Taupói-tó
A Taupói-tó 616 km²-es felületével Új-Zéland legnagyobb tava, az Északi-sziget közepén terül el. A Taupo tűzhányó kalderájában keletkezett, annak mintegy 26 ezer évvel ezelőtti szupervulkáni kitörése nyomán. A Waitahanui, Tongariro, és Tauranga Taupo folyók táplálják, fölös vizét a Waikato, Új-Zéland leghosszabb folyója vezeti le.

A tó partján üdülőváros található, fontos turisztikai központ, évente több millió látogatóval. A tóból nagy mennyiségben halásszák a betelepített sebes pisztrángot és szivárványos pisztrángot.

Keletkezése
A tó a Taupo nevű, körülbelül 26 500 évvel ezelőtt felrobbant szupervulkán (az esemény neve  Oruanui kitörés) kalderájában alakult ki. Ez volt a legnagyobb vulkánkitörés a Földön a Toba-vulkán 75 000 évvel ezelőtti kitörése óta. A Taupo azóta 28 alkalommal tört ki. A legutóbbi nagy kitörésére, a Hatepe-kitörésre i. sz. 180 körül került sor, ennek is globális hatásai voltak.  A tó felszíne alatt, valamint a környékén továbbra is működnek vulkáni eredetű hőforrások.

Élővilága
A tó környékén bükkfafélék és kőtiszafafélék alkotnak erdőt, amelynek aljnövényzetében főleg páfrányok élnek, mint a Blechnum filiforme, Asplenium flaccidum, Doodia media, Hymenophyllum demissum, Microsorum pustulatum és a Microsorum scandens. Néhány más jellegzetes társult növény  az Olearia ranii és a Alseuosmia quercifolia.

A hazai állatvilág képviselői a Paranephrops planifrons, egy endemikus folyami rákféle, és a kokopu, a Galaxias családhoz tartozó ugyancsak endemikus apró halfajta. A tóban jelentős állománya él a sebes pisztrángnak (Salmo trutta) és a szivárványos pisztrángnak (Oncorhynchus mykiss), ezeket Európából és Kaliforniából telepítették be a 19. század végén. A pisztrángok számára táplálékul Retropinnidae fajokat is betelepítettek.

Melegvíz-kedvelő szivacsok és más gerinctelenek élnek a víz alatti geotermikus hőforrások környékén.

Jegyzetek

Fordítás

További információk 
Hivatalos weboldal

Kapcsolódó szócikkek 
Új-Zéland vízrajza

Új-Zéland tavai
A Taupói-tókm²-es felületével Új-Zéland legnagyobb tava , az Északi-sziget közepén terül el . A Taupo tűzhányó kalderájában keletkezett , annak mintegyezer évvel ezelőtti szupervulkáni kitörése nyomán . A Waitahanui , Tongariro , és Tauranga Taupo folyók táplálják , fölös vizét a Waikato , Új-Zéland leghosszabb folyója vezeti le . A tó partján üdülőváros található , fontos turisztikai központ , évente több millió látogatóval . A tóból nagy mennyiségben halásszák a betelepített sebes pisztrángot és szivárványos pisztrángot . Keletkezése A tó a Taupo nevű , körülbelül500 évvel ezelőtt felrobbant szupervulkán ( az esemény neve Oruanui kitörés ) kalderájában alakult ki . Ez volt a legnagyobb vulkánkitörés a Földön a Toba-vulkán000 évvel ezelőtti kitörése óta . A Taupo azótaalkalommal tört ki . A legutóbbi nagy kitörésére , a Hatepe-kitörésre i. sz.körül került sor , ennek is globális hatásai voltak . A tó felszíne alatt , valamint a környékén továbbra is működnek vulkáni eredetű hőforrások . Élővilága A tó környékén bükkfafélék és kőtiszafafélék alkotnak erdőt , amelynek aljnövényzetében főleg páfrányok élnek , mint a Blechnum filiforme , Asplenium flaccidum , Doodia media , Hymenophyllum demissum , Microsorum pustulatum és a Microsorum scandens . Néhány más jellegzetes társult növény az Olearia ranii és a Alseuosmia quercifolia . A hazai állatvilág képviselői a Paranephrops planifrons , egy endemikus folyami rákféle , és a kokopu , a Galaxias családhoz tartozó ugyancsak endemikus apró halfajta . A tóban jelentős állománya él a sebes pisztrángnak ( Salmo trutta ) és a szivárványos pisztrángnak ( Oncorhynchus mykiss ) , ezeket Európából és Kaliforniából telepítették be a század végén . A pisztrángok számára táplálékul Retropinnidae fajokat is betelepítettek . Melegvíz-kedvelő szivacsok és más gerinctelenek élnek a víz alatti geotermikus hőforrások környékén . Jegyzetek Fordítás További információk Hivatalos weboldal Kapcsolódó szócikkek Új-Zéland vízrajza Új-Zéland tavai