Klésák (hinduizmus)
A klésa (szanszkrit: क्लेश) az ind filozófiában és a jóga bölcseletében használt fogalom, jelentése: méreg. A kifejezés a "klis" igei gyök származékaként a szenvedés átfogó jelentésének hordozója. Legfontosabb értelmezéseit a "gyötörni", "zaklatni", "fájdalmat okozni" szavakban találjuk, de összefüggésben van a "tisztátalanság" és "szenvedés" szavakkal is.

A klésa kifejezésre először a Svétásvatara-upanisadban találunk utalást. Az ind gondolkodást hűen tükröző Atharva- és Rigvédában már a legkorábbi időktől kezdve jelen van a szenvedésnek, az emberi életet szükségszerűen átjáró fájdalmaknak a tudatosítása. Így a szenvedést kezdettől fogva metafizikai perspektívába helyezték, s az szerves részévé vált az önátalakítási módszerek fogalmi megalapozásának. A feltételekhez kötött lét állandó kísérője a szenvedés, amire utalást találunk már a legkorábbi upanisádokban: "Minden, ami különbözik a transzcendens léttől, az Abszolúttól, az szenvedés".

Az ind bölcselet alapján minél jobban kifordul az emberi tudat igazi önmagából, annál mélyebbre süllyed az anyagi világba. A klésák hatása ekkor erősödik, majd beáll az egyéni tudat teljes függőségi helyzete.
A klésák hatásának egyik páratlan ellenszere a jóga önátalakító módszere, amelynek segítségével a rongált egyéni tudat (avidjá) visszanyeri eredeti alaphelyzetét. A klésákkal terhelt személyes létet a szenvedés négyféle tulajdonsága határozza meg, ugyanis a klésák lehetnek látensek (prasupta), kibontakoznak (tanu), elnyomottak (viccs-hinna) és teljesen aktívak (udhára).

A krija-jóga módszere a tapasz (önfegyelem, önmegtagadás), a szvádhjája (öntanulmányozás, önnevelés és a szent iratok tanulmányozása) és az ísvara-pranidhána (Isten iránti teljes odaadás) együttes alkalmazásával oltja ki a klésákat.

Ha sikerül a klésák végleges és teljes felszámolása, akkor ezzel el is érjük a megszabadulást. A feladat azonban nem könnyű. A klasszikus jóga rendszere ezt nyolc fokozaton keresztül kívánja megvalósítani. A nyolc fokozat azt is jelenti, hogy hogy valamennyi fokozatot párhuzamosan és rendszeresen gyakorolni kell. Ezek: 
jama = erkölcsi tilalmak; nijama = erkölcsi kötelességek; ászanák = sajátos testhelyzetek; pránájáma = légzésszabályozás; pratjáhára = a tudat visszavonása a külvilágról; dháraná = koncentráció, szellemi összpontosítás; dhjána = szellemi elmélyedés, meditáció; szamádhi = a szellemi elmélyedés olyan szintje, amelyben az észlelés alanyának és tárgyának egysége tapasztalható.

A klésák 
Patandzsali Jóga-szútrái alapján az öt klésa:
 tudatlanság (avidjá)
 egoizmus, az "én"-ség (aszmitá)
 vágyak, szenvedély (rága, káma)
 indulatok, gyűlölet (dvésa)
 halálfélelem, ragaszkodás az élethez (abhinivésa)

Kapcsolódó cikkek 
 Klésák (buddhizmus)
 Szanszkrit szójegyzék

Jegyzetek

Fordítás 

 

Hinduizmus
Jóga
A klésa ( szanszkrit : क्लेश ) az ind filozófiában és a jóga bölcseletében használt fogalom , jelentése : méreg . A kifejezés a " klis " igei gyök származékaként a szenvedés átfogó jelentésének hordozója . Legfontosabb értelmezéseit a " gyötörni " , " zaklatni " , " fájdalmat okozni " szavakban találjuk , de összefüggésben van a " tisztátalanság " és " szenvedés " szavakkal is . A klésa kifejezésre először a Svétásvatara-upanisadban találunk utalást . Az ind gondolkodást hűen tükröző Atharva- és Rigvédában már a legkorábbi időktől kezdve jelen van a szenvedésnek , az emberi életet szükségszerűen átjáró fájdalmaknak a tudatosítása . Így a szenvedést kezdettől fogva metafizikai perspektívába helyezték , s az szerves részévé vált az önátalakítási módszerek fogalmi megalapozásának . A feltételekhez kötött lét állandó kísérője a szenvedés , amire utalást találunk már a legkorábbi upanisádokban : " Minden , ami különbözik a transzcendens léttől , az Abszolúttól , az szenvedés " . Az ind bölcselet alapján minél jobban kifordul az emberi tudat igazi önmagából , annál mélyebbre süllyed az anyagi világba . A klésák hatása ekkor erősödik , majd beáll az egyéni tudat teljes függőségi helyzete . A klésák hatásának egyik páratlan ellenszere a jóga önátalakító módszere , amelynek segítségével a rongált egyéni tudat ( avidjá ) visszanyeri eredeti alaphelyzetét . A klésákkal terhelt személyes létet a szenvedés négyféle tulajdonsága határozza meg , ugyanis a klésák lehetnek látensek ( prasupta ) , kibontakoznak ( tanu ) , elnyomottak ( viccs-hinna ) és teljesen aktívak ( udhára ) . A krija-jóga módszere a tapasz ( önfegyelem , önmegtagadás ) , a szvádhjája ( öntanulmányozás , önnevelés és a szent iratok tanulmányozása ) és az ísvara-pranidhána ( Isten iránti teljes odaadás ) együttes alkalmazásával oltja ki a klésákat . Ha sikerül a klésák végleges és teljes felszámolása , akkor ezzel el is érjük a megszabadulást . A feladat azonban nem könnyű . A klasszikus jóga rendszere ezt nyolc fokozaton keresztül kívánja megvalósítani . A nyolc fokozat azt is jelenti , hogy hogy valamennyi fokozatot párhuzamosan és rendszeresen gyakorolni kell . Ezek : jama = erkölcsi tilalmak ; nijama = erkölcsi kötelességek ; ászanák = sajátos testhelyzetek ; pránájáma = légzésszabályozás ; pratjáhára = a tudat visszavonása a külvilágról ; dháraná = koncentráció , szellemi összpontosítás ; dhjána = szellemi elmélyedés , meditáció ; szamádhi = a szellemi elmélyedés olyan szintje , amelyben az észlelés alanyának és tárgyának egysége tapasztalható . A klésák Patandzsali Jóga-szútrái alapján az öt klésa : tudatlanság ( avidjá ) egoizmus , az " én"-ség ( aszmitá ) vágyak , szenvedély ( rága , káma ) indulatok , gyűlölet ( dvésa ) halálfélelem , ragaszkodás az élethez ( abhinivésa ) Kapcsolódó cikkek Klésák ( buddhizmus ) Szanszkrit szójegyzék Jegyzetek Fordítás Hinduizmus Jóga