Fialovszky Lajos
Fialovszky Lajos (Nagybecskerek, 1898. november 18. – Budapest, 1987. március 17.) magyar geodéta, hadmérnök, egyetemi tanár.

Élete 
Hatgyermekes család negyedik gyermekeként született. Apja dr. Fialovszky Béla, sebész és belgyógyász orvos, édesanyja Horn Mária (1870–1945) volt. 1911-ben, 13 évesen a Soproni Honvéd Főreál Iskolába iratkozott, majd a Ludovika Akadémián folytatta tanulmányait, Budapesten. Másik két fiútestvérével együtt  frontszolgálatot teljesített (1916–18) az első világháborúban a Magyar Hadsereg tisztjeként. A fronton kétszer vérhast kapott, majdnem belehalt, mégis helytállásáért számos kitüntetést kapott. 

1920-ban, a Műegyetemi Zászlóalj századosaként, titokban szervezte meg a lengyel-szovjet háborúban a lengyeleket támogató egyik lőszerszállítmányt. Ez nagymértékben elősegítette a "Visztulai Csodát", melynek révén sikerült visszaszorítani a bolsevik csapatokat.  

A háború után a Haditechnikai Intézet Ballisztika Osztályán dolgozott csoportvezetőként és szakelőadóként (1921–37). A Zürichi (1922), a Párizsi Műszaki Egyetem (1925), a bécsi Rörz Optikai Művek vendégkutatója. 1932-ben a Budapesti Műszaki Egyetemen hadmérnöki diplomát szerzett. Az 1930-as évek végén hadiipari törzstisztté nevezték ki. 1937-40 között az Iparügyi Minisztérium osztályvezetője, majd a Precíziós Szerszám- és Gépgyár műszaki igazgatója (1941–42), ekkor már alezredesi rangban. 1943-44 között a Danuvia Gépgyár mérnökigazgatója volt..

A második világháború után ezredessé léptették elő. Előbb a Honvédelmi Minisztérium Ipari Osztályának vezetője (1945–46), majd a Haditechnikai Intézet igazgatóhelyettese és az Intézet parancsnokhelyettese (1947–49). Ez a – mintegy 30 éves – katonai pályafutás csúcsát jelentette, ami után sokan a jól megérdemelt nyugalomba vonulást választották volna.

Fialovszky Lajos nem ezt választotta. 50 évesen megkezdte második pályafutását, most már a civil életben. Megnősült, és házasságából két gyermek, Béla és Alice született.

Ebben a pályaszakaszában érdeklődése a műszertervezés, geodéziai műszertan felé fordult. 1949-től, több mint 20 éven át vezetett egy kutatócsoportot, előbb a Gamma Optikai Művekben – mint főmérnök, ill. az Optikai Kutatócsoport vezetője (1949–60), majd 1961-től a Magyar Optikai Művek tudományos főmunkatársa. A MOM-ban töltött évek alatt újra elindította és modernizálta a geodéziai műszerek tervezését és gyártását. Több geodéziai műszertalálmányát – pl. a koordináta-teodolitot – szabadalmazták Magyarországon és külföldön egyaránt. Rendszeresen járt terepre méréseket végezni. 

Jelentős szerepe volt a magyar geodéziai műszerek kidolgozásában és elterjesztésében. A Geodéziai Műszerfejlesztő Munkabizottság elnöke (1953–56). A Soproni Földmérőmérnöki Kar megbízott előadó tanára volt (1955–59), és folyamatosan dolgozott a Budapesti Műszaki Egyetem Geodézia Tanszékén. Ő vezette be a Geodéziai Műszertan egyetemi oktatását a földmérőmérnök képzésben. A Geodéziai és Kartográfiai Egyesület egyik megalapítója. 

