Szalay Gyula (ügyész)
Vitéz Szalay Gyula (Zalaegerszeg, 1896. március 25. – Zalaegerszeg, 1974. február 25.), Zala vármegye tiszti főügyésze, jogász, ügyvéd, a Vármegyei bank és takarékpénztár igazgatósági tagja.

Élete
Egy római katolikus családnak sarja. Édesapja Szalay László (1858–1937), királyi kúriai bíró, Zala vármegye törvényhatósági bizottságának tagja, édesanyja a sümegi születésű Mojzer Szerafina Ilona (1874–?) volt. Apai nagyszülei a salamonfai születésű Szalay Ferenc (1832–1910), királyi törvényszéki bíró, ügyvéd, és az andráshidai születésű nemesi származású hottói Nagy Emília (1825–1899) asszony voltak; Szalay Ferencné hottói Nagy Emília szülei hottói Nagy Antal (1785-1852), táblabíró, földbirtokos, és farkaspatyi Farkas Mária Anna (1791-1855) voltak; hottói Nagy Antalné Farkas Mária szülei pedig farkaspatyi Farkas György (1741-1801), táblabíró, földbirtokos, és zétényi Csukás Terézia (1752-1819) asszony voltak. Szalay Gyula testvérei: Szalay Mária (1894–1976), hedri Hedry Miklós (1888–1958) járásbírónak a neje, valamint Szalay Ilona (1897–1992), dr. Takáts Dezső ügyvédnek a felesége.

Szalay Gyula Zalaegerszegen született, ahol középiskoláit végezte, majd Budapesten fejezte be a jogi tanulmányait. A világháborúban a 12-es nehéztüzérezred kötelékében vett részt, az olasz és albán frontokon harcolt és 1918-ban hadnagyi rangban szerelt le. Tulajdonosa a II. osztályú ezüst vitézségi éremnek és a Károly-csapatkeresztnek. A háború után folytatta jogi tanulmányait és 1921-ben ügyvédi oklevelet szerzett. A kommün alatt élénken részt vett a zalaegerszegi ellenforradalmi megmozdulásokban, amelyek szoros kapcsolatban álltak az alsólendvai ellenforradalommal. A vármegye szolgálatába 1919-ben lépett, mint közigazgatási gyakornok, 1919-ben már aljegyző, 1922-ben pedig másod főjegyző lett, majd 1926-ban a törvényhatóság tiszti főügyésszé választotta. A kaszinó ügyésze és több társadalmi egyesület választmányi tagja is volt.

1941. április 16.-án a Muraköz visszatért a Magyar Királysághoz a Jugoszlávia államtól; aznap a magyar csapatok bevonultak az Alsólendvára, az Alsólendvai járásra. A főispán első körútja a visszatért zalai területekre vezetett. Vitéz gróf Teleki Béla kormánybiztos-főispán 1941. április 23.-án dr. Brand Sándor alispánnal, dr. Szalay Gyula vármegyei tiszti főügyésszel, dr. Takács László tiszti főorvossal, Énekes Béla számvevőségi főnökkel, dr. nemesnépi Marthon György (1907-1968) másodfőjegyzővel és dr. Józsa Fábián tiszteletbeli főszolgabíró, főispáni titkárral együtt Alsólendvára utazott, ahol a vármegye a járási katonai parancsnokság, illetve a katonai közigazgatás búcsúztatására ebédet adott. Megjelent ott vitéz Horváth Ferenc vezérőrnagy, a Muravidék katonai parancsnoka segédtisztjével, vitéz nemes Martsa Sándor ezredes vezetésével az egész katonai közigazgatási szervezet, dr. Apáti József főszolgabíró, dr. Schmidt István tiszteletbeli főszolgabíró, a belatinci szolgabírói kirendeltség vezetője és a polgári közigazgatás kinevezett szervei, dr. Széll György királyi közjegyző, Alsólendva képviseletében pedig Dervarics Elemér községbíró és Grassanovits Ottó főjegyző. A visszatért Muraköz fővárosa ünnepi lobogódíszben látta vendégül a főispánt, aki a polgári közigazgatás átvétele után most első ízben tett látogatást a Zrínyiek városában. Vitéz gróf Teleki Béla mindenekelőtt Horváth Ferenc vezérőrnagynál tett az alispánnal, együttes látogatást, azután a főbírói hivatalt szemlélték meg, majd a ferenceseknél szentmisét hallgattak.

1974. február 25-én hunyt el Zalaegerszegen.

Házassága
1924. november 17-én Zalaegerszegen feleségül vette a nemesnépi Marton család sarját nemesnépi Marthon Margit Róza (Zalaegerszeg, 1901. július 1. – Zalaegerszeg, 1974. február 10.) úrhölgyet, nemesnépi Marton László (1857–1915) Zala vármegye főpénztárnoka, söjtöri földbirtokos és besenyői és velikei Skublics Margit (1875–1953) lányát. Sógora dr. nemesnépi Marthon György (1907–1968), Zala vármegye másodfőjegyzője, tiszteletbeli főszolgabírója, jogász, földbirtokos volt. Marton Lászlóné Skublics Margit nagyapja, Spelletich Bódog (1815–1890), 1848–49-es nemzetőr őrnagy volt. A Szalay Gyula és Marton Margit házasságából két fiúgyermek született:
Szalay László (1927. január 12. –2002. november 5.) Neje: Szászy Ildikó Mária
Szalay Magdolna (1932.– Zalaegerszeg, 1934. április 28.).
Szalay Ferenc (*1935. március 26.–†Mannheim, 2009. január 24.). Neje: N. Annegret.

