Remete László
Remete László (szül. Einzig) (Sopron, 1910. szeptember 27. – Garamnémetfalva, 1945. január 9.) evangélikus lelkész, embermentő.

Élete
Sopronban született Einzig Miklós főgimnáziumi tanár és Horovitz Rozália gyermekeként. Az izraelita vallású család 1919-ben felvette az evangélikus hitet. Remete Lászlót 1935. május 3-án Győrött evangélikus lelkésszé avatták. 1937. augusztus 28-án Budapesten házasságot kötött Kusinszky Paula Klárával. Négy gyermekük: Anna Klára (1938), Gabriella Ilona (1940), Mária Márta (1943) és László Miklós (1944). Fancsalban, Debrecenben, Sátoraljaújhelyen, Egerben és Ózdon szolgált segédlelkészként, majd 1939. szeptember 1-től hitoktató Jolsván (ma Jelšava, Szlovákiában). 1944 decemberében a Gestapo elhurcolta, és néhány hét múlva embermentő és partizán-tevékenysége valamint zsidó származása miatt meggyilkolta.

Embermentő tevékenysége
1944-ben segít Budapestre menekíteni többek között egy „a deportálási transzportból kimentett zsidó orvost”. Túlélők beszámolója szerint „[...] amikor a zsidókat elvitték [...] Remete egyet-egyet kiemelt a transzportból”. A behívót kapott jolsvai levente-fiataloknak (részben az általa vezetett ifjúsági egylet, az ún. „Remete-banda” tagjainak) a menetoszlopból való szökését is megszervezte, őket egy közeli bányafolyosóban rejtette el. A háború után több hivatalos nyilatkozat született Remete tetteit bizonyítandó, pl. Dr. Lichtschein Emiltől és Jenőtől, akik így írnak: „büntetőjogi felelősségünk tudatában jelentjük ki, hogy Remete László ev. lelkész [...] a munkaszolgálatosokat talán erején felül egész nyíltan élelmezte sőt egyeseket ruhaneművel is ellátott, ami annál is inkább értékelendő, mert mindez a legnagyobb német és fasiszta terror idején történt.”

Partizán-tevékenysége
1944. szeptemberében csatlakozott a „Nalepka-brigád” nevű szlovák partizán-csapathoz. A „Remete-bandát” is beszervezte az ellenállásba.

Halála
1944. december 17-én vagy 20-án Remetét a Gestapo vagy német SS-katonák letartóztatták, a jolsvai Koháry-Coburg-kastélyban fogva tartották és megkínozták. December 27-én átszállították Besztercebányára (Banská Bystrica). A Nemecká határában lévő mészégetőnél, ahol összesen mintegy kilencszáz embert végeztek ki és égettek el a Hlinka-gárda tagjai 1945 januárjában, 1945. január 9-én Remete Lászlót hátba lőtték és a kohóba taszították.

Emlékezete
1969-ben a Sopron Városi Tanács a soproni Kőfejtő út és Tünde utca között megnyitott új utat Remete Lászlóról nevezte el (37/1969. VB. határozat). Neve a Holokauszt Emlékközpontban található Áldozatok Emlékfalán a 4. sor 32. oszlopának közepén található. Rédey Remetéről szóló írása (1978) számos interjúra és alapos kutatásra támaszkodik, ahogy Nandrásky is (1980, 2006), aki szemtanúként is ír, mivel a „Remete-banda” tagja volt. Következtetéseiket ütközteti Gombocz (2009), aki az Evangélikus Országos Levéltárban őrzött, még föl nem dolgozott iratokat is használ. Bozóky (1979, 50–53. old.) meleghangú, személyes, de pontatlan visszaemlékezést közöl. Braham a magyarországi holokausztról szóló alapműve is említi Remetét.

Publikációi

Jegyzetek

Források 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Galambos Ádám: Remete László, a templomból elhurcolt és meggyilkolt lelkész  (2019.)

