Aržano
Aržano falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Cista Provóhoz tartozik. Közúti határátkelőhely a boszniai Livno felé.

Fekvése 
Splittől légvonalban 45, közúton 64 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 8, közúton 14 km-re északkeletre, a dalmáciai Zagora szívében, Imotska krajina nyugati részén, a bosnyák határ mellett fekszik. Két nagyobb településrészből Aržanoból és Svibićből áll.

Története 
Aržano területe már a római korban is lakott volt. A területén állt a római Sarsenterum, melyet 533-ban salonai zsinaton újraalapított püspökség székhelyeként említenek. A horvátok a 7. században települtek be erre a vidékre. Területe a középkorban a radobiljai plébánia része volt, melyhez a 19. század első feléig tartozott. A plébánia központja Katunin volt. A középkorban lakossága nem volt jelentős és főként állattartással foglalkozott. A török már viszonylag korán,.1475-ben elfoglalta, melyet megerősít a korabeli török összeírás is. Ugyanebben az évben foglalja el a török a közeli Proložacot és várát, majd rajtaütött az Omiš környéki falvakon a 15. század végéig elfoglalva az észak-makarskai tengerpartot. A török uralom alatt a katolikus hívek lelki szolgálatát ferences misszionárius atyák látták el. A török uralomnak az 1718-ban megkötött pozsareváci béke vetett véget, ezután a térség visszakerült a Velencei Köztársaság uralma alá. 1721-ben Alvise Mocenigo velencei kormányzó Aržanot elválasztotta a cetinai krajinától és Imotskihoz csatolta. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1849-ben megalapították az önálló aržanói plébániát hozzácsatolva Svib és Dobranje falvakat. Később ez a két település levált az aržanói plébániáról és önálló plébániájuk lett. 1857-ben 836, 1910-ben 1246 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A második világháború idején a Független Horvát Állam, majd a háború után a szocialista Jugoszlávia része lett. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben a településnek 478 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A Mindenszentek tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1882 és 1887 között épült szépen faragott kövekből. A templomhajó hosszúsága 17,25 szélessége 8,65 méter. Ehhez csatlakozik a négyszögletes apszis, mely 4,50 méter hosszú és 5,65 méter széles. 1943. szeptember 23-án a német megszállók felgyújtották, 1950-ben Tadija Bajić plébános ideiglenesen rozsszalmával fedette be. 1963-ig a homlokzat felett csak kis pengefalú harangtorony állt, ekkor Marendić plébános idejében építették a mai piramiszáródású harangtornyot. Ekkor cserélték ki tetőt és a tetőfedést is. A spliti Petar Marović nyolc, vörös márvánnyal burkolt pilasztert, majd 1965-ben szembemiséző oltárt épített a templomban, melyet 1965. február 25-én szentelt fel Franić érsek. Bilić plébános idejében az oltár mögé egy nagyméretű, a horvát boldogokat és szenteket ábrázoló mozaikot készítettek, mely a helyi születésű Jure Žaja akadémiai szobrászművész munkája.
A mai templom előtt már állt a faluban a temető közepén plébániatemplom, amelyet 1919-ben bontottak le. Köveiből építették fel a halottasházat és a temetőt övező kerítést. Ez a régi templom 1771-ben épült, mely évszám a bejárat felett volt bevésve és amely a mai halottasházon látható. Ezt a templomot is megelőzte egy még régebbi, melyet náddal fedtek és amelyet 1750-ben Bizza érsek említ itteni egyházlátogatása során.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Cista Provo község hivatalos oldala 
Cista Velika település weboldala 

Split-Dalmácia megye települései
Aržano falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Cista Provóhoz tartozik . Közúti határátkelőhely a boszniai Livno felé . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északkeletre , a dalmáciai Zagora szívében , Imotska krajina nyugati részén , a bosnyák határ mellett fekszik . Két nagyobb településrészből Aržanoból és Svibićből áll . Története Aržano területe már a római korban is lakott volt . A területén állt a római Sarsenterum , melyetban salonai zsinaton újraalapított püspökség székhelyeként említenek . A horvátok a században települtek be erre a vidékre . Területe a középkorban a radobiljai plébánia része volt , melyhez a század első feléig tartozott . A plébánia központja Katunin volt . A középkorban lakossága nem volt jelentős és főként állattartással foglalkozott . A török már viszonylag korán , .1475-ben elfoglalta , melyet megerősít a korabeli török összeírás is . Ugyanebben az évben foglalja el a török a közeli Proložacot és várát , majd rajtaütött az Omiš környéki falvakon a század végéig elfoglalva az észak-makarskai tengerpartot . A török uralom alatt a katolikus hívek lelki szolgálatát ferences misszionárius atyák látták el . A török uralomnak azban megkötött pozsareváci béke vetett véget , ezután a térség visszakerült a Velencei Köztársaság uralma alá.ben Alvise Mocenigo velencei kormányzó Aržanot elválasztotta a cetinai krajinától és Imotskihoz csatolta . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.ben megalapították az önálló aržanói plébániát hozzácsatolva Svib és Dobranje falvakat . Később ez a két település levált az aržanói plébániáról és önálló plébániájuk lett.benbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A második világháború idején a Független Horvát Állam , majd a háború után a szocialista Jugoszlávia része lett.óta a független Horvátországhoz tartozik.ben a településneklakosa volt . Lakosság Nevezetességei A Mindenszentek tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemplomaésközött épült szépen faragott kövekből . A templomhajó hosszúsága25 szélessége65 méter . Ehhez csatlakozik a négyszögletes apszis , mely50 méter hosszú és65 méter széles. szeptemberán a német megszállók felgyújtották, ben Tadija Bajić plébános ideiglenesen rozsszalmával fedette be.ig a homlokzat felett csak kis pengefalú harangtorony állt , ekkor Marendić plébános idejében építették a mai piramiszáródású harangtornyot . Ekkor cserélték ki tetőt és a tetőfedést is . A spliti Petar Marović nyolc , vörös márvánnyal burkolt pilasztert , majdben szembemiséző oltárt épített a templomban , melyet februárén szentelt fel Franić érsek . Bilić plébános idejében az oltár mögé egy nagyméretű , a horvát boldogokat és szenteket ábrázoló mozaikot készítettek , mely a helyi születésű Jure Žaja akadémiai szobrászművész munkája . A mai templom előtt már állt a faluban a temető közepén plébániatemplom , amelyetben bontottak le . Köveiből építették fel a halottasházat és a temetőt övező kerítést . Ez a régi templomben épült , mely évszám a bejárat felett volt bevésve és amely a mai halottasházon látható . Ezt a templomot is megelőzte egy még régebbi , melyet náddal fedtek és amelyetben Bizza érsek említ itteni egyházlátogatása során . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk Cista Provo község hivatalos oldala Cista Velika település weboldala Split-Dalmácia megye települései