Chur–Rorschach-vasútvonal
|}
A Chur–Rorschach-vasútvonal egy normál nyomtávolságú, 15 kV 16,7 Hz-cel villamosított, 79,5 km hosszúságú kétvágányú vasútvonal Chur és Rorschach között Svájcban.

Története

19. század

A Rajna-völgyi vonal építését a Délkeleti Vasút (Schweizerische Südostbahn) kezdte meg, amely a Lukmanier-hágón keresztül akart vasutat építeni. Az első munkálatok, amelyeket angol vállalkozók végeztek, nem voltak kielégítőek. Pénzhiány miatt a Délkeleti Vasúttársaságot az építkezés alatt az Egyesült Svájci Vasutak (Vereinigte Schweizerbahnen, VSB) vette át, amely megszakítás nélkül folytatta a munkát.

A VSB 1857. augusztus 25-én nyitotta meg a Rorschach és Rheineck közötti szakaszt, 1858. július 1-jén pedig a Rheineck és Chur közötti szakaszt. Sargans állomást a Ziegelbrücke-Sargans vasútvonal Murgig tartó szakaszával együtt 1859. február 15-én nyitották meg a szétágazó vonalak közötti állomásépülettel, mint csomóponti állomást. Ugyanebben az évben a VSB átvette a Ziegelbrückén és Rapperswilen keresztül Zürichbe vezető vonal folyamatos üzemeltetését. Azóta a Sargans és Chur közötti szakasz Zürich és St. Gallen forgalmát is kiszolgálja.

A Rajna-völgyi vonal jövedelmező bekötőútvonallá vált volna, ha megépült volna egy keleti alpesi vasúti átkelő.

20. század

A VSB-t 1902. július 1-jén 269 kilométeres útvonalhosszal államosították, és útvonalai azóta a Svájci Szövetségi Vasutakhoz (SBB) tartoznak.

A Maienfeld és Bad Ragaz közötti vasútvonal 1928-ig fedett fahíddal kelt át a Rajnán, ez volt az utolsó ilyen jellegű híd a svájci vasúthálózaton.

A Sargans-Buchs vonalat 1927. december 15-én 15 kV 16⅔ Hz-en villamosították az SBB folyamatban lévő villamosítási programjának részeként. Körülbelül hat hónappal később, 1928. május 11-én a Sargans-Chur szakaszon megkezdődött a villamos üzem. A St. Margrethen és Rorschach közötti szakaszt 1934. május 15-én, a Buchs és St. Margrethen közötti utolsó szakaszt pedig 1934. szeptember 21-én villamosították.

Egy második vágányt 1920. december 1-jén helyeztek üzembe St. Margrethen és Rheineck között. A Staad-Rorschach szakaszt 1930. május 15-én, a Rheineck-Staad szakaszt pedig 1930. augusztus 12-én kettőzték meg. A Sargans és Bad Ragaz közötti vonalon 1957. december 20-tól épült ki a második vágány. A Landquart és Chur közötti vonal 1970. december 15. és 1973. április 10. között, a Weite-Wartau és Trübbach közötti vonal 1982. szeptember 17-én kapta meg a második vágányt.

Sargans és Trübbach között egy új, 5,3 kilométer hosszú elkerülő vágány nyílt meg 1983. május 29-én az új jelzőrendszer részleges üzembe helyezésével együtt Sargans állomáson. Ez az összekötő vágány a teherforgalom számára készült, és lehetővé teszi, hogy a vonatok ne forduljanak vissza Sargansban. Ugyanakkor a St. Gallen-i S-Bahn 4-es vonalának járatai, a Transalpin és később a Railjet járatai is használják.

A Rossriet-Landquart szakaszokat 1993. június 6-án, a Bad Ragaz-Rossriet szakaszokat pedig 1994. november 8-án építették át kétvágányúvá. Azóta befejeződött a Sargans és Chur közötti vonal megkettőzése is. A St. Margrethen és Buchs közötti vonal továbbra is egyvágányú.

21. század

A 2013-as menetrendváltáskor az InterRegio és a regionális járatok kínálatát átfogóan kibővítették, és a St. Gallen S-Bahn vonalait teljesen átrendezték. Azóta a St Gallen és Sargans csomópontok képezik az S-Bahn menetrendjének alapját, amely gyakorlatilag minden vonalon félórás járatokat kínál, a központi területen pedig extra betétjáratokat. Az új menetrend lehetővé tételéhez infrastrukturális fejlesztésekre volt szükség. A Rheintal-Express (REX) menetidejét tíz perccel, alig egy órára rövidítették, hogy Sargansban és Churban jobb csatlakozásokat lehessen kínálni. Ehhez szükség volt a Rheintal-Express gyorsítására, a szakaszon a haladási sebesség 160 km/h-ra történő növelésére és a közbenső megállók elhagyására. A St. Gallen St. Fiden megállóhely mellett Rheineck és Bad Ragaz megállóhelyek is vannak. Három állomást zártak be Buchs SG és Sargans között: Räfis-Burgerau, Weite és Trübbach.

