Gustavo Santaolalla
Gustavo Alfredo Santaolalla (ejtsd: szantaolájja) (El Palomar, Buenos Aires, 1951. augusztus 19. –) argentin zeneszerző, zenész és producer.

Ő a spanyol nyelvű latin-amerikai rock egyik megteremtője. Zenéjében rock, pop, folk, new wave elemek keverednek afrikai és népszerű latin ritmusokkal. Az 1980-as évek óta a nemzetközi zeneipar egyik legsikeresebb embere, aki számos tehetséget fedezett fel és indított el a karrier útján.

2006-ban a Brokeback Mountain – Túl a barátságon, 2007-ben pedig a Bábel című film zenéjéért Oscar-díjat kapott. 2015-ben a Time magazin az USA 25 legbefolyásosabb spanyol ajkú személyisége között említette.

Pályafutása

Korai évek 
Gustavo Santaoalalla Buenos Aires egyik elővárosában, El Palomarban született. Zenei pályafutása 1967-ben kezdődött. 16 évesen egyik alapító tagja volt az Arco Iris együttesnek, akik a hagyományos argentin zenét rockkal ötvözték és ezzel megteremtették az argentin rock műfaját (spanyolul rock nacional, azaz nemzeti rock). Az együttesre nagy hatással volt egy jógacsoport sprituális vezetője, az ukrán származású Dana Winnycka. Róla szól első sikeres daluk, a Blues de Dana, amivel 1970-ben díjat nyertek a Mar del Plata-i nemzetközi fesztiválon. Gustavo szerelmes lett a nála 13 évvel idősebb nőbe és több dalt is írt róla. Ám Dana szigorú előírásai (teljes alkohol- és drogabsztinencia, vegetarianizmus, szexuális önmegtartóztatás) szakításhoz vezettek és 1975-ben az együttes is feloszlott.

Egy évvel később Alejandro Lerner zongorista énekessel és annak akkori barátnőjével, Mónica Campinsszal megalakították a Soluna együttest. Egyetlen albumuk jelent meg 1977-ben Energía natural néven, amelyen vendégelőadóként közreműködik még Charly García, Mauricio Veber és Rody Ziliani.

Hanglemezkiadó 
1978-ban, miután megtudta, hogy szerepel a katonai diktatúra feketelistáján, elhagyta hazáját. Los Angelesbe költözött és máig ott él. Ez a lépés kulcsszerepet játszott további pályafutása során. Az Egyesült Államokban kezdetben a Wet Picknick punkegyüttes producere volt. Az így szerzett piaci tapasztalatok birtokában kollégájával, Annibal Kerpellel közösen létrehozta a Surco Records nevű lemezkiadó céget. A cég a Universal Music Group csoportosulás tagja.

A Surco elnökeként Santaolalla nagyon sikeres lett és olyan ismert latin-amerikai művészeket és együtteseket fedezett fel és támogatott, mint a kolumbiai Juanes, a mexikói Molotov, a Café Tacuba, a Caifanes és a Maldita Vecindad együttes, az argentin Divididos és a Bersuit, az uruguayi La Vela Puerca, a Puerto Ricó-i Puya együttes, az argentin Árbol és az El Otro Yo együttes, vagy a nu metalt játszó chilei Dracma. 2003-ban három olyan albumot jelölnek Grammy-díjra, amelyeknek ő volt a producere (Juanestől az Un día normal, a kubai Orishas együttes El emigrante albuma és a Kronos Quartet albuma). 2004-ben a Café Tacuba együttes Cuatro caminos albumának producereként Grammy-díjat kapott.

Közben 1985-ben egy időre visszatért hazájába, ahol León Gieco dalszerző énekessel bejárták egész Argentínát a világ legdélebben fekvő városától, Ushuaiától az ország legészakibb településéig, La Quiacáig. Az út során több mint száz órányi hanganyagot vettek fel és ebből készült a De Ushuaia a La Quiaca című többkötetes album.