1951-ben műszaki doktori fokozatot szerzett a Műegyetemen fizika, geodézia és matematika tárgyakból. 1955-ben az MTA műszaki tudományok kandidátusa fokozatot szerezte meg geodéziai műszertan témából. Gyors tudományos fejlődésének eredménye volt az MTA doktori cím elnyerése 1961-ben, “Anallaktius teleszkópok automatikus tervezése a geodéziában és optikában” témában. E 20 éves életpályájának betetőzéseként 1968-ban címzetes egyetemi tanárrá nevezték ki a Budapesti Műszaki Egyetemen.

72 éves korában ugyan formálisan nyugdíjba vonult, de folytatta aktív tudományos munkáját. A BME Geodéziai Intézetében és az ELTE Asztronómia Tanszékén tudományos tanácsadóként 85 éves koráig dolgozott.

Összesen 65 tudományos dolgozata jelent meg. Geodéziai műszerek c. könyvét (1979) megjelenése óta alapirodalomként használják a hazai egyetemeken. A könyv kibővített változata angolul is megjelent az Akadémiai Kiadó gondozásában  “Surveying Instruments and their Operational Principles" címen, majd az Elsevier Kiadó  is megjelentette Oxfordban 1991-ben. Azóta a világ több egyetemén (pl. Zágráb, Varsó, Berkeley, Sabaragamura,  Univ. Sains Malaysia, Vilnius, Jordanian Technical Univ., State Univ. New South Wales) máig használják az egyetemi oktatásban. 2013 óta a könyv az interneten E-book formában is elérhető.

Családjára nagy gondot fordított. Hétvégeken kirándulni vagy evezni mentek, télen pedig naponta szánkózni vitte a gyerekeket,  amikor hó volt. Gyönyörűen zongorázott, Beethoven szonátáit szerette a legjobban. Otthon gyakran szólt a zene. Rendszeresen mentek koncertre, operába, hétvégeken táncolni. Barátainak otthonában összejöveteleket szervezett, amikor zongorázott nekik és beszélgettek. Szerette az embereket, az életet, a maga nehézségeivel együtt.

Fialovszky professzor sokunk számára példaként szolgál széles körű érdeklődésében, realitásérzékében, éleslátásában,  humánus hozzáállásában, becsületességében, bátorságában, egyenes jellemében, önzetlenségében és optimizmusában. Két világháborút megélt. Háború-ellenességéért többször meghurcolták. Háromszor volt börtönben. 1941-ben 11 hónapig katonapolitikai magánzárkában, majd 1949-ben ismét lecsukták, és 1957-ben újra elvitték. Később mindhárom meghurcolásából rehabilitálták. Igen nehéz időkben kellett talpon maradnia, de hite, akaratereje, kitartása és életigenlése mindig átsegítette a nehézségeken.

Művei
A geodéziai műszerekről; Nehézipari, Bp., 1952
Geodéziai műszerek; szerk. Fialovszky Lajos; Műszaki, Bp., 1979
Surveying instruments and their operational principles; szerk. Fialovszky Lajos, Holéczy Gyula; angolra ford. Deme Gyula, Wallner Ákos, Verő József; Akadémiai, Bp., 1991

Források
 
Fialovszky Lajos leánya, dr. Fialowski Alice összeállítása nyomán
Igali Béla: Egy műegyetemi zászlóaljtag naplója. 1919–1921;Hungária Ny., Bp., 1942

Jegyzetek

További információk

 Magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994
Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993–
 Magyar tudományos akadémiai almanach az . . . évre. Bp., Magyar Tudományos Akadémia, 1861-1918, 1921, 1924–1943
 Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996–
 Természettudományi lexikon. Főszerk. Erdey-Grúz Tibor. Szerk. biz. Bálint Andor [és mások]. Bp., Akadémiai Kiadó, 1964–1976
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub
 Új magyar lexikon 7-8. köt. Bp., Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Kieg. kötet, 1962–1980. 1972, 1981; kieg. füzet., 1983