Jegyzetek

1896-ban született személyek
1974-ben elhunyt személyek
Magyar jogászok
Zalaegerszegiek
A Károly-csapatkereszt kitüntetettjei
Vitéz Szalay Gyula ( Zalaegerszeg , március – Zalaegerszeg , február ) , Zala vármegye tiszti főügyésze , jogász , ügyvéd , a Vármegyei bank és takarékpénztár igazgatósági tagja . Élete Egy római katolikus családnak sarja . Édesapja Szalay László1937 ) , királyi kúriai bíró , Zala vármegye törvényhatósági bizottságának tagja , édesanyja a sümegi születésű Mojzer Szerafina Ilona ? ) volt . Apai nagyszülei a salamonfai születésű Szalay Ferenc1910 ) , királyi törvényszéki bíró , ügyvéd , és az andráshidai születésű nemesi származású hottói Nagy Emília1899 ) asszony voltak ; Szalay Ferencné hottói Nagy Emília szülei hottói Nagy Antal táblabíró , földbirtokos , és farkaspatyi Farkas Mária Annavoltak ; hottói Nagy Antalné Farkas Mária szülei pedig farkaspatyi Farkas György táblabíró , földbirtokos , és zétényi Csukás Teréziaasszony voltak . Szalay Gyula testvérei : Szalay Mária1976 ) , hedri Hedry Miklós1958 ) járásbírónak a neje , valamint Szalay Ilona1992 ) , dr. Takáts Dezső ügyvédnek a felesége . Szalay Gyula Zalaegerszegen született , ahol középiskoláit végezte , majd Budapesten fejezte be a jogi tanulmányait . A világháborúban aes nehéztüzérezred kötelékében vett részt , az olasz és albán frontokon harcolt ésban hadnagyi rangban szerelt le . Tulajdonosa a II. osztályú ezüst vitézségi éremnek és a Károly-csapatkeresztnek . A háború után folytatta jogi tanulmányait ésben ügyvédi oklevelet szerzett . A kommün alatt élénken részt vett a zalaegerszegi ellenforradalmi megmozdulásokban , amelyek szoros kapcsolatban álltak az alsólendvai ellenforradalommal . A vármegye szolgálatábaben lépett , mint közigazgatási gyakornok, ben már aljegyző, ben pedig másod főjegyző lett , majdban a törvényhatóság tiszti főügyésszé választotta . A kaszinó ügyésze és több társadalmi egyesület választmányi tagja is volt . 1941. április-án a Muraköz visszatért a Magyar Királysághoz a Jugoszlávia államtól ; aznap a magyar csapatok bevonultak az Alsólendvára , az Alsólendvai járásra . A főispán első körútja a visszatért zalai területekre vezetett . Vitéz gróf Teleki Béla kormánybiztos-főispán április-án dr. Brand Sándor alispánnal , dr. Szalay Gyula vármegyei tiszti főügyésszel , dr. Takács László tiszti főorvossal , Énekes Béla számvevőségi főnökkel , dr. nemesnépi Marthon Györgymásodfőjegyzővel és dr. Józsa Fábián tiszteletbeli főszolgabíró , főispáni titkárral együtt Alsólendvára utazott , ahol a vármegye a járási katonai parancsnokság , illetve a katonai közigazgatás búcsúztatására ebédet adott . Megjelent ott vitéz Horváth Ferenc vezérőrnagy , a Muravidék katonai parancsnoka segédtisztjével , vitéz nemes Martsa Sándor ezredes vezetésével az egész katonai közigazgatási szervezet , dr. Apáti József főszolgabíró , dr. Schmidt István tiszteletbeli főszolgabíró , a belatinci szolgabírói kirendeltség vezetője és a polgári közigazgatás kinevezett szervei , dr. Széll György királyi közjegyző , Alsólendva képviseletében pedig Dervarics Elemér községbíró és Grassanovits Ottó főjegyző . A visszatért Muraköz fővárosa ünnepi lobogódíszben látta vendégül a főispánt , aki a polgári közigazgatás átvétele után most első ízben tett látogatást a Zrínyiek városában . Vitéz gróf Teleki Béla mindenekelőtt Horváth Ferenc vezérőrnagynál tett az alispánnal , együttes látogatást , azután a főbírói hivatalt szemlélték meg , majd a ferenceseknél szentmisét hallgattak . 1974. februárén hunyt el Zalaegerszegen . Házassága 1924. novemberén Zalaegerszegen feleségül vette a nemesnépi Marton család sarját nemesnépi Marthon Margit Róza ( Zalaegerszeg , július – Zalaegerszeg , február ) úrhölgyet , nemesnépi Marton László1915 ) Zala vármegye főpénztárnoka , söjtöri földbirtokos és besenyői és velikei Skublics Margit1953 ) lányát . Sógora dr. nemesnépi Marthon György1968 ) , Zala vármegye másodfőjegyzője , tiszteletbeli főszolgabírója , jogász , földbirtokos volt . Marton Lászlóné Skublics Margit nagyapja , Spelletich Bódog1890),49-es nemzetőr őrnagy volt . A Szalay Gyula és Marton Margit házasságából két fiúgyermek született : Szalay László január –2002. november ) Neje : Szászy Ildikó Mária Szalay Magdolna– Zalaegerszeg , április ) . Szalay Ferenc ( *1935. március–† Mannheim , január ) . Neje : N. Annegret . Jegyzetek 1896-ban született személyek 1974-ben elhunyt személyek Magyar jogászok Zalaegerszegiek A Károly-csapatkereszt kitüntetettjei