Szólókarrier 
Első szólólemeze 1981-ben jelent meg Santaolalla címen, amit csak jóval később követett a nevének kezdőbetűi alapján GAS nevű második album. A nagy áttörést az 1998-as Ronroco instrumentális album jelentette, ami nagyon jó kritikákat kapott. A ronroco a charango nevű hangszer egyik változata. Ezen az albumon van az Iguazu című szám, amit A bennfentes című film kísérőzenéjében is felhasználtak.

A 2014. júliusában megjelent Camino című album a szerző és a szakma szerint is a Ronroco folytatásának tekinthető. A lemezen 13 szám hallható, köztük a The Journey című dal.

A szólólemezek mellett Santaolalla játszott a Bajofondo felvételein is. A 2001-ben alakult együttesnek is ő volt az egyik társalapítója.

Filmzene 
Gustavo Santaolalla a 90-es évek végén kezdett el filmzenét komponálni a mexikói filmrendező, Alejandro González Iñárritu felkérésére. Első közös filmjük a Korcs szerelmek rögtön nagy siker lett és elnyerte a legrangosabb mexikói filmdíjat, az Arany Arielt, de már ezt is jelölték Oscra-díjra. Együtt dolgoztak a 2001. szeptember 11-i terrortámadások évfordulójára készült, több rendező munkájából összeállított 11'09'01 – szeptember tizenegy című filmdráma egyik epizódján is, majd következett a 21 gramm.

A 21 grammban elektromos gitárvibratók keverednek bandoneón hangokkal és ennek a filmnek a zenéje 2004-ben a filmkísérőzenék nemzetközi versenyén (World Soundtrack Awards 2004) az Év felfedezettje díjat kapta.

Nagy sikert aratott az Ang Lee által rendezett Brokeback Mountain – Túl a barátságon című filmhez írt country jellegű kísérőzenéje és az ebben elhangzó két ballada, az A Love That Will Never Grow Old és a No One’s Gonna Love You Like Me, Emmylou Harris illetve Mary McBride előadásában. A film zenéjéért 2006-ban Oscar-díjat, majd A Love That Will Never Grow Old dalért a brit Bernie Taupin szövegíróval együtt Satellite Award díjat kapott. Ezzel szinte egy időben írta a Kőkemény Minnesota című film zenéjét.

Ezután jött Iñárritu következő filmje, a trilógiát záró Bábel. A bibliai Bábel tornya történetén alapuló modern parabola filmzenéje, amelyet többek között a japán Ryuichi Sakamotóval együtt szerzett, Santoalallának 2007-ben újabb Oscart és egy BAFTA-díjat hozott, de nevezték Golden Globe-díjra is.

2008-ban Miguel Kohan filmrendezővel közösen írták a Café de los maestros dokumentumfilm forgatókönyvét, amelyben argentin zenészekkel készítettek interjúkat a tangó aranykoráról. 2010-ben Joseph Vilsmaier német rendező Nanga Parbat című filmjéhez szerzett zenét. Még ugyanebben az évben újabb közös film készült Iñárrituval, a Biutiful. 2012-ben Walter Salles rendezővel dolgozott együtt az Úton című road movie-ban, amelyet Jack Kerouac azonos című regényéből forgattak.

Közreműködött a Csillagtérképek és A bennfentes című filmek zenéjében is, valamint ő írta a The Last of Us videójáték kísérőzenéjét.

2016-ban Mogwai, Trent Reznor és Atticus Ross mellett tagja volt azoknak a zeneszerzőknek, akik a klímaváltozásról szóló Özönvíz előtt című dokumentumfilm kísérőzenéjét írták. A filmzenét még a bemutató előtt kiadta CD-n a Lakeshore Records.

Magánélete 
Gustavo Santaolalla Los Angelesben él feleségével, Alejandra Palaciosszal. Három gyermekük született.

