Oszmán Levéltár
Az Oszmán Levéltár olyan történelmi dokumentumok gyűjteménye, amelyek az Oszmán Birodalommal vagy az egykor hozzá tartozó országokkal kapcsolatosak (ez összesen 39 országot ölel fel, köztük 19 a Közel-Keleten, 11 az Európai Unióban és a Balkánon, három a Kaukázusban, kettő Közép-Ázsiában található, emellett a mai Törökországot, Ciprust és Izraelt is).

A fő gyűjteményhez, a Başbakanlık Osmanlı Arşivleri („A miniszterelnökség oszmán levéltára”, Isztambul) tartozik a központi Állami Levéltár (Devlet arşivleri).

A levéltár, amely több mint egy évszázadon át a történelmi belváros központjában helyezkedett el, 2013-ban átköltözött Isztambul Kağıthane városrészébe.

Története
A jelenlegi gyűjteményben található néhány dokumentum a legkorábbi időszaktól kezdve egészen I. Szulejmán uralkodásáig. A dokumentumok modern levéltárrá szervezése 1847-ben kezdődött, a Hazine-i Evrak megalapításával. Az eredeti épület a nagyvezír hivatalának területén, Gülhanéban volt, és számos jelentős dokumentumnak adott helyet: a Birodalmi Tanács (Divan-i Hümayun), a nagyvezíri hivatal (Bab-i Ali), a pénzügyi részleg (Maliye) feljegyzéseinek és a katasztrális felméréseknek (tapu tahrir defteri). 1846-ban Musztafa Reşid pasa új épület építését rendelte el. Az épületet Gaspare T. Fossati tervezte és 1848-ban épült fel. Ekkor megalapították a dokumentumtár felügyeletéért felelős hivatalt, melynek élére Muhszin efendit nevezték ki.

A köztársaság kikiáltásakor a levéltárat átszervezték, és különféle 19. századi oszmán hivatalok és adminisztratív hatóságok feljegyzéseivel bővítették. 1910 körül a török tudósok megtették az első lépéseket a gyűjtemények osztályozása és katalogizálása felé. Ezek a korai kísérletek a gyűjtemény rendszerezésére számos olyan rendszerezett gyűjteményt (tasnif) hoztak létre, amelyekre még mindig a katalógust megalkotó tudós neve alapján hivatkoznak. A gyűjtemény katalogizálása a mai napig folyamatban van.

Több mint egy évszázad után a levéltár 2013-ban átköltözött az isztambuli belváros központjából a Kağıthane negyedbe.

A levéltár és az örmény népirtás
A levéltár nemcsak az oszmán államról és a szultáni dinasztiáról tárol információkat, hanem minden egyes nemzetről, amelyek valaha az állam részét alkották. Bár hivatalosan minden kutató előtt nyitva áll, egyes tudósok panaszkodtak arra, hogy akadályozták őket a kutatási területükkel kapcsolatos dokumentumok elérésében, annak természete miatt. Az örmény népirtás számos kutatója – köztük a brit-örmény Ara Sarafian, valamint a népirtást eismerő legjelentősebb török tudós, Taner Akçam – használta a levéltár dokumentumait, mikor anyagot gyűjtött könyveihez, bár állításuk szerint akadályokba ütköztek.

Az Európai Parlament egy 2015. április 15-én megszavazott döntésében kijelentette, hogy az örmény népirtás századik évfordulójának alkalmából Törökország elismerhetné a népirtást és nyilvánossá tehetné az erről szóló dokumentumokat.

A WikiLeaks információi szerint (04ISTANBUL1074 titkosított dokumentum, aláírta: David Arnett 2004. július 4-én az USA isztambuli konzulátusán) Törökország eltávolított a levéltárból egyes, rá nézve terhelő bizonyítékokat az örmény népirtásról.

A Sabanci Egyetem professzora, Halil Berktay állítása szerint két komoly kísérlet is történt arra, hogy megtisztítsák a levéltárat a terhelő dokumentumoktól az örmény kérdést illetően. Az elsőre 1918-ban került sor, vélhetőleg még azelőtt, hogy a szövetségesek elfoglalták volna Isztambult. Berktay és mások az 1919-es török katonai törvényszék előtt elhangzott vallomások alapján arra következtetnek, hogy egyes fontos dokumentumokat „elloptak” a levéltárból. Berktay úgy véli, a második tisztogatásra akkor került sor, amikor Ozal igyekezett elérni a levéltár megnyitását az egykori nagykövetek és tábornokok csoportja előtt, élükön Muharrem Nuri Birgi volt nagykövettel.

