszorítja a zsákmány potrohát, amitől az elraktározott nektár kicsöpög. Ezt a méhfarkas felnyalja, majd a zsákmányt hátra fordított helyzetben lábaival fogva viszi fészkéhez, ami ismét látás alapján talál meg.

Fészkének bejárata 1 cm átmérőjű, a kikapart föld karimát képez. Sík területeken a nőstény lezárja a bejáratot a különféle bogarak és fürkészdarazsak elleni védelmül. Ha falba ásta üregét, akkor nem zárja le. Az üreg akár 1 m hosszú is lehet. A fészek a csatorna végén levő tojásdad kamra 5-7 kamrával. A kikelő álca nyála elfolyósítja a méheket, és az álca ezt szívja fel, és csak a méhek páncélját hagyja meg. Pergamenszerű tokban bábozódik be úgy, hogy sem az üreg fenekét, sem az oldalsó falakat nem érinti. 
 
Sokáig azt feltételezték, hogy a méreg tartósítja, és csak lebénítja, és nem pusztítja el a méheket, így a méhek húsa friss marad. Azonban a Würzburg Egyetem biológiai központjában Erhard Strohm kutatócsoportjának kísérletsorozata szerint nem a méreg tartósítja a méheket, hanem az, hogy a méhfarkas jól átnyalogatja őket. Ezzel napokig megőrizték frissességüket, míg a csak méreggel kezelt méhek néhány órán belül megromlottak.

Június közepétől figyelhető meg. A fekete-sárga rovar felismerhető nagy fejéről, közepükön vastagabb szárnyairól, a nőstény sörtéiről, és a szitakötőkhöz hasonló repülési technikájáról ismerhető fel. A nőstény testhossza 13–18 mm, a hím ennél jóval kisebb, 8–10 mm. Az álca fehér, és kukac formájú.

Ha nagyon elszaporodik, akkor nagy károkat okoz a méhészetekben. Németországban volt olyan másfél hektáros terület, ahol összesen 1 millió 160 ezer elrabolt méh feküdt bénultan méhfarkasok fészkében. Védekezni ellene füvesítéssel lehet, vagy a területet agyaggal, kaviccsal, kőzúzalékkal borítani, és elhengerelni. Hűvösben a darázs kézzel is megfogható, ilyenkor nem tud szúrni.

Megtalálható Európa nagy részén, és elterjedt Szibériától a melegebb éghajlatú füves pusztákig. Mivel ezen a területen erős az emberi beavatkozás, ezért a méhfarkasok száma csökken.

Az Egyesült Királyságban sokáig ritka faj volt, és csak Isle of Wight és Suffolk szigetein voltak telepei. Azóta elterjedt, és még  Yorkshire-ben is fellelték (2002). Státusa RDB2 (sebezhető), de ezt várhatóan meg fogják változtatni elszaporodása és terjeszkedése miatt.

Újabb kutatások szerint a lárvákat antibiotikumokkal védi. Speciális csáp alatti mirigyeiben sztreptomicin baktériumokat tenyészt, amiket a sejt fedelére ken. A lárvák felveszik a baktériumokat, és gubójukba is beleszövik. Ez növeli túlélési esélyeiket, ugyanis a baktériumok által termelt anyagok védik a lárvát és a bábot a többi baktériumtól és a gombáktól.

A méhfarkas legfőbb természetes ellensége a Hedychrum rutilans élősködő darázs.

Jegyzetek

Források 
 Örösi Pál Zoltán: Méhek között. Mezőgazdasági Kiadó, Budapest 1957.
 Nikolaas Tinbergen: Über die Orientierung des Bienenwolfes (Philanthus triangulum Fabr.). In: Zeitschrift für vergleichende Physiologie. Band 16, 1932, S. 305–334
 Nikolaas Tinbergen: Über die Orientierung des Bienenwolfes (Philanthus triangulum Fabr.). II. Die Bienenjagd. In: Zeitschrift für vergleichende Physiologie. Band 21, 1935, S. 699–716
 Helgard Reichholf-Riehm: Insekten. Mosaik, München 1984. 
 Heiko Bellmann: Bienen, Wespen, Ameisen. Hautflügler Mitteleuropas. Franckh-Kosmos, Stuttgart 1995
Semiochemicals of Philanthus triangulum, the European beewolves

