Mezei pattanóbogár
A mezei pattanóbogár (Agriotes ustulatus) a bogarak (Coleoptera) rendjének pattanóbogár-félék (Elateridae) családjába tartozó Magyarországon gazdaságilag jelentős kártevő rovarfaj.

Elterjedése
Nyugat-palearktikus elterjedésű faj, Európa legnagyobb részén, a Kaukázusban és Örményországban, valamint Észak-Afrikában elterjedt, gyakori.

Magyarországon a legnagyobb számban előforduló pattanóbogár faj, a mezőgazdasági területek drótféregállományának több, mint 45%-át e faj lárvái alkotják, de egyes években ez a szám a 75%-ot is elérheti.

Megjelenése
Teste megnyúlt, közepes termetű, a hím hossza 7-10, a nőstényé 8-11 mm. A fej boltozott, pontozottsága sűrű és durva. Csápjai sárgásbarnák, csak az első íz sötétebb. A 2. csápíz ugyanolyan hosszú, mint a 3., a 4.-től kezdve mindegyik íz fűrészesen kiszélesedik. A nyakpajzs hossza szélességével megegyezik, legszélesebb középtájon, valamivel közelebb a fejhez, mint a középvonal. Színezete igen változatos. Alapszíne fekete, barnás-fekete. A szárnyfedők általában sárgás színűek, olykor az egész bogár barnás-fekete, vagy fekete. A csápok, lábak világosabbak, sárgás-, vöröses-barnák. Sárgás szőrzettel fedett.

A tojás piszkosfehér színű, kissé ovális, mérete általában nem éri el a fél mm-t.

A lárva tipikus drótféreg-típusú lárva. Kifejlett mérete 28 mm. Feje szélesebb, mint, amilyen hosszú. Rágója elöl duzzadt, csúcsfoga nincs, középfoga tompaszögű. Farokszelvénye fénylő, megnyúlt, majdnem kétszer olyan hosszú, mint a szélessége, csúcsi harmada elhegyesedő, erős, hegyes csúcstüskével. A sertéket viselő szemölcsök a csúcson nagyok, gumószerűek, az alap felé egyre kisebbek. A serték nagy, kiemelkedő szélű, kráterszerű gödrökből erednek.

A bábbölcsőben helyet foglaló fehéres szabadbáb 10–12 mm hosszú.

Életmódja
A faj imágói június-augusztus hónapokban rajzanak, ezzel a legkésőbb rajzó pattanóbogár faj. Az imágók nappal aktívak, meleg, napfényes időben tápnövényeik levelein illetve virágokon, elsősorban a vadmurok (Daucus carota) virágain gyűjthetők. A bogarak képesek érzékelni mind a színeket, mind a virágok illatanyagait. Kiválóan repülnek, a párzást követő néhány napon belül a nőstények megkezdik a tojásrakást a talaj felső 10 cm-es rétegébe. A tojásokat csomósan helyezi el, összesen nagyjából 50-100 db-ot.

A tojások fejlődés közben sok vizet vesznek fel, melytől megduzzadnak. Száraz talajban a tojások elpusztulnak. Az embrionális fejlődés hőmérséklettől függően 2-4 hét alatt megy végbe.

A kikelő lárvák a táplálék mennyiségétől és minőségétől függően 11-15 lárvastádiumon mennek át a bábozódásig. A lárvák a talajban 2-3 évig fejlődnek, a kifejlődéshez 3700-4500 °C effektív hőösszegre van szükségük, mely 10 °C hőmérséklet felett adódik össze. Vertikális mozgásukat a talajnedvesség irányítja, így akár 50–60 cm mélyre is lehúzódhatnak táplálékhiány esetén. Horizontális mozgásuk a tápnövényekhez kötött.

Táplálkozása
Az imágók pázsitfűfélék (Poaceae) leveleivel illetve ernyősök virágporával táplálkoznak, bár a kísérletek szerint a táplálkozás nincs hatással a nőstények szaporodási mutatóira, így nincs nagy jelentősége, e tevékenységükkel kárt sem okoznak.

A lárvák kezdettől fogva polifág növényevő táplálkozást folytatnak, számukra legideálisabbak a fűfélék csíranövényei, ettől függetlenül komoly károkat okozhatnak a legkülönfélébb szántóföldi és kertészeti növények föld alatti részeiben. A faj lárvái a gyomnövények gyökereit is szívesen fogyasztják.

Védekezés
A védekezés megkezdése előtt fontos a talaj drótféreg-tartalmának megállapítása, megbecslése. Ehhez különféle előrejelzési technikák állnak rendelkezésre (pl.: hagyományos talajfelvételezés, csalétkes csapdázás, feromoncsapdázás, stb). Módszertől függően az előrejelzést tavasszal, vagy nyár végén, ősszel érdemes kivitelezni. Az előrejelzés eredményeképp tapasztalható gyenge (1 lárva/m²), közepes (1-2 lárva/m²), és erős fertőzöttség (3-4 lárva/m²).

Az agrotechnikai védekezés során a talajművelés módszereit használjuk fel a károsító populáció csökkentésére. A faj esetében a tojások és fiatal lárvák jelenlétének időszakában lehet hatékony a módszer a talaj kiszárítása által, mert a fejlett mozgékony lárvák könnyedén visszamásznak a talajba.

Kémiai védekezésre közepes vagy erősebb fertőzöttség esetén lehet szükség. A kémiai védekezés egyrészt a vetőmagok inszekticid hatóanyagú szerrel történő csávázása, másrészt a talajfertőtlenítés, illetve sorkezelések.