Diszkográfia 
Arco Iris – Arco Iris együttes (1969)
Blues de Dana – Arco Iris együttes (1970)
Sudamérica o el regreso a la Aurora – Arco Iris együttes (1972)
Suite Nº1 – Arco Iris együttes (1972)
Tiempo de resurrección – Arco Iris együttes (1972)
Inti-Raymi – Arco Iris együttes (1973)
Agitor Lucens V – Arco Iris együttes (1974)
Energía natural – Soluna együttes (1977)
Santaolalla – szólóalbum (1982)
GAS – szólóalbum (1995)
Ronroco – szólóalbum (1998)
Diarios de motocicleta (2003)
Brokeback Mountain (2005)
Bajofondo Tango Club – Bajofondo együttes (2002)
Nanga Parbat (2010)
The Last of Us – videójáték (2013)
Camino (2014)
Qhapaq Ñan (2015)
The Last of Us: Part 2 – videójáték (2019)

Filmográfia 
 She Dances Alone (1981)
 A bennfentes (1999) – az Iguazú című szám
 Korcs szerelmek (2000)
 21 gramm (2003)
 Salinas grandes (2004) (TV)
 Rendezvous (2004)
 Che Guevara: A motoros naplója (2004)
 Túl a barátságon (2005)
 Kőkemény Minnesota (2005)
 Bábel (2007)
 A tűz martaléka (2007)
 El búfalo en la noche (2007)
 Lépések útja (2008)
 My Blueberry Nights – A távolság íze (2007)
 Café de los maestros (2008)
 Véres monszun (2009)
 Nap a felhők mögött (2010) (dokumentumfilm)
 Nanga Parbat (2010) (dokumentumfilm)
 Rolling with Stone (2010) (dokumentumfilm)
 Biutiful (2010)
 Dhobi Ghat – Mumbai napló (2010)
 Les yeux de sa mère (2011)
 Eva de la argentina (2011)
 Úton (2012)
 Néstor Kirchner, la película (2012)
 Augusztus Oklahomában (2013)
 Eszeveszett mesék (2014)
 Az élet könyve (2014)
 Making a Muderer (2015)
 Borrowed Time (2015)
 Özönvíz előtt (2016)
 To End a War (dokumentumfilm) (2017)
 Eric Clapton: Life in 12 Bars (dokumentumfilm) (2017)
 Narcos: Mexico (2018)

Díjak és nevezések

Díjak 
Oscar-díj
2006: Túl a barátságon – A legjobb filmzene
2007: Bábel – A legjobb filmzene
Golden Globe-díj
2006: A Love That Will Never Grow Old (Túl a barátságon) – A legjobb eredeti filmbetétdal
BAFTA
2005: A legjobb eredeti filmbetétdal – A Love That Will Never Grow Old (Túl a barátságon)
Grammy-díj
2004: A legjobb latin rock/alternatív album – Cuatro caminos (producer)
2009: A legjobb latin pop album – La vida... es un ratico (producer)
Goya-díj
2015: A legjobb zene – Eszeveszett mesék
Latin Grammy-díj
2000: A legjobb rockalbum – Revés/Yo soy (producer)
2001: A legjobb szólóalbum – Fíjate bien (producer)
2003: Az év lemeze – Es por tí (producer)
2003: Az év albuma – Un día normal (producer)
2003: A legjobb instrumentális popalbum – Bajofondo Tango Club (producer)
2004: A legjobb alternatív zenei album – Cuatro caminos (producer)
2005: A legjobb vokális szólóalbum – Mi sangre (producer)
2005: Az év producere
2006: A legjobb tangó album – Café de los maestros (producer)
2008: Az év lemeze – Me enamora (producer)
2008: Az év lemeze – La vida... es un ratico (producer)
2008: A legjobb férfi popénekes album – La vida... es un ratico (producer)
DICE-díj
2013: A legjobb hang – The Last of Us

Nevezések 
BAFTA
2005: Anthony Asquith filmzenei díj – Túl a barátságon
Golden Globe-díj
2005: A legjobb eredeti hangfelvétel – Túl a barátságon
2006: A legjobb eredeti hangfelvétel – Bábel
Grammy-díj
2007: Best Compilation Soundtrack Album for a Motion Picture, Television or Other Visual Media – Túl a barátságon (producer)
2008: Best Compilation Soundtrack Album for a Motion Picture, Television or Other Visual Media – Bábel (zeneszerző)
Emmy-díj
2012: Primetime Emmy Award for Outstanding Main Title Theme Music – Hell on Wheels
Goya-díj
2011: A legjobb eredeti zene – Biutiful

Tiszteletbeli professzor
2018. április 12-én a Buenos Aires-i Egyetem (Universidad de Buenos Aires) Gustavo Santaolallát tiszteletbeli professzorrá nevezte ki.