Fordítás 

Hártyásszárnyúak
Rovarfajok
Európa ízeltlábúi
Afrika ízeltlábúi
A méhfarkas ( Philanthus triangulum ) a rovarok ( Insecta ) osztályának a hártyásszárnyúak ( Hymenoptera ) rendjébe , ezen belül a fullánkosdarázs-alkatúak ( Apocrita ) alrendjébe és a szitásdarazsak ( Crabronidae ) családjába tartozó faj . A magányos darázsfajok egyike . Európában és Észak-Afrikában él . A kifejlett darazsak virágporral és nektárral táplálkoznak , de lárváik számára házi méheket fognak . A nőstény minden lárvának egy kis üreget készít , és egy üregbelebénított méhet hord , majd lerakja petéjét . A lárvák táplálékigénye a nemüktől függ ; a nőstényeknek eggyel több méhet kell elfogyasztaniuk , mint a hímeknek . Egy nőstény összesen akárméhet is elejthet , és a nőstények gyakran egymás közelében fészkelnek . A Philanthus nem különböző fajai különböző méhfajokra vadásznak , de egyedül ez a faj fog házi méhet . Közép-Európában csak ezzel a fajjal táplálja utódait . Zsákmányát távolról látással veszi észre , és csak akkor lép be a szaglás , ha már néhány centiméterre megközelítette . Kísérletek szerint a méhszagú tárgyakra is lecsap . A támadás olyan gyors , hogy nem ad helyt védekezésnek : a darázs lábaival megragadja áldozatát , és fullánkjával mérget fecskendez belé . Ezután hátsó lábával megszorítja a zsákmány potrohát , amitől az elraktározott nektár kicsöpög . Ezt a méhfarkas felnyalja , majd a zsákmányt hátra fordított helyzetben lábaival fogva viszi fészkéhez , ami ismét látás alapján talál meg . Fészkének bejáratacm átmérőjű , a kikapart föld karimát képez . Sík területeken a nőstény lezárja a bejáratot a különféle bogarak és fürkészdarazsak elleni védelmül . Ha falba ásta üregét , akkor nem zárja le . Az üreg akárm hosszú is lehet . A fészek a csatorna végén levő tojásdad kamrakamrával . A kikelő álca nyála elfolyósítja a méheket , és az álca ezt szívja fel , és csak a méhek páncélját hagyja meg . Pergamenszerű tokban bábozódik be úgy , hogy sem az üreg fenekét , sem az oldalsó falakat nem érinti . Sokáig azt feltételezték , hogy a méreg tartósítja , és csak lebénítja , és nem pusztítja el a méheket , így a méhek húsa friss marad . Azonban a Würzburg Egyetem biológiai központjában Erhard Strohm kutatócsoportjának kísérletsorozata szerint nem a méreg tartósítja a méheket , hanem az , hogy a méhfarkas jól átnyalogatja őket . Ezzel napokig megőrizték frissességüket , míg a csak méreggel kezelt méhek néhány órán belül megromlottak . Június közepétől figyelhető meg . A fekete-sárga rovar felismerhető nagy fejéről , közepükön vastagabb szárnyairól , a nőstény sörtéiről , és a szitakötőkhöz hasonló repülési technikájáról ismerhető fel . A nőstény testhossza18 mm , a hím ennél jóval kisebb, 10 mm . Az álca fehér , és kukac formájú . Ha nagyon elszaporodik , akkor nagy károkat okoz a méhészetekben . Németországban volt olyan másfél hektáros terület , ahol összesenmillióezer elrabolt méh feküdt bénultan méhfarkasok fészkében . Védekezni ellene füvesítéssel lehet , vagy a területet agyaggal , kaviccsal , kőzúzalékkal borítani , és elhengerelni . Hűvösben a darázs kézzel is megfogható , ilyenkor nem tud szúrni . Megtalálható Európa nagy részén , és elterjedt Szibériától a melegebb éghajlatú füves pusztákig . Mivel ezen a területen erős az emberi beavatkozás , ezért a méhfarkasok száma csökken . Az Egyesült Királyságban sokáig ritka faj volt , és csak Isle of Wight és Suffolk szigetein voltak telepei . Azóta elterjedt , és még Yorkshire-ben is fellelték Státusa RDB2 ( sebezhető ) , de ezt várhatóan meg fogják változtatni elszaporodása és terjeszkedése miatt . Újabb kutatások szerint a lárvákat antibiotikumokkal védi . Speciális csáp alatti mirigyeiben sztreptomicin baktériumokat tenyészt , amiket a sejt fedelére ken . A lárvák felveszik a baktériumokat , és gubójukba is beleszövik . Ez növeli túlélési esélyeiket , ugyanis a baktériumok által termelt anyagok védik a lárvát és a bábot a többi baktériumtól és a gombáktól . A méhfarkas legfőbb természetes ellensége a Hedychrum rutilans élősködő darázs . Jegyzetek Források Örösi Pál Zoltán : Méhek között . Mezőgazdasági Kiadó, Budapest Nikolaas Tinbergen : Über die Orientierung des Bienenwolfes ( Philanthus triangulum Fabr. ) . In : Zeitschrift für vergleichende Physiologie . Band S.334 Nikolaas Tinbergen : Über die Orientierung des Bienenwolfes ( Philanthus triangulum Fabr. ) . II. Die Bienenjagd . In : Zeitschrift für vergleichende Physiologie . Band S.716 Helgard Reichholf-Riehm : Insekten . Mosaik , München Heiko Bellmann : Bienen , Wespen , Ameisen . Hautflügler Mitteleuropas . Franckh-Kosmos , Stuttgart Semiochemicals of Philanthus triangulum , the European beewolves Fordítás Hártyásszárnyúak Rovarfajok Európa ízeltlábúi Afrika ízeltlábúi