Kis Szent Bernát-hágó
A Kis Szent bernát-hágó ; , egy 2188 m magasan fekvő közúti átjáró a Nyugati-Alpokban, mely összeköti a franciaországi Isère folyó völgyét (Savoie megye) az olaszországi  Aosta-völggyel (Valle d’Aosta régió). A francia-olasz államhatár a hágótetőn át húzódik. A hágón át vezető első országutat III. Napóleon francia császár építette ki, katonai célra. A második világháborúban súlyos harcok színhelye volt.

Fekvése
A hágó elválasztja egymástól a franciaországi Savoie megyében, Isère folyó völgyében fekvő Tarentaise vidéket (Séez községet) és az olaszországi Valle d’Aosta régióban (az Aosta-völgyben) fekvő La Thuile-völgytől (vallon de La Thuile). A Kis Szent Bernát-hágó, 2188 m magasságával az egyetlen, közúton is járható átjáró a savoyai és az aostai alpesi völgyek között. Egy széles bevágásban fekszik, a tőle északnyugatra emelkedő 2936 m magas Lancebranlette-csúcs és az délkeleti, 2891 m magas Mont Valaisan között.

A tőle északkeletre, a svájci–olasz határon fekvő, hasonló nevű „nagy testvér”, a Nagy Szent Bernát-hágó sokkal magasabb (2469 m).

Történelme

A hágó területén, az Isère folyó és az olasz Dora Baltea patak vízválasztóján látható a Cromlech-nek nevezett alakzat, mely félig földbe ásott monolitikus kőtömbökből áll, ezek nagy félkört formáznak. Jelenlegi álláspont szerint i. e. 2000 körül keletkezhettek, az Aosta-völgy első kelta betelepülői, a mai valdôtains etnikum ősei építhették. Rendeltetése vitatott, kultikus vagy csillagászati céllal létesíthették.

A hágó első útját a rómaiak építették, i. e. 45 körül, Julius Caesar utasítására. Itt haladt át a Milánót (Mediolanumot) és az Isère-völgyi Vienne-t (Vienna Allobrogum-ot, Colonia Iulia Vienná-t) összekötő római hadi út. A hágó nyugati (francia) oldalán monolit kőoszlopot emeltek, melyre Jupiter szobrát állították, a hágót Jupiter oszlopának nevezték, a régies név a francia nyelvben is sokákig fennmaradt (Colonne-Joux).

A 11. században Menthon-i Szent Bernát és szerzetes társai ispotályt (hospice-t) építettek a hágó Aosta-völgyi oldalán, a zarándokok védelmére, a szerencsétlenül járt és beteg utazók ápolására. Az első épületet az időjárás gyorsan tönkretette, II. Pierre de Tarentaise püspök (1102–1174) építette újjá. A Jupiter-szobor helyére az alapító Szent Bernát szobra került. A hágót Szent Bernát nevére keresztelték.

1715-ben Savoyában súlyos járvány tört ki. Az olasz oldalon az Aosta-völgyi lakosság a hágótól nyugatra (savoyai területen) torlaszt emelt, és egészségügyi zárlatot létesített az ispotály és a hágó körül. Az elkerített területet kvázi bekebelezték. Savoya tíz évvel később, 1725-ben, bírósági ítélet alapján is csak a terület felét tudta visszaszerezni.

1752-ben XIV. Benedek pápa bullájában szabályozta a hospice helyzetét, átadva azt a Szent Móric- és Lázár egyházi lovagrendnek, amely a 20. század elejéig eredeti rendeltetése szerint működtette és fenntartotta azt, évente -nél több adag ételt biztosítva az utazóknak és a környéken dolgozóknak, köztük az ún. maronier-knak, akik – katonai szolgálattól való mentességük fejében – hegyi vezetői és hegyi mentői szolgálatot láttak el a hágó környéki hegyvidéken.

A francia forradalom és a napóleoni háborúk során Franciaország az egész fennsíkot bekebelezte. 1815-ben a bécsi kongresszus helyreállította a 18. századi határvonalat. 1860-ban, a szárd–francia–osztrák háború után a Francia Császárság bekebelezte Savoyát, de a határvonalat III. Napóleon francia császár a szövetséges olaszok javára módosította. Az ispotály területét az Aosta-völgyhöz csatolták. 1864–1867 között a császár megépíttette a francia oldalról a hágóra felvezető országutat is.

A második világháború elején, 1940. június 10-én az Olasz Királyság hadat üzent a németek által legyőzött Franciaországnak, az olasz csapatok több helyen átlépték a francia határt. A jól kiépített francia hegyi erődök őrsége ellenállt, súlyos harcokra került sor, ennek során legalább 600 olasz katona halt meg. A védőerődök kitartottak június 25-ig,  a francia kormány kapitulációjáig. Július 2-án a francia kormány utasítására a védők (akiknek vesztesége mindössze 9 fő volt), ünnepélyesen elvonultak, átadva az erődöket az olaszoknak.

