Stenostira scita
A Stenostira scita a madarak osztályának verébalakúak] (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a Stenostiridae családba tartozó Stenostira nem egyetlen faja.

Rendszerezése 
A fajt Louis Jean Pierre Vieillot francia ornitológus írta le 1818-ban, a Muscicapa nembe Muscicapa scita néven. Korábban a légykapófélék (Muscicapidae) családjába sorolták.

Alfajai 
 S. s. scita (Vieillot, 1818) – délnyugat-Dél-afrikai Köztársaság területén költ, télen Namíbia és Botswana területén is;
 S. s. saturatior Lawson, 1962 – dél-Dél-afrikai Köztársaság területén költ, télen északabbra is;
 S. s. rudebecki (Clancey, 1955) – Lesotho területén költ, télen a Dél-afrikai Köztársaság északabbi területein és Szváziföldön is.

Előfordulása 
Afrika déli részén, Botswana, a Dél-afrikai Köztársaság, Lesotho, Namíbia és Szváziföld területén honos.
 
Természetes élőhelyei a mediterrán, szubtrópusi vagy trópusi szavannák és cserjések, valamint szántóföldek, ültetvények és vidéki kertek. Vonuló faj.

Megjelenése 
Testhossza 12 centiméter, testtömege 4-8 gramm.

Életmódja 
Rovarevő, alapvetően legyeket és apró bogarakat fogyaszt.

Szaporodása 
Júliustól decemberig terjed a költési periódusa.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe nagyon nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.

Jegyzetek

További információk 
 Képek az interneten a fajról

Fordítás 

Stenostiridae
Madárfajok
Afrika madarai
Botswana madarai
A Dél-afrikai Köztársaság madarai
Lesotho madarai
Namíbia madarai
Szváziföld madarai
A Stenostira scita a madarak osztályának verébalakúak ] ( Passeriformes ) rendjébe , ezen belül a Stenostiridae családba tartozó Stenostira nem egyetlen faja . Rendszerezése A fajt Louis Jean Pierre Vieillot francia ornitológus írta leban , a Muscicapa nembe Muscicapa scita néven . Korábban a légykapófélék ( Muscicapidae ) családjába sorolták . Alfajai S. s. scita ( Vieillot,– délnyugat-Dél-afrikai Köztársaság területén költ , télen Namíbia és Botswana területén is ; S. s. saturatior Lawson,– dél-Dél-afrikai Köztársaság területén költ , télen északabbra is ; S. s . rudebecki ( Clancey,– Lesotho területén költ , télen a Dél-afrikai Köztársaság északabbi területein és Szváziföldön is . Előfordulása Afrika déli részén , Botswana , a Dél-afrikai Köztársaság , Lesotho , Namíbia és Szváziföld területén honos . Természetes élőhelyei a mediterrán , szubtrópusi vagy trópusi szavannák és cserjések , valamint szántóföldek , ültetvények és vidéki kertek . Vonuló faj. Megjelenése Testhosszacentiméter , testtömegegramm . Életmódja Rovarevő , alapvetően legyeket és apró bogarakat fogyaszt . Szaporodása Júliustól decemberig terjed a költési periódusa . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe nagyon nagy , egyedszáma pedig stabil . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel . Jegyzetek További információk Képek az interneten a fajról Fordítás Stenostiridae Madárfajok Afrika madarai Botswana madarai A Dél-afrikai Köztársaság madarai Lesotho madarai Namíbia madarai Szváziföld madarai