Tanulási nehézség
A tanulási nehézség (más néven: gyengeség) egy gyógypedagógiai fogalom, amely a tanulási korlátok rendszerebe tartozik  a tanulási zavar és a tanulási akadályozottság mellett. Jellemzője, hogy több képességterületet érintő, átmeneti probléma, mely a kultúrtechnikák nehezített megtanulásában jelentkezik.

Meghatározása
A tanulási akadályozottság, a tanulási zavar és a tanulási nehézség együttesen alkotják a tanulási korlátok körét. Közülük legkevésbé súlyos a tanulási nehézség, amely általában csak egyes iskolai helyzeteket érint, átmeneti jelleggel. Tanulási gyengeségből soha nem alakulhat ki tanulási zavar, mert az utóbbi kialakulása korai eredetű neuropszichológiai okokkal magyarázható. A gyűjtőfogalmak az 1990-es évek végétől terjedtek el a hazai gyógypedagógiai szakirodalomban, alapul véve a német nyelvterületen használatos meghatározásokat.

Okok
A tanulási nehézség kialakulásának hátterében a gyermek környezetéből származó okok állnak. Például:
hátrányos helyzet
hosszabban elhúzódó betegség
családi problémák
gyakori iskolaváltás.

Tünetek
Bármely intelligenciaszint mellett megjelenhet. A kultúrtechnikák nehezített megtanulása következtében egyes tantárgyakban eredménytelenség mutatkozik és ez hatással van a szociális viselkedésre is. A tünetek az iskoláskor során jelentkezhetnek először.

Diagnosztizálás
A tanulási nehézség megállapítását szakemberek végzik: orvosok, gyógypedagógusok, pszichológusok; megfigyeléseikkel segítenek például a gyermeket nevelő tanítók, tanárok, családgondozók, vagyis mindazok, akik a gyermek adott élethelyzetében szakmai felkészültségük folytán segíteni tudnak a tanulási nehézséggel összefüggő probléma megoldásában. A gyermek egész későbbi élete szempontjából meghatározóan fontos, hogy iskolai eredményeit hogyan véleményezik, milyen döntéseket hoznak iskoláztatásával kapcsolatban.
Az orvos, a pszichológus és a gyógypedagógus együttműködve egy komplex diagnózist állít fel.
Az orvos az idegrendszeri sérülések lehetőségét, emellett a szerveket és azok működését is megvizsgálja.
A pszichológus feladata az értelmi képesség meghatározása intelligencia teszttel.
A gyógypedagógus a pedagógiai diagnosztikát végzi el, amely során megfigyeli, hogy a gyermek mennyire tanítható.

Megsegítés
A tanulási nehézséget mutató gyermekek megsegítésénél fontos, hogy a pedagógus biztosítsa a köznevelési törvények által lehetővé tett kedvezményeket. Emellett igazítsa a gyermek tanulási képességeihez a tanítási módszereket, vagyis alkalmazza a differenciálás eszközét. Ezeken kívül még az is lényeges, hogy a pedagógus figyelemmel kísérje a diák tanulási teljesítményét. Ezek mellett előnyös a motiváció felkeltése, a szülők és osztálytársak együttműködése, illetve az egészségügyi és szociális támogatás.
Tehát a tanulási nehézség többnyire a „normál” pedagógia eszközeivel is megszüntethető (korrepetálás, differenciált fejlesztés, a tanuló fokozott segítése).
Tanulási nehézség esetén fejlesztő pedagógiai megsegítést javasol a Szakértői Bizottság. A  gyermek a szakvélemény alapján sajátos nevelési igényűvé válik (SNI).
A gyermekek fejlesztése a fejlesztő pedagógus kompetenciájába tartozik, de gyógypedagógus is végezheti, hiszen a gyógypedagógus egyben fejlesztő pedagógus is. Ha a probléma súlyosabb, tehát pszichés zavar áll fenn, akkor pszichológiai megsegítés is javasolt.
Minél korábbi időben történik a fejlesztés, annál jobb a prognózis, vagyis javuló tanulási eredményeket produkál a gyermek.

