Marinje Zemlje
Marinje Zemlje falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében, Vis szigetén. Közigazgatásilag Vishez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 57 km-re délnyugatra, Vis városától légvonalban 3, közúton 8 km-re délre, Vis szigetének délkeleti oldalán fekszik. A Vis városát Komižával összekötő régi úton autóval 15 perc alatt érhető el. Nyolc településrésze az út mentén sorakozik. A faluból utak vezetnek a közeli Mala Travna- és Stiniva-öblökbe.

Története 
Vis szigete már a történelem előtti időkben is lakott volt. Az enyhe éghajlat, a termékeny föld és a halban gazdag tenger már a nagyon korai időkben is bőséges feltételeket biztosított az emberi letelepedéshez. Az ősi indoeurópai kultúra már az i. e. 2. évezredben is virágzott a szigeten. Ezt igazolják a szigeten több helyen található halomsírok és az ősi várromokat jelölő „gradac”, illetve „gradina” helynevek. A település valószínűleg a 17. században keletkezett, amikor a sziget a Velencei Köztársasághoz tartozott. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1805-ben a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de 1811-ben a tengeri fölényben levő angolok elvették a franciáktól. Napóleon végső veresége után újra az osztrákoké lett. A településnek 1880-ban 193, 1910-ben 307 lakosa volt. 

1918-ban elfoglalták az olasz csapatok, az olasz  uralom 1921-ig tartott. Ezután az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A II. világháború után a szocialista Jugoszláviához került. A jugoszláv időszak sziget gazdasági stagnálásának időszaka volt, a lakosság száma az ötödére esett vissza. 1991-től a független Horvátország része, de 1992-ig a JNA katonái állomásoztak a szigeten. A jugoszláv katonák csak 1992 május 30-án hagyták el végleg a szigetet, helyükre horvát csapatok érkeztek. 2011-ben 63 lakosa volt, akik a hagyományos olajbogyó- és szőlőtermesztés mellett halászatból éltek és csak az utóbbi években nyitottak a turizmus irányába. Egyre több a kiadó magánszállás a településen.

Népesség 

(1857-ben és 1869-ben lakosságát Vis városához számították.)

Nevezetességei 
Szent Vid tiszteletére szentelt 14. századi gótikus temploma a településtől északra az azonos nevű magaslaton áll. Kapuzata 17. századi. Keleti oldalán található a szűk kis apszis, ahol a falazott oltár áll. Belső terében az oldalfal mentén két falazott kőpad is található. Homlokzatán a bejárat két oldalán két kis ablak, a bejárat felett kis rózsaablak látható. A homlokzat felett egykor kis harangtorony volt, mely idővel valószínűleg leomlott. A 17. században még temető volt körülötte, mely mára elpusztult.

Sport 
Kultúrházában bocsapálya működik. Itt különösen vasárnaponként gyűlnek össze a helyiek és baráti társaságuk.

Jegyzetek

Források 
Vis város hivatalos oldala 
Vis város turisztikai irodájának honlapja  
Komiža város turisztikai irodájának honlapja  
Visi útikalauz - A Szent Vid templom leírása

További információk 
Vis turisztikai portálja 
Virtuális séta a szigeten  

Vis települései
Marinje Zemlje falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében , Vis szigetén . Közigazgatásilag Vishez tartozik . Fekvése Splittől légvonalbankm-re délnyugatra , Vis városától légvonalban közútonkm-re délre , Vis szigetének délkeleti oldalán fekszik . A Vis városát Komižával összekötő régi úton autóvalperc alatt érhető el . Nyolc településrésze az út mentén sorakozik . A faluból utak vezetnek a közeli Mala Travna- és Stiniva-öblökbe . Története Vis szigete már a történelem előtti időkben is lakott volt . Az enyhe éghajlat , a termékeny föld és a halban gazdag tenger már a nagyon korai időkben is bőséges feltételeket biztosított az emberi letelepedéshez . Az ősi indoeurópai kultúra már az i . e. évezredben is virágzott a szigeten . Ezt igazolják a szigeten több helyen található halomsírok és az ősi várromokat jelölő „ gradac” , illetve „ gradina” helynevek . A település valószínűleg a században keletkezett , amikor a sziget a Velencei Köztársasághoz tartozott . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ben a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , deben a tengeri fölényben levő angolok elvették a franciáktól . Napóleon végső veresége után újra az osztrákoké lett . A településnekbanbenlakosa volt . 1918-ban elfoglalták az olasz csapatok , az olasz uralomig tartott . Ezután az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A II. világháború után a szocialista Jugoszláviához került . A jugoszláv időszak sziget gazdasági stagnálásának időszaka volt , a lakosság száma az ötödére esett vissza.től a független Horvátország része , deig a JNA katonái állomásoztak a szigeten . A jugoszláv katonák csakmájusán hagyták el végleg a szigetet , helyükre horvát csapatok érkeztek.benlakosa volt , akik a hagyományos olajbogyó- és szőlőtermesztés mellett halászatból éltek és csak az utóbbi években nyitottak a turizmus irányába . Egyre több a kiadó magánszállás a településen . Népesség ( 1857-ben ésben lakosságát Vis városához számították . ) Nevezetességei Szent Vid tiszteletére szentelt századi gótikus temploma a településtől északra az azonos nevű magaslaton áll . Kapuzata századi . Keleti oldalán található a szűk kis apszis , ahol a falazott oltár áll . Belső terében az oldalfal mentén két falazott kőpad is található . Homlokzatán a bejárat két oldalán két kis ablak , a bejárat felett kis rózsaablak látható . A homlokzat felett egykor kis harangtorony volt , mely idővel valószínűleg leomlott . A században még temető volt körülötte , mely mára elpusztult . Sport Kultúrházában bocsapálya működik . Itt különösen vasárnaponként gyűlnek össze a helyiek és baráti társaságuk . Jegyzetek Források Vis város hivatalos oldala Vis város turisztikai irodájának honlapja Komiža város turisztikai irodájának honlapja Visi útikalauz - A Szent Vid templom leírása További információk Vis turisztikai portálja Virtuális séta a szigeten Vis települései