Žažvić
Žažvić falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Skradinhoz tartozik.

Fekvése 
Šibenik központjától légvonalban 22, közúton 36 km-re, községközpontjától légvonalban 15, közúton 18 km-re északnyugatra, Dalmácia középső részén, a Ravni kotar keleti szélén, az 56-os számú főút mentén fekszik.

Története 
A falu feletti Žažvička kosának nevezett dombtetőn már a történelem előtti időben is vár állt, melynek jelentőségét az adta, hogy itt a Planičnik-szoroson haladt át az a fontos kereskedelmi út, amely Knint a tengerparti Zára városával és a szintén tengerparti Pirovaccal összekötötte. A várat valószínűleg később a rómaiak is megerősítették. 1896-ban itt kezdett ásatásokba a horvát régészet atyjának is nevezett Lujo Marun, melynek során egy kora keresztény bazilika és egy késő középkori temető maradványait tárta fel. A feltárások során egy mintegy hétszáz darabból álló ezüstpénzlelet is előkerült, melyből 641 darabot a knini múzeumnak adományozott. A leletek alapján feltételezhető, hogy a település ősidők óta a török hódításig folyamatosan lakott volt. A török 1523-ban foglalta el a közeli Bribir várát. A török uralom a 17. század végén ért véget, mely után velencei uralom következett. Ezután a Boszniából  1686 és 1689 között betelepülő pravoszláv vlach lakosság többé már nem a középkori település helyére, hanem ez alá a domb lábához építkezett. A falu 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. A településnek 1857-ben 90, 1910-ben 199 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1991-ben lakosságának 90 százaléka pravoszláv szerb volt. Még ez évben lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz. 1995 augusztusában a horvát hadsereg foglalta vissza a települést. Szerb lakói elmenekültek. A településnek 2011-ben mindössze 30 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A falu fő nevezetessége az itt feltárt ókeresztény bazilika amely eredetileg az ókor végén egyhajós épületként épült félköríves apszissal és narthex-szal. A 9. században háromhajósra bővítették úgy, hogy a belső teret négyszögletes oszlopokkal választották el. A homlokzat közepére is ekkor épült az axiális harangtorony. A feltárások során előkerültek a kora középkori oltár előépítmény (az arhitráv, a pluteum és az oszlopok) töredékei, melyek a 9. század közepéről származnak. A bazilikának ma a Lujo Marun által feltárt alapfalai láthatók.

Jegyzetek

További információk
 Skradin város hivatalos oldala 
 Skradin város turisztikai irodájának oldala 
 A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja 
 Nikola Jakšić:Varvarina praeromanica 
 Tonči Burić:Kameni namještaj bazilike u Žažviću  

Šibenik-Knin megye települései
Žažvić falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Skradinhoz tartozik . Fekvése Šibenik központjától légvonalban közútonkm-re , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , Dalmácia középső részén , a Ravni kotar keleti szélén , azos számú főút mentén fekszik . Története A falu feletti Žažvička kosának nevezett dombtetőn már a történelem előtti időben is vár állt , melynek jelentőségét az adta , hogy itt a Planičnik-szoroson haladt át az a fontos kereskedelmi út , amely Knint a tengerparti Zára városával és a szintén tengerparti Pirovaccal összekötötte . A várat valószínűleg később a rómaiak is megerősítették.ban itt kezdett ásatásokba a horvát régészet atyjának is nevezett Lujo Marun , melynek során egy kora keresztény bazilika és egy késő középkori temető maradványait tárta fel . A feltárások során egy mintegy hétszáz darabból álló ezüstpénzlelet is előkerült , melybőldarabot a knini múzeumnak adományozott . A leletek alapján feltételezhető , hogy a település ősidők óta a török hódításig folyamatosan lakott volt . A törökban foglalta el a közeli Bribir várát . A török uralom a század végén ért véget , mely után velencei uralom következett . Ezután a Boszniából ésközött betelepülő pravoszláv vlach lakosság többé már nem a középkori település helyére , hanem ez alá a domb lábához építkezett . A faluben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott . A településnekbenbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben lakosságánakszázaléka pravoszláv szerb volt . Még ez évben lakói csatlakoztak a Krajinai Szerb Köztársasághoz.augusztusában a horvát hadsereg foglalta vissza a települést . Szerb lakói elmenekültek . A településnekben mindösszelakosa volt . Lakosság Nevezetességei A falu fő nevezetessége az itt feltárt ókeresztény bazilika amely eredetileg az ókor végén egyhajós épületként épült félköríves apszissal és narthex-szal . A században háromhajósra bővítették úgy , hogy a belső teret négyszögletes oszlopokkal választották el . A homlokzat közepére is ekkor épült az axiális harangtorony . A feltárások során előkerültek a kora középkori oltár előépítmény ( az arhitráv , a pluteum és az oszlopok ) töredékei , melyek a század közepéről származnak . A bazilikának ma a Lujo Marun által feltárt alapfalai láthatók . Jegyzetek További információk Skradin város hivatalos oldala Skradin város turisztikai irodájának oldala A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja Nikola Jakšić:Varvarina praeromanica Tonči Burić:Kameni namještaj bazilike u Žažviću Šibenik-Knin megye települései