Kaliforniai vörösrák
A kaliforniai vörösrák (Procambarus clarkii) a felsőbbrendű rákok (Malacostraca) osztályának tízlábú rákok (Decapoda) rendjébe, ezen belül a Cambaridae családjába tartozó faj, amely eredetileg az USA déli részén volt honos, de azóta az egész világon elterjedt.

Előfordulása 
A faj magyar neve félrevezető, mert eredeti otthona nem Kalifornia (bár utólag oda is behurcolták), hanem az Egyesült Államok déli része Floridától Texasig és Mexikó északkeleti régiója; a Mexikói-öbölbe ömlő folyók és patakok medencéinek lakója. Elterjedésének északi határa Ohio és Illinois állam. Szándékosan vagy véletlenül Európa, Ázsia, Afrika, Észak- és Dél-Amerika más országaiba is behurcolták, ahol inváziós fajként viselkedve kiszorítja a helyi rákfaunát. Elterjedését gyorsítja, hogy rákfarmokon tenyésztik, akváriumban díszállatként tartják és - különösen esős időben - több kilométert képes megtenni a szárazföldön is. Magyarországon vadon még nem észlelték.

Megjelenése 

A kaliforniai vörösrák kifejlett példányai 6-12 centiméter közöttiek. Testtömege körülbelül 50 gramm. Színe barnásvörös vagy vörösesfekete. Rokonaihoz hasonlóan a fej és a tor összenőve pontszerű kiemelkedésekkel borított fejtort alkot és testét vékony de igen erős külső kitinpáncél védi, amelyet a növekedésével időnként le kell vedlenie. Feje elöl kihegyesedő, nyélen ülő szemei jól mozgathatóak. Öt pár járólába közül az első pár erőteljes ollóvá alakult át, amellyel a rák megragadja táplálékát. Ollói keskenyek és hosszúak, világosabb skarlátvörös kiemelkedésekkel borítottak. Potrohuk ízein további öt pár úszóláb található. A potroh felső oldalán sötét ék alakú mintázat húzódik végig. A fiatal példányok szürkék. Akváriumi díszállaként több színváltozatát is kitenyésztették, ismert narancssárga, kék vagy fehér vörösrák is.

Életmódja 

A lassú folyású és álló vizek, tavak, mocsarak lakója; a sebes patakokban, folyókban más fajok váltják fel. Erősen territoriális, fajtársait agresszívan elüldözi a területéről. A környezeti viszonyokat illetően igen igénytelen faj. Ha élőhelye kiszárad vagy befagy, beássa magát az iszapba. Mindenevő: rovarokat, lárvákat, csigákat, dögöt, élő vagy korhadó növényeket egyaránt fogyaszt, de az állati eredetű táplálékot preferálja. Elsősorban éjszaka aktív, nappal pedig a kövek, fatörzsek alá rejtőzik.

Szaporodására késő ősszel kerül sor. A hím az ollóinál lefogva tartja a nőstényt és hozzásimul, miközben az ötödik járólábpár tövénél elhelyezkedő nyíláson keresztül kiereszti a farok nélküli spermiumait, amelyek a harmadik lábpárnál lévő póruson át behatolnak a nőstény testébe és ott megtermékenyítik a petéket. A nőstény ezután kibocsátja a petéit (200-500-at) és a hátára fekve, úszólábait mozgatva az úszólábakra tapasztja őket. A peték az anyára tapadva, biztonságban fejlődnek, míg a nőstény télre az iszapba ássa magát. Tavasszal a peték lárvákká alakulnak át, de két vedlésig anyjukon maradnak. Meleg éghajlaton évente két generációnyi rák is felnőhet. Igen gyors növekedésű faj, megfelelő körülmények között a 0,5 cm-es kikelő lárva három hónap alatt 8 cm-esre nőhet.

Jelentősége

A kaliforniai vörösrák ehető és az USA déli részén, különösen Louisianában, a főtt rák igen népszerű fogás. Már a 18. század óta tenyésztik, mára a rákfarmok több mint 48 ezer hektárra terjednek ki. 2002-ben 27,8 ezer tonna rák került ki az amerikai farmokról. A kínai termelés gyorsan lehagyta az amerikait, 2005-ben már 105 ezer tonnányit állítottak elő (bár valószínűleg az adat nem csak erre a fajra vonatkozik).

A vörösrák megeszi a vízicsigákat, amelyek patogén féregfajok köztesgazdái lehetnek.

Akváriumban díszállatként tartható. Etetése egyszerű mert szinte mindent megeszik, beleértve a vízinövényeket és a halakat is, ezért ajánlott egyedül tartani.

Sok országban - pl Dél-Európában - meghonosodott és gyorsan terjed kiszorítva az őshonos fajokat. Szerepel az Európai Unió inváziós fajokat felsoroló jegyzékén. Ezenkívül az aljzatfúró, ásó tevékenységével meggyengíti a gátakat és öntözőberendezéseket. Terjesztheti a rákpestist, a rákok Vibrio-fertőzését és egyes gerinceseket megbetegítő féregparazitákat is.

