Bérröhögő
A bérröhögő vagy hivatásos bérnevető olyan személy, aki pénzt kap azért, hogy egy televíziós vígjátékot „alászinkronizáljon” nevetésével és létrehozza egy-egy poén sikerének illúzióját. A bérröhögőket általában csoportosan, nevetőkórusként alkalmazzák, hasonlóan a fizetett statisztaként tapsolókhoz. Színházi szakszóval: klakker, bértapsnok, felbérelt sikercsináló. A televíziók stúdióiban szokássá vált hogy egy-egy műsor felvételekor egy bérröhögtető szakember táblákat mutat fel a közönség felé, hogy a helyszínen lévő közönség tagjai pontosan tudják azt, hogy mikor kell tapsolniuk, nevetniük vagy éppen huhogniuk, függetlenül a saját maguk által érzett emóciótól. Az úgynevezett sitcom sorozatoknál a taps, a nevetés, a röhögés és egyéb, a show bérelt közönségétől eredő reakciók hangja, technikai utómunka eredménye (Laugh Track).

Története 

A római színházban az előadás mindig a „Valete et plaudite!” (Ég veletek és tapsoljatok!) mondattal zárult. Az előre lefizetett közönség pedig a hüvelyk- és középső ujjának pattogtatásával, valamint tógájának lebegtetésével jelezte tetszését. Horatius szerint a színházban ülő tömeg „minden játéknál figyelemlekötőbb, fura látvány”, s nem egyszer fizetett tapsolók és botránykeltők működtek közre a „siker”, a közönség igazi szórakozásának érdekében.

Az újkorban a bérröhögők, fizetett tetszésnyilvánítók alkalmazása főként az angol vígjátéksorozatoknál volt elterjedt az 1980-as, 1990-es években (Mr. Bean, Csengetett, Mylord?, Fekete Vipera stb.). A dolog lényege, hogy a bérröhögők a viccesebb jeleneteknél harsányan felnevetnek, változatos hangszíneken derülnek, tapsolnak, illetve egyes jeleneteknél együttérzésüket fejezik ki, a produkció végén vagy egy nagyobb horderejű poén/jelenet után pedig megtapsolják azt. A legjellegzetesebben talán a Mr. Bean-sorozat adja vissza eme jelenséget. A konzervnevetés (canned laughter) technikája és televíziós meghonosítása Charley Douglasshez, a CBS hangmérnökének nevéhez fűződik, aki tulajdonképpen a közönség reakciójakor előforduló hangok „hibáit” javította ki. A hangmérnök nem szerette, hogy a stúdió közönsége a show felvételekor nem nevetett a megfelelő pillanatokban, vagy túl hangosan vagy túl hosszú ideig nevetett. A bérröhögés a 21. századra kiment a divatból. Habár jelenleg is sok ügynökség keres szórakoztató műsorokhoz, sorozathoz, kvízműsorhoz szerepelni vágyó vagy csak a közönség közt elvegyülő, tetszésnyilvánító statisztákat. Azonban az „egykamerás sorozatok” elterjedésének következtében ma már lehet több poént is egymásra halmozni anélkül, hogy bárkinek is megértési nehézsége támadna, így a lassú fölfogású és pocsék humorérzékű nézők is élvezhetik az előadást.

Jegyzetek

Források 
 Sallai László: Hogyan teszi tönkre a filmet a konzervnevetés?, librarius.hu
 Mónika, Balázs: a kibeszélőshow-k kulisszatitkai: "Ha csinálni lehet", magyarnarancs.hu
 Ugrai István: Médiakabaré, szinhaz.net
 Alapfogalmak: Konzervnevetés, sorozatjunkie.hu
 Mi az a többkamerás szitkom, és van-e konzervnevetés?, origo.hu

Kapcsolódó szócikkek 
 Klakk
 Szituációs komédia

További információk 
 Debra Birnbaum: Laugh Tracks Are No Replacement for the Real Thing, variety.com
 Josef Adalian: Please Chuckle Here, nymag.com
 Sitcom & Crowd Laughter Various Sound FX. youtube.com
 Könczöl Csaba: Foglalkozása: klakőr
 History of the Claque into Entertainment's Original Laugh-Track, backstagepodcast.com
 