Jegyzetek

Irodalom

További információk

 schienenverkehr-schweiz.ch 

Svájc vasútvonalai
| } A Chur–Rorschach-vasútvonal egy normál nyomtávolságú,kV7 Hz-cel villamosított,5 km hosszúságú kétvágányú vasútvonal Chur és Rorschach között Svájcban . Története 19. század A Rajna-völgyi vonal építését a Délkeleti Vasút ( Schweizerische Südostbahn ) kezdte meg , amely a Lukmanier-hágón keresztül akart vasutat építeni . Az első munkálatok , amelyeket angol vállalkozók végeztek , nem voltak kielégítőek . Pénzhiány miatt a Délkeleti Vasúttársaságot az építkezés alatt az Egyesült Svájci Vasutak ( Vereinigte Schweizerbahnen , VSB ) vette át , amely megszakítás nélkül folytatta a munkát . A VSB augusztusén nyitotta meg a Rorschach és Rheineck közötti szakaszt , júliusjén pedig a Rheineck és Chur közötti szakaszt . Sargans állomást a Ziegelbrücke-Sargans vasútvonal Murgig tartó szakaszával együtt februárén nyitották meg a szétágazó vonalak közötti állomásépülettel , mint csomóponti állomást . Ugyanebben az évben a VSB átvette a Ziegelbrückén és Rapperswilen keresztül Zürichbe vezető vonal folyamatos üzemeltetését . Azóta a Sargans és Chur közötti szakasz Zürich és St . Gallen forgalmát is kiszolgálja . A Rajna-völgyi vonal jövedelmező bekötőútvonallá vált volna , ha megépült volna egy keleti alpesi vasúti átkelő . 20. század A VSB-t júliusjénkilométeres útvonalhosszal államosították , és útvonalai azóta a Svájci Szövetségi Vasutakhoz ( SBB ) tartoznak . A Maienfeld és Bad Ragaz közötti vasútvonalig fedett fahíddal kelt át a Rajnán , ez volt az utolsó ilyen jellegű híd a svájci vasúthálózaton . A Sargans-Buchs vonalat decemberénkV Hz-en villamosították az SBB folyamatban lévő villamosítási programjának részeként . Körülbelül hat hónappal később , májusén a Sargans-Chur szakaszon megkezdődött a villamos üzem . A St . Margrethen és Rorschach közötti szakaszt májusén , a Buchs és St . Margrethen közötti utolsó szakaszt pedig szeptemberén villamosították . Egy második vágányt decemberjén helyeztek üzembe St . Margrethen és Rheineck között . A Staad-Rorschach szakaszt májusén , a Rheineck-Staad szakaszt pedig augusztusén kettőzték meg . A Sargans és Bad Ragaz közötti vonalon decembertól épült ki a második vágány . A Landquart és Chur közötti vonal december és április között , a Weite-Wartau és Trübbach közötti vonal szeptemberén kapta meg a második vágányt . Sargans és Trübbach között egy új,3 kilométer hosszú elkerülő vágány nyílt meg májusén az új jelzőrendszer részleges üzembe helyezésével együtt Sargans állomáson . Ez az összekötő vágány a teherforgalom számára készült , és lehetővé teszi , hogy a vonatok ne forduljanak vissza Sargansban . Ugyanakkor a St . Gallen-i S-Bahnes vonalának járatai , a Transalpin és később a Railjet járatai is használják . A Rossriet-Landquart szakaszokat júniusán , a Bad Ragaz-Rossriet szakaszokat pedig novemberán építették át kétvágányúvá . Azóta befejeződött a Sargans és Chur közötti vonal megkettőzése is . A St . Margrethen és Buchs közötti vonal továbbra is egyvágányú . 21. század Aas menetrendváltáskor az InterRegio és a regionális járatok kínálatát átfogóan kibővítették , és a St . Gallen S-Bahn vonalait teljesen átrendezték . Azóta a St Gallen és Sargans csomópontok képezik az S-Bahn menetrendjének alapját , amely gyakorlatilag minden vonalon félórás járatokat kínál , a központi területen pedig extra betétjáratokat . Az új menetrend lehetővé tételéhez infrastrukturális fejlesztésekre volt szükség . A Rheintal-Express ( REX ) menetidejét tíz perccel , alig egy órára rövidítették , hogy Sargansban és Churban jobb csatlakozásokat lehessen kínálni . Ehhez szükség volt a Rheintal-Express gyorsítására , a szakaszon a haladási sebességkm / h-ra történő növelésére és a közbenső megállók elhagyására . A St . Gallen St . Fiden megállóhely mellett Rheineck és Bad Ragaz megállóhelyek is vannak . Három állomást zártak be Buchs SG és Sargans között : Räfis-Burgerau , Weite és Trübbach . Jegyzetek Irodalom További információk schienenverkehr-schweiz.ch Svájc vasútvonalai