Magyar hadmérnökök
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Nagybecskerekiek
1898-ban született személyek
1987-ben elhunyt személyek
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban
A magyar kommunista hatalom által politikai okból bebörtönzött személyek
Fialovszky Lajos ( Nagybecskerek , november – Budapest , március ) magyar geodéta , hadmérnök , egyetemi tanár . Élete Hatgyermekes család negyedik gyermekeként született . Apja dr. Fialovszky Béla , sebész és belgyógyász orvos , édesanyja Horn Mária1945 ) volt.ben ,évesen a Soproni Honvéd Főreál Iskolába iratkozott , majd a Ludovika Akadémián folytatta tanulmányait , Budapesten . Másik két fiútestvérével együtt frontszolgálatot teljesített18 ) az első világháborúban a Magyar Hadsereg tisztjeként . A fronton kétszer vérhast kapott , majdnem belehalt , mégis helytállásáért számos kitüntetést kapott . 1920-ban , a Műegyetemi Zászlóalj századosaként , titokban szervezte meg a lengyel-szovjet háborúban a lengyeleket támogató egyik lőszerszállítmányt . Ez nagymértékben elősegítette a " Visztulai Csodát " , melynek révén sikerült visszaszorítani a bolsevik csapatokat . A háború után a Haditechnikai Intézet Ballisztika Osztályán dolgozott csoportvezetőként és szakelőadóként37 ) . A Zürichi a Párizsi Műszaki Egyetem a bécsi Rörz Optikai Művek vendégkutatója.ben a Budapesti Műszaki Egyetemen hadmérnöki diplomát szerzett . Azas évek végén hadiipari törzstisztté nevezték ki.között az Iparügyi Minisztérium osztályvezetője , majd a Precíziós Szerszám- és Gépgyár műszaki igazgatója42 ) , ekkor már alezredesi rangban.között a Danuvia Gépgyár mérnökigazgatója volt . . A második világháború után ezredessé léptették elő . Előbb a Honvédelmi Minisztérium Ipari Osztályának vezetője46 ) , majd a Haditechnikai Intézet igazgatóhelyettese és az Intézet parancsnokhelyettese49 ) . Ez a – mintegyéves – katonai pályafutás csúcsát jelentette , ami után sokan a jól megérdemelt nyugalomba vonulást választották volna . Fialovszky Lajos nem ezt választotta.évesen megkezdte második pályafutását , most már a civil életben . Megnősült , és házasságából két gyermek , Béla és Alice született . Ebben a pályaszakaszában érdeklődése a műszertervezés , geodéziai műszertan felé fordult.től , több mintéven át vezetett egy kutatócsoportot , előbb a Gamma Optikai Művekben – mint főmérnök , ill . az Optikai Kutatócsoport vezetője60 ) , majdtől a Magyar Optikai Művek tudományos főmunkatársa . A MOM-ban töltött évek alatt újra elindította és modernizálta a geodéziai műszerek tervezését és gyártását . Több geodéziai műszertalálmányát – pl. a koordináta-teodolitot – szabadalmazták Magyarországon és külföldön egyaránt . Rendszeresen járt terepre méréseket végezni . Jelentős szerepe volt a magyar geodéziai műszerek kidolgozásában és elterjesztésében . A Geodéziai Műszerfejlesztő Munkabizottság elnöke56 ) . A Soproni Földmérőmérnöki Kar megbízott előadó tanára volt59 ) , és folyamatosan dolgozott a Budapesti Műszaki Egyetem Geodézia Tanszékén . Ő vezette be a Geodéziai Műszertan egyetemi oktatását a földmérőmérnök képzésben . A Geodéziai és Kartográfiai Egyesület egyik megalapítója . 1951-ben műszaki doktori fokozatot szerzett a Műegyetemen fizika , geodézia és matematika tárgyakból.ben az MTA műszaki tudományok kandidátusa fokozatot szerezte meg geodéziai műszertan témából . Gyors tudományos fejlődésének eredménye volt az MTA doktori cím elnyeréseben , “Anallaktius teleszkópok automatikus tervezése a geodéziában és optikában” témában . Eéves életpályájának betetőzésekéntban címzetes egyetemi tanárrá nevezték ki a Budapesti Műszaki Egyetemen . 