Virághűség
A virághűség azt jelenti, hogy a beporzó rovar egészen addig főként egyetlen növényfaj virágait látogatja, amíg elég táplálékot talál bennük. Sok rovar nem hűséges, hanem különféle virágokról gyűjt. Egyes rovarok, például a poszméhek inkább a színhez hűek, tehát ugyanolyan színű virágokat keresnek, bár köztük is vannak olyan fajok, amelyek jobban ragaszkodnak a fajhoz. A házi méh virághű; csak néha gyűjt másféle virágról. A helyhez is hű, tehát ugyanoda jár vissza, és ha áttér egy másik virágra, akkor azt is a közelben keresi. A házi méhnek ezt a viselkedését már Arisztotelész is leírta, és Charles Darwin is tanulmányozta.

Kísérleti körülmények között gyengébb virághűséget mutatnak, mint egyébként. Ha egy virágfaj kevés nektárt vagy virágport ad, a méhek nem lesznek hűségesek hozzá mindaddig, amíg valamelyik elegendő mennyiségben nem terem. Ha pedig egy másik faj nagyobb tömegben ad nektárt, vagy édesebb nektárt ad, akkor a méhek átszoknak rá. Ezt virágcserének nevezik. Az átszokás folyamata tanulást is igényel, mert egy másik fajról másként kell nektárt gyűjteni.

A különböző rovarok virághűségét indexszel mérik. Ennek neve Constancy Index (CI), és képlete:

CI=(c−e)/((c+e)−(2ce))

ahol c az egyedre vonatkozik, és azt méri, hogy mekkora arányban részesíti előnyben a kedvenc növényt; e pedig a rovarfaj átlagos CI-je.

A virághűség előnyös a rovarporozta növények szempontjából, mert így nagyobb annak az esélye, hogy ugyanannak a fajnak a virágpora kerül a bibére, így arányaiban több virág termékenyül meg. A gazdasági növények ritkábban kereszteződnek vad rokonaikkal vagy más fajtákkal, így a magok nagyobb részéből hasonló tulajdonságú növény kel ki. Hátránya, hogy a házi méh néha túl későn tér át más fajra, így például a cseresznye jól be lesz porozva, de a szilva vagy a barack (őszibarack, kajszibarack, nektarin) nem.

Ezen a problémán segít a méhek irányítása. Ennek természetesen megvannak a maga korlátai. Nem lehet olyan virágra irányítani, amiről a méhek a virág szerkezete miatt nem gyűjthetnek, és ha más, bővebb vagy édesebb nektárú virágok is nyílni kezdenek, akkor a méhek azokra szoknak át.

Az irányító anyag lehet friss virág vagy szörp. A szörp használatának feltétele, hogy íze legalább hasonlítson a virág nektáréra. A szörpben 1 kg cukrot 1 l vízben oldanak el, majd a hideg szörpbe beáztatják a virágokat 2–6 órára. Beadás előtt a szörpöt leszűrik. Ha friss virágokat használnak, akkor nem kell áztatni. A méhek a szörphöz a virágokon át juthatnak. A virágok kihurcolását olyan ráccsal akadályozzák meg, amin a méhek átférnek, de a virágok nem.

A szörpöt bent is, kint is lehet etetni. A kinti etetés hatásosabb, de könnyen rablást okozhat. Előnye, hogy gyengébb illatú virágokra is jó. A röpnyílásnál is lehet etetni. Ide egy csatornát tesznek, amin egy dróthálót borítanak virágokkal. A méhek vagy egyenesen kimennek, vagy átmennek a csatornán az élelemhez. Hatásossága a benti és a kinti etetés közötti. Az egyszeri etetés nem elég, napokig vagy hetekig is etetni kell.

Etetni reggel és este is lehet. A méhek megszokják az etetés idejét, és mindig ugyanakkor keresik az élelmet. A helyszínt néhány napig még felkeresik az etetés abbamaradása után is.

A csalogatás azon alapszik, hogy a méh hűsége nem merev, hanem szükség esetén más virágra tér át, például amikor azon a napon a kedvenc virága már nem mézel. A rosszul látogatott növényfajjal bevetendő táblát 40 m széles csíkokra osztják, amelyek között 1,5 m-es csíkokat hagynak, és azt facéliával, pohánkával vagy mustárral vetik be. A méhek először ezeket kezdik látogatni, és később áttérnek a nagyobb tömegben vetett növényre is.

Források
 Örösi Pál Zoltán: Méhek között. Mezőgazdasági Kiadó, Budapest 1957.

