Vilkove
Vilkove (ukránul: Вилкове, románul: Vâlcov, oroszul: Vilkovo [Вилково]) város Ukrajna Odesszai területének Kilijai járásában. Korábban Vilkiv néven is ismert volt. A várost behálózó csatornák miatt „Ukrajna Velencéjének” is nevezik. Vilkovében található a Dunai bioszféra rezervátum központja.

Fekvése 
A település a Fekete-tenger partvidékén, a Duna-delta ukrajnai részén, közvetlenül a román–ukrán határ mentén fekszik. A város az alapításakor közvetlenül a tengerparton helyezkedett el, de a Duna-delta folyamatos változása miatt napjainkban a tengerpart a településtől 6 km-re fekszik. A területi központtól, Odesszától 207 km-re fekszik. A város a T 1605 és a T 1628 autóutakon érhető el.

Története 
A települést az 1708-as Bulavin-felkelés után a Kubány-vidékről az Oszmán Birodalomhoz tartozó Besszarábiába menekült kozákok alapították. A doni kozákok mellett zaporizzsjai kozákok és az Orosz Birodalomban üldözött óhitűek (lipovánok) is betelepedtek. Az alapítás évének 1746-ot tekintik. A település neve először Poszad Lipovanszke volt. 1762-ben kapott városi rangot. Besszarábiával együtt a város az orosz–török háborút lezáró 1812-es bukaresti békeszerződés értelmében az Orosz Birodalomhoz került. Az orosz fennhatóság időszakában a Besszarábiai kormányzóság Izmaili járásához tartozott.

1918-ban a területet Románia szerezte meg, a város 1940-ig Romániához tartozott. A Molotov–Ribbentrop-paktum alapján a Szovjetunió bekebelezte Besszarábiát. A szovjet fennhatóság azonban csak 1941-ig tartott, amikor a terület visszakerült Romániához. A második világháború alatt, 1941 és 1944 augusztus 24. között a város román fennhatóság alatt volt. A Szovjetunió által visszafoglalt terület az Ukrán SZSZK része lett.

Népessége 
Lakossága a 2001-es népszámlálás idején 9426 fő volt. A lakosság többségét orosz nemzetiségűek (lipovánok) alkotják, a 2001-es állapot szerint ők adták a népesség 70%-át, míg az ukránok aránya 25% körüli volt. A moldávok és románok részaránya 3%, mellettük kisebb létszámban bolgárok, örmények, gagauzok is élnek ott.

Felekezeti megoszlás szerint a lakosság többségét alkotó lipovánok pravoszláv óhitűek. A lakosság többi része főként az Ukrán Ortodox Egyházat követi. A városban három templom található. Kettő az óhitűeké, egy az ortodoxoké.

Gazdasága 
A Duna-delta mocsaras jellege miatt a hagyományos szántóföldi mezőgazdaság nem jelentős. Helyette a dunai és tengeri halászat, valamint a zöldség- és gyümölcstermesztés, ezen belül is a szőlő- és epertermesztés jellemző. Fontos szerepet játszik a turizmus és a hajóépítés is. Vilkove területén tengeri kereskedelmi kikötő is működik.

A városi közlekedésben a kiterjedt csatornarendszer miatt fontos szerepet játszanak a csónakok. A jellegzetes helyi csónakok az egykori kozák csajkák mintáját követik.

Galéria

Források 
V. A. Szmolij (szerk.): Enciklopegyija isztoriji Ukrajini (1. kötet). NAN Ukrajini, 2003, p. 688
I. Mjahcsenko: Enciklopegyija szucsasznoji Ukrajini, NAN Ukrajini, 2001–2016,

További információk
 Volkove az Ukrán Legfelsőbb Tanács adatbázisában (ukránul)

Az Odesszai terület települései
Duna menti települések
Vilkove ( ukránul : Вилкове , románul : Vâlcov , oroszul : Vilkovo [ Вилково ] ) város Ukrajna Odesszai területének Kilijai járásában . Korábban Vilkiv néven is ismert volt . A várost behálózó csatornák miatt „ Ukrajna Velencéjének” is nevezik . Vilkovében található a Dunai bioszféra rezervátum központja . Fekvése A település a Fekete-tenger partvidékén , a Duna-delta ukrajnai részén , közvetlenül a román–ukrán határ mentén fekszik . A város az alapításakor közvetlenül a tengerparton helyezkedett el , de a Duna-delta folyamatos változása miatt napjainkban a tengerpart a településtőlkm-re fekszik . A területi központtól , Odesszátólkm-re fekszik . A város a Tés a Tautóutakon érhető el . Története A települést azas Bulavin-felkelés után a Kubány-vidékről az Oszmán Birodalomhoz tartozó Besszarábiába menekült kozákok alapították . A doni kozákok mellett zaporizzsjai kozákok és az Orosz Birodalomban üldözött óhitűek ( lipovánok ) is betelepedtek . Az alapítás événekot tekintik . A település neve először Poszad Lipovanszke volt.ben kapott városi rangot . Besszarábiával együtt a város az orosz–török háborút lezáróes bukaresti békeszerződés értelmében az Orosz Birodalomhoz került . Az orosz fennhatóság időszakában a Besszarábiai kormányzóság Izmaili járásához tartozott . 1918-ban a területet Románia szerezte meg , a városig Romániához tartozott . A Molotov–Ribbentrop-paktum alapján a Szovjetunió bekebelezte Besszarábiát . A szovjet fennhatóság azonban csakig tartott , amikor a terület visszakerült Romániához . A második világháború alatt,ésaugusztus között a város román fennhatóság alatt volt . A Szovjetunió által visszafoglalt terület az Ukrán SZSZK része lett . Népessége Lakossága aes népszámlálás idejénfő volt . A lakosság többségét orosz nemzetiségűek ( lipovánok ) alkotják , aes állapot szerint ők adták a népesség-át , míg az ukránok aránya körüli volt . A moldávok és románok részaránya , mellettük kisebb létszámban bolgárok , örmények , gagauzok is élnek ott . Felekezeti megoszlás szerint a lakosság többségét alkotó lipovánok pravoszláv óhitűek . A lakosság többi része főként az Ukrán Ortodox Egyházat követi . A városban három templom található . Kettő az óhitűeké , egy az ortodoxoké . Gazdasága A Duna-delta mocsaras jellege miatt a hagyományos szántóföldi mezőgazdaság nem jelentős . Helyette a dunai és tengeri halászat , valamint a zöldség- és gyümölcstermesztés , ezen belül is a szőlő- és epertermesztés jellemző . Fontos szerepet játszik a turizmus és a hajóépítés is . Vilkove területén tengeri kereskedelmi kikötő is működik . A városi közlekedésben a kiterjedt csatornarendszer miatt fontos szerepet játszanak a csónakok . A jellegzetes helyi csónakok az egykori kozák csajkák mintáját követik . Galéria Források V . A . Szmolij ( szerk . ) : Enciklopegyija isztoriji Ukrajini kötet ) . NAN Ukrajini , p. I. Mjahcsenko : Enciklopegyija szucsasznoji Ukrajini , NAN Ukrajini,2016 , További információk Volkove az Ukrán Legfelsőbb Tanács adatbázisában ( ukránul ) Az Odesszai terület települései Duna menti települések