1943. szeptember 8., a Badoglio marsall által bejelentett megadás kihirdetése után az erődökben az olasz csapatok helyét a német Wehrmacht egységei vették át. 1945 áprilisában, a háború utolsó napjaiban francia határvadászok támadást indítottak a hágó visszaszerzésére. Elkeseredett küzdelem után április 29-én sikerült megadásra bírni a rommá lőtt erődök védőit. A harcokban a középkori ispotály épülete több belövést kapott, súlyos szerkezeti károkat szenvedett. Többé nem is állították helyre, csak romos maradványai láthatók a hágótető közelében.

Az 1947-es párizsi békeszerződés az új államhatárt a vízválasztó vonalán jelölte ki. A határkijelölő bizottság döntését többször is korrigálni kellett, a határvonalat végül sikerült valóban a vízválasztó vonalán rögzíteni, ez (nem meglepő módon) az ősi cromlech-kövek által kijelölt kör átmérőjén halad keresztül.

Turizmus, sport
Az 1960-ban a francia oldalon megnyílt a La Rosière síközpont. Mivel a közút télen nem járható, az olasz oldalon épülő La Thuile síközponttal kábelliftes kapcsolatokat terveztek. 1984-ben megnyitották a Chardonnet-i és Bellecombe-i felvonókat (a francia oldalon) és a Belvédère-i felvonót (az olasz oldalon). Ahol 1940-ben olaszok és franciák véres harcokat vívtak egymással, most a francia-olasz Espace San Bernardo síközpont működik, melynek  területén 150 km-nyi gondozott sípálya és 38 felvonó üzemel.

A Tour de France kerékpárverseny útvonalát (eddig) négy alkalommal vezették át a Kis Szent Bernát-hágón: 1949-ben, 1959-ben, 1963-ban és 2009-ben.

A Chanousia botanikus kert
1860–1909 között az (olasz területhez csatolt) ispotályt egy szenvedélyes botanikus, Pierre Chanoux abbé vezette. Az ispotály mellett alpesi botanikus kertet létesített, melyet későbbi tisztelői az alapítóról Chanousiá-nak neveztek el. Jó nevű olasz tudósok irányításával több mint 4000 alpesi növényfaj példányait ültették, gondozták és tanulmányozták itt. A második világháború harcaiban a kert az ispotállyal együtt elpusztult. 1978-ban az „Aosta-völgyi Flóra Társaság”  (Société de la flore valdôtaine) újjáépítette a kertet, immár francia területen. Jelenleg az aosta-völgyi olasz és a savoyai (francia) megyei önkormányzat közösen működteti.

Források és Irodalom 

 Karl Baedeker: Tirol (Handbuch für Reisende 55 rézkarc térképpel!) - Leipzig, Karl Baedeker, 1923.
 Steffan Bruns: Alpenpässe. Vom Saumpfad zum Basistunnel (4. k.) - Selbstverlag 2002, S. 132]
 Nemeskényi Antal: EURÓPA(Kontinensről kontinensre) - Kossuth K. Bp. 2000 - 
 A világ természeti csodái és kultúrkincsei 2. k. 35/p. 226 - 
 J. B. Duroselle: Európa népeinek története - Bp. Officina Nova K. 1990 - ISBN ?
 K. H. Waggerl: Österreich (Landschaft, Mensch und Kultur) - Pinguin, 1952. Innsbruck
 E. Höhne: Zauber der Alpen - Droemer Knaur, 1985/88 - 
 Maurizio Mazzola: Dolomiten – 2000/2005. Orempuller Edit.Trento
 Fajth T. – Dombi J.: Itália – Bp. 1978. Panoráma K. – 
 A tartalom szakmai része: főként a wikipedia.de és wikipedia.it azonos szócikkeire támaszkodik (helyszíni egyeztetésekkel (Kit36a :2014.07.15.)
 Stefano Ardito: ALPOK túrázóknak (1995)2005.II.átd.k. - Gabo Kiadó - 
 Jon Mathieu: Die Alpen (Raum-Kultur-Geschichte) - RECLAM Verl. Stuttgart, 2015. - 
 A. Cousy- C.Donzel- M.Raspre- M.Walter: Legendäre Reisen in den Alpen (Sonderausg.) - Frederkind & Thaler 2015. München - .

