Csuty Pál
Felsőcsúti Csuty Pál (1604 körül – Návoly, 1694. szeptember 25.) Nyitra vármegyei tisztviselő, Lednic várának kapitánya.

Élete

Csuty Benedek Pozsony vármegyei szolgabíró, később helyettes alispán Halácsy Borbálával kötött (második) házasságából született. Benedek Eszéky Magdolnával való első házasságából 4 féltestvére is ismert, ezen kívül volt egy édesnővére is. Apja még fiatal korában elhunyt, de tanulmányait sikerült folytatnia. Előbb Dezsericzky Mihály Trencsén vármegyei jegyzőnél tanult jogot, majd 1626-1630 között és 1632-ben a Nagyszombati Jezsuita Gimnáziumban is tanulhatott.

1636-ban szintén feltűnik egy Pál a Szatmári Református Kollégium matrikula kódexében, illetve 1647 augusztusában Szamoskéren szolgált lelkészként. 1647 márciusában elhunyt felesége. Azonosságuk egyelőre nem bizonyított.

Ravatali gyászbeszéde szerint Illésházy Gáspár (1593-1648) titkára, majd utódai Illésházy Gábor (†1667) és Illésházy György (†1684) udvarának igazgatója lett. Ezután Nádasdy Ferenc (1625-1671) jószágigazgatója, majd pedig Rákóczy Ferenc (1645-1676) birtokintézője volt. 1664-ben Pápán szolgált kapitányként, ezen minőségében aktívan részt vett a Szentgotthárdnál csatát vesztő törökök üldözésében, végül 1665-től a Lednici uradalom kapitánya volt. Valószínűleg a kistapolcsányi várkapitányságot szánták neki, azt azonban végül a lévai hős Szobonya István kaphatta. Egyes levelek tanúsága szerint feltételezhetően ugyanott szolgált még 1669-ben és 1670-ben is. 1669-ben e minőségében Nyitraszegen vette át Zrínyi Péter 11 darab elismervényét. A Wesselényi-összeesküvés bukása után 1672-ben szolgabíróként többekkel a Nyitra vármegyén átvonuló nyugati hadakat kisérte. 1680-ban még eljárása folyt Nyitra vármegyében.

Valószínű, hogy eleinte kapcsolatrendszerének kialakításában nagy hatása lehetett rokonainak, korán elhunyt atyjának vagy például nagybátyjának Gáspárnak, aki szintén Illyésházy, majd Thurzó, végül Bethlen Gábor erdélyi fejedelem szolgálatában állt, illetve a valószínűleg szintén rokon István és Mihály testvéreknek, akik Thurzó familiárisok is voltak egyben.

Peter Keresteš szerint návolyi birtokát, ahol végül letelepedett, 1647-1652 között szerezte, ottani szerződések azonban még 1654-ből is ismertek. 1657-ben nemesnebojszai házát zálogba bocsátotta, 1656-ban, majd pedig 1669-ben a nemeskajali földjeit is elzálogosította. 1678-ban rendezte felesége révén szerzett kerpelényi birtokainak helyzetét. Návolyon bíróként is szolgált. Erről Ali Ripain érsekújvári török pasa 1675-ös fenyegető levele tanúskodik, amelyben adófizetésre akarta kényszeríteni a falut. Szolgabírói tevékenysége főként a nemesi összeírásokból ismert. Ezen hivatalát elsősorban Bajmócon végezhette 1669-1682 között.

1680-ban a kuruc hadak éjnek idején felforgatták családi házát, levelesládáját és őt magát rabságba vetették, ami miatt még 1685-ben is kellemetlenségei voltak a vármegyei hatóságokkal. Fennmaradtak naplótöredékei is (1642-1673, illetve 1693-1697), melyek szerint háromszor nősült. Első felesége 1642-től Zerdahelyi Tamás lánya Judit, a második 1648-tól nagyugróci Bossányi János lánya Katalin, a harmadik pedig 1652-től (?) regőczi Huszár Mátyás és ozori és kohanóci Ottlik Anna lánya Zsuzsanna volt. Mindegyikük ismert köznemesi családból származott, ami megfelelhetett Pál társadalmi helyzetének. Első két felesége, illetve gyermekei többsége (összesen 9 ismert) korán elhaltak, csupán a harmadik házasságából származó 3 gyermeke érte meg a felnőttkort és csak Gáspár nevű fiától ismert a család további leszármazása.

Ravatali gyászbeszéde fontos szlovák nyelvtörténeti forrás.

Címerpecsétje számos hivatali ügyiraton megtalálható. 1676. május 20-i Szalakuszon létrejött Csergheő családbeli egyezség okiratán is szerepel nyolcszögű gyűrűspecsétjének vörösviasz-lenyomata, melyben a pajzsban kétfarkú jobbra lépő oroszlán jobbjában kardot, baljában valószínűleg kettőskeresztet tart. Koronás sisakdíszben növekvőn, felirata CZVTI PÁL.