Jegyzetek

Fordítás

További információk 

Argentin zeneszerzők
Zenei producerek
Filmzeneszerzők
Argentin dalszerzők
Oscar-díjasok
Grammy-díjasok
Latin Grammy-díjasok
1951-ben született személyek
Élő személyek
BAFTA-díjasok
Golden Globe-díjasok
Gustavo Alfredo Santaolalla ( ejtsd : szantaolájja ) ( El Palomar, Buenos Aires , augusztus – ) argentin zeneszerző , zenész és producer . Ő a spanyol nyelvű latin-amerikai rock egyik megteremtője . Zenéjében rock , pop , folk , new wave elemek keverednek afrikai és népszerű latin ritmusokkal . Azas évek óta a nemzetközi zeneipar egyik legsikeresebb embere , aki számos tehetséget fedezett fel és indított el a karrier útján . 2006-ban a Brokeback Mountain – Túl a barátságon, ben pedig a Bábel című film zenéjéért Oscar-díjat kapott.ben a Time magazin az USAlegbefolyásosabb spanyol ajkú személyisége között említette . Pályafutása Korai évek Gustavo Santaoalalla Buenos Aires egyik elővárosában , El Palomarban született . Zenei pályafutásaben kezdődött.évesen egyik alapító tagja volt az Arco Iris együttesnek , akik a hagyományos argentin zenét rockkal ötvözték és ezzel megteremtették az argentin rock műfaját ( spanyolul rock nacional , azaz nemzeti rock ) . Az együttesre nagy hatással volt egy jógacsoport sprituális vezetője , az ukrán származású Dana Winnycka . Róla szól első sikeres daluk , a Blues de Dana , amivelben díjat nyertek a Mar del Plata-i nemzetközi fesztiválon . Gustavo szerelmes lett a nálaévvel idősebb nőbe és több dalt is írt róla . Ám Dana szigorú előírásai ( teljes alkohol- és drogabsztinencia , vegetarianizmus , szexuális önmegtartóztatás ) szakításhoz vezettek ésben az együttes is feloszlott . Egy évvel később Alejandro Lerner zongorista énekessel és annak akkori barátnőjével , Mónica Campinsszal megalakították a Soluna együttest . Egyetlen albumuk jelent megben Energía natural néven , amelyen vendégelőadóként közreműködik még Charly García , Mauricio Veber és Rody Ziliani . Hanglemezkiadó 1978-ban , miután megtudta , hogy szerepel a katonai diktatúra feketelistáján , elhagyta hazáját . Los Angelesbe költözött és máig ott él . Ez a lépés kulcsszerepet játszott további pályafutása során . Az Egyesült Államokban kezdetben a Wet Picknick punkegyüttes producere volt . Az így szerzett piaci tapasztalatok birtokában kollégájával , Annibal Kerpellel közösen létrehozta a Surco Records nevű lemezkiadó céget . A cég a Universal Music Group csoportosulás tagja . A Surco elnökeként Santaolalla nagyon sikeres lett és olyan ismert latin-amerikai művészeket és együtteseket fedezett fel és támogatott , mint a kolumbiai Juanes , a mexikói Molotov , a Café Tacuba , a Caifanes és a Maldita Vecindad együttes , az argentin Divididos és a Bersuit , az uruguayi La Vela Puerca , a Puerto Ricó-i Puya együttes , az argentin Árbol és az El Otro Yo együttes , vagy a nu metalt játszó chilei Dracma.ban három olyan albumot jelölnek Grammy-díjra , amelyeknek ő volt a producere ( Juanestől az Un día normal , a kubai Orishas együttes El emigrante albuma és a Kronos Quartet albuma) .ben a Café Tacuba együttes Cuatro caminos albumának producereként Grammy-díjat kapott . Közbenben egy időre visszatért hazájába , ahol León Gieco dalszerző énekessel bejárták egész Argentínát a világ legdélebben fekvő városától , Ushuaiától az ország legészakibb településéig , La Quiacáig . Az út során több mint száz órányi hanganyagot vettek