Donji Bitelić
Donji Bitelić falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Hrvacéhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 37, közúton 50 km-re északkeletre, Sinjtől 15 km-re, községközpontjától légvonalban 6, közúton 9 km-re északra, a Dinári-hegység lábánál fekszik. Délnyugatról a Svilaja-hegység  és a Peruča-tó, északkeletről a Dinári-hegység határolja. Településrészei: Donji Jukići, Torina, Đomići-Buljani, Gornji Buljani melynek része Škrabiće, Vignjište és Dutkiće, Vulići, Hrgovići, Gornji Jukići, Kelavići, Jovići és Govorušići. Ezeken kívül a településhez tartozik még Brana Peruća és Ravno Vrdovo egy része is. Vrdovo a Dinári-hegységben fekszik, nyári legelőként és kaszálóként használják, területén istállók is találhatók.

Története 
A török Sinj várával együtt 1536-ban foglalta ezt a vidéket, de már a török uralom idején is élt itt horvát lakosság. A velencei seregek 1686-ban foglalták vissza a töröktől Sinj várát és vele együtt a mai Hrvace térségét. Ezt követően a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság, köztük több száz pravoszláv család érkezett. A velencei-török háború után kialakult új hatalmi viszonyokat 1699-ben a karlócai béke szentesítette. Az 1714-ben kitört velencei-török háborúban átmenetileg újra török kézre került, de 1715-ben már újra velencei uralom alatt állt. 1718-ban a pozsareváci béke az új határt a Dinári-hegységnél húzta meg, így e térség velencei kézen maradt. A bitelići plébánia 1770-ben vált önállóvá a potravljei plébániától, ahová azelőtt tartozott. A plébánia papi szolgálatát a sinji ferences atyák látták el. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1857-ben 639, 1910-ben 733 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A háború után a település a szocialista Jugoszlávia része lett. A település lakossága ekkor mintegy felére csökkent.1991-től a független Horvátországhoz tartozik. Ez évben lakosságának 84 százaléka horvát, 12 százaléka szerb nemzetiségű volt. A délszláv háború idején a település egy valamivel több mint egyéves időszaktól eltekintve horvát kézen maradt. 1991. szeptember 19-én foglalták el a szerb erők. A horvát hadsereg a „Peruča” fedőnevű katonai akció során 1993 januárjában szabadította fel a települést. Szerb lakossága elmenekült. A krajinai szerb határ közelében levő falu lakossága azonban csak az 1995 augusztusában végrehajtott „Vihar” hadműveletet követően lélegezhetett fel végleg. Lakossága 2011-ben 317 fő volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A település területén jelentősebb forrás nem található, de meg kell említeni a Ponikva víznyelőt, mely nagyobb eső és a hegyekben történő hóolvadás esetén elárasztja a Ponikva-mezőt. A kisebb időszakos források közül említésre méltók a Metiljovica, a Pavluša, a Zečica, a Turski Bunar Bukánál, a Bristovac és a Pribojna a Mala-barlang alatti vízmosásban.
 Nemrég a Dinári-hegységben fekvő Vrdovon a Sveti Jakov nevű helyen hegyi menedékházat építettek, mely szállásként és hegyi túrák kiindulópontjaként is szolgál. A menedékház melletti romos Szent György kápolnát a hegymászók felújították.
A Cetina fölötti kőhidat 1895 és 1905 között építették. A hétíves nyílású híd pilonokon nyugszik, melyek lekerekített hullámtörőkkel rendelkeznek. A híd mellvédei teljes hosszban végigfutnak, az alsó rész és a mellvéd közé kőpárkányt építettek. A híd a 19. század végének kivételes konstrukciója, formai kialakítását tekintve kapcsolatban áll más, akkoriban Dalmáciában épített hidakkal.l.

