Apella csuklyásmajom
Az Apella csuklyásmajom (Sapajus apella) az emlősök (Mammalia) osztályának főemlősök (Primates) rendjébe, ezen belül a csuklyásmajomfélék (Cebidae) családjába és a csuklyásmajomformák (Cebinae) alcsaládjába tartozó faj.

A Sapajus emlősnem típusfaja.

Rendszertani besorolása 
2011-ben és 2012-ben, Jessica Lynch Alfaro és társai a Cebus nemből kivonták az úgynevezett C. apella csoportot és nemi szintre emelték, Sapajus név alatt. A Cebus nem kettéválasztásának oka a nemen belüli különböző testfelépítés volt; az új Sapajus nembe a robusztusabb testfelépítésű fajok kerültek, míg a Cebus nemben megmaradtak a karcsút testfelépítésűek, azaz a C. capucinus csoportbeliek. Ebből kiindulva, manapság az Apella csuklyásmajom és az összes közeli rokona, az újonnan létrehozott, Sapajus nembe tartozik.

Előfordulása 
Ez az állatfaj az Amazonas északi részén, azaz a Guyanák, Venezuela és Brazília között fordul elő. Elterjedésének nyugati határát a Rio Negro, míg északi határát az Orinoco képezik. Ez a majom még megtalálható Kolumbia keleti részén, Ecuadorban, Bolíviában és Peruban. A Trinidad sziget északnyugati félszigetére sikeresen betelepítették. Az előfordulási területe sok helyen megegyezik, más csuklyásmajmok területével, köztük a fehérhomlokú csuklyásmajoméval (Cebus albifrons) is.

Alfajai 
Ennek a majomfajnak 5 elfogadott alfaja:

Sapajus apella apella (Linnaeus, 1758)
Sapajus apella fatuellus (Linnaeus, 1766)
Sapajus apella margaritae Hollister, 1914
Sapajus apella peruanus Thomas, 1901
Sapajus apella tocantinus Lönnberg, 1939

A Sapajus macrocephalus nevű állatot, egyes rendszerezők Sapajus apella macrocephalus név alatt az Apella csuklyásmajom alfajának vélik.

Megjelenése 
Robusztusabb testfelépítésű, mint más csuklyásmajmok. A szőrzete durvább tapintású és a hosszú farka vastagabb. A homloka tájékán csomóban álló, hosszabb és keményebb szőrszálú bundarész van, melyet ingerültségének megfelelően feljebb vagy lejjebb ereszthet. A testét borító bundaszíne barnásszürke, a hasi része világosabb. A homlok fölötti szőrzete, valamint keze- és lábfejei feketék. Az erős farka, fogófarokként egy ötödik végtagként működik.

Fej-testhossza 32-57 centiméter, farokhossza 38-56 centiméter és testtömege 1,9-4,8 kilogramm. A hímek általában nagyobbak és nehezebbek, mint a nőstények.

Életmódja 
Habár számos élőhelyen képes megélni, a legfőbb elterjedési területei a trópusi esőerdők. 2700 méteres tengerszint fölötti magasságban is észrevették. A nyílt térségeket sem kerüli el. Az állat főleg fák lombkoronái között tartózkodik, de a talajra is lejön táplálkozási célokból. Nappal tevékeny. 2-20, általában 8-15 fős csoportokban él; a csoporton belül jól kifejlett ranglétra van, ahol a domináns hím áll legfeljebb. Utána a magas rangú nőstények következnek. Amikor veszély van ez a hím mindig a magas rangú nőstények mögé rejtőzik. Habár a nőstények emiatt nagyobb veszélyben vannak, nekik megéri, mert ha a hím szert jó táplálékra e nőstények kapnak hamarább belőle. Egy csoporton belül, más fiatalabb hímek is lehetnek.

Táplálékai között főleg a csonthéjas termések és egyéb gyümölcsök játszanak szerepet, de ezek mellett rovarokat, azok lárváit, tojásokat, madárfiókákat, békákat, gyíkokat és akár denevéreket is fogyaszt. A csonthéjas termések felbontásához, különböző köveket használ fel, egyeseket üllőként, míg másokat kalapácsként. Ha a termés nincs eléggé megérve, akkor akár egy hétig is szárítja a Napon.

Legfőbb ellenségei a ragadozó madarak és a macskafélék; az utóbbiakat kövek dobálásával riaszthat el.

Hogy társat vonzzon és csökkentse a stresszet rávizel a kezeire..

Szaporodása 
Az Apella csuklyásmajomnál a vemhesség 180 napig tart, ennek végén általában 1, ritkán 2 kölyök jön világra. Születésekor a kis majom 200-250 grammos és anyja a hátán hordozza. Az elválasztás 9 hónap után következik be. Az ivarérettséget, csak 7 évesen éri el, ami igen hosszú idő egy ekkora méretű emlősállat számára.

Állatkertekben 
Magyarországon a Nyíregyházi Állatparkban, a Veszprémi Állatkertben, a Nagyerdei Kultúrparkban, a Kecskeméti Vadaskertben, a Győri Állatkertben, a Pécsi Állatkertben tartanak Apella csuklyásmajmokat.

Képek

Jegyzetek

Források 
Mammal Species of the World. Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (szerkesztők). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3. kiadás) 
Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis, Tomus I. Editio decima, reformata. Holmiæ: impensis direct. Laurentii Salvii. i–ii, 1–824 pp  doi: 10.5962/bhl.title.542: pages 18–19.

