Túlvilág (film)
A Túlvilág (eredeti címén, japánul ワンダフルライフ, azaz vandafuru raifu) egy 1998-ban bemutatott japán fantázia-filmdráma Koreeda Hirokazu rendezésében. A „túlvilág előszobájában” játszódó történet szerint az oda kerülő emberek csak egyetlen emléküket választhatják ki életükből, amire örökké emlékezni fognak.

Cselekmény

A film a „túlvilágon” játszódik, de a környezet mégis pont úgy néz ki, mint egy rendes város kissé lerobbant épülete; a szereplők korábban meghalt, de itt újra élő emberek. Ebben az épületben dolgozik egy csoport, akik hetente kb. 20, a napokban meghalt embert fogadnak, akiknek ki kell választaniuk életük egyetlen emlékét, amiből a csoport néhány nappal később filmet készít, amit levetít az embereknek, akik ezután elhagyják az épületet és a túlvilág egy újabb területére lépnek, de úgy, hogy életükből ez az egyetlen emlékük marad csak meg.

Azon a héten, amit a film bemutat, 22-en érkeznek az épületbe, többségük csak rövid ideig megjelenő mellékszereplő, de vannak néhányan, akiket kicsit hosszabban mutatnak be. A huszonkettő között a legkülönbözőbb korú és stílusú emberek fordulnak elő, van itt például mosolygós öregasszony, akinek legkedvesebb emléke, amikor kislány korában piros ruhában táncolt, van pilóta, aki a felhők közötti repülésre akar emlékezni, van férfi, aki az örömlányokra és van fiatal lány, aki pedig Disneylandre. Végül a három napos határidő leteltekor 20-an megtalálják legfontosabb emléküket, de ketten nem: egy Iszeja nevű fiatalember azért, mert nem is akarja megtalálni, egy Vatanabe nevű nyugdíjas férfi pedig azért, mert nem tudja, annyira átlagos (bár a maga módján boldog) élete volt. Vatanabe beszélgetésbe kezd Mocsizukival, az egyik „kérdezőbiztossal”, aki fiatalnak látszik, de kiderül, hogy valójában ő is 70 év körüli lenne már, ha nem halt volna meg a második világháborúban. Miközben Vatanabe életéről készült videófelvételeket néznek, kiderül, hogy Mocsizuki egykori szerelme, Kjóko, a férfi halála után Vatanabe felesége lett. Mocsizuki még mindig szereti a nőt, ezért úgy dönt: ő is kiválaszt egy vele kapcsolatos emléket, és ezáltal eltávozik munkahelyéről és átlép a túlvilág következő szintjére. Még Siori sem tudja visszatartani: ő egy 18 éves lány, aki gyakornokként Mocsizuki munkatársa volt, és szerelmes volt belé. Az eltávozó Mocsizuki helyét ő veszi át, Iszeja pedig, mivel ő továbbra sem hajlandó emléket választani, nem léphet tovább, ezért itt kell maradnia asszisztensnek.

Szereplők
Iura Arata ... Mocsizuki Takasi
Oda Erika ... Szatonaka Siori
Teradzsima Szuszumu ... Kavasima Szatoru
Naitó Takasi ... Szugie Takuró
Kagava Kjóko ... Vatanabe Kjóko
Tani Kei ... Nakamura Kennoszuke
Naitó Taketosi ... Vatanabe Icsiró
Iszeja Júszuke ... Iszeja

Díjak és jelölések

Források

1998 filmjei
Japán filmdrámák
Japán fantasyfilmek
Koreeda Hirokazu-filmek
A Túlvilág ( eredeti címén , japánul ワンダフルライフ , azaz vandafuru raifu ) egyban bemutatott japán fantázia-filmdráma Koreeda Hirokazu rendezésében . A „ túlvilág előszobájában” játszódó történet szerint az oda kerülő emberek csak egyetlen emléküket választhatják ki életükből , amire örökké emlékezni fognak . Cselekmény A film a „ túlvilágon” játszódik , de a környezet mégis pont úgy néz ki , mint egy rendes város kissé lerobbant épülete ; a szereplők korábban meghalt , de itt újra élő emberek . Ebben az épületben dolgozik egy csoport , akik hetente kb. a napokban meghalt embert fogadnak , akiknek ki kell választaniuk életük egyetlen emlékét , amiből a csoport néhány nappal később filmet készít , amit levetít az embereknek , akik ezután elhagyják az épületet és a túlvilág egy újabb területére lépnek , de úgy , hogy életükből ez az egyetlen emlékük marad csak meg . Azon a héten , amit a film bemutat, en érkeznek az épületbe , többségük csak rövid ideig megjelenő mellékszereplő , de vannak néhányan , akiket kicsit hosszabban mutatnak be . A huszonkettő között a legkülönbözőbb korú és stílusú emberek fordulnak elő , van itt például mosolygós öregasszony , akinek legkedvesebb emléke , amikor kislány korában piros ruhában táncolt , van pilóta , aki a felhők közötti repülésre akar emlékezni , van férfi , aki az örömlányokra és van fiatal lány , aki pedig Disneylandre . Végül a három napos határidő leteltekoran megtalálják legfontosabb emléküket , de ketten nem : egy Iszeja nevű fiatalember azért , mert nem is akarja megtalálni , egy Vatanabe nevű nyugdíjas férfi pedig azért , mert nem tudja , annyira átlagos ( bár a maga módján boldog ) élete volt . Vatanabe beszélgetésbe kezd Mocsizukival , az egyik „ kérdezőbiztossal” , aki fiatalnak látszik , de kiderül , hogy valójában ő isév körüli lenne már , ha nem halt volna meg a második világháborúban . Miközben Vatanabe életéről készült videófelvételeket néznek , kiderül , hogy Mocsizuki egykori szerelme , Kjóko , a férfi halála után Vatanabe felesége lett . Mocsizuki még mindig szereti a nőt , ezért úgy dönt : ő is kiválaszt egy vele kapcsolatos emléket , és ezáltal eltávozik munkahelyéről és átlép a túlvilág következő szintjére . Még Siori sem tudja visszatartani : ő egyéves lány , aki gyakornokként Mocsizuki munkatársa volt , és szerelmes volt belé . Az eltávozó Mocsizuki helyét ő veszi át , Iszeja pedig , mivel ő továbbra sem hajlandó emléket választani , nem léphet tovább , ezért itt kell maradnia asszisztensnek . Szereplők Iura Arata\ . . . Mocsizuki Takasi Oda Erika\ . . . Szatonaka Siori Teradzsima Szuszumu\ . . . Kavasima Szatoru Naitó Takasi\ . . . Szugie Takuró Kagava Kjóko\ . . . Vatanabe Kjóko Tani Kei\ . . . Nakamura Kennoszuke Naitó Taketosi\ . . . Vatanabe Icsiró Iszeja Júszuke\ ... Iszeja Díjak és jelölések Források 1998 filmjei Japán filmdrámák Japán fantasyfilmek Koreeda Hirokazu-filmek