Jegyzetek

Források 
Hrvace község hivatalos oldala 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Hrvace rövid története 
 Hrvace – A plébánia története 
Cetina die nördliche 
A szerb erők Dabar, Vučipolje és Maljkovo elleni támadása 1991. szeptember 17-19. között – térkép

Fordítás 

Split-Dalmácia megye települései
Donji Bitelić falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Hrvacéhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északkeletre , Sinjtőlkm-re , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északra , a Dinári-hegység lábánál fekszik . Délnyugatról a Svilaja-hegység és a Peruča-tó , északkeletről a Dinári-hegység határolja . Településrészei : Donji Jukići , Torina , Đomići-Buljani , Gornji Buljani melynek része Škrabiće , Vignjište és Dutkiće , Vulići , Hrgovići , Gornji Jukići , Kelavići , Jovići és Govorušići . Ezeken kívül a településhez tartozik még Brana Peruća és Ravno Vrdovo egy része is . Vrdovo a Dinári-hegységben fekszik , nyári legelőként és kaszálóként használják , területén istállók is találhatók . Története A török Sinj várával együttban foglalta ezt a vidéket , de már a török uralom idején is élt itt horvát lakosság . A velencei seregekban foglalták vissza a töröktől Sinj várát és vele együtt a mai Hrvace térségét . Ezt követően a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság , köztük több száz pravoszláv család érkezett . A velencei-török háború után kialakult új hatalmi viszonyokatben a karlócai béke szentesítette . Azben kitört velencei-török háborúban átmenetileg újra török kézre került , deben már újra velencei uralom alatt állt.ban a pozsareváci béke az új határt a Dinári-hegységnél húzta meg , így e térség velencei kézen maradt . A bitelići plébániaben vált önállóvá a potravljei plébániától , ahová azelőtt tartozott . A plébánia papi szolgálatát a sinji ferences atyák látták el.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A háború után a település a szocialista Jugoszlávia része lett . A település lakossága ekkor mintegy felére csökkent.1991-től a független Horvátországhoz tartozik . Ez évben lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt . A délszláv háború idején a település egy valamivel több mint egyéves időszaktól eltekintve horvát kézen maradt. szeptemberén foglalták el a szerb erők . A horvát hadsereg a „ Peruča” fedőnevű katonai akció soránjanuárjában szabadította fel a települést . Szerb lakossága elmenekült . A krajinai szerb határ közelében levő falu lakossága azonban csak azaugusztusában végrehajtott „ Vihar” hadműveletet követően lélegezhetett fel végleg . Lakosságabenfő volt . Lakosság Nevezetességei A település területén jelentősebb forrás nem található , de meg kell említeni a Ponikva víznyelőt , mely nagyobb eső és a hegyekben történő hóolvadás esetén elárasztja a Ponikva-mezőt . A kisebb időszakos források közül említésre méltók a Metiljovica , a Pavluša , a Zečica , a Turski Bunar Bukánál , a Bristovac és a Pribojna a Mala-barlang alatti vízmosásban . Nemrég a Dinári-hegységben fekvő Vrdovon a Sveti Jakov nevű helyen hegyi menedékházat építettek , mely szállásként és hegyi túrák kiindulópontjaként is szolgál . A menedékház melletti romos Szent György kápolnát a hegymászók felújították . A Cetina fölötti kőhidatésközött építették . A hétíves nyílású híd pilonokon nyugszik , melyek lekerekített hullámtörőkkel rendelkeznek . A híd mellvédei teljes hosszban végigfutnak , az alsó rész és a mellvéd közé kőpárkányt építettek . A híd a század végének kivételes konstrukciója , formai kialakítását tekintve kapcsolatban áll más , akkoriban Dalmáciában épített hidakkal.l . Jegyzetek Források Hrvace község hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja További információk Hrvace rövid története Hrvace – A plébánia története Cetina die nördliche A szerb erők Dabar , Vučipolje és Maljkovo elleni támadása szeptember között – térkép Fordítás Split-Dalmácia megye települései