Jegyzetek

További információ 
  Kerékpáros információ: Meredekségi viszonyok a Bourg St. Maurice felől felvezető nyugati (francia) rámpán)
 Kerékpáros információ: Meredekségi viszonyok az Aosta-völgyből felvezető keleti (olasz) rámpán

Savoie
Valle d’Aosta
Az Alpok hágói
Franciaország hágói
Olaszország hágói
Franciaország télisport-központjai
Olaszország télisport-központjai
Határátkelőhelyek
A Kis Szent bernát-hágó ; , egym magasan fekvő közúti átjáró a Nyugati-Alpokban , mely összeköti a franciaországi Isère folyó völgyét ( Savoie megye ) az olaszországi Aosta-völggyel ( Valle d’Aosta régió ) . A francia-olasz államhatár a hágótetőn át húzódik . A hágón át vezető első országutat III. Napóleon francia császár építette ki , katonai célra . A második világháborúban súlyos harcok színhelye volt . Fekvése A hágó elválasztja egymástól a franciaországi Savoie megyében , Isère folyó völgyében fekvő Tarentaise vidéket ( Séez községet ) és az olaszországi Valle d’Aosta régióban ( az Aosta-völgyben ) fekvő La Thuile-völgytől ( vallon de La Thuile ) . A Kis Szent Bernát-hágó,m magasságával az egyetlen , közúton is járható átjáró a savoyai és az aostai alpesi völgyek között . Egy széles bevágásban fekszik , a tőle északnyugatra emelkedőm magas Lancebranlette-csúcs és az délkeleti,m magas Mont Valaisan között . A tőle északkeletre , a svájci–olasz határon fekvő , hasonló nevű „ nagy testvér” , a Nagy Szent Bernát-hágó sokkal magasabbm ) . Történelme A hágó területén , az Isère folyó és az olasz Dora Baltea patak vízválasztóján látható a Cromlech-nek nevezett alakzat , mely félig földbe ásott monolitikus kőtömbökből áll , ezek nagy félkört formáznak . Jelenlegi álláspont szerint i. e.körül keletkezhettek , az Aosta-völgy első kelta betelepülői , a mai valdôtains etnikum ősei építhették . Rendeltetése vitatott , kultikus vagy csillagászati céllal létesíthették . A hágó első útját a rómaiak építették , i. e.körül , Julius Caesar utasítására . Itt haladt át a Milánót ( Mediolanumot ) és az Isère-völgyi Vienne-t ( Vienna Allobrogum-ot , Colonia Iulia Vienná-t ) összekötő római hadi út . A hágó nyugati ( francia ) oldalán monolit kőoszlopot emeltek , melyre Jupiter szobrát állították , a hágót Jupiter oszlopának nevezték , a régies név a francia nyelvben is sokákig fennmaradt ( Colonne-Joux ) . A században Menthon-i Szent Bernát és szerzetes társai ispotályt ( hospice-t ) építettek a hágó Aosta-völgyi oldalán , a zarándokok védelmére , a szerencsétlenül járt és beteg utazók ápolására . Az első épületet az időjárás gyorsan tönkretette , II. Pierre de Tarentaise püspök1174 ) építette újjá . A Jupiter-szobor helyére az alapító Szent Bernát szobra került . A hágót Szent Bernát nevére keresztelték . 1715-ben Savoyában súlyos járvány tört ki . Az olasz oldalon az Aosta-völgyi lakosság a hágótól nyugatra ( savoyai területen ) torlaszt emelt , és egészségügyi zárlatot létesített az ispotály és a hágó körül . Az elkerített területet kvázi bekebelezték . Savoya tíz évvel később, ben , bírósági ítélet alapján is csak a terület felét tudta visszaszerezni . 1752-ben XIV . Benedek pápa bullájában szabályozta a hospice helyzetét , átadva azt a Szent Móric- és Lázár egyházi lovagrendnek , amely a század elejéig eredeti rendeltetése szerint működtette és fenntartotta azt , évente -nél több adag ételt biztosítva az utazóknak és a környéken dolgozóknak , köztük az ún. maronier-knak , akik – katonai szolgálattól való mentességük fejében – hegyi vezetői és hegyi mentői szolgálatot láttak el a hágó környéki hegyvidéken . A francia forradalom és a napóleoni háborúk során Franciaország az egész fennsíkot bekebelezte.ben a bécsi kongresszus helyreállította a századi határvonalat.ban , a szárd–francia–osztrák háború után a Francia Császárság bekebelezte Savoyát , de a határvonalat III. Napóleon francia császár a szövetséges olaszok javára módosította . Az ispotály területét az Aosta-völgyhöz csatolták.1867 között a császár megépíttette a francia oldalról a hágóra felvezető országutat is . A második világháború elején , júniusén az Olasz Királyság hadat üzent a németek által legyőzött Franciaországnak , az olasz csapatok több helyen átlépték a francia határt . A jól kiépített francia hegyi erődök őrsége ellenállt , súlyos harcokra került sor , ennek során legalábbolasz katona halt meg . A védőerődök kitartottak júniusig , a francia kormány kapitulációjáig . Júliusán a francia kormány utasítására a védők ( akiknek vesztesége mindösszefő volt ) , ünnepélyesen elvonultak , átadva az erődöket az olaszoknak . 