Csermelyszitakötő
A csermelyszitakötő (Onychogomphus forcipatus ) Európában és Nyugat-Ázsiában honos, kavicsos aljú patakoknál, folyóknál élő szitakötőfaj.

Megjelenése 

A csermelyszitakötő testhossza kb. 60 mm, szárnyfesztávolsága 55–75 mm közötti. Tora és potroha alapszíne a sárga, amelyen fekete mintázatok láthatóak. A többi, hasonló sárga-fekete szitakötőtől leginkább torának mintája alapján lehet elkülöníteni: felül egy-egy hosszanti csík látható rajta, oldalt pedig három-három ferde, vastag, hullámos fekete csík (kb. olyan szélesek mint a közöttük lévő sárga régiók), amelyek közül az első kettő vége megérinti a felső csíkot. 
 
A hímeken jellemzően erősebb a fekete mintázat, potrohuk karcsú és a vége jól láthatóan kiszélesedik. Szemük élénkzöld, az O. forcipatus unguiculatus alfajnál azonban kék-zöldeskék. A nőstények habitusa sárgább, szemük kékesszürke, potrohuk egyenletesen hengeres.

Nehezen elkülöníthető, hasonló faj a csak Nyugat-Európában honos Onychogomphus uncatus.

Három alfaja ismert:
O. forcipatus forcipatus elterjedési területének északi és keleti része az Uráltól, Skandinávián át a Pireneusokig (Magyarországot is beleértve)
O. forcipatus ungiuculatus Nyugat-Mediterráneum
O. forcipatus albotibialis Kelet-Mediterráneum

Elterjedése 
Közép- és Dél-Európában, Észak-Afrikában, Nyugat-Ázsiában honos. A mediterrán régióban gyakori, észak felé haladva egyre ritkább, de még Dél-Skandináviában is megtalálható. Magyarországon régen főleg a Duna-kanyarban volt nagy populációja, de ez a 60-as, 70-es években eltűnt. Újabban több helyen is megtalálták, a Rábában, a Felső-Tiszán, a Bódván és a Kerkán, valamint kisebb patakoknál is, de a folyami szitakötők közül így is az egyik legritkább.

Életmódja 
Lárvája a kavicsos, sóderes aljzatú, viszonylag gyors folyású, oxigénben gazdag, kis-közepes vagy nagyobb (Felső-Tisza) folyóvizeket kedveli. Többnyire a kavicsokba kapaszkodva az aljzaton mozog, de szükség esetén úszik, vagy beássa magát. Gyakran együtt fordul elő az Aphelocheirus aestivalis fenékjáró poloskával. A lárva július elején alakul át imágóvá, amely többnyire a későbbiekben is a víz közelében marad. A hímek a vízfelszín és a partok közelében röpködnek, míg a nőstények inkább rejtőzködőek. A nőstény a víz színe fölött lebegve potyogtatja le viszonylag nagy petéit.

Magyarországon védett, természetvédelmi értéke 5 000 Ft.

Kapcsolódó cikkek 
Magyarország védett állatai

Források 

Onychogomphus forcipatus (LINNÉ, 1758) Csermely szitakötő Szitakötők
Nagy Erika et al:A csermelyszitakötő (Onychogomphus forcipatus (Linnaeus, 1758)) előfordulási sajátosságai  Debreceni Egyetem TEK TTK Hidrobiológiai Tanszék
Small Pincertail (Onychogomphus forcipatus) Dragonflypix
Onychogomphus forcipatus – Small Pincertail – Green-eyed Hooktail Dragonflyphotofavourites

További információk 
 

Folyami szitakötők
Rovarfajok
Magyarország szitakötői
Magyarországon védett állatok
A csermelyszitakötő ( Onychogomphus forcipatus ) Európában és Nyugat-Ázsiában honos , kavicsos aljú patakoknál , folyóknál élő szitakötőfaj. Megjelenése A csermelyszitakötő testhossza kb.mm , szárnyfesztávolsága75 mm közötti . Tora és potroha alapszíne a sárga , amelyen fekete mintázatok láthatóak . A többi , hasonló sárga-fekete szitakötőtől leginkább torának mintája alapján lehet elkülöníteni : felül egy-egy hosszanti csík látható rajta , oldalt pedig három-három ferde , vastag , hullámos fekete csík ( kb. olyan szélesek mint a közöttük lévő sárga régiók ) , amelyek közül az első kettő vége megérinti a felső csíkot . A hímeken jellemzően erősebb a fekete mintázat , potrohuk karcsú és a vége jól láthatóan kiszélesedik . Szemük élénkzöld , az O. forcipatus unguiculatus alfajnál azonban kék-zöldeskék . A nőstények habitusa sárgább , szemük kékesszürke , potrohuk egyenletesen hengeres . Nehezen elkülöníthető , hasonló faj a csak Nyugat-Európában honos Onychogomphus uncatus . Három alfaja ismert : O. forcipatus forcipatus elterjedési területének északi és keleti része az Uráltól , Skandinávián át a Pireneusokig ( Magyarországot is beleértve ) O. forcipatus ungiuculatus Nyugat-Mediterráneum O. forcipatus albotibialis Kelet-Mediterráneum Elterjedése Közép- és Dél-Európában , Észak-Afrikában , Nyugat-Ázsiában honos . A mediterrán régióban gyakori , észak felé haladva egyre ritkább , de még Dél-Skandináviában is megtalálható . Magyarországon régen főleg a Duna-kanyarban volt nagy populációja , de ez aas, es években eltűnt . Újabban több helyen is megtalálták , a Rábában , a Felső-Tiszán , a Bódván és a Kerkán , valamint kisebb patakoknál is , de a folyami szitakötők közül így is az egyik legritkább . Életmódja Lárvája a kavicsos , sóderes aljzatú , viszonylag gyors folyású , oxigénben gazdag , kis-közepes vagy nagyobb ( Felső-Tisza ) folyóvizeket kedveli . Többnyire a kavicsokba kapaszkodva az aljzaton mozog , de szükség esetén úszik , vagy beássa magát . Gyakran együtt fordul elő az Aphelocheirus aestivalis fenékjáró poloskával . A lárva július elején alakul át imágóvá , amely többnyire a későbbiekben is a víz közelében marad . A hímek a vízfelszín és a partok közelében röpködnek , míg a nőstények inkább rejtőzködőek . A nőstény a víz színe fölött lebegve potyogtatja le viszonylag nagy petéit . Magyarországon védett , természetvédelmi értéke000 Ft . Kapcsolódó cikkek Magyarország védett állatai Források Onychogomphus forcipatus ( LINNÉ,Csermely szitakötő Szitakötők Nagy Erika et al:A csermelyszitakötő ( Onychogomphus forcipatus ( Linnaeus , előfordulási sajátosságai Debreceni Egyetem TEK TTK Hidrobiológiai Tanszék Small Pincertail ( Onychogomphus forcipatus ) Dragonflypix Onychogomphus forcipatus – Small Pincertail – Green-eyed Hooktail Dragonflyphotofavourites További információk Folyami szitakötők Rovarfajok Magyarország szitakötői Magyarországon védett állatok