Gornje Sitno
Gornje Sitno település Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Splithez tartozik.

Fekvése 
Split központjától légvonalban 13, közúton 20 km-re keletre, a Poljica szélén, a Mosor-hegység lábánál fekszik.

Története 
Sitno a középkorban a Poljicai Köztársaság egyik kantonát képezte. Plébániáját 1495-ben említik először, mely azt jelenti, hogy már a középkorban Poljica középső részének egyik plébániája volt. Gardazori érsek 1625-ben tett egyházlátogatáskor írja, hogy plébániája a török uralom idején is végig fennállt. Ekkor a sitnoi plébániában kétszáz lelket számláltak. Plébániatemploma a Szent Kelemen plébániatemplom volt, mely a mai Sitno Gornjén áll. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került. 1807. június 5-én Stobreč határában zajlott az a csata, melyben a Marmont tábornok vezette francia csapatok véget vetettek a 13. század óta létező Poljicai Köztársaságnak. Ez egyúttal a Poljicai Köztársaság megszűnését jelentette. I. Napóleon francia császár lipcsei veresége után, 1813-ban újra az osztrákoké lett. A településnek 1857-ben 519, 1910-ben 181 lakosa volt. 1918-ban az új szerb–horvát–szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. 1921-ben a régi sitnoi plébániát két részre, Sitno Donjéra és Sitno Gornjéra osztották fel. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben a településnek 392 lakosa volt.

Lakosság 

(1857-ben, 1869-ben, 1890-ben, 1921-ben és 1931-ben az adatok Split egy részének lakosságát is tartalmazzák.)