1943. szeptember , a Badoglio marsall által bejelentett megadás kihirdetése után az erődökben az olasz csapatok helyét a német Wehrmacht egységei vették át.áprilisában , a háború utolsó napjaiban francia határvadászok támadást indítottak a hágó visszaszerzésére . Elkeseredett küzdelem után áprilisén sikerült megadásra bírni a rommá lőtt erődök védőit . A harcokban a középkori ispotály épülete több belövést kapott , súlyos szerkezeti károkat szenvedett . Többé nem is állították helyre , csak romos maradványai láthatók a hágótető közelében . Azes párizsi békeszerződés az új államhatárt a vízválasztó vonalán jelölte ki . A határkijelölő bizottság döntését többször is korrigálni kellett , a határvonalat végül sikerült valóban a vízválasztó vonalán rögzíteni , ez ( nem meglepő módon ) az ősi cromlech-kövek által kijelölt kör átmérőjén halad keresztül . Turizmus , sport Azban a francia oldalon megnyílt a La Rosière síközpont . Mivel a közút télen nem járható , az olasz oldalon épülő La Thuile síközponttal kábelliftes kapcsolatokat terveztek.ben megnyitották a Chardonnet-i és Bellecombe-i felvonókat ( a francia oldalon ) és a Belvédère-i felvonót ( az olasz oldalon ) . Aholben olaszok és franciák véres harcokat vívtak egymással , most a francia-olasz Espace San Bernardo síközpont működik , melynek területénkm-nyi gondozott sípálya ésfelvonó üzemel . A Tour de France kerékpárverseny útvonalát ( eddig ) négy alkalommal vezették át a Kis Szent Bernát-hágón : ben ,ben, ban ésben . A Chanousia botanikus kert 1860–1909 között az ( olasz területhez csatolt ) ispotályt egy szenvedélyes botanikus , Pierre Chanoux abbé vezette . Az ispotály mellett alpesi botanikus kertet létesített , melyet későbbi tisztelői az alapítóról Chanousiá-nak neveztek el . Jó nevű olasz tudósok irányításával több mintalpesi növényfaj példányait ültették , gondozták és tanulmányozták itt . A második világháború harcaiban a kert az ispotállyal együtt elpusztult.ban az „ Aosta-völgyi Flóra Társaság” ( Société de la flore valdôtaine ) újjáépítette a kertet , immár francia területen . Jelenleg az aosta-völgyi olasz és a savoyai ( francia ) megyei önkormányzat közösen működteti . Források és Irodalom Karl Baedeker : Tirol ( Handbuch für Reisenderézkarc térképpel ! ) - Leipzig , Karl Baedeker , Steffan Bruns : Alpenpässe . Vom Saumpfad zum Basistunnel k. ) - Selbstverlag S. Nemeskényi Antal : EURÓPA( Kontinensről kontinensre ) - Kossuth K. Bp.- A világ természeti csodái és kultúrkincsei k.p. 226 - J. B . Duroselle : Európa népeinek története - Bp. Officina Nova K.- ISBN ? K. H. Waggerl : Österreich ( Landschaft , Mensch und Kultur ) - Pinguin , Innsbruck E. Höhne : Zauber der Alpen - Droemer Knaur,88 - Maurizio Mazzola : Dolomiten –2005. Orempuller Edit.Trento Fajth T. – Dombi J. : Itália – Bp. Panoráma K. – A tartalom szakmai része : főként a wikipedia.de és wikipedia.it azonos szócikkeire támaszkodik ( helyszíni egyeztetésekkel ( Kit36a\ :2014.07.15. ) Stefano Ardito : ALPOK túrázóknak005.II.átd.k. - Gabo Kiadó - Jon Mathieu : Die Alpen ( Raum-Kultur-Geschichte ) - RECLAM Verl . Stuttgart , - A . Cousy- C.Donzel - M.Raspre - M.Walter: Legendäre Reisen in den Alpen ( Sonderausg . ) - Frederkind & Thaler München -\ . Jegyzetek További információ Kerékpáros információ : Meredekségi viszonyok a Bourg St . Maurice felől felvezető nyugati ( francia ) rámpán ) Kerékpáros információ : Meredekségi viszonyok az Aosta-völgyből felvezető keleti ( olasz ) rámpán Savoie Valle d’Aosta Az Alpok hágói Franciaország hágói Olaszország hágói Franciaország télisport-központjai Olaszország télisport-központjai Határátkelőhelyek