Rádzsa-jóga
A rádzsa-jóga (szanszkrit: राजयोग szó szerint: királyi jóga) kifejezésnek több jelentése lehet a szövegkörnyezettől függően. A szanszkrit szövegekben általában mint jóga céljára utal (ami legtöbbször a szamádhi) és nem mint módszert, vagy jógafajtát ennek elérésére.

Dhjána-jógának vagyis a meditáció útjának is nevezik, mert legfontosabb gyakorlata az elmélyülés és az önuralom.

A Rádzsa-Jóga a jóga egész rendszerét és teljes tartalmát feltáró, eredményeit összegező tan, a többi jóga-módszert is magában foglalja. Ezekre is utal, gyakorlatai útján többé-kevésbé alkalmazza is valamennyit, de előzetes lépcsőfokoknak tekinti őket. A Rádzsa-Jóga, a „királyi út", az „uralom útja", a kibontakozás legmagasabb rendű eszközének az elmét tekinti, hogy az értelem vezetésével ezt tisztultabb állapotba emelje és elérje a közvetlen megismerést, a lényegek átélését. 
A Hatha-Jóga nem valami különálló, független rendszer. Lehet vele külön is foglalkozni, de a hindu felfogástól távol áll az a szempont, amely elegendőnek tartja a jógagyakorlatoknak pusztán a testre való hatását felhasználni. A Hatha-Jóga csak akkor tölti be feladatát igazán, ha a fejlődést a nagy cél felé tereli. Enélkül csak nagyszerű testedzés, bámulatos lehetőségeket rejtő gimnasztika, a test befolyásolására és a zavaros testi működések kiegyensúlyozására kiválóan alkalmas eljárás, de nem több. Szvámi Vikékánanda így fogalmazott: „Az olyan ember, akinek a teste erős és egészséges, de szellemét nem fejlesztette ki, végtére sem több, mint egy egészséges állat".

A Jóga szó valódi értelmében adva van a célkitűzés: az erők egyesítése a nagy eggyé-válás elérésére, a létünk gyökerét jelentő önvaló átélésére.

A jóga tudománya réges-régi időkből származik, és tanítók és tanítványok töretlen hagyományvonalán keresztül öröklődött nemzedékről nemzedékre. A rádzsa jóga célja a test és az elme feletti tökéletes uralom.

Patandzsali jóga-rendszerezésében, a Jóga-szútrákban mint nyolcfokú jóga jelenik meg, amelyet astánga jógának is neveznek.

Nyolcfokú jógaként 

A Rádzsa-Jóga útja az Én legyőzése, az önmagunkon aratott teljes diadal, a szó legteljesebb értelmében vett önuralom. 
Ebben a Jógában nincs küzdelem sem az életerővel, sem a fizikai testtel. A Jógi nyugodtan ül, figyeli az elmét, és elcsendesíti a fel-feltörő gondolatokat. Lenyugtatja elméjét, megfékezi a gondolathullámokat, és belép az Aszamprajnata Szamádhi gondolatmentes állapotába. Ezért Rádzsa-Jóga a neve. S bár a Rádzsa-Jóga egy dualisztikus elmélet, amely külön kezeli a Prakritit és Purusát, végső soron mégis segíti a tanítványt az Advaita egységélményének megtapasztalásában. Jóllehet külön említi a Purusát, végül a Purusa eggyé válik a legmagasabb rendű ÉNnel, Brahmannal.

A Rádzsa Jóga a szenvedésből a szabadságba vezető királyi út. Foglalkozik a négy nagy alapelvvel: a szenvedéssel, annak okozójával, a szenvedéstől való megszabadulással és annak eszközeivel. A Rádzsa-Jóga által megfogalmazott módszerek gyakorlása az összes szenvedés megszüntetéséhez és a végtelen üdvösség eléréséhez vezet.