fel és ebből készült a De Ushuaia a La Quiaca című többkötetes album . Szólókarrier Első szólólemezeben jelent meg Santaolalla címen , amit csak jóval később követett a nevének kezdőbetűi alapján GAS nevű második album . A nagy áttörést azas Ronroco instrumentális album jelentette , ami nagyon jó kritikákat kapott . A ronroco a charango nevű hangszer egyik változata . Ezen az albumon van az Iguazu című szám , amit A bennfentes című film kísérőzenéjében is felhasználtak . A júliusában megjelent Camino című album a szerző és a szakma szerint is a Ronroco folytatásának tekinthető . A lemezenszám hallható , köztük a The Journey című dal . A szólólemezek mellett Santaolalla játszott a Bajofondo felvételein is . Aben alakult együttesnek is ő volt az egyik társalapítója . Filmzene Gustavo Santaolalla aes évek végén kezdett el filmzenét komponálni a mexikói filmrendező , Alejandro González Iñárritu felkérésére . Első közös filmjük a Korcs szerelmek rögtön nagy siker lett és elnyerte a legrangosabb mexikói filmdíjat , az Arany Arielt , de már ezt is jelölték Oscra-díjra . Együtt dolgoztak a szeptemberi terrortámadások évfordulójára készült , több rendező munkájából összeállított09'01 – szeptember tizenegy című filmdráma egyik epizódján is , majd következett agramm . Agrammban elektromos gitárvibratók keverednek bandoneón hangokkal és ennek a filmnek a zenéjeben a filmkísérőzenék nemzetközi versenyén ( World Soundtrack Awardsaz Év felfedezettje díjat kapta . Nagy sikert aratott az Ang Lee által rendezett Brokeback Mountain – Túl a barátságon című filmhez írt country jellegű kísérőzenéje és az ebben elhangzó két ballada , az A Love That Will Never Grow Old és a No One’s Gonna Love You Like Me , Emmylou Harris illetve Mary McBride előadásában . A film zenéjéértban Oscar-díjat , majd A Love That Will Never Grow Old dalért a brit Bernie Taupin szövegíróval együtt Satellite Award díjat kapott . Ezzel szinte egy időben írta a Kőkemény Minnesota című film zenéjét . Ezután jött Iñárritu következő filmje , a trilógiát záró Bábel . A bibliai Bábel tornya történetén alapuló modern parabola filmzenéje , amelyet többek között a japán Ryuichi Sakamotóval együtt szerzett , Santoalallánakben újabb Oscart és egy BAFTA-díjat hozott , de nevezték Golden Globe-díjra is . 2008-ban Miguel Kohan filmrendezővel közösen írták a Café de los maestros dokumentumfilm forgatókönyvét , amelyben argentin zenészekkel készítettek interjúkat a tangó aranykoráról.ben Joseph Vilsmaier német rendező Nanga Parbat című filmjéhez szerzett zenét . Még ugyanebben az évben újabb közös film készült Iñárrituval , a Biutiful.ben Walter Salles rendezővel dolgozott együtt az Úton című road movie-ban , amelyet Jack Kerouac azonos című regényéből forgattak . Közreműködött a Csillagtérképek és A bennfentes című filmek zenéjében is , valamint ő írta a The Last of Us videójáték kísérőzenéjét . 2016-ban Mogwai , Trent Reznor és Atticus Ross mellett tagja volt azoknak a zeneszerzőknek , akik a klímaváltozásról szóló Özönvíz előtt című dokumentumfilm kísérőzenéjét írták . A filmzenét még a bemutató előtt kiadta CD-n a Lakeshore Records . Magánélete Gustavo Santaolalla Los Angelesben él feleségével , Alejandra Palaciosszal . Három gyermekük született . Diszkográfia Arco Iris – Arco Iris együttes Blues de Dana – Arco Iris együttes Sudamérica o el regreso a la Aurora – Arco Iris együttes Suite Nº1 – Arco