Óriásposzméh
Az óriásposzméh (Bombus fragrans) a rovarok (Insecta) osztályába, a hártyásszárnyúak (Hymenoptera) rendjébe és a méhfélék (Apidae) családjába tartozó faj.

Rendszertana
Leírója Peter Simon Pallas, aki  Apis fragrans néven írta le. Típuslokalitása az orosz Volga-régió. A holoarktikus régióban (Európa, Ázsia, Észak-Amerika) elterjedt Subterraneobombus alnem tagja, ahol a Bombus amurensis és a Bombus fedtschenkoi fajokkal együtt alkotja a Bombus fragrans-fajcsoportot. Ezektől matt clipeusa alapján különböztethető meg.

Megjelenése
Nagyon mutatós dongófaj. Zömök, sűrű sárga szőrbundával fedett testű, fullánkos, ízeltlábú rovar, szárnya áttetsző, feje nagy. Túlnyomó részben aranyszínű. Fekete a clipeus, a toron húzódó csík és a potroh hatodik ízülete, továbbá a fej nagy része és a hasának nagy része. Erős rágója van, az alsó ajak és az állkapocs jelentősen megnyúlt szívószervvé alakult, ami hosszan kinyújtva lehetővé teszi a mélyebb kelyhű virágokból való nektárgyűjtést is. 
Nyugodt, békés rovarok, de veszély esetén, erős, méregmiriggyel ellátott fullánkjukkal védelmezik magukat, vagy a fészekben lévő társaikat. Szúráskor a fullánkjuk nem szakad ki a testükből, hanem sérülés nélkül visszahúzható.
Az óriásposzméh, a Magyarországon előforduló 34 poszméhfaj közül a legnagyobb termetű. A dolgozók testhosszát 18–21 mm-ként tartják számon. 
Európai adatok szerint az anya testhossza 46–48 mm, testszélessége 18–21 mm, szárnyfesztávolsága 38–48 mm, szárnyhosszúsága pedig 19–32 mm, így Európának is a legnagyobb poszméhfaja.

Élőhelye
Mozaikos alföldi gyepek (turjános, homokgyep). Sokféle növényről gyűjti a nektárt, legjobban ott érzi jól magát, ahol mindig van éppen virágzó növény.

Nektárgyűjtése
A többi poszméhhez hasonlóan nektárral és virágporral táplálkozik. Virágporral főként a lárvákat eteti. 
A sűrű, szőrös bunda, nem csak a hőszigetelésben, hanem a nektárgyűjtésben is jelentős szerepet játszik. Szabálytalan, érdes felületének és elektrosztatikus vonzásának köszönhetően, a virágokról jelentős mennyiségű pollen (virágpor) tapad rá.  A módosult harmadik pár lábukkal, mely kissé kivájt, oldalról pedig durva szőrök veszik körül, a szőrbundáról lefésülve, a láb mélyedésébe terelik a virágport.

Szaporodása
A télen sikeresen áttelelt nőstény poszméh már kora tavasszal megjelenik. Egy-két hétig táplálkozik, majd megerősödve fészkelő helyet keres. Sosem ás fészket, elhagyott kisemlős járatokat takarít ki. A fészek építőanyaga viasz, amit speciális mirigyeiből választ ki a potrohlemezeik közül. Viaszsejtjei, szabálytalan hordó alakúak, melyek rendezetlenül állnak. Mivel a királynő kezdetben egyedül van, pár lerakott petéjét saját testével melengeti. Pár hét múlva viszont kikelnek az első dolgozók és ezután a királynőnek már csak a peterakás lesz a feladata. A család csúcslétszáma 50-100. A dolgozók május végétől repülnek, az új ivaros nemzedék augusztus közepétől jelenik meg. Őszre a királynő és a kolónia többi lakója is elpusztul, a telet csak a megtermékenyített nőstények egy része éli túl.

Előfordulása

Nevezetes pontusi elterjedésű sztyepfajunk. Magyarországon érte el elterjedésének legnyugatibb pontját. Legismertebb élőhelye a kiskunsági Apaj-puszta volt, ahol az 1950-es évek elején még számos példányát gyűjtötték és az akkori megfigyelések szerint a nyári hónapokban elég gyakran lehetett látni az aszat és a bókoló bogáncs virágzatain. 
Utolsó, biztosan regisztrált előfordulása, Kunpeszér és Kunadacs térségében már több mint harmincéves. 
A Kiskunsági Nemzeti Parkban 4 éven át 1977 és 1980 folyamán végzett rendszeres kutatások ellenére sem került elő egyetlen óriásposzméh-példány sem. Így inkább csak feltételezhető, hogy a faj még él Magyarországon, egyelőre eltűntnek kell tekinteni. 

