GAZ–66
A GAZ–66 a Szovjetunióban, a Gorkiji Autógyárban (GAZ) gyártott 4x4-es hajtásképletű, 2 tonnás katonai tehergépkocsi. Elsősorban katonai feladataokra alkalmazták, az 1960-as évektől a Szovjet Hadsereg legelterjedtebb tehergépkocsija volt. A katonai feladatokon túl a mezőgazdaságban és számos más speciális felafatkörben (kőoplajbányászat, tűzoltó jármű) is előfordult. Nagy mennyiségben exportálták. A jármű alvázán több speciális járművet is kialakítottak.

Története
A járművet R. G. Zavorotnij (később O. Obrazcov) vezető konstruktőr tervezőcsoportja fejlesztette ki Alekszandr Dmitrijevics Proszvirin, a GAZ gyár főkonstruktőre irányítása alatt a GAZ–63 leváltására. A jármű alapja az 1,2 tonna teherbírású, összességében sikertelen és csak kis mennyiségben gyártott GAZ–62-es tehergépkocsi volt. A GAZ–66 ennek továbbfejlesztett változata. A GAZ–66 első prototípus 1962-ben készült el. A járműhöz szánt sorozatgyártású motor késése miatt a sikeres teszteket követően csak 1964 júliusában kezdték el a sorozatgyártását. 1966-ban aranyérmet nyert a moszkvai mezőgazdasági gépipari kiállításon, majd 1967-ben a lipcsei mezőgazdasági gépipari kiállításon is.

A sorozatgyártás kezdetén az alapváltozatok az árnyékolt elektromos berendezésekkel épített GAZ–66E, a GAZ–66A, valamint a központi nyomásszabályozórendszerrel ellátott GAZ–66AE voltak. Később a központi nyomásrendszer minden jármű alapfelszereltségéhez tartozott. A modelleket átnevezték és a 66-01, valamint a a 66-02 volt a két sorozatgyártású alapváltozat. Az első szovjet gépjárműként 1969 áprilisában megkapta az 1967-ben létrehozott kiváló árú jelzést (znak kacsesztva).

1966-1967-ben a GAZ–66 alapján kifejlesztettek egy 6×6-os hajtásképletű, 3 tonna teherbírású változatot GAZ–34 jelzéssel, valamint egy 6×4 hajtásképletű, 7 tonna teherbírású járművet. Ezek a sorozatgyártásig nem jutottak el, mert arra az időre már elkezdődött a hasonló jellemzőkkel rendelkező ZiL–131-es tehergépkocsik sorozatgyártása.

1981-ben a jármű új lámpákat, 1984-ben új fékberendezést és erősebb, 120 LE teljesítményű motort kapott, ezeket 1985-től gyártották. 1993-ban hazai, orosz dízelmotorral is gyártották, melyet a NAMI fejlesztett ki, de készült kísérleti jelleggel Cummins dízelmotorral és automata váltóval felszerelt változat is. 

A GAZ-nál 1995-ben fejezték be a nagy sorozatú gyártást. Kisebb példányszámban még tovább gyártották, az utolsó gyártott változat a GAZ–66–40 volt, melynek gyártását 1999-ben fejezték be. A teljes gyártási darabszám 965 941. A típust a GAZ-nál a gyártósoron a GAZ–3308 Szadko váltotta fel.

Műszaki jellemzői
A kétszemélyes vezetőfülke fémépítésű, a motor fölött helyezkedik el. Ezzel a megoldással növelni lehetett a teherplató méretét. A vezetőfülkébe egy kiegészítő alvóhely is felfüggeszthető. A motorhoz való hozzáférés érdekében előre lehet dönteni a kabint. A kabin fűthető, szélvédő mosóval felszerelve. A fülke hátoldalára, függőlegesen rögzítették a pótkereket. A kezelőszervei közül a sebességváltó karja kissé szokatlan módon, a megszokottól hátrébb helyezkedik el. 

Alváza létraváz, a merev tengelyek hosszanti elhelyezésű félelliptikus laprugókkal kapcsolódnak hozzá. Elől-hátul kettős működésű hidraulikus lengéscsillapítók kerültek beépítésre. A hidak "ZF" rendszerű önzáró differenciálművel vannak felszerelve, ezek a növelt belső súrlódás révén képesek a 80%-os zárásra.

Fékrendszer hidraulikus, vákuumos rásegítővel. A kormánymű hidraulikus rásegítővel készült.

