Földes Pál (textilmérnök)
Földes Pál, Feldman (Mátészalka, 1900. június 4. – Budapest, 1975. július 26.) textilmérnök, gyárigazgató, diplomata, Kossuth-díjas (1953).

Életrajza
Feldman Ármin kereskedő és Blum Mária gyermekeként született jómódú polgári családban. Iskoláit a mátészalkai polgári fiúiskolában kezdte, majd annak befejezése után a Szatmárnémeti katolikus főgimnáziumban folytatta. A középiskolái befejezése után 1917-ben rövid ideig a budapesti műegyetem hallgatója, majd 1917–1918-ban katona volt és mint tisztjelölt a szerbiai hadszíntérre került és még ebben az évben belépett a szociáldemokrata pártba, majd Mátészalkán 1919-ben a helyi munkástanács politikai megbízottja lett. A Tanácsköztársaság bukása után Csehszlovákiába emigrált. 1920 januárjában Kassára, onnan Brünnbe ment, ahol beiratkozott a textilmérnöki főiskolára. Mérnöki oklevele megszerzése után egy brünni gyár tervezőmérnöke lett, 1924–25-ben a lengyel Bielitz-Bialai Finomposztógyár műszaki igazgatója volt. 1925–29-ben Bécsben a Wiener Schaafwollen egyik alapítója, majd műszaki igazgatója lett. 1929-ben hazatért Magyarországra és a Csepeli Posztógyár műszaki igazgatója lett. 1930-ban letartóztatták és 4 és félévi fegyházbüntetésre ítélték. 1940-ben a Szovjetunióba emigrált, a Moszkva melletti Monyino textilkombinát gyárfejlesztési főmérnökeként dolgozott. Az 1941. június 22-i német támadás után partizán parancsnok lett. Részt vett a brjanszki erdőkben folyó harcokban. 1945–46-ban a krasznogorszki antifasiszta iskolát vezette, 1946-ban hazatért, gyapjúvállalatok központi főmérnöke, majd a Gyapjúmosó- és Szövőgyár vezérigazgatója, 1948-tól pedig az egész gyapjúipar igazgatója volt. 1949-ben megszervezte a textilipari kutató intézetet, amelynek első igazgatója lett.  Már az első évben világsikert arattak az ott tervezett műszerek. 1953-ban munkatársaival együtt Kossuth-díjat kapott. 1957 novembere és 1959 januárja között londoni magyar nagykövet, 1959-től a Közlekedés- és Postaügyi Minisztérium Nemzetközi Főosztályának vezetője, a minisztérium protokollfőnöke. 1962–1965 között, nyugdíjazásáig a stockholmi magyar légügyi hivatal vezetője volt. Budapesten halt meg 75 éves korában, 1975. július 26-án.

A Fiumei Úti Sírkertben nyugszik.

Munkái
 A gyapjúipar fejlődése (Budapest, 1949)
 Két ugrás az ismeretlenbe. Szőnyi Márton élete (dokumentum, Budapest, 1975)

Díjai, elismerései 

 Kossuth-díj (1953)
 Munka Érdemrend (1955)
 Munka Érdemérem (1959)
 Munka Érdemrend arany fokozata (1969)

Jegyzetek

Források
 
 
 Földes Pál (Népszabadság, 1975. július 28)
 Tamás Aladár: A 100% (Budapest, 1977)

Magyar textilmérnökök
1900-ban született személyek
1975-ben elhunyt személyek
Mátészalkaiak
Kossuth-díjasok
Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban
Magyarország követei és nagykövetei az Egyesült Királyságban
Családi nevüket magyarosított személyek
Földes Pál , Feldman ( Mátészalka , június – Budapest , július ) textilmérnök , gyárigazgató , diplomata , Kossuth-díjas Életrajza Feldman Ármin kereskedő és Blum Mária gyermekeként született jómódú polgári családban . Iskoláit a mátészalkai polgári fiúiskolában kezdte , majd annak befejezése után a Szatmárnémeti katolikus főgimnáziumban folytatta . A középiskolái befejezése utánben rövid ideig a budapesti műegyetem hallgatója , majd1918-ban katona volt és mint tisztjelölt a szerbiai hadszíntérre került és még ebben az évben belépett a szociáldemokrata pártba , majd Mátészalkánben a helyi munkástanács politikai megbízottja lett . A Tanácsköztársaság bukása után Csehszlovákiába emigrált.januárjában Kassára , onnan Brünnbe ment , ahol beiratkozott a textilmérnöki főiskolára . Mérnöki oklevele megszerzése után egy brünni gyár tervezőmérnöke lett,25-ben a lengyel Bielitz-Bialai Finomposztógyár műszaki igazgatója volt.29-ben Bécsben a Wiener Schaafwollen egyik alapítója , majd műszaki igazgatója lett.ben hazatért Magyarországra és a Csepeli Posztógyár műszaki igazgatója lett.ban letartóztatták ésés félévi fegyházbüntetésre ítélték.ben a Szovjetunióba emigrált , a Moszkva melletti Monyino textilkombinát gyárfejlesztési főmérnökeként dolgozott . Az júniusi német támadás után partizán parancsnok lett . Részt vett a brjanszki erdőkben folyó harcokban.46-ban a krasznogorszki antifasiszta iskolát vezette, ban hazatért , gyapjúvállalatok központi főmérnöke , majd a Gyapjúmosó- és Szövőgyár vezérigazgatója, tól pedig az egész gyapjúipar igazgatója volt.ben megszervezte a textilipari kutató intézetet , amelynek első igazgatója lett . Már az első évben világsikert arattak az ott tervezett műszerek.ban munkatársaival együtt Kossuth-díjat kapott.novembere ésjanuárja között londoni magyar nagykövet,től a Közlekedés- és Postaügyi Minisztérium Nemzetközi Főosztályának vezetője , a minisztérium protokollfőnöke.1965 között , nyugdíjazásáig a stockholmi magyar légügyi hivatal vezetője volt . Budapesten halt megéves korában , júliusán . A Fiumei Úti Sírkertben nyugszik . Munkái A gyapjúipar fejlődése ( Budapest , Két ugrás az ismeretlenbe . Szőnyi Márton élete ( dokumentum , Budapest , Díjai , elismerései Kossuth-díj Munka Érdemrend Munka Érdemérem Munka Érdemrend arany fokozata Jegyzetek Források Földes Pál ( Népszabadság , július Tamás Aladár : A ( Budapest , Magyar textilmérnökök 1900-ban született személyek 1975-ben elhunyt személyek Mátészalkaiak Kossuth-díjasok Az Osztrák–Magyar Monarchia katonái az első világháborúban Magyarország követei és nagykövetei az Egyesült Királyságban Családi nevüket magyarosított személyek