Okcitánok
Okcitánok (okcitánul los occitans), újlatin nyelvű népcsoport a Földközi-tenger északnyugati részén. Főként Franciaország déli részén élnek, de az ezzel határos területeken a szomszédos országokban is, Spanyolország északkeleti és Olaszország északnyugati részén. E területeket együtt Okcitánia néven emlegetnek.

A zónának saját okcitán kultúrája van és saját nyelvüket beszélik, egyes források szerint -en mások szerint 2 000 000-an a régió 15 000 000 lakosából. Nagy többségük francia és a többi spanyol, olasz és monacói állampolgár. A történelmi Katalónia két északi tartománya okcitán kultúrájú, Val d’Aran Spanyolországban, és Fenolleda Franciaországban.

Népesség 
Az összesen 15 000 000 okcitán a következőképpen oszlik meg: 12 164 938 Franciaországban, 10 194 az Aran-völgyében, Spanyolországban és 264 000 az okcitán völgyekben Olaszországban. Monacóból nincs hivatalos adat, de különböző források szerint az okcitán nyelvűek száma 5 000 - 32 000 lehet.
Az utóbbi három évtizedben a körzetet a fiatalok kivándorlása jellemezte, aminek a fő oka a munkalehetőségek hiánya ebben az főleg mezőgazdasági zónában. A bevándorlók főleg észak-európaiak és franciák (legtöbb párizsi), akik nyugdíjazáskor a meleg, napos vidéken telepednek le. Okcitániában a lakosság 20%-a nem helyi származású, de ez a szám Provence-ban több mint 30%.

A legjelentősebb okcitán lakosság Marseille-ben (807 071), Toulouse-ban (465 423), Nizza-ban (375 892), Bordeaux-ban(218 948) és Montpellier-ben (244 300) van. Meg kell említeni La Gàrdia enklávét Calabriában, Olaszországban, amelyet Okcitániához számolnak a számottevő okcitán nyelvű lakossága miatt. További helyek, ahova jelentős okcitán bevándorlás volt: San Sebastian, Baszkföld (1900-as évek elejére beolvadtak); Heilbronn környéke, Baden-Württemberg, Németország; Argentína; Uruguay; további latin-amerikai országok; Idaho és Oregon, USA. Ezek közül néhány helyen még élnek emberek, akik beszélik az okcitánt.

A nyelv 

Mivel Okcitánia egy nagy területet foglal el és az okcitán nyelvoktatáshoz a lakosság többsége nem jut hozzá, a nyelveben lényeges táji eltérések vannak. Az észak-okcitán, a limousin, auvergnat és vivaro-alpin dialektusokat, dél-okcitán a languedoc és provanszál dialektusokat, míg a gascon vagy nyugati-okcitán a landes, béarnais és kelet-gascon (az aránit beleértve) dialektusokat foglalja magába. 
A különböző dialektusok beszélői a következőképpen oszlanak meg: auvergnat 1 361 000 Franciaországban, gascon 435 000 Franciaországban és 6 300 Spanyolországban, 2 486 000 languedoc Franciaországban, 11 000 limousin Franciaországban, 5 400 Monacóban, 164 000 az okcitán völgyekben Olaszországban és egy ismeretlen számú provanszál Franciaországban.

A XIX. század végén dolgozni kezdtek a nyelv egységesítésén és Joseph Roumanille Mistral, Frédéric Mistral és Felibritge létrehozták az első egységes (mistrali) helyesírást ami a provanszáli dialektuson alapszik. Jelenleg a legelterjedtebben használt útmutató a klasszikus "alibertina" amit Louis Alibert dolgozott ki a középkori okcitán alapján. Ezt a változatot támogatja az Okcitán Tanulmányok Intézete és az Okcitán Nyelv Tanácsa is. A francia nyelv bevezetésével mint egységes oktatási nyelv, 1880-ban megszűntek a csak okcitán nyelven oktató iskolák és ma az okcitánt rusztikus nyelvnek tartják mivel leginkább az idősebb nemzedék, falusi környezetben őrizte meg. Hivatalosan védett nyelvként csak Val d'Aran-ban van elismerve ahol a lakosság 62%-a beszéli a nyelvet. Az olasz állam védett nyelvvé nyilvánította, míg a francia egy javaslatot tett erre, de még nem kapott törvényes státuszt.