A tengelykapcsoló hidraulikus működtetésű, tárcsás, száraz, csavarrugós. A négyfokozatú sebességváltómű harmadik és negyedik fokozata szinkronizált. Az elsőkerék-hajtás kapcsolható.

A tehergépkocsiba sorozatgyártású modellként elsőként építettek be a szovjet járműgyártás történetében V8-as hengerelrendezésű motort. A járműbe a Zavolzsjei Motorgyár ZMZ–66-os motorját építették, amely a ZMZ–53-as motor módosított változata. Az aluminium egységek miatt a motor könnyebb volt és a V8-as hengerelrendezésnek köszönhetően rövid és kompakt felépítésű. A kompakt motor alkalmazása miatt azt a vezetőfülke alatt lehetett elhelyezni A 4,25 liter hengerűrtartalmú motor maximális teljesítménye 115 LE. A z 1980-es években a motort is korszerősítették.

Típusváltozatok 
GAZ–66-01 – alapváltozat, vezetőfülkéből szabályozható gumiabroncs légnyomásszabályozó rendszerrel
GAZ–66-02 – módosított, csörlővel ellátott változat
GAZ–66–04 /05 – árnyékolt elektromos rendszerrel ellátva
GAZ–66–51 /52 /54 /55 – trópusi éghajlati viszonyok közti üzemeltetésre felkészítve

GAZ–66 GF–10/12–TÜ.2 

A GAZ–66 GF–10/12–TÜ.2 Magyarországon készített könnyű gépjárműfecskendő, amelyet a Tü.1-es sorozatot leváltására alakítottak ki. Az esztergomi Labor Műszeripari Művek a prototípust az 1975-ben készítette el. 1974-től 1986-ig számos eredetileg katonai célra épített GAZ–66-ost alakítottak át a magyar tűzoltóságok részére. A jármű beceneve „Tetű”.

A bemutatók során terepen jól vizsgázó gépek a későbbiekben a felmálházás után (teljes terhelés) a városi közlekedésben már sajnos nem bizonyultak ilyen előnyösnek. A széles gumikerekek a műúton jelentősen növelik a gördülési ellenállást ebből adódóan a gépjárműnek jelentős az üzemanyag fogyasztása is. A GAZ–66 TÜ-2 "TETÜ" típusjelzés ebből az időszakból ered.

A budapesti nehézkes működtetés miatt számos darabot a vidéki tűzoltó állomásoknak adtak át, ahol némelyik darab még ma is szolgálatot teljesít.

Műszaki adatok 

Össz. gördülőtömeg: 5470 kg
Saját tömeg: 3470 kg
Szállítható tömeg: 2000 kg
Vontatható tömeg: 2000 kg
Kerékképlet: 4*4
Fajlagos teljesítmény: 15,56 kw/t
Hosszúság: 5655 mm
Szélesség: 2340 mm
Magasság: 2525 mm
Rakfelület mérete: 3330 mm*2050 mm
Hasmagasság: 315 mm
Terepszög elől/hátul: 42°/32°
Minimális forduló körsugár: 9,5 m
Nyomtáv elől/hátul: 1800 mm/1750 mm
Tengelytáv: 3300 mm
Max. sebesség műúton: 90–95 km/h
Üzemanyagtartály térfogata: 210 l
Hatótáv műúton: 800 km
Lejtőmászó, kapaszkodó képesség: 30°
Gázlóképesség: 0,8 m
Kerékabroncsok száma/mérete: 4+1/12.00-18
Motor típusa: ZMZ-66 Motor
rendszere: benzinüzemű, négyütemű, vízhűtéses
Hengerek elrendezése/száma: V/8
Lökettérfogat: 4250 cm³
Max. teljesítmény (kw/LE): 85/116 3200 ford/perc
Max. nyomaték: 29 mkp /2500 ford/perc
Üzemanyag fogyasztás: 30–40 l/100 km
műúton: 24 l/100 km
Sűrítési arány: 6,7
Sebességváltómű: 4+1 fokozatú, kézikapcsolású (3-4. fokozat szinkronizált)
Tengelykapcsoló: egytárcsás, száraz
Fékrendszer: 
üzemi: hidropneumatikus
rögzítő: mechanikus
Gyújtási sorrend 1-5-4-2-6-3-7-8
Szikrahézag: min. 0,6 mm
Gyújtógyertyák: A-11U vagy A 15B Hőérték 175C