72 éves korában ugyan formálisan nyugdíjba vonult , de folytatta aktív tudományos munkáját . A BME Geodéziai Intézetében és az ELTE Asztronómia Tanszékén tudományos tanácsadókéntéves koráig dolgozott . Összesentudományos dolgozata jelent meg . Geodéziai műszerek c. könyvétmegjelenése óta alapirodalomként használják a hazai egyetemeken . A könyv kibővített változata angolul is megjelent az Akadémiai Kiadó gondozásában “Surveying Instruments and their Operational Principles " címen , majd az Elsevier Kiadó is megjelentette Oxfordbanben . Azóta a világ több egyetemén ( pl . Zágráb , Varsó , Berkeley , Sabaragamura , Univ . Sains Malaysia , Vilnius , Jordanian Technical Univ . , State Univ . New South Wales ) máig használják az egyetemi oktatásban.óta a könyv az interneten E-book formában is elérhető . Családjára nagy gondot fordított . Hétvégeken kirándulni vagy evezni mentek , télen pedig naponta szánkózni vitte a gyerekeket , amikor hó volt . Gyönyörűen zongorázott , Beethoven szonátáit szerette a legjobban . Otthon gyakran szólt a zene . Rendszeresen mentek koncertre , operába , hétvégeken táncolni . Barátainak otthonában összejöveteleket szervezett , amikor zongorázott nekik és beszélgettek . Szerette az embereket , az életet , a maga nehézségeivel együtt . Fialovszky professzor sokunk számára példaként szolgál széles körű érdeklődésében , realitásérzékében , éleslátásában , humánus hozzáállásában , becsületességében , bátorságában , egyenes jellemében , önzetlenségében és optimizmusában . Két világháborút megélt . Háború-ellenességéért többször meghurcolták . Háromszor volt börtönben.benhónapig katonapolitikai magánzárkában , majdben ismét lecsukták , ésben újra elvitték . Később mindhárom meghurcolásából rehabilitálták . Igen nehéz időkben kellett talpon maradnia , de hite , akaratereje , kitartása és életigenlése mindig átsegítette a nehézségeken . Művei A geodéziai műszerekről ; Nehézipari , Bp. , Geodéziai műszerek ; szerk . Fialovszky Lajos ; Műszaki , Bp. , Surveying instruments and their operational principles ; szerk . Fialovszky Lajos , Holéczy Gyula ; angolra ford . Deme Gyula , Wallner Ákos , Verő József ; Akadémiai , Bp. , Források Fialovszky Lajos leánya , dr. Fialowski Alice összeállítása nyomán Igali Béla : Egy műegyetemi zászlóaljtag naplója. 1921;Hungária Ny. , Bp. , Jegyzetek További információk Magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Kenyeres Ágnes . Bp. , Akadémiai Kiadó , Magyar Nagylexikon . Főszerk . Élesztős László k. ) , Berényi Gábor k. ) , Bárány Lászlóné) . Bp. , Akadémiai Kiadó , Magyar tudományos akadémiai almanach az \.\.\. évre . Bp. , Magyar Tudományos Akadémia, 1943 Révai Új Lexikona . Főszerk . Kollega Tarsoly István . Szekszárd , Babits , Természettudományi lexikon . Főszerk . Erdey-Grúz Tibor . Szerk. biz . Bálint Andor [ és mások ] . Bp. , Akadémiai Kiadó, 1976 Új magyar életrajzi lexikon . Főszerk . Markó László . Bp. , Magyar Könyvklub Új magyar lexikon köt . Bp. , Akadémiai Kiadó, 1962 . Kieg. kötet, 1980. kieg . füzet . , Magyar hadmérnökök Magyar egyetemi , főiskolai oktatók Nagybecskerekiek 1898-ban született személyek 1987-ben elhunyt személyek Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban A magyar kommunista hatalom által politikai okból bebörtönzött személyek