Comics Code Authority
A Comics Code Authority egy testület, ami 1954-től 2011-ig működött. Feladata a képregények cenzúrása volt.
Létrehozója pedig a képregénykiadók által alapított Comics Magazine of Association America Inc. (CMMA)

A cenzúráig vezető út
A II. világháború után több kiadó a horrortörténetekben látta az üzleti lehetőséget. Elsősorban az EC Comics nevét kell megemlíteni, de a mai DC Comics elődje, a National is foglalkozott vele. Bár korábban a szuperhősképregényeket is érte már kemény kritika - például Marian Kennedy cikkében -, ezek elszórt esetek maradtak. A képregényt bírálók egy komoly vezérre tettek szert Frederic Wertham  pszichológus személyében. Wertham a Housewifes Magazine és a Reader's Digest rendszeres szerzője volt. Seduction of Innocents című könyvében pedig összefüggéseket próbált kimutatni a fiatalkorú bűnözés és a képregényolvasás között. Bár módszerei vitathatók (csak a fiatalkorú bűnözők olvasmányait vizsgálta, valamennyi képregényolvasót nem!), az Amerikai Egyesült Államok Szenátusának albizottsága szakértőként hallgatta meg. Erre jött létre válaszul A Comics Code Authority.

Szabályok és szervezeti felépítés
Az Authority csak ellenőrizte a CMMA által hozott három részre bontott Szerkesztői Kódexet. Delegáltjai  voltak a kódexet elfogadó kiadók tagjai. Vezetője a tőlük független Code Administrator. Valamennyi szám összes oldalát végig kellett pecsételni, végül pedig a címlapot is. A kódex teljesen betiltotta a szexualitást, valamennyi horrorszereplőt, valamint megszabta a képregényben megjelentethető reklámok körét. A többi szabály, milyen lehet a bűncselekmény, mennyi agresszió engedhető meg, mennyire hasonlíthat a valódi bűncselekményre azonban túl mereven értelmezték.

Stan Lee visszaemlékezése szerint egy vadnyugati képregényt azért küldtek vissza, mert füstölt a pisztoly. Az Incredible Science Fiction 34. számát a hatvanas években azért nem engedélyezték, mert az egyik űrhajós fekete volt. Mikor a kiadó-szerkesztő William Gaines kimagyarázta, hogy ebben nincs semmi gúnyos szándék, az volt a hatóság válasza, hogy maradhat fekete bőrű az űrhajós, de ne izzadjon. Az eset után Gaines megszüntette a sorozatait.

A kódex bevezetése után több, mint fél tucat kiadó tönkrement, mások például az Arkham House, a Warren képregény helyett magazinokat kezdtek el kiadni. Azokra ugyanis semmilyen cenzúra nem volt. Szintén megkerülték a cenzúrát a magánkiadásban megjelent hippi képregények, amelyek nem egyszer Code-pecsétet is kifigurázták.

Hanyatlás és bukás
1971-ben az egészségügyi minisztérium, arra kérte a képregénykiadókat, hogy segítsenek a kábítószer-probléma leküzdésében. Gerry Conway ekkor írta meg a később drogellenes-történet néven ismertté vált Pókember történetet, amiben Harry Osborne rászokik a kábítószerre. A DC Zöld Lámpás-Zöld Íjász sorozatában ugyanekkor Zöld Íjász fia lett drogos. Az Authority egyik történetet se engedélyezte, mégis megjelentek, sőt sikeresek lettek. Ekkor lett nyilvánvaló, hogy a kódex előírások elavultak s alaposan megnyirbálták őket. A Code-pecsét használata se lett kötelező, néhány régi kiadó, viszont a reklámelőírások és a pornográfia kerülés miatt továbbra is megtartotta. 2001-ben a Marvel úgy döntött nincs szüksége a kódexre. 2011-ben már csak két kiadó maradt a tagja, végül ők is otthagyták.