1910-ben született személyek
1945-ben elhunyt személyek
Magyar evangélikus lelkészek
Soproniak
Remete László ( szül . Einzig ) ( Sopron , szeptember – Garamnémetfalva , január ) evangélikus lelkész , embermentő . Élete Sopronban született Einzig Miklós főgimnáziumi tanár és Horovitz Rozália gyermekeként . Az izraelita vallású családben felvette az evangélikus hitet . Remete Lászlót májusán Győrött evangélikus lelkésszé avatták. augusztusán Budapesten házasságot kötött Kusinszky Paula Klárával . Négy gyermekük : Anna Klára Gabriella Ilona Mária Mártaés László Miklós Fancsalban , Debrecenben , Sátoraljaújhelyen , Egerben és Ózdon szolgált segédlelkészként , majd szeptembertől hitoktató Jolsván ( ma Jelšava , Szlovákiában ) .decemberében a Gestapo elhurcolta , és néhány hét múlva embermentő és partizán-tevékenysége valamint zsidó származása miatt meggyilkolta . Embermentő tevékenysége 1944-ben segít Budapestre menekíteni többek között egy „ a deportálási transzportból kimentett zsidó orvost” . Túlélők beszámolója szerint „ [ ... ] amikor a zsidókat elvitték [ ... ] Remete egyet-egyet kiemelt a transzportból” . A behívót kapott jolsvai levente-fiataloknak ( részben az általa vezetett ifjúsági egylet , az ún . „ Remete-banda” tagjainak ) a menetoszlopból való szökését is megszervezte , őket egy közeli bányafolyosóban rejtette el . A háború után több hivatalos nyilatkozat született Remete tetteit bizonyítandó , pl . Dr . Lichtschein Emiltől és Jenőtől , akik így írnak : „ büntetőjogi felelősségünk tudatában jelentjük ki , hogy Remete László ev. lelkész [ ... ] a munkaszolgálatosokat talán erején felül egész nyíltan élelmezte sőt egyeseket ruhaneművel is ellátott , ami annál is inkább értékelendő , mert mindez a legnagyobb német és fasiszta terror idején történt.” Partizán-tevékenysége 1944. szeptemberében csatlakozott a „ Nalepka-brigád” nevű szlovák partizán-csapathoz . A „ Remete-bandát” is beszervezte az ellenállásba . Halála 1944. decemberén vagyán Remetét a Gestapo vagy német SS-katonák letartóztatták , a jolsvai Koháry-Coburg-kastélyban fogva tartották és megkínozták . Decemberén átszállították Besztercebányára ( Banská Bystrica ) . A Nemecká határában lévő mészégetőnél , ahol összesen mintegy kilencszáz embert végeztek ki és égettek el a Hlinka-gárda tagjaijanuárjában , januárén Remete Lászlót hátba lőtték és a kohóba taszították . Emlékezete 1969-ben a Sopron Városi Tanács a soproni Kőfejtő út és Tünde utca között megnyitott új utat Remete Lászlóról nevezte el1969. VB. határozat ) . Neve a Holokauszt Emlékközpontban található Áldozatok Emlékfalán a sor oszlopának közepén található . Rédey Remetéről szóló írásaszámos interjúra és alapos kutatásra támaszkodik , ahogy Nandrásky is aki szemtanúként is ír , mivel a „ Remete-banda” tagja volt . Következtetéseiket ütközteti Gombocz aki az Evangélikus Országos Levéltárban őrzött , még föl nem dolgozott iratokat is használ . Bozóky53. old . ) meleghangú , személyes , de pontatlan visszaemlékezést közöl . Braham a magyarországi holokausztról szóló alapműve is említi Remetét . Publikációi Jegyzetek Források Galambos Ádám : Remete László , a templomból elhurcolt és meggyilkolt lelkész ) 1910-ben született személyek 1945-ben elhunyt személyek Magyar evangélikus lelkészek Soproniak