A Rádzsa Jógát nyolclépcsős Jógának is nevezik. A nyolc lépcső:
(1) Jama (Az öt etikai előírás): 
 erőszakmentesség, nem-ártás (ahimsza), 
 igazmondás és igazságosság (szatja), 
 a tulajdon tisztelete (asztéja), 
 önmegtartóztatás, önfegyelmezés (brahmacsarja), 
 birtoklásmentesség (csak a létfenntartáshoz szükséges dolgok megtartása – aparigraha).
(2) Nijama (Az öt erény): 
 a (külső és belső) tisztaság (saucsa), 
 a megelégedettség (szantósa), 
 az önfegyelem (tapasz), 
 öntanulmányozás és önnevelés a szent iratok tanulmányozása által (szvádhjája),
 Isten iránti teljes odaadás (ísvara-pradhána).
(3) Ászana: Különféle testhelyzetek, testtartások. A Jóga tanainak feltárói és tapasztalt művelői jól ismerték az emberi testet, a szervezet minden porcikáját és működését; az ülésmódok és testtartások tudatosan befolyásolják a testet, bizonyos szervekre, vagy bizonyos idegközpontokra hatnak ki. Nem mindegy, hogy adott esetben melyik ászana alkalmas. Az ászanák megnyitják az energiacsatornákat és a pszichikus központokat. Patandzsali azonban a Jóga-szútráiban nem szentel túl sok figyelmet az ászanáknak. Itt az ászana az ülő helyzetre utal. A Jógának ezzel a részével főleg az úgynevezett Hatha-Jóga foglalkozik. A Rádzsa-Jóga, mint a Jóga lehetőségeinek summája, már mintegy feltételezi, hogy a Jóga tanulója a szükséges mértékben foglalkozott a Hatha-Jógával.
(4) Pránájáma: A lélegzet, a prána irányítása (légzéstechnikák). A pránájámát rendesen „lélegzetszabályozás"-nak vagy „lélegzőgyakorlatok"-nak fogják fel nyugaton, többnyire ilyen értelemben fordítják és alkalmazzák a Jógára vonatkozó munkákban is. De ez csak a másodlagos, közvetve alkalmazott értelme a kifejezésnek. Igazi értelme: uralom a prána fölött.
(5) Pratjáhára ("Befelé tekintés"): melynek során a tudat, érzékek és az érzékelés tárgyai nem lépnek kapcsolatba egymással. A pratjáhára az indriják (érzékek) visszavonását jelenti a tárgyakról. Az elme, amely megtisztult a jamák, nijamák és pránájáma gyakorlása által, elnyeli az érzékeket. Ezt követően az elme még inkább elcsendesül. A pratjáhára erőt ad a gyakorlónak. Amikor az indrijákat visszavontuk a tárgyakról, akkor tudjuk az elmét  egy bizonyos pontra rögzíteni. A pratjáhára és a következő lépcső, a dhárana szoros kapcsolatban állnak egymással.
(6) Dhárana ("Koncentráció"): A figyelem egyetlen dologra való összpontosítása.
(7) Dhjána ("Mély meditáció") : a figyelem egy dolgon vagy folyamaton való tartása hosszú ideig
(8) Szamádhi: Az Önvalóval való eggyéválás (transz, az abszolút való megismerése)

A jama és nijama előírásai a legfontosabb előfeltételei a meditáció gyakorlásának. Ezek elsajátítása nélkül nem tudjuk megvalósítani a rádzsa jógát. De arra sem várhatunk, hogy az összes jama és nijama előírást tökéletességre fejlesszük. Ezért szükséges, hogy gyakoroljuk őket és közben egyidejűleg végezzük a koncentrációt és a meditációt is annak ellenére, hogy a jama-nijama előírásokban még nem állapodtunk meg teljesen.

A dhárana, dhjána és szamádhi sokkal inkább belül zajló folyamatok, mint az őket megelőző jamák, nijamák, ászanák, pránájáma és pratjáhára. E három (dharana, dhjana, szamadhi) együttesen alkotják a szamjamát. Ebből a háromból áll a Rádzsa-Jóga antaranga szádhanája. A szamádhi, az Isten-megvalósítás a Rádzsa-Jóga végső célja.