Bizonytalan adatok állnak rendelkezésre, de jelenleg, vagy valaha az alábbi országokban fordult még elő : Szlovákia, Ukrajna, Oroszországban Dél-Szibéria, Kelet-Törökország, Kazahsztán, Kaukázus, Kína és Mongólia. Elterjedt Kelet-Európában, Törökországtól Iránon át egészen Nyugat-Kínáig. Törökországban csak az anatóliai sztyeppén lelhető fel, ahol is a szikes területekről jelentették.  Ukrajnában az utóbbi évtizedben nem került elő a Krím-félszigeten kívül.

Veszélyeztetettsége
Egész elterjedési területén ritka. Sok élőhelyet veszített a sztyepp felszántása miatt. Az IUCN kritériumai alapján a sebezhető kategóriába tartozik.

Képe
 Bombus fragrans (Pallas, 1771) Bondarul de stepa

Jegyzetek

Források
Vörös Könyv Magyarországon kipusztult és veszélyeztetett növény- és állatfajok. Budapest, Akadémia Kiadó, 1990. 261 oldal + 177-es kép. 
Hazai poszméhfajok (Bombusspp.) veszélyeztetettsége és védelmük szükségessége. 2004. Sárospataki M., Novák J., Molnár V., Természetvédelmi Közlemények 11. 299–307. oldal
Derecske állatvilága Lovas Márton   A Debreceni Déri Múzeum Évkönyve 2000-2001, Kiadás: Debrecen 2001. 58 old.
Pallas Lexikon  Kiadás: 1771.  447. oldal
 A poszméhek biogeográfiája
 18/2008. (VI. 19.) KvVM rendelet
 Tervezet a védett és a fokozottan védett növény- és állatfajokról [...]
 Természet adta szolgáltatás 
 Subterraneobombus ecology and behaviour
 Bombus fragrans  
 Fragranshummel 
 Eberhard von Hagen: Hummeln: bestimmen, ansiedeln, vermehren, schützen. Natur-Verlag, Augsburg 1990, 
 Dufthummeln bei wildbienen.de
 Pall H. Williams, Jiandong An, Jiaxing Huang (2011): The bumblebees of the subgenus Subterraneobombus: integrating evidence from morphology and DNA barcodes (Hymenoptera, Apidae, Bombus). Zoological Journal of the Linnean Society 163: 813–862.
 J.F. Gokcezade, B.-A. Gereben-Krenn, J. Neumayer & H.W. Krenn (2010): Feldbestimmungsschlüssel für die Hummeln Österreichs, Deutschlands und der Schweiz (Hymenoptera, Apidae). Linzer biologische Beiträge 42/1: 5-42.