Források

Rovarfajok
Pattanóbogár-félék
Növényi kártevők
A mezei pattanóbogár ( Agriotes ustulatus ) a bogarak ( Coleoptera ) rendjének pattanóbogár-félék ( Elateridae ) családjába tartozó Magyarországon gazdaságilag jelentős kártevő rovarfaj. Elterjedése Nyugat-palearktikus elterjedésű faj , Európa legnagyobb részén , a Kaukázusban és Örményországban , valamint Észak-Afrikában elterjedt , gyakori . Magyarországon a legnagyobb számban előforduló pattanóbogár faj , a mezőgazdasági területek drótféregállományának több , mint-át e faj lárvái alkotják , de egyes években ez a szám a-ot is elérheti . Megjelenése Teste megnyúlt , közepes termetű , a hím hossza a nőstényémm . A fej boltozott , pontozottsága sűrű és durva . Csápjai sárgásbarnák , csak az első íz sötétebb . A csápíz ugyanolyan hosszú , mint a , a-től kezdve mindegyik íz fűrészesen kiszélesedik . A nyakpajzs hossza szélességével megegyezik , legszélesebb középtájon , valamivel közelebb a fejhez , mint a középvonal . Színezete igen változatos . Alapszíne fekete , barnás-fekete . A szárnyfedők általában sárgás színűek , olykor az egész bogár barnás-fekete , vagy fekete . A csápok , lábak világosabbak , sárgás- , vöröses-barnák . Sárgás szőrzettel fedett . A tojás piszkosfehér színű , kissé ovális , mérete általában nem éri el a fél mm-t . A lárva tipikus drótféreg-típusú lárva . Kifejlett méretemm . Feje szélesebb , mint , amilyen hosszú . Rágója elöl duzzadt , csúcsfoga nincs , középfoga tompaszögű . Farokszelvénye fénylő , megnyúlt , majdnem kétszer olyan hosszú , mint a szélessége , csúcsi harmada elhegyesedő , erős , hegyes csúcstüskével . A sertéket viselő szemölcsök a csúcson nagyok , gumószerűek , az alap felé egyre kisebbek . A serték nagy , kiemelkedő szélű , kráterszerű gödrökből erednek . A bábbölcsőben helyet foglaló fehéres szabadbáb12 mm hosszú . Életmódja A faj imágói június-augusztus hónapokban rajzanak , ezzel a legkésőbb rajzó pattanóbogár faj. Az imágók nappal aktívak , meleg , napfényes időben tápnövényeik levelein illetve virágokon , elsősorban a vadmurok ( Daucus carota ) virágain gyűjthetők . A bogarak képesek érzékelni mind a színeket , mind a virágok illatanyagait . Kiválóan repülnek , a párzást követő néhány napon belül a nőstények megkezdik a tojásrakást a talaj felsőcm-es rétegébe . A tojásokat csomósan helyezi el , összesen nagyjábóldb-ot . A tojások fejlődés közben sok vizet vesznek fel , melytől megduzzadnak . Száraz talajban a tojások elpusztulnak . Az embrionális fejlődés hőmérséklettől függőenhét alatt megy végbe . A kikelő lárvák a táplálék mennyiségétől és minőségétől függőenlárvastádiumon mennek át a bábozódásig . A lárvák a talajbanévig fejlődnek , a kifejlődéshez°C effektív hőösszegre van szükségük , mely°C hőmérséklet felett adódik össze . Vertikális mozgásukat a talajnedvesség irányítja , így akár60 cm mélyre is lehúzódhatnak táplálékhiány esetén . Horizontális mozgásuk a tápnövényekhez kötött . Táplálkozása Az imágók pázsitfűfélék ( Poaceae ) leveleivel illetve ernyősök virágporával táplálkoznak , bár a kísérletek szerint a táplálkozás nincs hatással a nőstények szaporodási mutatóira , így nincs nagy jelentősége , e tevékenységükkel kárt sem okoznak . A lárvák kezdettől fogva polifág növényevő táplálkozást folytatnak , számukra legideálisabbak a fűfélék csíranövényei , ettől függetlenül komoly károkat okozhatnak a legkülönfélébb szántóföldi és kertészeti növények föld alatti részeiben . A faj lárvái a gyomnövények gyökereit is szívesen fogyasztják . Védekezés A védekezés megkezdése előtt fontos a talaj drótféreg-tartalmának megállapítása , megbecslése . Ehhez különféle előrejelzési technikák állnak rendelkezésre ( pl . : hagyományos talajfelvételezés , csalétkes csapdázás , feromoncsapdázás , stb ) . Módszertől függően az előrejelzést tavasszal , vagy nyár végén , ősszel érdemes kivitelezni . Az előrejelzés eredményeképp tapasztalható gyengelárva/m² ) , közepeslárva/ m² ) , és erős fertőzöttséglárva/m² ) . Az agrotechnikai védekezés során a talajművelés módszereit használjuk fel a károsító populáció csökkentésére . A faj esetében a tojások és fiatal lárvák jelenlétének időszakában lehet hatékony a módszer a talaj kiszárítása által , mert a fejlett mozgékony lárvák könnyedén visszamásznak a talajba . Kémiai védekezésre közepes vagy erősebb fertőzöttség esetén lehet szükség . A kémiai védekezés egyrészt a vetőmagok inszekticid hatóanyagú szerrel történő csávázása , másrészt a talajfertőtlenítés , illetve sorkezelések . Források Rovarfajok Pattanóbogár-félék Növényi kártevők