Az Okcitániában beszélt nyelvek az okcitán mellett, Franciaországban a francia, arab és berber, a spanyol és katalán Val d'Aran, Spanyolországban valamint olasz az okcitán völgyekben Olaszországban és Monacóban.

Történelem
Okcitánia már az őskor óta lakott volt, olyan fontos településekkel mint Las Caus, Las Combarèlas, Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil, Font de Gaume, Le Mas-d’Azil stb. Később a ligurok, ibérek és végül kelták foglalták el, akiknek legfontosabb törzse a gallok voltak. Gallia romanizálásával a II. században Okcitániában is bevezették a latin nyelvet. 475-ben a vizigótok hoznak létre egy államot amely a frank Gallia és a provanszáli Gallia közti megosztottsághoz vezet, és ugyanakkor szorosabb kulturális kapcsolatokhoz a római Narbonesa és Terraconense tartományokkal.

A középkorban a kiemelkedő volt az okcitán kultúra, főleg a trubadúr művészet formájában. De ez volt a vég kezdete, mivel a francia királyság a XIII. századi területi igényei az egész Okcitániára kihatással voltak. Ez vezetett a Muret-i csatához, amiben úgy a katalánoknak mint a franciáknak érdekük fűződött Okcitánia uralásához. A XIII. században a francia monarchia lassanként bekebelezte az összes okcitán területet. Ettől kezdve egyre fokozódik az okcitán nyelv elnyomása és helyettesítése a franciával, amit a francia forradalom csak felerősít.

A XX. században az okcitán nyelv  kisebbségi volta csak erősödik és a második világháború csak fokozza a francia nemzetiségi érzelmeket.

Vallás
Az okcitánok nagy többsége (75-90%) római-katolikus keresztény, de jelentős iszlám közösség van és valamennyi protestáns és zsidó vallású is. Az ország kereszténységének hitében központi helyet foglal el a Lourdes-i szentély, Szűz Mária jelenésének színhelye. A középkorban a katharizmusnak fontos szerepe volt Okcitániában.

Gasztromómia
Az okcitán konyha a mediterrán konyha része de tartalmaz katalán és olasz jellegzetességeket is. A körzet nagy kiterjedése miatt úgy a táj mint a konyha, nagy változatosságot mutat. Tartalmazza a  mediterrán konyha és ízek alapvető elemeit mint hús, hal, zöldség és olívaolaj, és ugyanakkor az atlanti konyháét is mint sajtok, pástétomok, tejszín, vaj és általában a nagyobb fűtőértékű étkezés.

Néhány jól ismert földközi-tengeri étel, a ratatouille, az aioli, a bouillabaisse ,a golçat pan (kenyér olívaolajjal), saláták valamint olajbogyó és bor alapú termékek. Jellemző az aromás fűszernövények használata, mint a petrezselyem, rozmaring, kakukkfű, oregánó és bazsalikom.

Híres okcitánok
Auguste Comte, a pozitivizmus megalapítója és a szociológia egyik kezdeményezője
Frédéric Bazille, impresszionista festő;
Frédéric Mistral, okcitánista és okcitán nyelvű író, 1904. évi irodalmi Nobel-díjas
Jean Dausset, immunologus orvos, egyetemi tanár 1980. évi orvosi Nobel-díjas
Jean Jaurès, szocialista politikus
Michel de Montaigne, reneszánsz gondolkodó és politikus
Pierre Bec, költő és nyelvész
Peire Godolin költő
VI. Raymond, Toulouse és Nîmes grófja;
Robert Lafont, nyelvész, történész, költő, író, drámaíró, kulturális aktivista és politikus;
San Roque, a pestis fertőzöttek gyógyításának szentelte magát
Georges Pompidou, Francia Köztársaság elnöke 1969-1974
Jean-Henri Fabre, entomologus
Bernadette Soubirous, a Lourdes-i csoda eredete

