Horváth Imre (politikus, 1901–1958)
Horváth Imre (Budapest, 1901. november 19. – Budapest, 1958. február 2.) kommunista politikus, a Hegedüs-kormány majd az első Kádár-kormány külügyminisztere.

Életrajza
Horváth Mihály és Troszler Anna gyermekeként született munkáscsaládban. Műszerinas szakmát tanult egy telefongyárban. 1916-ban a telefongyári inassztrájk egyik fő szervezője lett. 1918-ban alapítót tagja volt a Kommunisták Magyarországi Pártjának. 1919-ben részt vett a Magyarországi Tanácsköztársaság létrehozásában, a Vörös Hadseregben politikai biztos helyettesként tevékenykedett és a politikai rendőrségen is szolgált Korvin Ottó mellett. A proletárdiktatúra bukása után internálták, majd kiszabadulása után, 1920-ban, segédkezett az illegális KMP újraszervezésében, amiért 1921 tavaszán a hatóságok elfogták, és tíz év fegyházra ítélték. 

Mivel 1922-ben szabadult egy Szovjetunióval kötött fogolycsere keretében, Moszkvába emigrált. 1926-ban a Marx-Engels Intézet könyvtárosa lett, majd 1932-ben, a Műszaki Egyetem hallgatójaként gépészmérnöki oklevelet szerzett. A kommunista párt utasítására 1933-ban Magyarországra jött, hogy segítse az illegalitásba vonult Kommunista Pártot. 1934 novemberében újra letartóztatták. A szegedi Csillag börtönben raboskodott Magyarország német megszállásáig, majd a németek a dachaui koncentrációs táborba deportálták.

1945-ben  hazatért. 1946-tól Moszkvában, 1948-tól Berlinben volt magyar nagykövet. 1949-től 1951-ig az USA-ban teljesített külügyi szolgálatot. 1951–tól újra nagykövet lett, 1953-ig Londonban, utána 1956-ig Prágában. 

1956. július 30-tól haláláig a Magyar Népköztársaság külügyminisztereként dolgozott, leszámítva az 1956-os forradalom november 3-tól november 12-ig tartó időszakát. Horváth volt a vezetője 1957-ben a második magyar ENSZ-delegációnak, itt Kós-Konduktorov Péter helyét vette át. 1956. július 21-től tagja volt a Magyar Dolgozók Pártja Központi Vezetőségének, 1956. novembertől haláláig pedig az MSZMP Központi Bizottságának.

Díjai, elismerései 

 Magyar Szabadság Érdemrend ezüst fokozata (1947)
 Magyar Népköztársasági Érdemrend III. fokozata (1950)
 Szocialista Munkáért Érdemérem (1954)
 Munkás–Paraszt Hatalomért Emlékérem (posztumusz, 1958)

Jegyzetek

Források

További információk 
 Magyar Életrajzi Lexikon
 Történelmi Tár
 
 1956 MTI

1901-ben született személyek
1958-ban elhunyt személyek
Budapesten született személyek
A szovjet–magyar fogolycsere-akció kicseréltjei
Bebörtönzött politikusok
Emigráns magyarok
Magyar diplomaták
Magyar mérnökök
Magyarország külügyminiszterei
MKP-tagok
KMP-tagok
MDP-tagok
MSZMP-tagok
Magyarország követei és nagykövetei Csehszlovákiában
Magyarország követei és nagykövetei a Szovjetunióban
Magyarország követei és nagykövetei Németországban
Magyarország követei és nagykövetei az Egyesült Királyságban
Horváth Imre ( Budapest , november – Budapest , február ) kommunista politikus , a Hegedüs-kormány majd az első Kádár-kormány külügyminisztere . Életrajza Horváth Mihály és Troszler Anna gyermekeként született munkáscsaládban . Műszerinas szakmát tanult egy telefongyárban.ban a telefongyári inassztrájk egyik fő szervezője lett.ban alapítót tagja volt a Kommunisták Magyarországi Pártjának.ben részt vett a Magyarországi Tanácsköztársaság létrehozásában , a Vörös Hadseregben politikai biztos helyettesként tevékenykedett és a politikai rendőrségen is szolgált Korvin Ottó mellett . A proletárdiktatúra bukása után internálták , majd kiszabadulása után, ban , segédkezett az illegális KMP újraszervezésében , amiérttavaszán a hatóságok elfogták , és tíz év fegyházra ítélték . Mivelben szabadult egy Szovjetunióval kötött fogolycsere keretében , Moszkvába emigrált.ban a Marx-Engels Intézet könyvtárosa lett , majdben , a Műszaki Egyetem hallgatójaként gépészmérnöki oklevelet szerzett . A kommunista párt utasításáraban Magyarországra jött , hogy segítse az illegalitásba vonult Kommunista Pártot.novemberében újra letartóztatták . A szegedi Csillag börtönben raboskodott Magyarország német megszállásáig , majd a németek a dachaui koncentrációs táborba deportálták . 1945-ben hazatért.tól Moszkvában,tól Berlinben volt magyar nagykövet.tőlig az USA-ban teljesített külügyi szolgálatot.tól újra nagykövet lett,ig Londonban , utánaig Prágában . 1956. júliustól haláláig a Magyar Népköztársaság külügyminisztereként dolgozott , leszámítva azos forradalom novembertól novemberig tartó időszakát . Horváth volt a vezetőjeben a második magyar ENSZ-delegációnak , itt Kós-Konduktorov Péter helyét vette át. júliustől tagja volt a Magyar Dolgozók Pártja Központi Vezetőségének , novembertől haláláig pedig az MSZMP Központi Bizottságának . Díjai , elismerései Magyar Szabadság Érdemrend ezüst fokozata Magyar Népköztársasági Érdemrend III. fokozata Szocialista Munkáért Érdemérem Munkás–Paraszt Hatalomért Emlékérem ( posztumusz , Jegyzetek Források További információk Magyar Életrajzi Lexikon Történelmi Tár MTI 1901-ben született személyek 1958-ban elhunyt személyek Budapesten született személyek A szovjet–magyar fogolycsere-akció kicseréltjei Bebörtönzött politikusok Emigráns magyarok Magyar diplomaták Magyar mérnökök Magyarország külügyminiszterei MKP-tagok KMP-tagok MDP-tagok MSZMP-tagok Magyarország követei és nagykövetei Csehszlovákiában Magyarország követei és nagykövetei a Szovjetunióban Magyarország követei és nagykövetei Németországban Magyarország követei és nagykövetei az Egyesült Királyságban