Cickányormányos-félék
A cickányormányos-félék (Apionidae) az ormáynosalkatú bogarak (Curculionidea) közé tartozó, számos fajt számláló bogárcsalád. A család fajai között számos mezőgazdasági kártevő található. Magyarországon egyetlen fajuk sem védett.

Nevüket keskeny, gyakran elhegyesedő végű, cickányokéhoz hasonló ormányukról kapták.

Elterjedésük
A család fajai az egész Földön elterjedtek, legtöbb képviselőjük a trópusi területek lakója. Világszerte mintegy 1900 leírt fajuk él, melyből Európában 308, Magyarországon 130 fordul elő.

Megjelenésük
A család tagjai apró termetű bogarak, a magyarországi fajok csak kivételes esetben haladják meg a 4 mm-es testhosszt. Testük körte alakú, hátrafelé kiszélesedő, előrefelé elkarcsúsodó. Ormányuk általában a fej hosszával megegyező hosszúságú, előfordulnak azonban lényegesen hosszabb ormányú fajok is. Bunkós csápjuk nem térdes, a csápbunkó 3 ízű. Testüket általában lesimuló szőrzet vagy pikkelyszőrzet fedi, színezetük általában fémes fényű vagy fekete, esetleg vöröses, vagy barna.

Lárváik kukac típusúak, lábatlanok, erősen görbültek.

Életmódjuk
Mindegyik fajuk növényi táplálkozású, a legtöbb faj pillangósvirágúakon (Fabaceae) vagy fészkesvirágú növényeken (Asteraceae) él. Fás szárú növényeken csak kevés fajuk táplálkozik. Tojásaikat a nőstények a tápnövénybe rakják, a lárvák a növény szöveteiben fejlődnek, legtöbbjük ott is bábozódik. A legtöbb fajnál az imágók, másoknál a kifejlett lárvák telelnek át.

Rendszerezésük

A korábbi irodalmak az összes (Magyarországon előforduló) fajt az Apion nembe sorolták. A csoport revíziója után morfológiai sajátosságok illetve a tápnövények alapján a hazai fajok ma 32 önálló genuszba tartoznak.

Egyes rendszertanok vitatják a csoport önálló családi rangját és a füzényormányos-félékkel (Nanophyidae) együtt a pálcaormányos-félék (Brentidae) családjába sorolják alcsaládi rangra süllyesztve a taxont.