Kapcsolódó cikkek 
 Jóga-szútrák
 Jóga és Jógi

Hivatkozások 

 Srí Szvámi Sivánanda: Utak a boldogsághoz, 2014
 Baktay Ervin: A diadalmas jóga - Rádzsa jóga (A megismerés és önuralom tana)

Jóga
Hinduizmus
A rádzsa-jóga ( szanszkrit : राजयोग szó szerint : királyi jóga ) kifejezésnek több jelentése lehet a szövegkörnyezettől függően . A szanszkrit szövegekben általában mint jóga céljára utal ( ami legtöbbször a szamádhi ) és nem mint módszert , vagy jógafajtát ennek elérésére . Dhjána-jógának vagyis a meditáció útjának is nevezik , mert legfontosabb gyakorlata az elmélyülés és az önuralom . A Rádzsa-Jóga a jóga egész rendszerét és teljes tartalmát feltáró , eredményeit összegező tan , a többi jóga-módszert is magában foglalja . Ezekre is utal , gyakorlatai útján többé-kevésbé alkalmazza is valamennyit , de előzetes lépcsőfokoknak tekinti őket . A Rádzsa-Jóga , a „ királyi út " , az „ uralom útja " , a kibontakozás legmagasabb rendű eszközének az elmét tekinti , hogy az értelem vezetésével ezt tisztultabb állapotba emelje és elérje a közvetlen megismerést , a lényegek átélését . A Hatha-Jóga nem valami különálló , független rendszer . Lehet vele külön is foglalkozni , de a hindu felfogástól távol áll az a szempont , amely elegendőnek tartja a jógagyakorlatoknak pusztán a testre való hatását felhasználni . A Hatha-Jóga csak akkor tölti be feladatát igazán , ha a fejlődést a nagy cél felé tereli . Enélkül csak nagyszerű testedzés , bámulatos lehetőségeket rejtő gimnasztika , a test befolyásolására és a zavaros testi működések kiegyensúlyozására kiválóan alkalmas eljárás , de nem több . Szvámi Vikékánanda így fogalmazott : „ Az olyan ember , akinek a teste erős és egészséges , de szellemét nem fejlesztette ki , végtére sem több , mint egy egészséges állat " . A Jóga szó valódi értelmében adva van a célkitűzés : az erők egyesítése a nagy eggyé-válás elérésére , a létünk gyökerét jelentő önvaló átélésére . A jóga tudománya réges-régi időkből származik , és tanítók és tanítványok töretlen hagyományvonalán keresztül öröklődött nemzedékről nemzedékre . A rádzsa jóga célja a test és az elme feletti tökéletes uralom . Patandzsali jóga-rendszerezésében , a Jóga-szútrákban mint nyolcfokú jóga jelenik meg , amelyet astánga jógának is neveznek . Nyolcfokú jógaként A Rádzsa-Jóga útja az Én legyőzése , az önmagunkon aratott teljes diadal , a szó legteljesebb értelmében vett önuralom . Ebben a Jógában nincs küzdelem sem az életerővel , sem a fizikai testtel . A Jógi nyugodtan ül , figyeli az elmét , és elcsendesíti a fel-feltörő gondolatokat . Lenyugtatja elméjét , megfékezi a gondolathullámokat , és belép az Aszamprajnata Szamádhi gondolatmentes állapotába . Ezért Rádzsa-Jóga a neve . S bár a Rádzsa-Jóga egy dualisztikus elmélet , amely külön kezeli a Prakritit és Purusát , végső soron mégis segíti a tanítványt az Advaita egységélményének megtapasztalásában . Jóllehet külön említi a Purusát , végül a Purusa eggyé válik a legmagasabb rendű ÉNnel, Brahmannal . A Rádzsa Jóga a szenvedésből a szabadságba vezető királyi út . Foglalkozik a négy nagy alapelvvel : a szenvedéssel , annak okozójával , a szenvedéstől való megszabadulással és annak eszközeivel . A Rádzsa-Jóga által megfogalmazott módszerek gyakorlása az összes szenvedés megszüntetéséhez és a végtelen üdvösség eléréséhez vezet . A Rádzsa Jógát nyolclépcsős Jógának is nevezik . A nyolc lépcső : ( 1 ) Jama ( Az öt etikai előírás ) : erőszakmentesség , nem-ártás ( ahimsza ) , igazmondás és igazságosság ( szatja ) , a tulajdon tisztelete ( asztéja ) , önmegtartóztatás , önfegyelmezés ( brahmacsarja ) , birtoklásmentesség ( csak a létfenntartáshoz szükséges dolgok megtartása – aparigraha) . ( 2 ) Nijama ( Az öt erény ) : a ( külső és belső ) tisztaság ( saucsa ) , a megelégedettség ( szantósa ) , az önfegyelem ( tapasz ) , öntanulmányozás és önnevelés a szent iratok tanulmányozása által ( szvádhjája ) , Isten iránti teljes odaadás ( ísvara-pradhána) . ( 3 ) Ászana : Különféle testhelyzetek , testtartások . A Jóga tanainak feltárói és tapasztalt művelői jól ismerték az emberi testet , a szervezet minden porcikáját és működését ; az ülésmódok és testtartások tudatosan befolyásolják a testet , bizonyos szervekre , vagy bizonyos idegközpontokra hatnak ki . Nem mindegy , hogy adott esetben melyik ászana alkalmas . Az ászanák megnyitják az energiacsatornákat és a pszichikus központokat . Patandzsali azonban a Jóga-szútráiban nem szentel túl sok figyelmet az ászanáknak . Itt az ászana az ülő helyzetre utal . A Jógának ezzel a részével főleg az úgynevezett Hatha-Jóga foglalkozik . A Rádzsa-Jóga , mint a Jóga lehetőségeinek summája , már mintegy feltételezi , hogy a Jóga tanulója a szükséges mértékben foglalkozott a Hatha-Jógával . ( 4 ) Pránájáma : A lélegzet , a prána irányítása ( légzéstechnikák ) . A pránájámát rendesen „ lélegzetszabályozás"-nak vagy „ lélegzőgyakorlatok"-nak fogják fel nyugaton , többnyire ilyen értelemben fordítják és alkalmazzák a Jógára vonatkozó munkákban is . De ez csak a másodlagos , közvetve alkalmazott értelme a kifejezésnek . Igazi értelme : uralom a prána fölött. ( 5 ) Pratjáhára ( "Befelé tekintés " ) : melynek során a tudat , érzékek és az érzékelés tárgyai nem lépnek kapcsolatba egymással . A pratjáhára az indriják ( érzékek ) visszavonását jelenti a tárgyakról . Az elme , amely megtisztult a jamák , nijamák és pránájáma gyakorlása által , elnyeli az érzékeket . Ezt követően az elme még inkább elcsendesül . A pratjáhára erőt ad a gyakorlónak . Amikor az indrijákat visszavontuk a tárgyakról , akkor tudjuk az elmét egy bizonyos pontra rögzíteni . A pratjáhára és a következő lépcső , a dhárana szoros kapcsolatban állnak egymással. ( 6 ) Dhárana ( "Koncentráció " ) : A figyelem egyetlen dologra való összpontosítása . ( 7 ) Dhjána ( " Mély meditáció " ) \ : a figyelem egy dolgon vagy folyamaton való tartása hosszú ideig ( 8 ) Szamádhi : Az Önvalóval való eggyéválás ( transz , az abszolút való megismerése ) A jama és nijama előírásai a legfontosabb előfeltételei a meditáció gyakorlásának . Ezek elsajátítása nélkül nem tudjuk megvalósítani a rádzsa jógát . De arra sem várhatunk , hogy az összes jama és nijama előírást tökéletességre fejlesszük . Ezért szükséges , hogy gyakoroljuk őket és közben egyidejűleg végezzük a koncentrációt és a meditációt is annak ellenére , hogy a jama-nijama előírásokban még nem állapodtunk meg teljesen . A dhárana , dhjána és szamádhi sokkal inkább belül zajló folyamatok , mint az őket megelőző jamák , nijamák , ászanák , pránájáma és pratjáhára . E három ( dharana , dhjana , szamadhi ) együttesen alkotják a szamjamát . Ebből a háromból áll a Rádzsa-Jóga antaranga szádhanája . A szamádhi , az Isten-megvalósítás a Rádzsa-Jóga végső célja . Kapcsolódó cikkek Jóga-szútrák Jóga és Jógi Hivatkozások Srí Szvámi Sivánanda : Utak a boldogsághoz , Baktay Ervin : A diadalmas jóga - Rádzsa jóga ( A megismerés és önuralom tana ) Jóga Hinduizmus