Henri Brisson
Eugène Henri Brisson (Bourges, 1835. július 31. – Párizs, 1912. április 14.) francia politikus, Franciaország miniszterelnöke 1885-ben.

Élete

Apja ügyvéd volt és maga is 1859-ben mint ügyvéd telepedett le Párizsban. 1867-ben Paul-Armand Challemel-Lacour és François Allain-Targé társaságában a Revue politique című lapot indította meg, amelyet a császári kormány nemsokára betiltott. 1870. szeptember 4-én Párizs polgármesterének titkárává nevezték ki. 1871-ben Párizs egyik kerületében a nemzetgyűlés tagjává választották, ahol a szélsőbalpárthoz csatlakozott. 1876-tól tagja volt a képviselőkamarának, ahol az Union républicaine-hez csatlakozott, melynek elnöke is lett. 1879-ben megválasztották a kamara másodelnökévé; amikor pedig Gambetta 1881 novemberében miniszterelnök lett, Brisson-t választották meg helyébe a képviselőkamara elnökévé.

1885. március 30-án (Ferry bukása után) minisztériumot alkotott, melyben az elnökséget és igazságügyi tárcát elvállalta, de amikor a kormány a Tonkin és Madagaszkár okkupációjához szükséges póthitel kérdésében csak 273:267 szavazattal győzött, december 29-én leköszönt. Ezután a kamarában a tengerészeti tárca előadójának szerepére szorítkozott.

Nagyobb működési tere nyílt a Jules Delahaye által 1892. november 21-én felvetett Panama-botrányban, amennyiben a kamara őt választotta a 33 tagú vizsgálóbizottság elnökének. E minőségében kemény tusákat kellett vívnia Floquet és Bourgeois miniszterekkel, akik a kamara ismételt határozatai ellenében is akadályt gördítettek a vizsgálat szabad folyásának. November 28-án Brisson azt indítványozta, hogy a kormány Reinach báró tetemének boncolását elrendelje, amit Ricard miniszter ellenzett. Brisson a decemberben kinevezett Ribot–Bourgeois-minisztériummal is ellenséges lábra helyezkedett, mert Bourgeois nem akart Baihaut volt miniszter és öt képviselőnek elfogatásába beleegyezni. Brisson ezért felszólalt és a minisztérium csak hat szavazatnyi többséggel győzött.

1893. február 15-én a vizsgálóbizottság Brisson-t bízta meg azzal a kényes kérdéssel, hogy a vizsgálatról a kamarában beszámoljon, március 12-én pedig, amikor Brisson a bizottság elé gördített akadályok miatt lemondott posztjáról, egyhangúlag bizalmat szavazott elnökének, mire Brisson lemondását visszavonta. Midőn Brisson mint a tengerészeti tárca előadója a Cavaignac minisztertől követelt póthitelt február 27-én ellenezte, a kamara többsége Brisson indítványát fogadta el, aminek következményeként Cavaignac leköszönt és Auguste Burdeau foglalta el helyét.

1898. június 28. és november 1. között ismét miniszterelnök és egyúttal belügyminiszter is volt.

Jegyzetek

Források

Kapcsolódó szócikk
Franciaország miniszterelnökeinek listája

Franciaországi politikusok
Franciaország miniszterelnökei
Franciaország belügyminiszterei
Francia jogászok
Francia újságírók
1835-ben született személyek
1912-ben elhunyt személyek
Eugène Henri Brisson ( Bourges , július – Párizs , április ) francia politikus , Franciaország miniszterelnökeben . Élete Apja ügyvéd volt és maga isben mint ügyvéd telepedett le Párizsban.ben Paul-Armand Challemel-Lacour és François Allain-Targé társaságában a Revue politique című lapot indította meg , amelyet a császári kormány nemsokára betiltott. szeptemberén Párizs polgármesterének titkárává nevezték ki.ben Párizs egyik kerületében a nemzetgyűlés tagjává választották , ahol a szélsőbalpárthoz csatlakozott.tól tagja volt a képviselőkamarának , ahol az Union républicaine-hez csatlakozott , melynek elnöke is lett.ben megválasztották a kamara másodelnökévé ; amikor pedig Gambettanovemberében miniszterelnök lett , Brisson-t választották meg helyébe a képviselőkamara elnökévé . 1885. márciusán ( Ferry bukása után ) minisztériumot alkotott , melyben az elnökséget és igazságügyi tárcát elvállalta , de amikor a kormány a Tonkin és Madagaszkár okkupációjához szükséges póthitel kérdésében csak267 szavazattal győzött , decemberén leköszönt . Ezután a kamarában a tengerészeti tárca előadójának szerepére szorítkozott . Nagyobb működési tere nyílt a Jules Delahaye által novemberén felvetett Panama-botrányban , amennyiben a kamara őt választotta atagú vizsgálóbizottság elnökének . E minőségében kemény tusákat kellett vívnia Floquet és Bourgeois miniszterekkel , akik a kamara ismételt határozatai ellenében is akadályt gördítettek a vizsgálat szabad folyásának . Novemberán Brisson azt indítványozta , hogy a kormány Reinach báró tetemének boncolását elrendelje , amit Ricard miniszter ellenzett . Brisson a decemberben kinevezett Ribot–Bourgeois-minisztériummal is ellenséges lábra helyezkedett , mert Bourgeois nem akart Baihaut volt miniszter és öt képviselőnek elfogatásába beleegyezni . Brisson ezért felszólalt és a minisztérium csak hat szavazatnyi többséggel győzött . 1893. februárén a vizsgálóbizottság Brisson-t bízta meg azzal a kényes kérdéssel , hogy a vizsgálatról a kamarában beszámoljon , márciusén pedig , amikor Brisson a bizottság elé gördített akadályok miatt lemondott posztjáról , egyhangúlag bizalmat szavazott elnökének , mire Brisson lemondását visszavonta . Midőn Brisson mint a tengerészeti tárca előadója a Cavaignac minisztertől követelt póthitelt februárén ellenezte , a kamara többsége Brisson indítványát fogadta el , aminek következményeként Cavaignac leköszönt és Auguste Burdeau foglalta el helyét . 1898. június és november között ismét miniszterelnök és egyúttal belügyminiszter is volt . Jegyzetek Források Kapcsolódó szócikk Franciaország miniszterelnökeinek listája Franciaországi politikusok Franciaország miniszterelnökei Franciaország belügyminiszterei Francia jogászok Francia újságírók 1835-ben született személyek 1912-ben elhunyt személyek