Fugacitás
A fugacitás (f, [kPa]) olyan mennyiség, mellyel a nyomást helyettesítve az ideális gázok kémiai potenciáljának számítására szolgáló összefüggésben, reális gázokra érvényes összefüggést kapunk. Párhuzam vonható a reális oldatok koncentráció helyett aktivitással való jellemzésével.

Definíció a kémiai potenciál alapján
Egy reális gáz fugacitását formálisan a kémiai potenciál és az ideális gáz nyomása közötti kapcsolatot leíró egyenlettel analóg összefüggéssel definiáljuk.

A (μ) kémiai potenciált általában parciális moláris szabadentalpiaként definiálják. Ez azonban bármely tiszta anyag esetén a moláris szabadentalpiával egyenlő, (T) hőmérséklettől és (P) nyomástól való függését pedig a  egyenlet írja le. Állandó hőmérsékleten ez a kifejezés  függvényében integrálható. Ki kell jelölni továbbá egy referencia állapotot is. Ideális gáz esetén ez csak a nyomástól függ, melyet  = 1 barban rögzítünk, így

Ekkor ideális gázra 

Ezt átrendezve kapjuk:

A fenti kifejezés adja meg egy ideális gáz kémiai potenciálját izoterm folyamatra,  = 1 bar referencia állapot esetén.

Reális gáz esetében a  integrál nem számítható ki, mivel a reális gáz moláris térfogata nem írható le egyszerű kifejezéssel. Még közelítő kifejezés – például a van der Waals-egyenlet, a Redlich–Kwong vagy más állapotegyenlet – alkalmazásakor is komolyan behatárolná a használhatóságot az anyagi minőségtől való függés.

A kémiai potenciál matematikai értelemben ráadásul nem viselkedik szépen: a nyomás nullához közeledésével negatív végtelenhez tart, ami problémákat okoz a tényleges számítások elvégzésekor.

Kívánatos, hogy a reális gázok kémiai potenciálját leíró kifejezés hasonló legyen az ideális gázokéhoz. Ehhez definiálni lehet egy mennyiséget, a fugacitást, melynek segítségével a reális gázok kémiai potenciálja az alábbi módon írható le:

A fenti alak a definíció szokásos formája, de f is kifejezhető:

Fordítás

Fizikai kémia
A fugacitás ( f , [ kPa ] ) olyan mennyiség , mellyel a nyomást helyettesítve az ideális gázok kémiai potenciáljának számítására szolgáló összefüggésben , reális gázokra érvényes összefüggést kapunk . Párhuzam vonható a reális oldatok koncentráció helyett aktivitással való jellemzésével . Definíció a kémiai potenciál alapján Egy reális gáz fugacitását formálisan a kémiai potenciál és az ideális gáz nyomása közötti kapcsolatot leíró egyenlettel analóg összefüggéssel definiáljuk . A ( μ ) kémiai potenciált általában parciális moláris szabadentalpiaként definiálják . Ez azonban bármely tiszta anyag esetén a moláris szabadentalpiával egyenlő , ( T ) hőmérséklettől és ( P ) nyomástól való függését pedig a egyenlet írja le . Állandó hőmérsékleten ez a kifejezés függvényében integrálható . Ki kell jelölni továbbá egy referencia állapotot is . Ideális gáz esetén ez csak a nyomástól függ , melyet =barban rögzítünk , így Ekkor ideális gázra Ezt átrendezve kapjuk : A fenti kifejezés adja meg egy ideális gáz kémiai potenciálját izoterm folyamatra , =bar referencia állapot esetén . Reális gáz esetében a integrál nem számítható ki , mivel a reális gáz moláris térfogata nem írható le egyszerű kifejezéssel . Még közelítő kifejezés – például a van der Waals-egyenlet , a Redlich–Kwong vagy más állapotegyenlet – alkalmazásakor is komolyan behatárolná a használhatóságot az anyagi minőségtől való függés . A kémiai potenciál matematikai értelemben ráadásul nem viselkedik szépen : a nyomás nullához közeledésével negatív végtelenhez tart , ami problémákat okoz a tényleges számítások elvégzésekor . Kívánatos , hogy a reális gázok kémiai potenciálját leíró kifejezés hasonló legyen az ideális gázokéhoz . Ehhez definiálni lehet egy mennyiséget , a fugacitást , melynek segítségével a reális gázok kémiai potenciálja az alábbi módon írható le : A fenti alak a definíció szokásos formája , de f is kifejezhető : Fordítás Fizikai kémia