Források

Irodalom

Külső hivatkozások

 The Ottoman Archives
 Oriental Collections at Bulgarian National Library

Levéltárak
Oszmán Birodalom
Az Oszmán Levéltár olyan történelmi dokumentumok gyűjteménye , amelyek az Oszmán Birodalommal vagy az egykor hozzá tartozó országokkal kapcsolatosak ( ez összesenországot ölel fel , köztüka Közel-Keleten , az Európai Unióban és a Balkánon , három a Kaukázusban , kettő Közép-Ázsiában található , emellett a mai Törökországot , Ciprust és Izraelt is ) . A fő gyűjteményhez , a Başbakanlık Osmanlı Arşivleri ( „ A miniszterelnökség oszmán levéltára” , Isztambul ) tartozik a központi Állami Levéltár ( Devlet arşivleri ) . A levéltár , amely több mint egy évszázadon át a történelmi belváros központjában helyezkedett el, ban átköltözött Isztambul Kağıthane városrészébe . Története A jelenlegi gyűjteményben található néhány dokumentum a legkorábbi időszaktól kezdve egészen I. Szulejmán uralkodásáig . A dokumentumok modern levéltárrá szervezéseben kezdődött , a Hazine-i Evrak megalapításával . Az eredeti épület a nagyvezír hivatalának területén , Gülhanéban volt , és számos jelentős dokumentumnak adott helyet : a Birodalmi Tanács ( Divan-i Hümayun ) , a nagyvezíri hivatal ( Bab-i Ali ) , a pénzügyi részleg ( Maliye ) feljegyzéseinek és a katasztrális felméréseknek ( tapu tahrir defteri ) .ban Musztafa Reşid pasa új épület építését rendelte el . Az épületet Gaspare T. Fossati tervezte ésban épült fel . Ekkor megalapították a dokumentumtár felügyeletéért felelős hivatalt , melynek élére Muhszin efendit nevezték ki . A köztársaság kikiáltásakor a levéltárat átszervezték , és különféle századi oszmán hivatalok és adminisztratív hatóságok feljegyzéseivel bővítették.körül a török tudósok megtették az első lépéseket a gyűjtemények osztályozása és katalogizálása felé . Ezek a korai kísérletek a gyűjtemény rendszerezésére számos olyan rendszerezett gyűjteményt ( tasnif ) hoztak létre , amelyekre még mindig a katalógust megalkotó tudós neve alapján hivatkoznak . A gyűjtemény katalogizálása a mai napig folyamatban van . Több mint egy évszázad után a levéltárban átköltözött az isztambuli belváros központjából a Kağıthane negyedbe . A levéltár és az örmény népirtás A levéltár nemcsak az oszmán államról és a szultáni dinasztiáról tárol információkat , hanem minden egyes nemzetről , amelyek valaha az állam részét alkották . Bár hivatalosan minden kutató előtt nyitva áll , egyes tudósok panaszkodtak arra , hogy akadályozták őket a kutatási területükkel kapcsolatos dokumentumok elérésében , annak természete miatt . Az örmény népirtás számos kutatója – köztük a brit-örmény Ara Sarafian , valamint a népirtást eismerő legjelentősebb török tudós , Taner Akçam – használta a levéltár dokumentumait , mikor anyagot gyűjtött könyveihez , bár állításuk szerint akadályokba ütköztek . Az Európai Parlament egy áprilisén megszavazott döntésében kijelentette , hogy az örmény népirtás századik évfordulójának alkalmából Törökország elismerhetné a népirtást és nyilvánossá tehetné az erről szóló dokumentumokat . A WikiLeaks információi szerintSTANBUL1074 titkosított dokumentum , aláírta : David Arnett júliusén az USA isztambuli konzulátusán ) Törökország eltávolított a levéltárból egyes , rá nézve terhelő bizonyítékokat az örmény népirtásról . A Sabanci Egyetem professzora , Halil Berktay állítása szerint két komoly kísérlet is történt arra , hogy megtisztítsák a levéltárat a terhelő dokumentumoktól az örmény kérdést illetően . Az elsőreban került sor , vélhetőleg még azelőtt , hogy a szövetségesek elfoglalták volna Isztambult . Berktay és mások azes török katonai törvényszék előtt elhangzott vallomások alapján arra következtetnek , hogy egyes fontos dokumentumokat „ elloptak” a levéltárból . Berktay úgy véli , a második tisztogatásra akkor került sor , amikor Ozal igyekezett elérni a levéltár megnyitását az egykori nagykövetek és tábornokok csoportja előtt , élükön Muharrem Nuri Birgi volt nagykövettel . Források Irodalom Külső hivatkozások The Ottoman Archives Oriental Collections at Bulgarian National Library Levéltárak Oszmán Birodalom