Iris együttes Tiempo de resurrección – Arco Iris együttes Inti-Raymi – Arco Iris együttes Agitor Lucens V – Arco Iris együttes Energía natural – Soluna együttes Santaolalla – szólóalbum GAS – szólóalbum Ronroco – szólóalbum Diarios de motocicleta Brokeback Mountain Bajofondo Tango Club – Bajofondo együttes Nanga Parbat The Last of Us – videójáték Camino Qhapaq Ñan The Last of Us : Part– videójáték Filmográfia She Dances Alone A bennfentes– az Iguazú című szám Korcs szerelmek gramm Salinas grandes( TV ) Rendezvous Che Guevara : A motoros naplója Túl a barátságon Kőkemény Minnesota Bábel A tűz martaléka El búfalo en la noche Lépések útja My Blueberry Nights – A távolság íze Café de los maestros Véres monszun Nap a felhők mögött( dokumentumfilm ) Nanga Parbat( dokumentumfilm ) Rolling with Stone( dokumentumfilm ) Biutiful Dhobi Ghat – Mumbai napló Les yeux de sa mère Eva de la argentina Úton Néstor Kirchner , la película Augusztus Oklahomában Eszeveszett mesék Az élet könyve Making a Muderer Borrowed Time Özönvíz előtt To End a War ( dokumentumfilm ) Eric Clapton : Life inBars ( dokumentumfilm ) Narcos : Mexico Díjak és nevezések Díjak Oscar-díj 2006 : Túl a barátságon – A legjobb filmzene 2007: Bábel – A legjobb filmzene Golden Globe-díj 2006 : A Love That Will Never Grow Old ( Túl a barátságon ) – A legjobb eredeti filmbetétdal BAFTA 2005 : A legjobb eredeti filmbetétdal – A Love That Will Never Grow Old ( Túl a barátságon ) Grammy-díj 2004 : A legjobb latin rock / alternatív album – Cuatro caminos ( producer ) 2009 : A legjobb latin pop album – La vida... es un ratico ( producer ) Goya-díj 2015 : A legjobb zene – Eszeveszett mesék Latin Grammy-díj 2000 : A legjobb rockalbum – Revés / Yo soy ( producer ) 2001 : A legjobb szólóalbum – Fíjate bien ( producer ) 2003 : Az év lemeze – Es por tí ( producer ) 2003 : Az év albuma – Un día normal ( producer ) 2003 : A legjobb instrumentális popalbum – Bajofondo Tango Club ( producer ) 2004 : A legjobb alternatív zenei album – Cuatro caminos ( producer ) 2005 : A legjobb vokális szólóalbum – Mi sangre ( producer ) 2005 : Az év producere 2006 : A legjobb tangó album – Café de los maestros ( producer ) 2008 : Az év lemeze – Me enamora ( producer ) 2008 : Az év lemeze – La vida... es un ratico ( producer ) 2008 : A legjobb férfi popénekes album – La vida... es un ratico ( producer ) DICE-díj 2013 : A legjobb hang – The Last of Us Nevezések BAFTA 2005 : Anthony Asquith filmzenei díj – Túl a barátságon Golden Globe-díj 2005 : A legjobb eredeti hangfelvétel – Túl a barátságon 2006 : A legjobb eredeti hangfelvétel – Bábel Grammy-díj 2007 : Best Compilation Soundtrack Album for a Motion Picture , Television or Other Visual Media – Túl a barátságon ( producer ) 2008 : Best Compilation Soundtrack Album for a Motion Picture , Television or Other Visual Media – Bábel ( zeneszerző ) Emmy-díj 2012 : Primetime Emmy Award for Outstanding Main Title Theme Music – Hell on Wheels Goya-díj 2011 : A legjobb eredeti zene – Biutiful Tiszteletbeli professzor 2018. áprilisén a Buenos Aires-i Egyetem ( Universidad de Buenos Aires ) Gustavo Santaolallát tiszteletbeli professzorrá nevezte ki . Jegyzetek Fordítás További információk Argentin zeneszerzők Zenei producerek Filmzeneszerzők Argentin dalszerzők Oscar-díjasok Grammy-díjasok Latin Grammy-díjasok 1951-ben született személyek Élő személyek BAFTA-díjasok Golden Globe-díjasok