Magyarországi nemek és jelentősebb fajok
Apionini Schönherr, 1823
Apion Herbst, 1797
vörös cickányormányos (Apion frumentarium) (Linné, 1758)
Aplemonini Kissinger, 1968
Aizobius Alonso-Zarazaga, 1990
Helianthemapion Wagner, 1930
Perapion Wagner, 1907
sóska-cickányormányos (Perapion violaceum) (Kirby, 1808)
Phrissotrichum Schilsky, 1901
Pseudoperapion Wagner, 1930
Pseudostenapion Wagner, 1930
Aspidapiini Alonso-Zarazaga, 1990
Alocentron Schilsky, 1901
mályva-cickányormányos (Alocentron curvirostre) (Gyllenhal, 1833)
Aspidapion Schilsky, 1901
Ceratapiini Alonso-Zarazaga, 1990
Acentrotypus Alonso-Zarazaga, 1990
Ceratapion Schilsky, 1901
Diplapion Reitter, 1916
Omphalapion Schilsky, 1901
Taphrotopium Reitter, 1916
Exapiini Alonso-Zarazaga, 1990
Exapion Bedel, 1887
Ixapiini Alonso-Zarazaga, 1990
Ixapion Roudier & Tempère, 1973
fagyöngy-cickányormányos (Ixapion variegatum) (Wencker, 1864)
Trichopterapion Wagner, 1930
gyertyánmag-cickányormányos (Trichopterapion holosericeum) (Gyllenhal, 1833)
Kalcapiini Alonso-Zarazaga, 1990
Kalcapion Schilsky, 1906
Melanapion Wagner, 1930
Squamapion Bokor, 1923
Taeniapion Schilsky, 1906
Malvapiini Alonso-Zarazaga, 1990
Malvapion A. Hoffmann, 1958
Pseudapion Schilsky, 1906
Rhopalapion Schilsky, 1906
mályvamag-cickányormányos (Rhopalapion longirostre) (Olivier, 1807)
Oxystomatini Alonso-Zarazaga, 1990
Catapion Schilsky, 1906
vöröshereszár-cickányormányos (Catapion seniculus) (Kirby, 1808)
Cyanapion Bokor, 1923
Eutrichapion Reitter, 1916
bükköny-cickányormányos (Eutrichapion viciae) (Paykull, 1800)
Hemitrichapion Voss, 1959
baltacím-cickányormányos (Hemitrichapion reflexum) (Gyllenhal, 1833)
Holotrichapion Györffy, 1956
borsó-cickányormányos (Holotrichapion pisi) (Fabricius, 1801)
Loborhynchapion Györffy, 1956
Mesotrichapion Györffy, 1956
Oryxolaemus Alonso-Zarazaga, 1990
Oxystoma Duméril, 1805
Pirapion Reitter, 1916
Ischnopterapion Bokor, 1923
vöröshererügy-cickányormányos (Ischnopterapion virens) (Herbst, 1797)
Protopirapion Alonso-Zarazaga, 1990
Stenopterapion Bokor, 1923
somkóró-cickányormányos (Stenopterapion meliloti) (Kirby, 1808)
lucernaszár-cickányormányos (Stenopterapion tenue) (Kirby, 1808)
Synapion Schilsky, 1902
Betulapion Ehret, 1994
Piezotrachelini Voss, 1959
Protapion Schilsky, 1908
vörösheremag-cickányormányos (Protapion apricans) (Herbst, 1797)
virágrontó-cickányormányos (Protapion assimile) (Kirby, 1808)
lóheremag-cickányormányos (Protapion dissimile) (Germar, 1817)
fehérheremag-cickányormányos (Protapion fulvipes) (Geoffroy, 1785)
kis cickányormányos (Protapion nigritarse) (Kirby, 1808)
vörösherevirág-cickányormányos (Protapion trifolii) (Linné, 1768)
tarkalábú lóhere-cickányormányos (Protapion dvaripes) (Germar, 1817)
Pseudoprotapion Ehret, 1990