Jegyzetek

Források
Családban marad 2010 II/2, 5-12
Paúr, I. 1853: A török világból. Budapesti Hírlap 1853/ 15.
Nagy, J. 1864: Nyitra megye helyirása. Komárom.
1877 Prónay N. naplója 1680. évből. Magyar Történelmi Tár 2. sorozat 10. kötet.
1900: A ledniczei uradalom 1669-iki rendtartása. In: Magyar Gazdaságtörténelmi Szemle 7, 358-361.
Óváry, L. 1901: A Magyar Tudományos Akadémia történelmi bizottságának oklevél- másolatai III. – A XVII. századból származó oklevelek kivonatai. Budapest.
Romhányi, J. 1917: Kárász Lukács hadi commissarius utazása 1672-ben. Hadtörténelmi Közlemények 18, 148-150.
Zsinka, F. 1929 (szerk.): Magyar Protestáns Egyháztörténeti Adattár XIII. Budapest.
Fojtík, J. 1962: Csuty z Gáňa a z Navojoviec 1574-1852. Nitra. Štátny archív v Bratislave inventár č. 459.
Majtán, M. 1991 (red.): Historický slovník slovenského jazyka I. A-J. Bratislava.
Nováková, V. 1993: Gáň v období 1113-1914. In: Gáň 1113-1993. Galanta, 6-11.
Kázmér, M. 1993: Régi magyar családnevek szótára – XIV.-XVII. század. Budapest.
Farkas, Gy. 2000: A török kor, a kuruc kor, a nemesi felkelés, a királyi magyar nemesi testőrség iratainak levéltári segédlete. Budapest.
Majtán, M. 2000 (red.): Historický slovník slovenského jazyka V. R-Š. Bratislava.
Végh, F. 2003: A török haderő visszavonulása a Balaton-felvidéken a szentgotthárdi csata után, 1664 augusztus. Hadtörténelmi Közlemények 2003/ 2.
Pongrácz, D. – Strešňák, G. – Ragač, R. – Tandlich, T. – Federmayer, F. 2004: Šľachta Bratislavskej stolice. Bratislava.
Kližan, E. 2007: Stopy času v Bojniciach XXIII. Noviny Bojnice 2007/ 12.
Keresteš, P. – Čisárik, L. 2010: Lexikón erbov šľachty na Slovensku IV – Nitrianska stolica. Bratislava.
Károlyi Bálint 2020: A birtokelkobzások végrehajtásának gyakorlata a Wesselényi-féle rendi szervezkedés felszámolása után Trencsén vármegyei példák alapján. In: Szuromi Rita (szerk.): Doktorandusz hallgatók IX. konferenciájának tanulmányai. Eger, 135-146.