Fordítás 

Csuklyásmajomformák
Emlősfajok
Kolumbia emlősei
Venezuela emlősei
Trinidad és Tobago emlősei
Guyana emlősei
Suriname emlősei
Francia Guyana emlősei
Brazília emlősei
Az Apella csuklyásmajom ( Sapajus apella ) az emlősök ( Mammalia ) osztályának főemlősök ( Primates ) rendjébe , ezen belül a csuklyásmajomfélék ( Cebidae ) családjába és a csuklyásmajomformák ( Cebinae ) alcsaládjába tartozó faj. A Sapajus emlősnem típusfaja . Rendszertani besorolása 2011-ben ésben , Jessica Lynch Alfaro és társai a Cebus nemből kivonták az úgynevezett C. apella csoportot és nemi szintre emelték , Sapajus név alatt . A Cebus nem kettéválasztásának oka a nemen belüli különböző testfelépítés volt ; az új Sapajus nembe a robusztusabb testfelépítésű fajok kerültek , míg a Cebus nemben megmaradtak a karcsút testfelépítésűek , azaz a C. capucinus csoportbeliek . Ebből kiindulva , manapság az Apella csuklyásmajom és az összes közeli rokona , az újonnan létrehozott , Sapajus nembe tartozik . Előfordulása Ez az állatfaj az Amazonas északi részén , azaz a Guyanák , Venezuela és Brazília között fordul elő . Elterjedésének nyugati határát a Rio Negro , míg északi határát az Orinoco képezik . Ez a majom még megtalálható Kolumbia keleti részén , Ecuadorban , Bolíviában és Peruban . A Trinidad sziget északnyugati félszigetére sikeresen betelepítették . Az előfordulási területe sok helyen megegyezik , más csuklyásmajmok területével , köztük a fehérhomlokú csuklyásmajoméval ( Cebus albifrons ) is . Alfajai Ennek a majomfajnakelfogadott alfaja : Sapajus apella apella ( Linnaeus , Sapajus apella fatuellus ( Linnaeus , Sapajus apella margaritae Hollister , Sapajus apella peruanus Thomas , Sapajus apella tocantinus Lönnberg , A Sapajus macrocephalus nevű állatot , egyes rendszerezők Sapajus apella macrocephalus név alatt az Apella csuklyásmajom alfajának vélik . Megjelenése Robusztusabb testfelépítésű , mint más csuklyásmajmok . A szőrzete durvább tapintású és a hosszú farka vastagabb . A homloka tájékán csomóban álló , hosszabb és keményebb szőrszálú bundarész van , melyet ingerültségének megfelelően feljebb vagy lejjebb ereszthet . A testét borító bundaszíne barnásszürke , a hasi része világosabb . A homlok fölötti szőrzete , valamint keze- és lábfejei feketék . Az erős farka , fogófarokként egy ötödik végtagként működik . Fej-testhosszacentiméter , farokhosszacentiméter és testtömege9-4,8 kilogramm . A hímek általában nagyobbak és nehezebbek , mint a nőstények . Életmódja Habár számos élőhelyen képes megélni , a legfőbb elterjedési területei a trópusi esőerdők.méteres tengerszint fölötti magasságban is észrevették . A nyílt térségeket sem kerüli el . Az állat főleg fák lombkoronái között tartózkodik , de a talajra is lejön táplálkozási célokból . Nappal tevékeny. általábanfős csoportokban él ; a csoporton belül jól kifejlett ranglétra van , ahol a domináns hím áll legfeljebb . Utána a magas rangú nőstények következnek . Amikor veszély van ez a hím mindig a magas rangú nőstények mögé rejtőzik . Habár a nőstények emiatt nagyobb veszélyben vannak , nekik megéri , mert ha a hím szert jó táplálékra e nőstények kapnak hamarább belőle . Egy csoporton belül , más fiatalabb hímek is lehetnek . Táplálékai között főleg a csonthéjas termések és egyéb gyümölcsök játszanak szerepet , de ezek mellett rovarokat , azok lárváit , tojásokat , madárfiókákat , békákat , gyíkokat és akár denevéreket is fogyaszt . A csonthéjas termések felbontásához , különböző köveket használ fel , egyeseket üllőként , míg másokat kalapácsként . Ha a termés nincs eléggé megérve , akkor akár egy hétig is szárítja a Napon . Legfőbb ellenségei a ragadozó madarak és a macskafélék ; az utóbbiakat kövek dobálásával riaszthat el . Hogy társat vonzzon és csökkentse a stresszet rávizel a kezeire . . Szaporodása Az Apella csuklyásmajomnál a vemhességnapig tart , ennek végén általában 1 , ritkánkölyök jön világra . Születésekor a kis majomgrammos és anyja a hátán hordozza . Az elválasztáshónap után következik be . Az ivarérettséget , csakévesen éri el , ami igen hosszú idő egy ekkora méretű emlősállat számára . Állatkertekben Magyarországon a Nyíregyházi Állatparkban , a Veszprémi Állatkertben , a Nagyerdei Kultúrparkban , a Kecskeméti Vadaskertben , a Győri Állatkertben , a Pécsi Állatkertben tartanak Apella csuklyásmajmokat . Képek Jegyzetek Források Mammal Species of the World . Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder ( szerkesztők ) . Mammal Species of the World . A Taxonomic and Geographic Reference kiadás ) Linnaeus , C. Systema Naturae per regna tria naturæ , secundum classes , ordines , genera , species , cum characteribus , differentiis , synonymis , locis , Tomus I. Editio decima , reformata . Holmiæ : impensis direct . Laurentii Salvii. i–ii,824 pp doi:5962/bhl.title.542 : pages19. Fordítás Csuklyásmajomformák Emlősfajok Kolumbia emlősei Venezuela emlősei Trinidad és Tobago emlősei Guyana emlősei Suriname emlősei Francia Guyana emlősei Brazília emlősei