Kontaktusváltozat
A kontaktusváltozat a nyelv egy olyan változata, amely nyelvi kontaktus esetén jön létre. A kétnyelvű közösségek beszélőinek kódkészlete (nyelvtani és lexikai elemei) két önálló nyelv kódkészletéből áll össze. A kontaktusváltozatban különféle kontaktusjelenségek jelennek meg, a nyelvi interferencia hatására a nyelv kontaktusváltozata a standard változattól eltéréseket mutathat. Ezek az eltérések, a kontaktusjelenségek megmutatkozhatnak a szavak szintjén, a mondatszerkesztés szintjén, akár a kiejtés szintjén, kölcsönszavakban és tükörfordításokban. Mindazokat a nyelvi elemek kontaktusjelenségeknek számítanak, amelyek két nyelvet szemlélve hangalakjukban, jelentésszerkezetükben, vagy nyelvi felépítésükben hasonlóak. Szűkebb értelemben akkor számít egy nyelvi forma kontaktusjelenségnek, ha az a forma csak a kétnyelvű nyelvváltozatban jelenik meg, a nyelv egynyelvű változatában nincs meg. A kontaktusjelenségeket tartalmazó nyelv jellemzője, hogy általában csak a kétnyelvű, vagy két nyelvet beszélő emberek értik meg teljes egészében, és ennek a kódnak általában alacsonyabb a presztízse, mint a standard változatoknak.

Kontaktusváltozat például a szlovákiai magyar nyelvjárások, gyakori elemei a kölcsönszavak, amelyek jövevényszavakká alakulnak ('horcsica' - mustár, 'párki' - virsli, 'tyepláki' - melegítőnadrág, 'kopacski' - futballcipő, 'bordel' - rendetlenség), a tükörfordítások ('alapiskola' - általános iskola), a szlovák mintára létrehozott kifejezések ('ez a kulcs a szekrénytől', 'ketten vagyunk egy szobán').

Források 
 Lanstyák István - A magyar nyelv Szlovákiában, 2000, Osiris-Kalligram Kiadó, Budapest-Pozsony
 Lanstyák István – A magyar nyelv szlovákiai változásainak sajátosságai, 1998, Lilium Aurum, Dunaszerdahely

Kapcsolódó szócikkek 
 Kontaktusnyelvészet
 Szociolingvisztika
 Kétnyelvűség

Szociolingvisztika
A kontaktusváltozat a nyelv egy olyan változata , amely nyelvi kontaktus esetén jön létre . A kétnyelvű közösségek beszélőinek kódkészlete ( nyelvtani és lexikai elemei ) két önálló nyelv kódkészletéből áll össze . A kontaktusváltozatban különféle kontaktusjelenségek jelennek meg , a nyelvi interferencia hatására a nyelv kontaktusváltozata a standard változattól eltéréseket mutathat . Ezek az eltérések , a kontaktusjelenségek megmutatkozhatnak a szavak szintjén , a mondatszerkesztés szintjén , akár a kiejtés szintjén , kölcsönszavakban és tükörfordításokban . Mindazokat a nyelvi elemek kontaktusjelenségeknek számítanak , amelyek két nyelvet szemlélve hangalakjukban , jelentésszerkezetükben , vagy nyelvi felépítésükben hasonlóak . Szűkebb értelemben akkor számít egy nyelvi forma kontaktusjelenségnek , ha az a forma csak a kétnyelvű nyelvváltozatban jelenik meg , a nyelv egynyelvű változatában nincs meg . A kontaktusjelenségeket tartalmazó nyelv jellemzője , hogy általában csak a kétnyelvű , vagy két nyelvet beszélő emberek értik meg teljes egészében , és ennek a kódnak általában alacsonyabb a presztízse , mint a standard változatoknak . Kontaktusváltozat például a szlovákiai magyar nyelvjárások , gyakori elemei a kölcsönszavak , amelyek jövevényszavakká alakulnak ( 'horcsica' - mustár , 'párki' - virsli , 'tyepláki' - melegítőnadrág , 'kopacski' - futballcipő , 'bordel' - rendetlenség ) , a tükörfordítások ( 'alapiskola' - általános iskola ) , a szlovák mintára létrehozott kifejezések ( 'ez a kulcs a szekrénytől' , 'ketten vagyunk egy szobán' ) . Források Lanstyák István - A magyar nyelv Szlovákiában , Osiris-Kalligram Kiadó, Budapest-Pozsony Lanstyák István – A magyar nyelv szlovákiai változásainak sajátosságai , Lilium Aurum , Dunaszerdahely Kapcsolódó szócikkek Kontaktusnyelvészet Szociolingvisztika Kétnyelvűség Szociolingvisztika