Fordítás

Rovarfajok
Hártyásszárnyúak
Magyarországon fokozottan védett állatok
Az óriásposzméh ( Bombus fragrans ) a rovarok ( Insecta ) osztályába , a hártyásszárnyúak ( Hymenoptera ) rendjébe és a méhfélék ( Apidae ) családjába tartozó faj. Rendszertana Leírója Peter Simon Pallas , aki Apis fragrans néven írta le . Típuslokalitása az orosz Volga-régió . A holoarktikus régióban ( Európa , Ázsia , Észak-Amerika ) elterjedt Subterraneobombus alnem tagja , ahol a Bombus amurensis és a Bombus fedtschenkoi fajokkal együtt alkotja a Bombus fragrans-fajcsoportot . Ezektől matt clipeusa alapján különböztethető meg . Megjelenése Nagyon mutatós dongófaj. Zömök , sűrű sárga szőrbundával fedett testű , fullánkos , ízeltlábú rovar , szárnya áttetsző , feje nagy . Túlnyomó részben aranyszínű . Fekete a clipeus , a toron húzódó csík és a potroh hatodik ízülete , továbbá a fej nagy része és a hasának nagy része . Erős rágója van , az alsó ajak és az állkapocs jelentősen megnyúlt szívószervvé alakult , ami hosszan kinyújtva lehetővé teszi a mélyebb kelyhű virágokból való nektárgyűjtést is . Nyugodt , békés rovarok , de veszély esetén , erős , méregmiriggyel ellátott fullánkjukkal védelmezik magukat , vagy a fészekben lévő társaikat . Szúráskor a fullánkjuk nem szakad ki a testükből , hanem sérülés nélkül visszahúzható . Az óriásposzméh , a Magyarországon előfordulóposzméhfaj közül a legnagyobb termetű . A dolgozók testhosszát21 mm-ként tartják számon . Európai adatok szerint az anya testhossza48 mm , testszélessége21 mm , szárnyfesztávolsága48 mm , szárnyhosszúsága pedig32 mm , így Európának is a legnagyobb poszméhfaja . Élőhelye Mozaikos alföldi gyepek ( turjános , homokgyep ) . Sokféle növényről gyűjti a nektárt , legjobban ott érzi jól magát , ahol mindig van éppen virágzó növény . Nektárgyűjtése A többi poszméhhez hasonlóan nektárral és virágporral táplálkozik . Virágporral főként a lárvákat eteti . A sűrű , szőrös bunda , nem csak a hőszigetelésben , hanem a nektárgyűjtésben is jelentős szerepet játszik . Szabálytalan , érdes felületének és elektrosztatikus vonzásának köszönhetően , a virágokról jelentős mennyiségű pollen ( virágpor ) tapad rá . A módosult harmadik pár lábukkal , mely kissé kivájt , oldalról pedig durva szőrök veszik körül , a szőrbundáról lefésülve , a láb mélyedésébe terelik a virágport . Szaporodása A télen sikeresen áttelelt nőstény poszméh már kora tavasszal megjelenik . Egy-két hétig táplálkozik , majd megerősödve fészkelő helyet keres . Sosem ás fészket , elhagyott kisemlős járatokat takarít ki . A fészek építőanyaga viasz , amit speciális mirigyeiből választ ki a potrohlemezeik közül . Viaszsejtjei , szabálytalan hordó alakúak , melyek rendezetlenül állnak . Mivel a királynő kezdetben egyedül van , pár lerakott petéjét saját testével melengeti . Pár hét múlva viszont kikelnek az első dolgozók és ezután a királynőnek már csak a peterakás lesz a feladata . A család csúcslétszáma A dolgozók május végétől repülnek , az új ivaros nemzedék augusztus közepétől jelenik meg . Őszre a királynő és a kolónia többi lakója is elpusztul , a telet csak a megtermékenyített nőstények egy része éli túl . Előfordulása Nevezetes pontusi elterjedésű sztyepfajunk . Magyarországon érte el elterjedésének legnyugatibb pontját . Legismertebb élőhelye a kiskunsági Apaj-puszta volt , ahol azes évek elején még számos példányát gyűjtötték és az akkori megfigyelések szerint a nyári hónapokban elég gyakran lehetett látni az aszat és a bókoló bogáncs virágzatain . Utolsó , biztosan regisztrált előfordulása , Kunpeszér és Kunadacs térségében már több mint harmincéves . A Kiskunsági Nemzeti Parkbanéven átésfolyamán végzett rendszeres kutatások ellenére sem került elő egyetlen óriásposzméh-példány sem . Így inkább csak feltételezhető , hogy a faj még él Magyarországon , egyelőre eltűntnek kell tekinteni . Bizonytalan adatok állnak rendelkezésre , de jelenleg , vagy valaha az alábbi országokban fordult még elő \ : Szlovákia , Ukrajna , Oroszországban Dél-Szibéria , Kelet-Törökország , Kazahsztán , Kaukázus , Kína és Mongólia . Elterjedt Kelet-Európában , Törökországtól Iránon át egészen Nyugat-Kínáig . Törökországban csak az anatóliai sztyeppén lelhető fel , ahol is a szikes területekről jelentették . Ukrajnában az utóbbi évtizedben nem került elő a Krím-félszigeten kívül . Veszélyeztetettsége Egész elterjedési területén ritka . Sok élőhelyet veszített a sztyepp felszántása miatt . Az IUCN kritériumai alapján a sebezhető kategóriába tartozik . Képe Bombus fragrans ( Pallas , Bondarul de stepa Jegyzetek Források Vörös Könyv Magyarországon kipusztult és veszélyeztetett növény- és állatfajok . Budapest , Akadémia Kiadó, oldal +es kép . Hazai poszméhfajok ( Bombusspp. ) veszélyeztetettsége és védelmük szükségessége . Sárospataki M. , Novák J. , Molnár V. , Természetvédelmi Közlemények307. oldal Derecske állatvilága Lovas Márton A Debreceni Déri Múzeum Évkönyve Kiadás : Debrecenold . Pallas Lexikon Kiadás : oldal A poszméhek biogeográfiája 2008. ( VI. ) KvVM rendelet Tervezet a védett és a fokozottan védett növény- és állatfajokról [ ... ] Természet adta szolgáltatás Subterraneobombus ecology and behaviour Bombus fragrans Fragranshummel Eberhard von Hagen : Hummeln : bestimmen , ansiedeln , vermehren , schützen . Natur-Verlag , Augsburg Dufthummeln bei wildbienen.de Pall H. Williams , Jiandong An , Jiaxing Huang The bumblebees of the subgenus Subterraneobombus : integrating evidence from morphology and DNA barcodes ( Hymenoptera , Apidae , Bombus ) . Zoological Journal of the Linnean Society862 . J.F . Gokcezade, B.-A . Gereben-Krenn , J. Neumayer & H.W. Krenn Feldbestimmungsschlüssel für die Hummeln Österreichs , Deutschlands und der Schweiz ( Hymenoptera , Apidae ) . Linzer biologische Beiträge1 : Fordítás Rovarfajok Hártyásszárnyúak Magyarországon fokozottan védett állatok