Források 

Procambarus clarkii red swamp crawfish Animal Diversity Web
Procambarus clarkii FAO Fisheries and Aquaculture Department
Procambarus clarkii - Kaliforniai vörösrák Díszhal.info
Procambarus clarkii - Kaliforniai vörösrák Rákfarm blog

Tízlábú rákok
Rákfajok
Az Amerikai Egyesült Államok ízeltlábúi
Inváziós fajok
A kaliforniai vörösrák ( Procambarus clarkii ) a felsőbbrendű rákok ( Malacostraca ) osztályának tízlábú rákok ( Decapoda ) rendjébe , ezen belül a Cambaridae családjába tartozó faj , amely eredetileg az USA déli részén volt honos , de azóta az egész világon elterjedt . Előfordulása A faj magyar neve félrevezető , mert eredeti otthona nem Kalifornia ( bár utólag oda is behurcolták ) , hanem az Egyesült Államok déli része Floridától Texasig és Mexikó északkeleti régiója ; a Mexikói-öbölbe ömlő folyók és patakok medencéinek lakója . Elterjedésének északi határa Ohio és Illinois állam . Szándékosan vagy véletlenül Európa , Ázsia , Afrika , Észak- és Dél-Amerika más országaiba is behurcolták , ahol inváziós fajként viselkedve kiszorítja a helyi rákfaunát . Elterjedését gyorsítja , hogy rákfarmokon tenyésztik , akváriumban díszállatként tartják és - különösen esős időben - több kilométert képes megtenni a szárazföldön is . Magyarországon vadon még nem észlelték . Megjelenése A kaliforniai vörösrák kifejlett példányaicentiméter közöttiek . Testtömege körülbelülgramm . Színe barnásvörös vagy vörösesfekete . Rokonaihoz hasonlóan a fej és a tor összenőve pontszerű kiemelkedésekkel borított fejtort alkot és testét vékony de igen erős külső kitinpáncél védi , amelyet a növekedésével időnként le kell vedlenie . Feje elöl kihegyesedő , nyélen ülő szemei jól mozgathatóak . Öt pár járólába közül az első pár erőteljes ollóvá alakult át , amellyel a rák megragadja táplálékát . Ollói keskenyek és hosszúak , világosabb skarlátvörös kiemelkedésekkel borítottak . Potrohuk ízein további öt pár úszóláb található . A potroh felső oldalán sötét ék alakú mintázat húzódik végig . A fiatal példányok szürkék . Akváriumi díszállaként több színváltozatát is kitenyésztették , ismert narancssárga , kék vagy fehér vörösrák is . Életmódja A lassú folyású és álló vizek , tavak , mocsarak lakója ; a sebes patakokban , folyókban más fajok váltják fel . Erősen territoriális , fajtársait agresszívan elüldözi a területéről . A környezeti viszonyokat illetően igen igénytelen faj. Ha élőhelye kiszárad vagy befagy , beássa magát az iszapba . Mindenevő : rovarokat , lárvákat , csigákat , dögöt , élő vagy korhadó növényeket egyaránt fogyaszt , de az állati eredetű táplálékot preferálja . Elsősorban éjszaka aktív , nappal pedig a kövek , fatörzsek alá rejtőzik . Szaporodására késő ősszel kerül sor . A hím az ollóinál lefogva tartja a nőstényt és hozzásimul , miközben az ötödik járólábpár tövénél elhelyezkedő nyíláson keresztül kiereszti a farok nélküli spermiumait , amelyek a harmadik lábpárnál lévő póruson át behatolnak a nőstény testébe és ott megtermékenyítik a petéket . A nőstény ezután kibocsátja a petéitat ) és a hátára fekve , úszólábait mozgatva az úszólábakra tapasztja őket . A peték az anyára tapadva , biztonságban fejlődnek , míg a nőstény télre az iszapba ássa magát . Tavasszal a peték lárvákká alakulnak át , de két vedlésig anyjukon maradnak . Meleg éghajlaton évente két generációnyi rák is felnőhet . Igen gyors növekedésű faj , megfelelő körülmények között a5 cm-es kikelő lárva három hónap alattcm-esre nőhet . Jelentősége A kaliforniai vörösrák ehető és az USA déli részén , különösen Louisianában , a főtt rák igen népszerű fogás . Már a század óta tenyésztik , mára a rákfarmok több mintezer hektárra terjednek ki.ben 8 ezer tonna rák került ki az amerikai farmokról . A kínai termelés gyorsan lehagyta az amerikait, ben márezer tonnányit állítottak elő ( bár valószínűleg az adat nem csak erre a fajra vonatkozik ) . A vörösrák megeszi a vízicsigákat , amelyek patogén féregfajok köztesgazdái lehetnek . Akváriumban díszállatként tartható . Etetése egyszerű mert szinte mindent megeszik , beleértve a vízinövényeket és a halakat is , ezért ajánlott egyedül tartani . Sok országban - pl Dél-Európában - meghonosodott és gyorsan terjed kiszorítva az őshonos fajokat . Szerepel az Európai Unió inváziós fajokat felsoroló jegyzékén . Ezenkívül az aljzatfúró , ásó tevékenységével meggyengíti a gátakat és öntözőberendezéseket . Terjesztheti a rákpestist , a rákok Vibrio-fertőzését és egyes gerinceseket megbetegítő féregparazitákat is . Források Procambarus clarkii red swamp crawfish Animal Diversity Web Procambarus clarkii FAO Fisheries and Aquaculture Department Procambarus clarkii - Kaliforniai vörösrák Díszhal.info Procambarus clarkii - Kaliforniai vörösrák Rákfarm blog Tízlábú rákok Rákfajok Az Amerikai Egyesült Államok ízeltlábúi Inváziós fajok