Nevezetességei 
Lukács evangélista tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma a falun kívül, a Dubravára vezető út felett, a Klanacon áll. Érdekes elrendezésű épület, nyolcszögű apszissal, felette kupolával, melyből a templomhajót építették ki. 1625-ben Garzadori érsek látogatásakor ezt a templomot Mindenszentek kápolnaként említi, ami azt jelenti, hogy az épületet csak később bővítették. A hajó északi oldalán oldalkápolna található, amelyet sekrestyeként használnak. A hajó végében található a kórus, a padozatot kőlapok fedik. A déli kapuzat fölött az 1713-as évszám látható, bevésve. A templom tetejére kőkeresztet helyeztek, melyre glagolita jelekkel az 1742-es évszámot vésték. A homlokzat közepén körablak látható, amelyet kőkereszt díszít. A homlokzat felett magasodik a pengefalú harangtorony, melyben ma két harang van. 1625-ben, 1682-ben, de még a 18. században is valamennyi egyházi vizitáció Mindenszentek templomot említ. A főoltár képe is a Mindenszenteket ábrázolta, és ez az oltárkép a mai napig fennmaradt. A főoltáron kívül két mellékoltár volt, amelyek közül az egyik képén Szent Kozma, a másikon pedig Szent Lukács volt látható. Szent Lukács kultusza az idők folyamán annyira növekedett, hogy végül a templomot is az ő templomaként tisztelték. A templom külső kinézetét tekintve nagyobb méretű másolata a jóval régebbi Szent Kelemen-templomnak.
Gornje Sitno és Dubrava határán áll a régi plébániatemplom, melyet Szent Kelemen tiszteletére szenteltek. 1921-ig ez volt a település plébániatemploma. Az épületet hosszú története során többször is átépítették. Legrégibb része dongaboltozatos a hajó, amely a 12. századból származik. Ezt a legrégibb templomot a 14. században bővítették úgy, hogy elől nyitott előteret, az északi oldalon pedig egy kisebb előteret építettek hozzá. A 15. század elején az épületet gótikus stílusban magasították és a bejárathoz lépcsőkön lehetett felmenni. Ezzel egyidejűleg a templom a spliti székesegyház mintájára nyolcszögletes, kupolás szentélyt kapott. A homlokzatra gótikus pengefalú harangtorony épült, melyben egy harangot helyeztek el. Az épületet 1968-ban védett kulturális emlékké nyilvánították.
A falu központjában áll a Szent Rókus-kápolna, amely 1975-ben épült a korábbi kápolna helyén. A régi kápolna valószínűleg 19. századi volt. Szent Rókus szobrát Josip Perica donje sitnói plébános hozta a második világháború idején a romos spliti Szent Rókus-templomból. 
A Szent Miklós-kápolna a falutól négy kilométerre áll, nyugatra. 1912-ben építették a régi kápolna helyén. A II. világháború idején elpusztult és 1990-ben építtette újjá Pavić plébános.
A Szent Kozma és Damján-kápolna a falutól három kilométerre nyugatra egy hegyen áll. A régi kápolnát már 1625-ben említi Garzadori érsek. Az olasz megszálló csapatok rombolták le, 1943-ban. 1994-ben a régi helyén építtette újjá Pavić plébános. Érdekesség, hogy az újjáépítéshez a horvát haditengerészet egyik harci helikopterét is igénybe vették.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
A donje sitnoi Szentháromság plébánia honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Gornje Sitno település Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Splithez tartozik . Fekvése Split központjától légvonalban közútonkm-re keletre , a Poljica szélén , a Mosor-hegység lábánál fekszik . Története Sitno a középkorban a Poljicai Köztársaság egyik kantonát képezte . Plébániájátben említik először , mely azt jelenti , hogy már a középkorban Poljica középső részének egyik plébániája volt . Gardazori érsekben tett egyházlátogatáskor írja , hogy plébániája a török uralom idején is végig fennállt . Ekkor a sitnoi plébániában kétszáz lelket számláltak . Plébániatemploma a Szent Kelemen plébániatemplom volt , mely a mai Sitno Gornjén áll.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került. júniusén Stobreč határában zajlott az a csata , melyben a Marmont tábornok vezette francia csapatok véget vetettek a század óta létező Poljicai Köztársaságnak . Ez egyúttal a Poljicai Köztársaság megszűnését jelentette . I. Napóleon francia császár lipcsei veresége után, ban újra az osztrákoké lett . A településnekbenbenlakosa volt.ban az új szerb–horvát–szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett.ben a régi sitnoi plébániát két részre , Sitno Donjéra és Sitno Gornjéra osztották fel . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.ben a településneklakosa volt . Lakosság ( 1857-ben,ben ,ben,ben ésben az adatok Split egy részének lakosságát is tartalmazzák . ) Nevezetességei Lukács evangélista tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma a falun kívül , a Dubravára vezető út felett , a Klanacon áll . Érdekes elrendezésű épület , nyolcszögű apszissal , felette kupolával , melyből a templomhajót építették ki.ben Garzadori érsek látogatásakor ezt a templomot Mindenszentek kápolnaként említi , ami azt jelenti , hogy az épületet csak később bővítették . A hajó északi oldalán oldalkápolna található , amelyet sekrestyeként használnak . A hajó végében található a kórus , a padozatot kőlapok fedik . A déli kapuzat fölött azas évszám látható , bevésve . A templom tetejére kőkeresztet helyeztek , melyre glagolita jelekkel azes évszámot vésték . A homlokzat közepén körablak látható , amelyet kőkereszt díszít . A homlokzat felett magasodik a pengefalú harangtorony , melyben ma két harang van.ben ,ben , de még a században is valamennyi egyházi vizitáció Mindenszentek templomot említ . A főoltár képe is a Mindenszenteket ábrázolta , és ez az oltárkép a mai napig fennmaradt . A főoltáron kívül két mellékoltár volt , amelyek közül az egyik képén Szent Kozma , a másikon pedig Szent Lukács volt látható . Szent Lukács kultusza az idők folyamán annyira növekedett , hogy végül a templomot is az ő templomaként tisztelték . A templom külső kinézetét tekintve nagyobb méretű másolata a jóval régebbi Szent Kelemen-templomnak . Gornje Sitno és Dubrava határán áll a régi plébániatemplom , melyet Szent Kelemen tiszteletére szenteltek.ig ez volt a település plébániatemploma . Az épületet hosszú története során többször is átépítették . Legrégibb része dongaboltozatos a hajó , amely a századból származik . Ezt a legrégibb templomot a században bővítették úgy , hogy elől nyitott előteret , az északi oldalon pedig egy kisebb előteret építettek hozzá . A század elején az épületet gótikus stílusban magasították és a bejárathoz lépcsőkön lehetett felmenni . Ezzel egyidejűleg a templom a spliti székesegyház mintájára nyolcszögletes , kupolás szentélyt kapott . A homlokzatra gótikus pengefalú harangtorony épült , melyben egy harangot helyeztek el . Az épületetban védett kulturális emlékké nyilvánították . A falu központjában áll a Szent Rókus-kápolna , amelyben épült a korábbi kápolna helyén . A régi kápolna valószínűleg századi volt . Szent Rókus szobrát Josip Perica donje sitnói plébános hozta a második világháború idején a romos spliti Szent Rókus-templomból . A Szent Miklós-kápolna a falutól négy kilométerre áll , nyugatra.ben építették a régi kápolna helyén . A II. világháború idején elpusztult ésben építtette újjá Pavić plébános . A Szent Kozma és Damján-kápolna a falutól három kilométerre nyugatra egy hegyen áll . A régi kápolnát márben említi Garzadori érsek . Az olasz megszálló csapatok rombolták le, ban.ben a régi helyén építtette újjá Pavić plébános . Érdekesség , hogy az újjáépítéshez a horvát haditengerészet egyik harci helikopterét is igénybe vették . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk A donje sitnoi Szentháromság plébánia honlapja Split-Dalmácia megye települései