Források

Gyógypedagógia és rehabilitáció
A tanulási nehézség ( más néven : gyengeség ) egy gyógypedagógiai fogalom , amely a tanulási korlátok rendszerebe tartozik a tanulási zavar és a tanulási akadályozottság mellett . Jellemzője , hogy több képességterületet érintő , átmeneti probléma , mely a kultúrtechnikák nehezített megtanulásában jelentkezik . Meghatározása A tanulási akadályozottság , a tanulási zavar és a tanulási nehézség együttesen alkotják a tanulási korlátok körét . Közülük legkevésbé súlyos a tanulási nehézség , amely általában csak egyes iskolai helyzeteket érint , átmeneti jelleggel . Tanulási gyengeségből soha nem alakulhat ki tanulási zavar , mert az utóbbi kialakulása korai eredetű neuropszichológiai okokkal magyarázható . A gyűjtőfogalmak azes évek végétől terjedtek el a hazai gyógypedagógiai szakirodalomban , alapul véve a német nyelvterületen használatos meghatározásokat . Okok A tanulási nehézség kialakulásának hátterében a gyermek környezetéből származó okok állnak . Például : hátrányos helyzet hosszabban elhúzódó betegség családi problémák gyakori iskolaváltás . Tünetek Bármely intelligenciaszint mellett megjelenhet . A kultúrtechnikák nehezített megtanulása következtében egyes tantárgyakban eredménytelenség mutatkozik és ez hatással van a szociális viselkedésre is . A tünetek az iskoláskor során jelentkezhetnek először . Diagnosztizálás A tanulási nehézség megállapítását szakemberek végzik : orvosok , gyógypedagógusok , pszichológusok ; megfigyeléseikkel segítenek például a gyermeket nevelő tanítók , tanárok , családgondozók , vagyis mindazok , akik a gyermek adott élethelyzetében szakmai felkészültségük folytán segíteni tudnak a tanulási nehézséggel összefüggő probléma megoldásában . A gyermek egész későbbi élete szempontjából meghatározóan fontos , hogy iskolai eredményeit hogyan véleményezik , milyen döntéseket hoznak iskoláztatásával kapcsolatban . Az orvos , a pszichológus és a gyógypedagógus együttműködve egy komplex diagnózist állít fel . Az orvos az idegrendszeri sérülések lehetőségét , emellett a szerveket és azok működését is megvizsgálja . A pszichológus feladata az értelmi képesség meghatározása intelligencia teszttel . A gyógypedagógus a pedagógiai diagnosztikát végzi el , amely során megfigyeli , hogy a gyermek mennyire tanítható . Megsegítés A tanulási nehézséget mutató gyermekek megsegítésénél fontos , hogy a pedagógus biztosítsa a köznevelési törvények által lehetővé tett kedvezményeket . Emellett igazítsa a gyermek tanulási képességeihez a tanítási módszereket , vagyis alkalmazza a differenciálás eszközét . Ezeken kívül még az is lényeges , hogy a pedagógus figyelemmel kísérje a diák tanulási teljesítményét . Ezek mellett előnyös a motiváció felkeltése , a szülők és osztálytársak együttműködése , illetve az egészségügyi és szociális támogatás . Tehát a tanulási nehézség többnyire a „ normál” pedagógia eszközeivel is megszüntethető ( korrepetálás , differenciált fejlesztés , a tanuló fokozott segítése ) . Tanulási nehézség esetén fejlesztő pedagógiai megsegítést javasol a Szakértői Bizottság . A gyermek a szakvélemény alapján sajátos nevelési igényűvé válik ( SNI ) . A gyermekek fejlesztése a fejlesztő pedagógus kompetenciájába tartozik , de gyógypedagógus is végezheti , hiszen a gyógypedagógus egyben fejlesztő pedagógus is . Ha a probléma súlyosabb , tehát pszichés zavar áll fenn , akkor pszichológiai megsegítés is javasolt . Minél korábbi időben történik a fejlesztés , annál jobb a prognózis , vagyis javuló tanulási eredményeket produkál a gyermek . Források Gyógypedagógia és rehabilitáció