Jegyzetek

Források 
Gaz-66 Kezelési és karbantartási gépkönyv. 1980
GAZ–66 GF-10/12-TÜ.2 Könnyűkategóriájú Gépjárműfecskendő Kezelési és Üzemeltetési kézikönyv, Labor Műszeripari Művek, Esztergom 1980

GAZ modellek
Tehergépkocsik
Katonai tehergépkocsik
Szovjet harci járművek
A GAZ–66 a Szovjetunióban , a Gorkiji Autógyárban ( GAZ ) gyártott4-es hajtásképletű, tonnás katonai tehergépkocsi . Elsősorban katonai feladataokra alkalmazták , azas évektől a Szovjet Hadsereg legelterjedtebb tehergépkocsija volt . A katonai feladatokon túl a mezőgazdaságban és számos más speciális felafatkörben ( kőoplajbányászat , tűzoltó jármű ) is előfordult . Nagy mennyiségben exportálták . A jármű alvázán több speciális járművet is kialakítottak . Története A járművet R. G. Zavorotnij ( később O. Obrazcov ) vezető konstruktőr tervezőcsoportja fejlesztette ki Alekszandr Dmitrijevics Proszvirin , a GAZ gyár főkonstruktőre irányítása alatt a GAZ–63 leváltására . A jármű alapja az2 tonna teherbírású , összességében sikertelen és csak kis mennyiségben gyártott GAZ–62-es tehergépkocsi volt . A GAZ–66 ennek továbbfejlesztett változata . A GAZ–66 első prototípusben készült el . A járműhöz szánt sorozatgyártású motor késése miatt a sikeres teszteket követően csakjúliusában kezdték el a sorozatgyártását.ban aranyérmet nyert a moszkvai mezőgazdasági gépipari kiállításon , majdben a lipcsei mezőgazdasági gépipari kiállításon is . A sorozatgyártás kezdetén az alapváltozatok az árnyékolt elektromos berendezésekkel épített GAZ–66E , a GAZ–66A , valamint a központi nyomásszabályozórendszerrel ellátott GAZ–66AE voltak . Később a központi nyomásrendszer minden jármű alapfelszereltségéhez tartozott . A modelleket átnevezték és a valamint a avolt a két sorozatgyártású alapváltozat . Az első szovjet gépjárműkéntáprilisában megkapta azben létrehozott kiváló árú jelzést ( znak kacsesztva ) . 1966-1967-ben a GAZ–66 alapján kifejlesztettek egy6-os hajtásképletű, tonna teherbírású változatot GAZ–34 jelzéssel , valamint egy4 hajtásképletű, tonna teherbírású járművet . Ezek a sorozatgyártásig nem jutottak el , mert arra az időre már elkezdődött a hasonló jellemzőkkel rendelkező ZiL–131-es tehergépkocsik sorozatgyártása . 1981-ben a jármű új lámpákat, ben új fékberendezést és erősebb, LE teljesítményű motort kapott , ezekettől gyártották.ban hazai , orosz dízelmotorral is gyártották , melyet a NAMI fejlesztett ki , de készült kísérleti jelleggel Cummins dízelmotorral és automata váltóval felszerelt változat is . A GAZ-nálben fejezték be a nagy sorozatú gyártást . Kisebb példányszámban még tovább gyártották , az utolsó gyártott változat a GAZ–66–40 volt , melynek gyártásátben fejezték be . A teljes gyártási darabszám941. A típust a GAZ-nál a gyártósoron a GAZ–3308 Szadko váltotta fel . Műszaki jellemzői A kétszemélyes vezetőfülke fémépítésű , a motor fölött helyezkedik el . Ezzel a megoldással növelni lehetett a teherplató méretét . A vezetőfülkébe egy kiegészítő alvóhely is felfüggeszthető . A motorhoz való hozzáférés érdekében előre lehet dönteni a kabint . A kabin fűthető , szélvédő mosóval felszerelve . A fülke hátoldalára , függőlegesen rögzítették a pótkereket . A kezelőszervei közül a sebességváltó karja kissé szokatlan módon , a megszokottól hátrébb helyezkedik el . Alváza létraváz , a merev tengelyek hosszanti elhelyezésű félelliptikus laprugókkal kapcsolódnak hozzá . Elől-hátul kettős működésű hidraulikus lengéscsillapítók kerültek beépítésre . A hidak " ZF " rendszerű önzáró differenciálművel vannak felszerelve , ezek a növelt belső súrlódás révén képesek a-os zárásra . Fékrendszer hidraulikus , vákuumos rásegítővel . A kormánymű hidraulikus rásegítővel készült . A tengelykapcsoló hidraulikus működtetésű , tárcsás , száraz , csavarrugós . A négyfokozatú sebességváltómű harmadik és negyedik fokozata szinkronizált . Az elsőkerék-hajtás kapcsolható . A tehergépkocsiba sorozatgyártású modellként elsőként építettek be a szovjet járműgyártás történetében V8-as hengerelrendezésű motort . A járműbe a Zavolzsjei Motorgyár ZMZ–66-os motorját építették , amely a ZMZ–53-as motor módosított változata . Az aluminium egységek miatt a motor könnyebb volt és a V8-as hengerelrendezésnek köszönhetően rövid és kompakt felépítésű . A kompakt motor alkalmazása miatt azt a vezetőfülke alatt lehetett elhelyezni A25 liter hengerűrtartalmú motor maximális teljesítményeLE. A zes években a motort is korszerősítették . Típusváltozatok GAZ–66-01 – alapváltozat , vezetőfülkéből szabályozható gumiabroncs légnyomásszabályozó rendszerrel GAZ–66-02 – módosított , csörlővel ellátott változat GAZ–66–04 /05 – árnyékolt elektromos rendszerrel ellátva GAZ–66–51 /52 /54 /55 – trópusi éghajlati viszonyok közti üzemeltetésre felkészítve GAZ–66 GF–10/12–TÜ.2 A GAZ–66 GF–10/12–TÜ.2 Magyarországon készített könnyű gépjárműfecskendő , amelyet a Tü.1-es sorozatot leváltására alakítottak ki . Az esztergomi Labor Műszeripari Művek a prototípust azben készítette el.tőlig számos eredetileg katonai célra épített GAZ–66-ost alakítottak át a magyar tűzoltóságok részére . A jármű beceneve „ Tetű” . A bemutatók során terepen jól vizsgázó gépek a későbbiekben a felmálházás után ( teljes terhelés ) a városi közlekedésben már sajnos nem bizonyultak ilyen előnyösnek . A széles gumikerekek a műúton jelentősen növelik a gördülési ellenállást ebből adódóan a gépjárműnek jelentős az üzemanyag fogyasztása is . A GAZ–66 TÜ-2 " TETÜ " típusjelzés ebből az időszakból ered . A budapesti nehézkes működtetés miatt számos darabot a vidéki tűzoltó állomásoknak adtak át , ahol némelyik darab még ma is szolgálatot teljesít . Műszaki adatok Össz. gördülőtömeg: kg Saját tömeg: kg Szállítható tömeg: kg Vontatható tömeg: kg Kerékképlet:4 Fajlagos teljesítmény:56 kw/t Hosszúság: mm Szélesség: mm Magasság: mm Rakfelület mérete: mm*2050 mm Hasmagasság: mm Terepszög elől / hátul : /32° Minimális forduló körsugár:5 m Nyomtáv elől / hátul: mm/ 1750 mm Tengelytáv: mm Max. sebesség műúton:95 km/h Üzemanyagtartály térfogata:l Hatótáv műúton: km Lejtőmászó , kapaszkodó képesség : Gázlóképesség:8 m Kerékabroncsok száma/ mérete : 1/ 12.00-18 Motor típusa : ZMZ-66 Motor rendszere : benzinüzemű , négyütemű , vízhűtéses Hengerek elrendezése/ száma : V/8 Lökettérfogat: cm³ Max. teljesítmény ( kw/LE) : 116ford/perc Max. nyomaték: mkp /2500 ford/perc Üzemanyag fogyasztás:40 l/100 km műúton:l/100 km Sűrítési arány:7 Sebességváltómű:1 fokozatú , kézikapcsolású fokozat szinkronizált ) Tengelykapcsoló : egytárcsás , száraz Fékrendszer : üzemi : hidropneumatikus rögzítő : mechanikus Gyújtási sorrend4-2-6-3-7-8 Szikrahézag : min.6 mm Gyújtógyertyák : A-11U vagy A Hőérték Jegyzetek Források Gaz-66 Kezelési és karbantartási gépkönyv . GAZ–66 GF-10/12-TÜ.2 Könnyűkategóriájú Gépjárműfecskendő Kezelési és Üzemeltetési kézikönyv , Labor Műszeripari Művek , Esztergom GAZ modellek Tehergépkocsik Katonai tehergépkocsik Szovjet harci járművek