Atlanti charta
Az Atlantic Charter (Atlanti Okirat) az Amerikai Egyesült Államok elnöke Franklin D. Roosevelt és a Nagy Britannia miniszterelnöke Winston Churchill által 1941. augusztus 14-én aláírt dokumentum, melyben a két állam kijelenti, hogy a háború során nem szeretné növelni területeit.

Főbb pontjai
A dekrétumnak nyolc fő alpontja volt:
Az Amerikai Egyesült Államok és Nagy Britannia kijelenti, hogy nem óhajtja a területeinek a növelését
Bármilyen területi változást az ott lakó nép akaratának megfelelően lehet csak végrehajtani
Minden embernek önrendelkezési joga van
A kereskedelmi akadályozásokat minimalizálni kell
Világszintű szociális-gazdasági törekvést kell létrehozni a közjólét növelése érdekében 
A részt vevő államok arra törekednek, hogy minimalizálják a világszintű nélkülözést
A résztvevők a szabad tengerek megteremtésére fognak törekedni
Szükséges az agresszív államok lefegyverzése és a háború utáni általános lefegyverzés

Nevének eredete
Kezdetben a dekrétum hivatalos neve Joint Declaration by the President and the Prime Minister volt, azonban a brit Munkáspárt újságja, a Daily Herald átkeresztelte Atlantic Charter névre. A név akkor vált hivatalossá, mikor azon év augusztus 24-én Churchill ilyen név alatt emlegette a parlamentben.

Dokumentum elfogadása

A dokumentum egyik érdekessége az, hogy sosem létezett egy olyan dokumentum, amelyet a két vezető aláírt volna. Hosszas tárgyalások és javítások után a végső változatot végül mindkét országba telegráfolták. A végső változatot a parlamentben augusztus 21-én olvasta fel.

A dekrétumot hamar elfogadták a Szövetségesek, így az augusztus 24-én tartott általános gyűlésen a belga, csehszlovák, görög, luxemburgi, norvég, holland, lengyel, jugoszláv és francia képviselők egyaránt elfogadták, sőt, még a Szovjetunió is.

Fordítás

További információk 

 A charta magyar szövege

1941
Amerikai–brit kapcsolatok
A második világháború diplomáciája
Az Atlantic Charter ( Atlanti Okirat ) az Amerikai Egyesült Államok elnöke Franklin D. Roosevelt és a Nagy Britannia miniszterelnöke Winston Churchill által augusztusén aláírt dokumentum , melyben a két állam kijelenti , hogy a háború során nem szeretné növelni területeit . Főbb pontjai A dekrétumnak nyolc fő alpontja volt : Az Amerikai Egyesült Államok és Nagy Britannia kijelenti , hogy nem óhajtja a területeinek a növelését Bármilyen területi változást az ott lakó nép akaratának megfelelően lehet csak végrehajtani Minden embernek önrendelkezési joga van A kereskedelmi akadályozásokat minimalizálni kell Világszintű szociális-gazdasági törekvést kell létrehozni a közjólét növelése érdekében A részt vevő államok arra törekednek , hogy minimalizálják a világszintű nélkülözést A résztvevők a szabad tengerek megteremtésére fognak törekedni Szükséges az agresszív államok lefegyverzése és a háború utáni általános lefegyverzés Nevének eredete Kezdetben a dekrétum hivatalos neve Joint Declaration by the President and the Prime Minister volt , azonban a brit Munkáspárt újságja , a Daily Herald átkeresztelte Atlantic Charter névre . A név akkor vált hivatalossá , mikor azon év augusztusén Churchill ilyen név alatt emlegette a parlamentben . Dokumentum elfogadása A dokumentum egyik érdekessége az , hogy sosem létezett egy olyan dokumentum , amelyet a két vezető aláírt volna . Hosszas tárgyalások és javítások után a végső változatot végül mindkét országba telegráfolták . A végső változatot a parlamentben augusztusén olvasta fel . A dekrétumot hamar elfogadták a Szövetségesek , így az augusztusén tartott általános gyűlésen a belga , csehszlovák , görög , luxemburgi , norvég , holland , lengyel , jugoszláv és francia képviselők egyaránt elfogadták , sőt , még a Szovjetunió is . Fordítás További információk A charta magyar szövege 1941 Amerikai–brit kapcsolatok A második világháború diplomáciája