Hypovirus
A Hypovirus a vírusok egyik neme, az egyetlen a Hypoviridae családban. Négy faja ismert, valamennyi a gesztenyepenész gombakórokozóját, a Cryptonectria parasiticá-t fertőzi és csökkenti annak virulenciáját, így gazdasági szempontból hasznosnak tekinthetők.

Biológiája
A hipovírusok sajátos, leegyszerűsödött szerkezetű organizmusok. Valódi külső fehérjeburkuk, kapszidjuk nincsen, ehelyett a gazdasejtből származó, 50-80 nanométer átmérőjű lipidvezikulumokba csomagolják genomjukat és a másolóenzimjüket.

Genomja kettős szálú, lineáris RNS, hossza 9-13 ezer bázis között van. A végén poli(A)-farok található. Egy (CHV-3, CHV-4) vagy két (CHV-1, CHV-2) génjük (nyitott leolvasási keretük, ORF) van, az ORFA és ORFB, amelyek fehérjetermékét utólag több darabra vágják. A gének az RNS-másolóenzimet, helikázt és szabályozó peptidet kódolnak, struktúrproteint nem (mivel kapszidja nincs).

Életciklusa csak kevéssé ismert, de feltételezik, hogy sejten kívüli formája egyáltalán nincs. Terjedése a gombafonalak közötti közvetlen citoplazmatikus kapcsolatok, az anasztomózis révén lehetséges. A citoplazmában szaporodik és annyi ismert, hogy nem szabadul ki a megfertőzött sejtből bimbózással, mint más lipidburkos vírusok.

Minden ismert faja a gesztenyepenész kórokozóját, a Cryptonectria parasitica gombát fertőzi és annak hipovirulenciáját okozza. A gesztenyepenész a 20. század elején hatalmas károkat okozott Észak-Amerikában és 1930 körül Európába is átterjedt, ahol azonban jóval mérsékeltebb hatása volt. Az 50-es években felfedezték, hogy ennek oka egy hipovirulens (kevésbé agresszív) gombatörzs. 1977-ben kimutatták, hogy a hipovirulencia oka egy kettős szálú RNS-elem, 1991-ben pedig izolálták az első hipovírust. Amerikában folytak kísérletek a vírus biológiai növényvédelemben történő használatára, de a hipovírussal fertőzött gombatörzsek kevésbé voltak növekedőképesek mint az őshonos változatok és nem tudtak megfelelően elterjedni.

Források
Hypovirus ViralZone
Mahy-Regenmortel: Encyclopedia of Virology 3rd edition Academic Press 2008 

Vírusok
A Hypovirus a vírusok egyik neme , az egyetlen a Hypoviridae családban . Négy faja ismert , valamennyi a gesztenyepenész gombakórokozóját , a Cryptonectria parasiticá-t fertőzi és csökkenti annak virulenciáját , így gazdasági szempontból hasznosnak tekinthetők . Biológiája A hipovírusok sajátos , leegyszerűsödött szerkezetű organizmusok . Valódi külső fehérjeburkuk , kapszidjuk nincsen , ehelyett a gazdasejtből származó, nanométer átmérőjű lipidvezikulumokba csomagolják genomjukat és a másolóenzimjüket . Genomja kettős szálú , lineáris RNS , hosszaezer bázis között van . A végén poli ( A)-farok található . Egy ( CHV-3 , CHV-4 ) vagy két ( CHV-1 , CHV-2 ) génjük ( nyitott leolvasási keretük , ORF ) van , az ORFA és ORFB , amelyek fehérjetermékét utólag több darabra vágják . A gének az RNS-másolóenzimet , helikázt és szabályozó peptidet kódolnak , struktúrproteint nem ( mivel kapszidja nincs ) . Életciklusa csak kevéssé ismert , de feltételezik , hogy sejten kívüli formája egyáltalán nincs . Terjedése a gombafonalak közötti közvetlen citoplazmatikus kapcsolatok , az anasztomózis révén lehetséges . A citoplazmában szaporodik és annyi ismert , hogy nem szabadul ki a megfertőzött sejtből bimbózással , mint más lipidburkos vírusok . Minden ismert faja a gesztenyepenész kórokozóját , a Cryptonectria parasitica gombát fertőzi és annak hipovirulenciáját okozza . A gesztenyepenész a század elején hatalmas károkat okozott Észak-Amerikában éskörül Európába is átterjedt , ahol azonban jóval mérsékeltebb hatása volt . Azes években felfedezték , hogy ennek oka egy hipovirulens ( kevésbé agresszív ) gombatörzs.ben kimutatták , hogy a hipovirulencia oka egy kettős szálú RNS-elem, ben pedig izolálták az első hipovírust . Amerikában folytak kísérletek a vírus biológiai növényvédelemben történő használatára , de a hipovírussal fertőzött gombatörzsek kevésbé voltak növekedőképesek mint az őshonos változatok és nem tudtak megfelelően elterjedni . Források Hypovirus ViralZone Mahy-Regenmortel : Encyclopedia of Virologyd edition Academic Press Vírusok