Sallingberg
Sallingberg osztrák mezőváros Alsó-Ausztria Zwettli járásában. 2019 januárjában 1287 lakosa volt.

Elhelyezkedése

Sallingberg Alsó-Ausztria Waldviertel régiójában fekszik a Große Krems folyó mentén. Területének 55,6%-a erdő. Az önkormányzat 12 településrészt és falut egyesít: Armschlag (86 lakos 2019-ben), Grainbrunn (151), Großnondorf (152), Heubach (32), Kamles (29), Kleinhaslau (56), Lugendorf (110), Moniholz (149), Rabenhof (27), Sallingberg (379), Spielleithen (36) és Voitschlag (80). 

A környező önkormányzatok: délre Kottes-Purk, délnyugatra Ottenschlag, nyugatra Bad Traunstein, északnyugatra Grafenschlag, északra Großgöttfritz, északkeletre Waldhausen, keletre Lichtenau im Waldviertel, délkeletre Albrechtsberg an der Großen Krems.

Története
Sallingberget először 1208-ban említik; egy bizonyos Riwinus de Saliginberge tanúként szerepel egy klevélen. Temploma 1269-ben szerepel először, amikor Albero von Feldsberg és felesége Gisela az imbachi apátságnak adományozta a falut. A templom felügyeletét a kolostor látta el egészen 1782-ig. A 14. században a templomot kibővítették és vásárteret létesítettek, amely köré kézművesek építették házaikat. A reformáció során a falu lakosainak többsége protestánssá lett, lelkészük megházasodott. Az ellenreformáció hatására 1630-ra egy kivételével mindenki visszatért a katolikus valláshoz. A harmincéves háborúban a templomot és parókiát kifosztották, elvitték a harangot és a templomi kelyheket. A 18. századra az imbachi kolostor vadászati jogait átruházta a zwettli apátságra. 

1894-ben takarékszövetkezet, 1960-ban vízvezeték létesült. 1973-ban Sallingberget mezővárosi rangra emelték, ekkor kapta címerét is.

Lakosság
A sallingbergi önkormányzat területén 2019 januárjában 1287 fő élt. A lakosságszám 1890-ban érte el csúcspontját 1911 fővel, azóta lassú, de folyamatos csökkenés tapasztalható. 2016-ban a helybeliek 96,8%-a volt osztrák állampolgár; a külföldiek közül 0,5% a régi (2004 előtti), 0,8% az új EU-tagállamokból érkezett. 1,5% a volt Jugoszlávia (Szlovénia és Horvátország nélkül) vagy Törökország, 0,5% egyéb országok polgára volt. 2001-ben a lakosok 91,7%-a római katolikusnak, 3,3% mohamedánnak, 2,7% pedig felekezeten kívülinek vallotta magát. Ugyanekkor egy magyar élt a mezővárosban; a legnagyobb nemzetiségi csoportot a német (94,6%) után a törökök alkották 2,4%-kal. 

A lakosság számának változása:

Látnivalók
a Keresztelő Szt. János-plébániatemplom
a großnondorfi Mária mennybevétele-plébániatemplom és a Bründl-kápolna

Jegyzetek

Fordítás

Források
Sallingberg Gedächtnis des Landes
[www.sallingberg.at A település honlapja]
32522 – Sallingberg Statistik Austria 

Alsó-Ausztria települései
Sallingberg osztrák mezőváros Alsó-Ausztria Zwettli járásában.januárjábanlakosa volt . Elhelyezkedése Sallingberg Alsó-Ausztria Waldviertel régiójában fekszik a Große Krems folyó mentén . Területének6%-a erdő . Az önkormányzattelepülésrészt és falut egyesít : Armschlaglakosben ) , Grainbrunn Großnondorf Heubach Kamles Kleinhaslau Lugendorf Moniholz Rabenhof Sallingberg Spielleithenés Voitschlag A környező önkormányzatok : délre Kottes-Purk , délnyugatra Ottenschlag , nyugatra Bad Traunstein , északnyugatra Grafenschlag , északra Großgöttfritz , északkeletre Waldhausen , keletre Lichtenau im Waldviertel , délkeletre Albrechtsberg an der Großen Krems . Története Sallingberget előszörban említik ; egy bizonyos Riwinus de Saliginberge tanúként szerepel egy klevélen . Templomaben szerepel először , amikor Albero von Feldsberg és felesége Gisela az imbachi apátságnak adományozta a falut . A templom felügyeletét a kolostor látta el egészenig . A században a templomot kibővítették és vásárteret létesítettek , amely köré kézművesek építették házaikat . A reformáció során a falu lakosainak többsége protestánssá lett , lelkészük megházasodott . Az ellenreformáció hatásárara egy kivételével mindenki visszatért a katolikus valláshoz . A harmincéves háborúban a templomot és parókiát kifosztották , elvitték a harangot és a templomi kelyheket . A századra az imbachi kolostor vadászati jogait átruházta a zwettli apátságra . 1894-ben takarékszövetkezet, ban vízvezeték létesült.ban Sallingberget mezővárosi rangra emelték , ekkor kapta címerét is . Lakosság A sallingbergi önkormányzat területénjanuárjábanfő élt . A lakosságszámban érte el csúcspontjátfővel , azóta lassú , de folyamatos csökkenés tapasztalható.ban a helybeliek8%-a volt osztrák állampolgár ; a külföldiek közül5 % a régielőtti ) ,8 % az új EU-tagállamokból érkezett.5 % a volt Jugoszlávia ( Szlovénia és Horvátország nélkül ) vagy Törökország,5 % egyéb országok polgára volt.ben a lakosok7%-a római katolikusnak,3 % mohamedánnak,7 % pedig felekezeten kívülinek vallotta magát . Ugyanekkor egy magyar élt a mezővárosban ; a legnagyobb nemzetiségi csoportot a német6 % ) után a törökök alkották4%-kal . A lakosság számának változása : Látnivalók a Keresztelő Szt . János-plébániatemplom a großnondorfi Mária mennybevétele-plébániatemplom és a Bründl-kápolna Jegyzetek Fordítás Források Sallingberg Gedächtnis des Landes [ www.sallingberg.at A település honlapja ] 32522 – Sallingberg Statistik Austria Alsó-Ausztria települései