Pál
1694-ben elhunyt személyek
Várkapitányok
Simonyiak
Felsőcsúti Csuty Pálkörül – Návoly , szeptember ) Nyitra vármegyei tisztviselő , Lednic várának kapitánya . Élete Csuty Benedek Pozsony vármegyei szolgabíró , később helyettes alispán Halácsy Borbálával kötött ( második ) házasságából született . Benedek Eszéky Magdolnával való első házasságábólféltestvére is ismert , ezen kívül volt egy édesnővére is . Apja még fiatal korában elhunyt , de tanulmányait sikerült folytatnia . Előbb Dezsericzky Mihály Trencsén vármegyei jegyzőnél tanult jogot , majdközött ésben a Nagyszombati Jezsuita Gimnáziumban is tanulhatott . 1636-ban szintén feltűnik egy Pál a Szatmári Református Kollégium matrikula kódexében , illetveaugusztusában Szamoskéren szolgált lelkészként.márciusában elhunyt felesége . Azonosságuk egyelőre nem bizonyított . Ravatali gyászbeszéde szerint Illésházy Gáspártitkára , majd utódai Illésházy Gábor ( †1667 ) és Illésházy György ( †1684 ) udvarának igazgatója lett . Ezután Nádasdy Ferencjószágigazgatója , majd pedig Rákóczy Ferencbirtokintézője volt.ben Pápán szolgált kapitányként , ezen minőségében aktívan részt vett a Szentgotthárdnál csatát vesztő törökök üldözésében , végültől a Lednici uradalom kapitánya volt . Valószínűleg a kistapolcsányi várkapitányságot szánták neki , azt azonban végül a lévai hős Szobonya István kaphatta . Egyes levelek tanúsága szerint feltételezhetően ugyanott szolgált mégben ésben is.ben e minőségében Nyitraszegen vette át Zrínyi Péterdarab elismervényét . A Wesselényi-összeesküvés bukása utánben szolgabíróként többekkel a Nyitra vármegyén átvonuló nyugati hadakat kisérte.ban még eljárása folyt Nyitra vármegyében . Valószínű , hogy eleinte kapcsolatrendszerének kialakításában nagy hatása lehetett rokonainak , korán elhunyt atyjának vagy például nagybátyjának Gáspárnak , aki szintén Illyésházy , majd Thurzó , végül Bethlen Gábor erdélyi fejedelem szolgálatában állt , illetve a valószínűleg szintén rokon István és Mihály testvéreknek , akik Thurzó familiárisok is voltak egyben . Peter Keresteš szerint návolyi birtokát , ahol végül letelepedett,között szerezte , ottani szerződések azonban mégből is ismertek.ben nemesnebojszai házát zálogba bocsátotta, ban , majd pedigben a nemeskajali földjeit is elzálogosította.ban rendezte felesége révén szerzett kerpelényi birtokainak helyzetét . Návolyon bíróként is szolgált . Erről Ali Ripain érsekújvári török pasaös fenyegető levele tanúskodik , amelyben adófizetésre akarta kényszeríteni a falut . Szolgabírói tevékenysége főként a nemesi összeírásokból ismert . Ezen hivatalát elsősorban Bajmócon végezhetteközött . 1680-ban a kuruc hadak éjnek idején felforgatták családi házát , levelesládáját és őt magát rabságba vetették , ami miatt mégben is kellemetlenségei voltak a vármegyei hatóságokkal . Fennmaradtak naplótöredékei is illetve melyek szerint háromszor nősült . Első feleségetől Zerdahelyi Tamás lánya Judit , a másodiktól nagyugróci Bossányi János lánya Katalin , a harmadik pedigtől ( ? ) regőczi Huszár Mátyás és ozori és kohanóci Ottlik Anna lánya Zsuzsanna volt . Mindegyikük ismert köznemesi családból származott , ami megfelelhetett Pál társadalmi helyzetének . Első két felesége , illetve gyermekei többsége ( összesenismert ) korán elhaltak , csupán a harmadik házasságából származógyermeke érte meg a felnőttkort és csak Gáspár nevű fiától ismert a család további leszármazása . Ravatali gyászbeszéde fontos szlovák nyelvtörténeti forrás . Címerpecsétje számos hivatali ügyiraton megtalálható. májusi Szalakuszon létrejött Csergheő családbeli egyezség okiratán is szerepel nyolcszögű gyűrűspecsétjének vörösviasz-lenyomata , melyben a pajzsban kétfarkú jobbra lépő oroszlán jobbjában kardot , baljában valószínűleg kettőskeresztet tart . Koronás sisakdíszben növekvőn , felirata CZVTI PÁL. Jegyzetek Források Családban maradII/2 , Paúr , I. A török világból . Budapesti Hírlap Nagy , J. Nyitra megye helyirása . Komárom . 1877 Prónay N. naplója évből . Magyar Történelmi Tár sorozat kötet . 1900 : A ledniczei uradalomiki rendtartása . In : Magyar Gazdaságtörténelmi Szemle Óváry , L. A Magyar Tudományos Akadémia történelmi bizottságának oklevél- másolatai III. – A XVII. századból származó oklevelek kivonatai . Budapest . Romhányi , J. Kárász Lukács hadi commissarius utazásaben . Hadtörténelmi Közlemények Zsinka , F.( szerk . ) : Magyar Protestáns Egyháztörténeti Adattár XIII. Budapest . Fojtík , J. Csuty z Gáňa a z Navojoviec Nitra . Štátny archív v Bratislave inventár č . Majtán , M.( red . ) : Historický slovník slovenského jazyka I. A-J . Bratislava . Nováková , V . Gáň v období In : Gáň Galanta , Kázmér , M. Régi magyar családnevek szótára – XIV.-XVII. század . Budapest . Farkas , Gy . A török kor , a kuruc kor , a nemesi felkelés , a királyi magyar nemesi testőrség iratainak levéltári segédlete . Budapest . Majtán , M.( red . ) : Historický slovník slovenského jazyka V . R-Š. Bratislava . Végh , F. A török haderő visszavonulása a Balaton-felvidéken a szentgotthárdi csata után , augusztus . Hadtörténelmi Közlemények Pongrácz , D. – Strešňák , G. – Ragač , R. – Tandlich , T. – Federmayer , F. Šľachta Bratislavskej stolice . Bratislava . Kližan , E. Stopy času v Bojniciach XXIII. Noviny Bojnice Keresteš , P. – Čisárik , L. Lexikón erbov šľachty na Slovensku IV – Nitrianska stolica . Bratislava . Károlyi Bálint A birtokelkobzások végrehajtásának gyakorlata a Wesselényi-féle rendi szervezkedés felszámolása után Trencsén vármegyei példák alapján . In : Szuromi Rita ( szerk . ) : Doktorandusz hallgatók IX. konferenciájának tanulmányai . Eger , Pál 1694-ben elhunyt személyek Várkapitányok Simonyiak