Jegyzetek

Források
 Rubovszky Kálmán: A képregény Gondolat, 1989 99-113. o. 
 Code a Lambieken (angolul)
 Az Authority története (angol)

Képregény
A Comics Code Authority egy testület , amitőlig működött . Feladata a képregények cenzúrása volt . Létrehozója pedig a képregénykiadók által alapított Comics Magazine of Association America Inc . ( CMMA ) A cenzúráig vezető út A II. világháború után több kiadó a horrortörténetekben látta az üzleti lehetőséget . Elsősorban az EC Comics nevét kell megemlíteni , de a mai DC Comics elődje , a National is foglalkozott vele . Bár korábban a szuperhősképregényeket is érte már kemény kritika - például Marian Kennedy cikkében - , ezek elszórt esetek maradtak . A képregényt bírálók egy komoly vezérre tettek szert Frederic Wertham pszichológus személyében . Wertham a Housewifes Magazine és a Reader's Digest rendszeres szerzője volt . Seduction of Innocents című könyvében pedig összefüggéseket próbált kimutatni a fiatalkorú bűnözés és a képregényolvasás között . Bár módszerei vitathatók ( csak a fiatalkorú bűnözők olvasmányait vizsgálta , valamennyi képregényolvasót nem ! ) , az Amerikai Egyesült Államok Szenátusának albizottsága szakértőként hallgatta meg . Erre jött létre válaszul A Comics Code Authority . Szabályok és szervezeti felépítés Az Authority csak ellenőrizte a CMMA által hozott három részre bontott Szerkesztői Kódexet . Delegáltjai voltak a kódexet elfogadó kiadók tagjai . Vezetője a tőlük független Code Administrator . Valamennyi szám összes oldalát végig kellett pecsételni , végül pedig a címlapot is . A kódex teljesen betiltotta a szexualitást , valamennyi horrorszereplőt , valamint megszabta a képregényben megjelentethető reklámok körét . A többi szabály , milyen lehet a bűncselekmény , mennyi agresszió engedhető meg , mennyire hasonlíthat a valódi bűncselekményre azonban túl mereven értelmezték . Stan Lee visszaemlékezése szerint egy vadnyugati képregényt azért küldtek vissza , mert füstölt a pisztoly . Az Incredible Science Fiction számát a hatvanas években azért nem engedélyezték , mert az egyik űrhajós fekete volt . Mikor a kiadó-szerkesztő William Gaines kimagyarázta , hogy ebben nincs semmi gúnyos szándék , az volt a hatóság válasza , hogy maradhat fekete bőrű az űrhajós , de ne izzadjon . Az eset után Gaines megszüntette a sorozatait . A kódex bevezetése után több , mint fél tucat kiadó tönkrement , mások például az Arkham House , a Warren képregény helyett magazinokat kezdtek el kiadni . Azokra ugyanis semmilyen cenzúra nem volt . Szintén megkerülték a cenzúrát a magánkiadásban megjelent hippi képregények , amelyek nem egyszer Code-pecsétet is kifigurázták . Hanyatlás és bukás 1971-ben az egészségügyi minisztérium , arra kérte a képregénykiadókat , hogy segítsenek a kábítószer-probléma leküzdésében . Gerry Conway ekkor írta meg a később drogellenes-történet néven ismertté vált Pókember történetet , amiben Harry Osborne rászokik a kábítószerre . A DC Zöld Lámpás-Zöld Íjász sorozatában ugyanekkor Zöld Íjász fia lett drogos . Az Authority egyik történetet se engedélyezte , mégis megjelentek , sőt sikeresek lettek . Ekkor lett nyilvánvaló , hogy a kódex előírások elavultak s alaposan megnyirbálták őket . A Code-pecsét használata se lett kötelező , néhány régi kiadó , viszont a reklámelőírások és a pornográfia kerülés miatt továbbra is megtartotta.ben a Marvel úgy döntött nincs szüksége a kódexre.ben már csak két kiadó maradt a tagja , végül ők is otthagyták . Jegyzetek Források Rubovszky Kálmán : A képregény Gondolat,99-113. o . Code a Lambieken ( angolul ) Az Authority története ( angol ) Képregény