Verőszala
A Verőszala Eger egyik híres pincesora a történelmi Rác hóstyában, a Szala-patak völgyében. Az árok délnyugatra néző napos oldala a Verőszala, északkelet felé néző oldala az Árnyékszala nevet kapta.

Elhelyezkedése 
Eger északnyugati részén, a középkori városfalon kívül húzódik a Szala-patak völgye. Egykor itt, a mai Ráckapu téren volt a város egyik kapuja, amelyet hajdanán Szent Miklós kapunak neveztek, majd Martalóc kapunak, utóbb Rác kapunak. A Ráckapu térről nyílik a Rác hóstya egykori bortermelőinek pincesora.

A délkelet-északnyugat irányú vízfolyás mindkét partján tufába vájt pincék sorakoznak a házak mögött Verőszala és Árnyékszala néven. A két elnevezés az árok napsütötte és árnyékos oldalára utal: hajdan a napsugárzást élvező, „naptól vert” déli-délnyugati lejtőket nevezték „verő”-nek.

Kialakulása 
Eger városa alatt óriási pincerendszer húzódik, amelyet az elmúlt századokban megtermelt hatalmas bormennyiség tárolására hoztak létre majd egy ezredév alatt. A pincéket itt mindenütt a könnyen faragható miocén korú riolittufába vájták. Manapság ennek a pincerendszernek csak töredékében tartanak bort, ám a Verőszala és Árnyékszala pincéinek egy részét napjainkban is működő borászatok használják. A XV. században az egri káptalan birtokkönyve már említést tesz a Király-szék alatti üregekről: ezek lehettek Eger legkorábbi pincéi, melyeket a mai Tetemvár utca mésztufapadja, az ún. darázskő alá, a kavicsos üledékbe mélyítettek. Ezek az üregek még egyszerűek, szabálytalan belső terük követi a sziklapad hajlatait. Komolyabb pincehelyiségek csak az 1500-as évek elején készültek, és ezek képezték a vár kazamatáinak alapját. Ezekben már bort tároltak.

A XVI. században, a török fenyegetettség újabb lendületet adott a pincekészítésnek: ekkor építhették az Almagyar utca tágas pincéket, de ezekben az időkben vájhatták a felnémeti templomdomb pincerendszerét is. Korai keletkezésűek a Kisvölgy utca, a Szala és a Nagykőporos présház nélküli torokpincéi.

Az 1700-as években, a török kiűzése után kezdett el kiépülni az egri érseki pincerendszer. Az Egerbe visszatérő Fenessy György püspök úgy döntött, hogy a püspökség székhelyét áthelyezi a várból a belvárosba, ezért a városban két telket vásárolt, amelyre megkezdődtek az építési munkálatok, méghozzá a hegy gyomrából kitermelt riolittufából. A kitermelt kő után hatalmas labirintusrendszer keletkezett, amely több mint 3 kilométer hosszan nyúlt el a föld alatt a Hatvani kaputól egészen a város északi határáig, a Rác kapuig.

Az XIX. század második felében, a jobbágyfelszabadítás után újabb lendületet kapott a pinceépítés, ekkor készülhettek a Nagy- és Kiskőporos, a Szala, Tihamér, a Koszorú utca, illetve a Farkas-völgy présházas pincesorai. A Szala-patak völgyében először a pincék elé, a kőbe vájták a présházakat, majd később a pincékből kikerülő, jó minőségű tufából építették meg a nyeregtetős présházsorokat. A présház szolgált a szőlőfeldolgozás helyszínéül, a pincében csak a bort érlelték.

Ismert pincészetek a Verőszalán 
Eger egyik legpatinásabb pincesorán két-háromszáz éve folyamatos a pincekultúra. Az Árnyékszala északkeletre néző pincéi többnyire kisparasztok birtokában voltak, de a sor elején, az Árnyékszala és a Verőszala torkolatában ismeretlen időben kialakult egy nagyobb építmény is, amely a XIX. században a hozzá tartozó pincékkel együtt a Grőber család tulajdonában volt (Grőber Jenő volt az egyik első tudatos Egri bikavér-készítő).

A második világháborút követően, a tervgazdálkodásos időkben itt, a Grőber család egykori épületében működött a borvidék meghatározó borászati üzeme, az Egri Borkombinát, a későbbi Egervin Borászat.

1993-ban ugyancsak a Verőszala utcában alapította meg pincészetét a fiatalon elhunyt neves egri borász, Gál Tibor is.

A 2009-ben alapított Kovács Nimród Borászat szintén a Verőszala pincesoron alakította ki birtokközpontját. A hét összefüggő, szépen felújított régi présházban és a mögöttük húzódó pincékben zajlik a 30 hektáros birtok területéről származó szőlő feldolgozása és a korszerű borászati munka. A pincészet tufába vájt kóstolótermében vendégeket is fogadnak.