Jegyzetek

Fordítás
 

Európai népek
Okcitánok ( okcitánul los occitans ) , újlatin nyelvű népcsoport a Földközi-tenger északnyugati részén . Főként Franciaország déli részén élnek , de az ezzel határos területeken a szomszédos országokban is , Spanyolország északkeleti és Olaszország északnyugati részén . E területeket együtt Okcitánia néven emlegetnek . A zónának saját okcitán kultúrája van és saját nyelvüket beszélik , egyes források szerint -en mások szerint000 000-an a régió000 000 lakosából . Nagy többségük francia és a többi spanyol , olasz és monacói állampolgár . A történelmi Katalónia két északi tartománya okcitán kultúrájú , Val d’Aran Spanyolországban , és Fenolleda Franciaországban . Népesség Az összesen000 000 okcitán a következőképpen oszlik meg : 164 938 Franciaországban , 194 az Aran-völgyében , Spanyolországban és000 az okcitán völgyekben Olaszországban . Monacóból nincs hivatalos adat , de különböző források szerint az okcitán nyelvűek száma000 -000 lehet . Az utóbbi három évtizedben a körzetet a fiatalok kivándorlása jellemezte , aminek a fő oka a munkalehetőségek hiánya ebben az főleg mezőgazdasági zónában . A bevándorlók főleg észak-európaiak és franciák ( legtöbb párizsi ) , akik nyugdíjazáskor a meleg , napos vidéken telepednek le . Okcitániában a lakosság-a nem helyi származású , de ez a szám Provence-ban több mint . A legjelentősebb okcitán lakosság Marseille-ben071 ) , Toulouse-ban423 ) , Nizza-ban892 ) , Bordeaux-ban( 218 948 ) és Montpellier-ben300 ) van . Meg kell említeni La Gàrdia enklávét Calabriában , Olaszországban , amelyet Okcitániához számolnak a számottevő okcitán nyelvű lakossága miatt . További helyek , ahova jelentős okcitán bevándorlás volt : San Sebastian , Baszkföldas évek elejére beolvadtak ) ; Heilbronn környéke, Baden-Württemberg , Németország ; Argentína ; Uruguay ; további latin-amerikai országok ; Idaho és Oregon , USA . Ezek közül néhány helyen még élnek emberek , akik beszélik az okcitánt . A nyelv Mivel Okcitánia egy nagy területet foglal el és az okcitán nyelvoktatáshoz a lakosság többsége nem jut hozzá , a nyelveben lényeges táji eltérések vannak . Az észak-okcitán , a limousin , auvergnat és vivaro-alpin dialektusokat , dél-okcitán a languedoc és provanszál dialektusokat , míg a gascon vagy nyugati-okcitán a landes , béarnais és kelet-gascon ( az aránit beleértve ) dialektusokat foglalja magába . A különböző dialektusok beszélői a következőképpen oszlanak meg : auvergnat361 000 Franciaországban , gascon000 Franciaországban és300 Spanyolországban,486 000 languedoc Franciaországban,000 limousin Franciaországban,400 Monacóban,000 az okcitán völgyekben Olaszországban és egy ismeretlen számú provanszál Franciaországban . A XIX. század végén dolgozni kezdtek a nyelv egységesítésén és Joseph Roumanille Mistral , Frédéric Mistral és Felibritge létrehozták az első egységes ( mistrali ) helyesírást ami a provanszáli dialektuson alapszik . Jelenleg a legelterjedtebben használt útmutató a klasszikus " alibertina " amit Louis Alibert dolgozott ki a középkori okcitán alapján . Ezt a változatot támogatja az Okcitán Tanulmányok Intézete és az Okcitán Nyelv Tanácsa is . A francia nyelv bevezetésével mint egységes oktatási nyelv, ban megszűntek a csak okcitán nyelven oktató iskolák és ma az okcitánt rusztikus nyelvnek tartják mivel leginkább az idősebb nemzedék , falusi környezetben őrizte meg . Hivatalosan védett nyelvként csak Val d'Aran-ban van elismerve ahol a lakosság-a beszéli a nyelvet . Az olasz állam védett nyelvvé nyilvánította , míg a francia egy javaslatot tett erre , de még nem kapott törvényes státuszt . Az Okcitániában beszélt nyelvek az okcitán mellett , Franciaországban a francia , arab és berber , a spanyol és katalán Val d'Aran , Spanyolországban valamint olasz az okcitán völgyekben Olaszországban és Monacóban . Történelem Okcitánia már az őskor óta lakott volt , olyan fontos településekkel mint Las Caus , Las Combarèlas , Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil , Font de Gaume , Le Mas-d’Azil stb . Később a ligurok , ibérek és végül kelták foglalták el , akiknek legfontosabb törzse a gallok voltak . Gallia romanizálásával a II. században Okcitániában is bevezették a latin nyelvet.ben a vizigótok hoznak létre egy államot amely a frank Gallia és a provanszáli Gallia közti megosztottsághoz vezet , és ugyanakkor szorosabb kulturális kapcsolatokhoz a római Narbonesa és Terraconense tartományokkal . A középkorban a kiemelkedő volt az okcitán kultúra , főleg a trubadúr művészet formájában . De ez volt a vég kezdete , mivel a francia királyság a XIII. századi területi igényei az egész Okcitániára kihatással voltak . Ez vezetett a Muret-i csatához , amiben úgy a katalánoknak mint a franciáknak érdekük fűződött Okcitánia uralásához . A XIII. században a francia monarchia lassanként bekebelezte az összes okcitán területet . Ettől kezdve egyre fokozódik az okcitán nyelv elnyomása és helyettesítése a franciával , amit a francia forradalom csak felerősít . A XX. században az okcitán nyelv kisebbségi volta csak erősödik és a második világháború csak fokozza a francia nemzetiségi érzelmeket . Vallás Az okcitánok nagy többsége ) római-katolikus keresztény , de jelentős iszlám közösség van és valamennyi protestáns és zsidó vallású is . Az ország kereszténységének hitében központi helyet foglal el a Lourdes-i szentély , Szűz Mária jelenésének színhelye . A középkorban a katharizmusnak fontos szerepe volt Okcitániában . Gasztromómia Az okcitán konyha a mediterrán konyha része de tartalmaz katalán és olasz jellegzetességeket is . A körzet nagy kiterjedése miatt úgy a táj mint a konyha , nagy változatosságot mutat . Tartalmazza a mediterrán konyha és ízek alapvető elemeit mint hús , hal , zöldség és olívaolaj , és ugyanakkor az atlanti konyháét is mint sajtok , pástétomok , tejszín , vaj és általában a nagyobb fűtőértékű étkezés . Néhány jól ismert földközi-tengeri étel , a ratatouille , az aioli , a bouillabaisse,a golçat pan ( kenyér olívaolajjal ) , saláták valamint olajbogyó és bor alapú termékek . Jellemző az aromás fűszernövények használata , mint a petrezselyem , rozmaring , kakukkfű , oregánó és bazsalikom . Híres okcitánok Auguste Comte , a pozitivizmus megalapítója és a szociológia egyik kezdeményezője Frédéric Bazille , impresszionista festő ; Frédéric Mistral , okcitánista és okcitán nyelvű író , évi irodalmi Nobel-díjas Jean Dausset , immunologus orvos , egyetemi tanár évi orvosi Nobel-díjas Jean Jaurès , szocialista politikus Michel de Montaigne , reneszánsz gondolkodó és politikus Pierre Bec , költő és nyelvész Peire Godolin költő VI. Raymond , Toulouse és Nîmes grófja ; Robert Lafont , nyelvész , történész , költő , író , drámaíró , kulturális aktivista és politikus ; San Roque , a pestis fertőzöttek gyógyításának szentelte magát Georges Pompidou , Francia Köztársaság elnöke Jean-Henri Fabre , entomologus Bernadette Soubirous , a Lourdes-i csoda eredete Jegyzetek Fordítás Európai népek