Zöldszárnyú bülbül
A zöldszárnyú bülbül (Ixos mcclellandii) a verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a bülbülfélék (Pycnonotidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A fajt Thomas Horsfield amerikai ornitológus írta le 1840-ben, a Hypsipetes nembe Hypsipetes mcclellandii néven.

Alfajok 
 Ixos mcclellandii mcclellandii (Horsfield, 1840) – Nepál, Bhután, észak-India, északnyugat-Mianmar, dél-Kína;
 Ixos mcclellandii ventralis (Stresemann, 1940) – nyugat és délnyugat-Mianmar;
 Ixos mcclellandii tickelli (Blyth, 1855) – kelet-Mianmar és észak-Thaiföld;
 Ixos mcclellandii similis (Rothschild, 1921) – dél-Kína, északkelet-Mianmar, észak-Indokína;
 Ixos mcclellandii holtii (Swinhoe, 1861) – délkelet-Kína;
 Ixos mcclellandii loquax (Deignan, 1940) – északnyugat- és északkelet-Thaiföld, dél-Laosz;
 Ixos mcclellandii griseiventer (Robinson & Kloss, 1919) – dél-Vietnám;
 Ixos mcclellandii canescens Riley, 1933 – délkelet-Thaiföld és délnyugat-Kambodzsa;
 Ixos mcclellandii peracensis (Hartert & Butler, 1898) – dél-Thaiföld, Malajzia félszigeti része.

Előfordulása 
Dél- és Délkelet-Ázsiában, Bhután, India, Kambodzsa, Kína, Laosz, Malajzia, Mianmar, Nepál, Thaiföld és Vietnám területén honos.

Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki és hegyi esőerdők, nedves és  magaslati cserjések, valamint vidéki kertek. Állandó, nem vonuló faj.

Megjelenése 
Testhossza 24 centiméter, testtömege 27–41 gramm.

Életmódja 
Gyümölcsökkel és rovarokkal táplálkozik, esetleg nektárt is fogyaszt.

Szaporodása 
Februártól szeptemberig (Indiában májustól augusztusig, Thaiföldön februártól augusztusig, Malajziában márciustól szeptemberig) költ.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.

Jegyzetek

Források

További információk 
Képek az interneten a fajról
Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési térképe

Ixos
Madárfajok
Bhután madarai
India madarai
Kambodzsa madarai
Kína madarai
Laosz madarai
Malajzia madarai
Mianmar madarai
Nepál madarai
Thaiföld madarai
Vietnám madarai
A zöldszárnyú bülbül ( Ixos mcclellandii ) a verébalakúak ( Passeriformes ) rendjébe , ezen belül a bülbülfélék ( Pycnonotidae ) családjába tartozó faj. Rendszerezése A fajt Thomas Horsfield amerikai ornitológus írta leben , a Hypsipetes nembe Hypsipetes mcclellandii néven . Alfajok Ixos mcclellandii mcclellandii ( Horsfield,– Nepál, Bhután , észak-India , északnyugat-Mianmar , dél-Kína ; Ixos mcclellandii ventralis ( Stresemann,– nyugat és délnyugat-Mianmar ; Ixos mcclellandii tickelli ( Blyth,– kelet-Mianmar és észak-Thaiföld ; Ixos mcclellandii similis ( Rothschild,– dél-Kína , északkelet-Mianmar , észak-Indokína ; Ixos mcclellandii holtii ( Swinhoe,– délkelet-Kína ; Ixos mcclellandii loquax ( Deignan,– északnyugat- és északkelet-Thaiföld , dél-Laosz ; Ixos mcclellandii griseiventer ( Robinson & Kloss,– dél-Vietnám ; Ixos mcclellandii canescens Riley,– délkelet-Thaiföld és délnyugat-Kambodzsa ; Ixos mcclellandii peracensis ( Hartert & Butler,– dél-Thaiföld , Malajzia félszigeti része . Előfordulása Dél- és Délkelet-Ázsiában , Bhután , India , Kambodzsa , Kína , Laosz , Malajzia , Mianmar , Nepál , Thaiföld és Vietnám területén honos . Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki és hegyi esőerdők , nedves és magaslati cserjések , valamint vidéki kertek . Állandó , nem vonuló faj. Megjelenése Testhosszacentiméter , testtömege41 gramm . Életmódja Gyümölcsökkel és rovarokkal táplálkozik , esetleg nektárt is fogyaszt . Szaporodása Februártól szeptemberig ( Indiában májustól augusztusig , Thaiföldön februártól augusztusig , Malajziában márciustól szeptemberig ) költ . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe rendkívül nagy , egyedszáma pedig stabil . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel . Jegyzetek Források További információk Képek az interneten a fajról Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési térképe Ixos Madárfajok Bhután madarai India madarai Kambodzsa madarai Kína madarai Laosz madarai Malajzia madarai Mianmar madarai Nepál madarai Thaiföld madarai Vietnám madarai