Források

Rovarcsaládok
Rovaralcsaládok
A cickányormányos-félék ( Apionidae ) az ormáynosalkatú bogarak ( Curculionidea ) közé tartozó , számos fajt számláló bogárcsalád . A család fajai között számos mezőgazdasági kártevő található . Magyarországon egyetlen fajuk sem védett . Nevüket keskeny , gyakran elhegyesedő végű , cickányokéhoz hasonló ormányukról kapták . Elterjedésük A család fajai az egész Földön elterjedtek , legtöbb képviselőjük a trópusi területek lakója . Világszerte mintegyleírt fajuk él , melyből Európában Magyarországonfordul elő . Megjelenésük A család tagjai apró termetű bogarak , a magyarországi fajok csak kivételes esetben haladják meg amm-es testhosszt . Testük körte alakú , hátrafelé kiszélesedő , előrefelé elkarcsúsodó . Ormányuk általában a fej hosszával megegyező hosszúságú , előfordulnak azonban lényegesen hosszabb ormányú fajok is . Bunkós csápjuk nem térdes , a csápbunkóízű . Testüket általában lesimuló szőrzet vagy pikkelyszőrzet fedi , színezetük általában fémes fényű vagy fekete , esetleg vöröses , vagy barna . Lárváik kukac típusúak , lábatlanok , erősen görbültek . Életmódjuk Mindegyik fajuk növényi táplálkozású , a legtöbb faj pillangósvirágúakon ( Fabaceae ) vagy fészkesvirágú növényeken ( Asteraceae ) él . Fás szárú növényeken csak kevés fajuk táplálkozik . Tojásaikat a nőstények a tápnövénybe rakják , a lárvák a növény szöveteiben fejlődnek , legtöbbjük ott is bábozódik . A legtöbb fajnál az imágók , másoknál a kifejlett lárvák telelnek át . Rendszerezésük A korábbi irodalmak az összes ( Magyarországon előforduló ) fajt az Apion nembe sorolták . A csoport revíziója után morfológiai sajátosságok illetve a tápnövények alapján a hazai fajok maönálló genuszba tartoznak . Egyes rendszertanok vitatják a csoport önálló családi rangját és a füzényormányos-félékkel ( Nanophyidae ) együtt a pálcaormányos-félék ( Brentidae ) családjába sorolják alcsaládi rangra süllyesztve a taxont . Magyarországi nemek és jelentősebb fajok Apionini Schönherr , Apion Herbst , vörös cickányormányos ( Apion frumentarium ) ( Linné , Aplemonini Kissinger , Aizobius Alonso-Zarazaga , Helianthemapion Wagner , Perapion Wagner , sóska-cickányormányos ( Perapion violaceum ) ( Kirby , Phrissotrichum Schilsky , Pseudoperapion Wagner , Pseudostenapion Wagner , Aspidapiini Alonso-Zarazaga , Alocentron Schilsky , mályva-cickányormányos ( Alocentron curvirostre ) ( Gyllenhal , Aspidapion Schilsky , Ceratapiini Alonso-Zarazaga , Acentrotypus Alonso-Zarazaga , Ceratapion Schilsky , Diplapion Reitter , Omphalapion Schilsky , Taphrotopium Reitter , Exapiini Alonso-Zarazaga , Exapion Bedel , Ixapiini Alonso-Zarazaga , Ixapion Roudier & Tempère , fagyöngy-cickányormányos ( Ixapion variegatum ) ( Wencker , Trichopterapion Wagner , gyertyánmag-cickányormányos ( Trichopterapion holosericeum ) ( Gyllenhal , Kalcapiini Alonso-Zarazaga , Kalcapion Schilsky , Melanapion Wagner , Squamapion Bokor , Taeniapion Schilsky , Malvapiini Alonso-Zarazaga , Malvapion A . Hoffmann , Pseudapion Schilsky , Rhopalapion Schilsky , mályvamag-cickányormányos ( Rhopalapion longirostre ) ( Olivier , Oxystomatini Alonso-Zarazaga , Catapion Schilsky , vöröshereszár-cickányormányos ( Catapion seniculus ) ( Kirby , Cyanapion Bokor , Eutrichapion Reitter , bükköny-cickányormányos ( Eutrichapion viciae ) ( Paykull , Hemitrichapion Voss , baltacím-cickányormányos ( Hemitrichapion reflexum ) ( Gyllenhal , Holotrichapion Györffy , borsó-cickányormányos ( Holotrichapion pisi ) ( Fabricius , Loborhynchapion Györffy , Mesotrichapion Györffy , Oryxolaemus Alonso-Zarazaga , Oxystoma Duméril , Pirapion Reitter , Ischnopterapion Bokor , vöröshererügy-cickányormányos ( Ischnopterapion virens ) ( Herbst , Protopirapion Alonso-Zarazaga , Stenopterapion Bokor , somkóró-cickányormányos ( Stenopterapion meliloti ) ( Kirby , lucernaszár-cickányormányos ( Stenopterapion tenue ) ( Kirby , Synapion Schilsky, Betulapion Ehret , Piezotrachelini Voss , Protapion Schilsky , vörösheremag-cickányormányos ( Protapion apricans ) ( Herbst , virágrontó-cickányormányos ( Protapion assimile ) ( Kirby , lóheremag-cickányormányos ( Protapion dissimile ) ( Germar , fehérheremag-cickányormányos ( Protapion fulvipes ) ( Geoffroy , kis cickányormányos ( Protapion nigritarse ) ( Kirby , vörösherevirág-cickányormányos ( Protapion trifolii ) ( Linné , tarkalábú lóhere-cickányormányos ( Protapion dvaripes ) ( Germar , Pseudoprotapion Ehret , Források Rovarcsaládok Rovaralcsaládok