Ólom(IV)-klorid
Az ólom(IV)-klorid vagy ólom-tetraklorid +4-es oxidációs számú fématomot tartalmazó ólom-klorid, képlete PbCl4. Sárga színű, normál körülmények között olajszerű folyadék. Csak 0 °C alatt stabil, 50 °C fölött bomlik. Tetraéderes szerkezetű, központi atomja az ólom. A Pb-Cl kovalens kötés hossza 247 pm, a kötésenergia 243 kJ/mol.

Szintézise 
Előállítható úgy, hogy ólom(II)-kloridot sósavban feloldunk, majd klórgázt buborékoltatunk át rajta, ekkor kloroólomsav (H2PbCl6) keletkezik. Ezt ammónium-kloriddal reagáltatják, majd a keletkező ammóniumsót, ammónium-kloroplumbátot ([NH4]2[PbCl6]) tömény kénsavval összeöntik, így kicsapódik az ólom(IV)-klorid. Minden reakciót 0 °C-on végeznek a bomlás elkerülése végett.

Reakciója vízzel 
A szén-tetrakloriddal, egy szintén 4. főcsoportbeli elem kloridjával ellentétben az ólom-tetraklorid reakcióba lép vízzel. Ez azzal magyarázható, hogy nagyobb központi atom lévén (a Pb nagyobb, mint a C) kisebb a zsúfoltság az atomok között, és így a víz könnyen hozzáfér az ólomhoz. Ráadásul mivel az ólomnak vannak üres d-elektronpályái, az oxigén még azelőtt hozzákapcsolódik, hogy a Pb–Cl kötés felbomlana, ez pedig kevesebb energiát igényel. A teljes reakcióegyenlet tehát:

Stabilitása 
Az ólom(IV)-klorid klórgáz keletkezése mellett könnyen bomlik ólom(II)-kloridra.

Ez azért van, mert a +4-es oxidációs szám stabilitása a széncsoport elemei közt a periódusos rendszerben lefelé haladva csökken. Így, míg a szén-tetraklorid igen stabilnak mondható, az ólom esetén a +2 oxidációs szám stabilabb, mint a +4, ahogy ez a nagyobb tömegszámú fémekre jellemző. A +2-es oxidációs állapotban az ólom s-alhéja telítődik, míg a külső p-alhéja teljesen kiürül. Emiatt van, hogy az ólom esetén a +4-es oxidációs szám igen ritka.

Toxicitása 

Az ólom egy kumulatív méreg. Bár az ólomvegyületek rákkeltő hatására még nincs elég bizonyíték, az ólom-tetraklorid a többi ólomvegyülethez hasonlóan meglehetősen karcinogénnek mondható az emberi szervezetre nézve. Az ólom számos módon bekerülhet a szervezetbe, legveszélyesebb a belégzése, lenyelése vagy bőrrel való érintkezése. Emellett az ólomnak teratogén hatásait is bizonyították.

Fordítás

Források 

Ólomvegyületek
Kloridok
Az ólom( IV)-klorid vagy ólom-tetraklorid +4-es oxidációs számú fématomot tartalmazó ólom-klorid , képlete PbCl4. Sárga színű , normál körülmények között olajszerű folyadék . Csak°C alatt stabil , °C fölött bomlik . Tetraéderes szerkezetű , központi atomja az ólom . A Pb-Cl kovalens kötés hosszapm , a kötésenergiakJ/mol . Szintézise Előállítható úgy , hogy ólom( II)-kloridot sósavban feloldunk , majd klórgázt buborékoltatunk át rajta , ekkor kloroólomsav ( H2PbCl6 ) keletkezik . Ezt ammónium-kloriddal reagáltatják , majd a keletkező ammóniumsót , ammónium-kloroplumbátot ( [ NH4]2[ PbCl6 ] ) tömény kénsavval összeöntik , így kicsapódik az ólom( IV)-klorid . Minden reakciót°C-on végeznek a bomlás elkerülése végett . Reakciója vízzel A szén-tetrakloriddal , egy szintén főcsoportbeli elem kloridjával ellentétben az ólom-tetraklorid reakcióba lép vízzel . Ez azzal magyarázható , hogy nagyobb központi atom lévén ( a Pb nagyobb , mint a C ) kisebb a zsúfoltság az atomok között , és így a víz könnyen hozzáfér az ólomhoz . Ráadásul mivel az ólomnak vannak üres d-elektronpályái , az oxigén még azelőtt hozzákapcsolódik , hogy a Pb–Cl kötés felbomlana , ez pedig kevesebb energiát igényel . A teljes reakcióegyenlet tehát : Stabilitása Az ólom( IV)-klorid klórgáz keletkezése mellett könnyen bomlik ólom( II)-kloridra . Ez azért van , mert a +4-es oxidációs szám stabilitása a széncsoport elemei közt a periódusos rendszerben lefelé haladva csökken . Így , míg a szén-tetraklorid igen stabilnak mondható , az ólom esetén a +2 oxidációs szám stabilabb , mint a +4 , ahogy ez a nagyobb tömegszámú fémekre jellemző . A +2-es oxidációs állapotban az ólom s-alhéja telítődik , míg a külső p-alhéja teljesen kiürül . Emiatt van , hogy az ólom esetén a +4-es oxidációs szám igen ritka . Toxicitása Az ólom egy kumulatív méreg . Bár az ólomvegyületek rákkeltő hatására még nincs elég bizonyíték , az ólom-tetraklorid a többi ólomvegyülethez hasonlóan meglehetősen karcinogénnek mondható az emberi szervezetre nézve . Az ólom számos módon bekerülhet a szervezetbe , legveszélyesebb a belégzése , lenyelése vagy bőrrel való érintkezése . Emellett az ólomnak teratogén hatásait is bizonyították . Fordítás Források Ólomvegyületek Kloridok