Parti nádtippan
A parti nádtippan (Calamagrostis pseudophragmites) az egyszikűek (Liliopsida) osztályának perjevirágúak (Poales) rendjébe, ezen belül a perjefélék (Poaceae) családjába tartozó faj. Gyakran nádperjének is nevezik – nem annyira termete, mint inkább a perjefélék hasonló gyakorisága miatt.

Származása, elterjedése 
Magyarország hegyvidékein nem fordul elő, csak a Nyugat- és Dél-Dunántúlon, a Kisalföldön és az Alföldön, de helyenként tömeges.

Megjelenése, felépítése 
Gyökérzete tarack.

Levelei 3–10 mm szélesek, az ereiken sűrűn álló, apró szőröktől érdesek, szürkészöldek.

Enyhén kúpos, 8–35 cm hosszú, gyakran bókoló bugavirágzata mintegy 80 cm magas szalmaszár végén lengedezik. A virágzat pelyvái ár alakúak. A pelyvák egyenlőtlenek (a felső hossza az alsó 3/4-e). A külső toklász szálkája 1–3 mm-es, a kallusz 4–6 mm-es szőrei közül kiáll. A csúcs két apró foga között ered, a pelyva csúcsáig ér.

Életmódja, termőhelye 
Hemikrofita–geofita faj. Kavicsos-homokos partokon az ártéri szegélynövényzet jellemző eleme. Nedves réteken, lecsapolt mocsárréteken is állományalkotó mennyiségben fordulhat elő. Július–augusztusban virágzik. Típusos pionír növény; az éghajlati szélsőségeket jól tűri.

Felhasználása 
Fényes száraz bugáit szárazvirágnak árusítják, illetve kötik koszorúkba. Nedves kertrészekbe ültetik is; tarackjairól jól szaporítható.

Jegyzetek

Források 
Botta Pál, 1987: 88 színes oldal a vízi- és a mocsári növényekről. Mezőgazdasági, Budapest. 88 oldal. 
A magyar állami természetvédelem hivatalos honlapja: parti nádtippan
Calamagrostis pseudophragmites (Haller f.) Koeler Plants of the World Online

Perjefélék
Növényfajok
Magyarországon őshonos növények
Magyarországon védett növények
Európa növényvilága
Ázsia növényvilága
A parti nádtippan ( Calamagrostis pseudophragmites ) az egyszikűek ( Liliopsida ) osztályának perjevirágúak ( Poales ) rendjébe , ezen belül a perjefélék ( Poaceae ) családjába tartozó faj. Gyakran nádperjének is nevezik – nem annyira termete , mint inkább a perjefélék hasonló gyakorisága miatt . Származása , elterjedése Magyarország hegyvidékein nem fordul elő , csak a Nyugat- és Dél-Dunántúlon , a Kisalföldön és az Alföldön , de helyenként tömeges . Megjelenése , felépítése Gyökérzete tarack . Levelei10 mm szélesek , az ereiken sűrűn álló , apró szőröktől érdesek , szürkészöldek . Enyhén kúpos,35 cm hosszú , gyakran bókoló bugavirágzata mintegycm magas szalmaszár végén lengedezik . A virágzat pelyvái ár alakúak . A pelyvák egyenlőtlenek ( a felső hossza az alsó4-e ) . A külső toklász szálkája3 mm-es , a kallusz6 mm-es szőrei közül kiáll . A csúcs két apró foga között ered , a pelyva csúcsáig ér . Életmódja , termőhelye Hemikrofita–geofita faj. Kavicsos-homokos partokon az ártéri szegélynövényzet jellemző eleme . Nedves réteken , lecsapolt mocsárréteken is állományalkotó mennyiségben fordulhat elő . Július–augusztusban virágzik . Típusos pionír növény ; az éghajlati szélsőségeket jól tűri . Felhasználása Fényes száraz bugáit szárazvirágnak árusítják , illetve kötik koszorúkba . Nedves kertrészekbe ültetik is ; tarackjairól jól szaporítható . Jegyzetek Források Botta Pál, színes oldal a vízi- és a mocsári növényekről . Mezőgazdasági , Budapest.oldal . A magyar állami természetvédelem hivatalos honlapja : parti nádtippan Calamagrostis pseudophragmites ( Haller f. ) Koeler Plants of the World Online Perjefélék Növényfajok Magyarországon őshonos növények Magyarországon védett növények Európa növényvilága Ázsia növényvilága