Fordítás

Méhészet
A virághűség azt jelenti , hogy a beporzó rovar egészen addig főként egyetlen növényfaj virágait látogatja , amíg elég táplálékot talál bennük . Sok rovar nem hűséges , hanem különféle virágokról gyűjt . Egyes rovarok , például a poszméhek inkább a színhez hűek , tehát ugyanolyan színű virágokat keresnek , bár köztük is vannak olyan fajok , amelyek jobban ragaszkodnak a fajhoz . A házi méh virághű ; csak néha gyűjt másféle virágról . A helyhez is hű , tehát ugyanoda jár vissza , és ha áttér egy másik virágra , akkor azt is a közelben keresi . A házi méhnek ezt a viselkedését már Arisztotelész is leírta , és Charles Darwin is tanulmányozta . Kísérleti körülmények között gyengébb virághűséget mutatnak , mint egyébként . Ha egy virágfaj kevés nektárt vagy virágport ad , a méhek nem lesznek hűségesek hozzá mindaddig , amíg valamelyik elegendő mennyiségben nem terem . Ha pedig egy másik faj nagyobb tömegben ad nektárt , vagy édesebb nektárt ad , akkor a méhek átszoknak rá . Ezt virágcserének nevezik . Az átszokás folyamata tanulást is igényel , mert egy másik fajról másként kell nektárt gyűjteni . A különböző rovarok virághűségét indexszel mérik . Ennek neve Constancy Index ( CI ) , és képlete : CI=( c−e ) / ( ( c+e) −( 2ce ) ) ahol c az egyedre vonatkozik , és azt méri , hogy mekkora arányban részesíti előnyben a kedvenc növényt ; e pedig a rovarfaj átlagos CI-je . A virághűség előnyös a rovarporozta növények szempontjából , mert így nagyobb annak az esélye , hogy ugyanannak a fajnak a virágpora kerül a bibére , így arányaiban több virág termékenyül meg . A gazdasági növények ritkábban kereszteződnek vad rokonaikkal vagy más fajtákkal , így a magok nagyobb részéből hasonló tulajdonságú növény kel ki . Hátránya , hogy a házi méh néha túl későn tér át más fajra , így például a cseresznye jól be lesz porozva , de a szilva vagy a barack ( őszibarack , kajszibarack , nektarin ) nem . Ezen a problémán segít a méhek irányítása . Ennek természetesen megvannak a maga korlátai . Nem lehet olyan virágra irányítani , amiről a méhek a virág szerkezete miatt nem gyűjthetnek , és ha más , bővebb vagy édesebb nektárú virágok is nyílni kezdenek , akkor a méhek azokra szoknak át . Az irányító anyag lehet friss virág vagy szörp . A szörp használatának feltétele , hogy íze legalább hasonlítson a virág nektáréra . A szörpbenkg cukrotl vízben oldanak el , majd a hideg szörpbe beáztatják a virágokat6 órára . Beadás előtt a szörpöt leszűrik . Ha friss virágokat használnak , akkor nem kell áztatni . A méhek a szörphöz a virágokon át juthatnak . A virágok kihurcolását olyan ráccsal akadályozzák meg , amin a méhek átférnek , de a virágok nem . A szörpöt bent is , kint is lehet etetni . A kinti etetés hatásosabb , de könnyen rablást okozhat . Előnye , hogy gyengébb illatú virágokra is jó . A röpnyílásnál is lehet etetni . Ide egy csatornát tesznek , amin egy dróthálót borítanak virágokkal . A méhek vagy egyenesen kimennek , vagy átmennek a csatornán az élelemhez . Hatásossága a benti és a kinti etetés közötti . Az egyszeri etetés nem elég , napokig vagy hetekig is etetni kell . Etetni reggel és este is lehet . A méhek megszokják az etetés idejét , és mindig ugyanakkor keresik az élelmet . A helyszínt néhány napig még felkeresik az etetés abbamaradása után is . A csalogatás azon alapszik , hogy a méh hűsége nem merev , hanem szükség esetén más virágra tér át , például amikor azon a napon a kedvenc virága már nem mézel . A rosszul látogatott növényfajjal bevetendő táblátm széles csíkokra osztják , amelyek között5 m-es csíkokat hagynak , és azt facéliával , pohánkával vagy mustárral vetik be . A méhek először ezeket kezdik látogatni , és később áttérnek a nagyobb tömegben vetett növényre is . Források Örösi Pál Zoltán : Méhek között . Mezőgazdasági Kiadó, Budapest Fordítás Méhészet