Kapcsolódó szócikkek 
Eger

Egri borvidék

Egri bikavér

Kovács Nimród Borászat

Jegyzetek

Források 

Eger
Pincészetek
Egri borvidék
A Verőszala Eger egyik híres pincesora a történelmi Rác hóstyában , a Szala-patak völgyében . Az árok délnyugatra néző napos oldala a Verőszala , északkelet felé néző oldala az Árnyékszala nevet kapta . Elhelyezkedése Eger északnyugati részén , a középkori városfalon kívül húzódik a Szala-patak völgye . Egykor itt , a mai Ráckapu téren volt a város egyik kapuja , amelyet hajdanán Szent Miklós kapunak neveztek , majd Martalóc kapunak , utóbb Rác kapunak . A Ráckapu térről nyílik a Rác hóstya egykori bortermelőinek pincesora . A délkelet-északnyugat irányú vízfolyás mindkét partján tufába vájt pincék sorakoznak a házak mögött Verőszala és Árnyékszala néven . A két elnevezés az árok napsütötte és árnyékos oldalára utal : hajdan a napsugárzást élvező , „ naptól vert” déli-délnyugati lejtőket nevezték „ verő”-nek . Kialakulása Eger városa alatt óriási pincerendszer húzódik , amelyet az elmúlt századokban megtermelt hatalmas bormennyiség tárolására hoztak létre majd egy ezredév alatt . A pincéket itt mindenütt a könnyen faragható miocén korú riolittufába vájták . Manapság ennek a pincerendszernek csak töredékében tartanak bort , ám a Verőszala és Árnyékszala pincéinek egy részét napjainkban is működő borászatok használják . A XV. században az egri káptalan birtokkönyve már említést tesz a Király-szék alatti üregekről : ezek lehettek Eger legkorábbi pincéi , melyeket a mai Tetemvár utca mésztufapadja , az ún. darázskő alá , a kavicsos üledékbe mélyítettek . Ezek az üregek még egyszerűek , szabálytalan belső terük követi a sziklapad hajlatait . Komolyabb pincehelyiségek csak azas évek elején készültek , és ezek képezték a vár kazamatáinak alapját . Ezekben már bort tároltak . A XVI. században , a török fenyegetettség újabb lendületet adott a pincekészítésnek : ekkor építhették az Almagyar utca tágas pincéket , de ezekben az időkben vájhatták a felnémeti templomdomb pincerendszerét is . Korai keletkezésűek a Kisvölgy utca , a Szala és a Nagykőporos présház nélküli torokpincéi . Azas években , a török kiűzése után kezdett el kiépülni az egri érseki pincerendszer . Az Egerbe visszatérő Fenessy György püspök úgy döntött , hogy a püspökség székhelyét áthelyezi a várból a belvárosba , ezért a városban két telket vásárolt , amelyre megkezdődtek az építési munkálatok , méghozzá a hegy gyomrából kitermelt riolittufából . A kitermelt kő után hatalmas labirintusrendszer keletkezett , amely több mintkilométer hosszan nyúlt el a föld alatt a Hatvani kaputól egészen a város északi határáig , a Rác kapuig . Az XIX. század második felében , a jobbágyfelszabadítás után újabb lendületet kapott a pinceépítés , ekkor készülhettek a Nagy- és Kiskőporos , a Szala , Tihamér , a Koszorú utca , illetve a Farkas-völgy présházas pincesorai . A Szala-patak völgyében először a pincék elé , a kőbe vájták a présházakat , majd később a pincékből kikerülő , jó minőségű tufából építették meg a nyeregtetős présházsorokat . A présház szolgált a szőlőfeldolgozás helyszínéül , a pincében csak a bort érlelték . Ismert pincészetek a Verőszalán Eger egyik legpatinásabb pincesorán két-háromszáz éve folyamatos a pincekultúra . Az Árnyékszala északkeletre néző pincéi többnyire kisparasztok birtokában voltak , de a sor elején , az Árnyékszala és a Verőszala torkolatában ismeretlen időben kialakult egy nagyobb építmény is , amely a XIX. században a hozzá tartozó pincékkel együtt a Grőber család tulajdonában volt ( Grőber Jenő volt az egyik első tudatos Egri bikavér-készítő ) . A második világháborút követően , a tervgazdálkodásos időkben itt , a Grőber család egykori épületében működött a borvidék meghatározó borászati üzeme , az Egri Borkombinát , a későbbi Egervin Borászat . 1993-ban ugyancsak a Verőszala utcában alapította meg pincészetét a fiatalon elhunyt neves egri borász , Gál Tibor is . Aben alapított Kovács Nimród Borászat szintén a Verőszala pincesoron alakította ki birtokközpontját . A hét összefüggő , szépen felújított régi présházban és a mögöttük húzódó pincékben zajlik ahektáros birtok területéről származó szőlő feldolgozása és a korszerű borászati munka . A pincészet tufába vájt kóstolótermében vendégeket is fogadnak . Kapcsolódó szócikkek Eger Egri borvidék Egri bikavér Kovács Nimród Borászat Jegyzetek Források Eger Pincészetek Egri borvidék