Kifejezések
Filmes munkakörök
A bérröhögő vagy hivatásos bérnevető olyan személy , aki pénzt kap azért , hogy egy televíziós vígjátékot „ alászinkronizáljon” nevetésével és létrehozza egy-egy poén sikerének illúzióját . A bérröhögőket általában csoportosan , nevetőkórusként alkalmazzák , hasonlóan a fizetett statisztaként tapsolókhoz . Színházi szakszóval : klakker , bértapsnok , felbérelt sikercsináló . A televíziók stúdióiban szokássá vált hogy egy-egy műsor felvételekor egy bérröhögtető szakember táblákat mutat fel a közönség felé , hogy a helyszínen lévő közönség tagjai pontosan tudják azt , hogy mikor kell tapsolniuk , nevetniük vagy éppen huhogniuk , függetlenül a saját maguk által érzett emóciótól . Az úgynevezett sitcom sorozatoknál a taps , a nevetés , a röhögés és egyéb , a show bérelt közönségétől eredő reakciók hangja , technikai utómunka eredménye ( Laugh Track ) . Története A római színházban az előadás mindig a „ Valete et plaudite ! ” ( Ég veletek és tapsoljatok ! ) mondattal zárult . Az előre lefizetett közönség pedig a hüvelyk- és középső ujjának pattogtatásával , valamint tógájának lebegtetésével jelezte tetszését . Horatius szerint a színházban ülő tömeg „ minden játéknál figyelemlekötőbb , fura látvány” , s nem egyszer fizetett tapsolók és botránykeltők működtek közre a „ siker” , a közönség igazi szórakozásának érdekében . Az újkorban a bérröhögők , fizetett tetszésnyilvánítók alkalmazása főként az angol vígjátéksorozatoknál volt elterjedt azas, es években ( Mr . Bean , Csengetett , Mylord ? , Fekete Vipera stb. ) . A dolog lényege , hogy a bérröhögők a viccesebb jeleneteknél harsányan felnevetnek , változatos hangszíneken derülnek , tapsolnak , illetve egyes jeleneteknél együttérzésüket fejezik ki , a produkció végén vagy egy nagyobb horderejű poén/jelenet után pedig megtapsolják azt . A legjellegzetesebben talán a Mr . Bean-sorozat adja vissza eme jelenséget . A konzervnevetés ( canned laughter ) technikája és televíziós meghonosítása Charley Douglasshez , a CBS hangmérnökének nevéhez fűződik , aki tulajdonképpen a közönség reakciójakor előforduló hangok „ hibáit” javította ki . A hangmérnök nem szerette , hogy a stúdió közönsége a show felvételekor nem nevetett a megfelelő pillanatokban , vagy túl hangosan vagy túl hosszú ideig nevetett . A bérröhögés a századra kiment a divatból . Habár jelenleg is sok ügynökség keres szórakoztató műsorokhoz , sorozathoz , kvízműsorhoz szerepelni vágyó vagy csak a közönség közt elvegyülő , tetszésnyilvánító statisztákat . Azonban az „ egykamerás sorozatok” elterjedésének következtében ma már lehet több poént is egymásra halmozni anélkül , hogy bárkinek is megértési nehézsége támadna , így a lassú fölfogású és pocsék humorérzékű nézők is élvezhetik az előadást . Jegyzetek Források Sallai László : Hogyan teszi tönkre a filmet a konzervnevetés ? , librarius.hu Mónika, Balázs : a kibeszélőshow-k kulisszatitkai : " Ha csinálni lehet " , magyarnarancs.hu Ugrai István : Médiakabaré , szinhaz.net Alapfogalmak : Konzervnevetés , sorozatjunkie.hu Mi az a többkamerás szitkom , és van-e konzervnevetés ? , origo.hu Kapcsolódó szócikkek Klakk Szituációs komédia További információk Debra Birnbaum : Laugh Tracks Are No Replacement for the Real Thing , variety.com Josef Adalian : Please Chuckle Here , nymag.com Sitcom & Crowd Laughter Various Sound FX. youtube.com Könczöl Csaba : Foglalkozása : klakőr History of the Claque into Entertainment's Original Laugh-Track , backstagepodcast.com Kifejezések Filmes munkakörök