Karakalpaksztán
Karakalpaksztán Autonóm Köztársaság (karakalpakul Qaraqalpaqstan Respublikası, üzbégül Qoraqalpogʻiston Respublikasi) Üzbegisztán autonóm területe, mely az ország északnyugati felében található. Fővárosa Noʻkis (Nukus). A tartomány területe  négyzetkilométer, és a történelmi Hvárezm területén helyezkedik el.

Történelme 
Kr. e. 500 és Kr. u. 500 között a terület virágzó mezőgazdasággal rendelkezett, az Amu-darja (A‘mu‘wda‘riya)folyó öntözésre való felhasználása által. A karakalpakok, akik eredetileg nomád életmódot folytattak, a 16. században jelentek meg a területen. Karakalpaksztán 1873-ban került az Orosz Birodalomhoz, miután a Hivai Kánság átengedte azt. Autonóm státuszát a Szovjetunión belül nyerte el, először Kazahsztán, majd 1936-tól Üzbegisztán részeként. Az 1960-as és 70-es években gazdagságát ismét az Amu-darjának, és annak elgátolásának köszönhette, ám ma a terület Üzbegisztán legszárazabb vidéke, miután az Aral-tó kiszáradásnak indult, a mezőgazdaság pedig szinte ellehetetlenült. Körülbelül  ember vesztette el megélhetését a környezeti katasztrófa miatt, a tiszta ivóvíz hiánya pedig elősegíti a betegségek terjedését.

Földrajza 
Karakalpaksztán nagy része sivatag. Az Amu-darja legalacsonyabb táján, az Aral-tó déli felén helyezkedik el. A Kizil-kum sivatag keletre, a Kara-kum pedig délre található tőle. A Kaszpi-tengertől egy sziklás fennsík választja el nyugatra.

Politika 
Karakalpaksztán formálisan szuverén, és vétójoga van az Üzbegisztán által hozott döntésekre. Az üzbég alkotmány kimondja, hogy a Karakalpaksztán és Üzbegisztán közötti viszonyt „szerződések és megállapodások szabályozzák”, és minden vitás ügyet „megbékélés útján kell rendezni”.

Demográfiai viszonyok 
Karakalpaksztán lakossága 1,7 millió fő körül mozog. 2007-es becslések szerint  főnyi karakalpak, ugyanennyi üzbég és  kazah élt a területen. A „kara kalpak” karakalpak néven „fekete kalap”-ot jelent, ám a népi kultúra olyannyira elveszett a szovjet idők során, hogy mára már nem tudni, hogy a név mire vonatkozott. A karakalpak nyelv közelebb áll a kazah, mint az üzbég nyelvhez, ám 1996 óta latin betűkkel írják hivatalosan, akár csak az üzbég nyelvet.

A főváros, Noʻkis mellett említésre méltó még Hodzsejli (karakalpakul: Xojeli, üzbégül: Xoʻjayli; oroszul: Ходжейли), Tahijatasz (karakalpakul: Taxiyatas, üzbégül: Taxiatosh; oroszul: Тахиаташ), Csimbaj (karakaplakul Shımbay, üzbégül: Chimboy; oroszul: Чимбай), Kongrát (karakalpakul: Qon'ırat, üzbégül: Qoʻngʻirot; oroszul: Кунград) és Mujnak (karakalpakul: Moynaq, üzbégül: Moʻynoq; oroszul: Муйнак), egy korábbi kikötő az Aral tavon, mely ma 85 kilométerre található az aktuális partszakasztól.

Gazdaság 
A terület gazdagságát egykor legfőképp az Aral-tavi halászat adta, ma gyapotot, rizst és dinnyét termesztenek leginkább. A terület villamos energiáját egy hidroelektromos gát adja az Amu-darján, mely még a szovjet időkben épült.

Az Amu-darja deltavidéke korábban erősen lakott volt, és ideális volt az öntözéses földműveléshez. Ám a klímaváltozás és az Amu-darja (vele együtt az Aral-tó) emberi beavatkozás miatti kiszáradása miatt szinte teljesen elhagyatott lett a terület. A korábbi folyóoázisok, tavak, erdők és farmok kiszáradtak, és megmérgeződtek a szél által lerakott sóval és megmaradt növényvédő szerekkel. A nyári átlaghőmérséklet 10°C-kal megnőtt, míg a téli átlaghőmérséklet ugyanennyivel csökkent. Az anémia, a légzőszervi megbetegedések aránya drasztikusan megnőtt a régióban.

Adminisztratív felosztás

Média

Rádió 
2009-ben megnyílt az első karakalpak rádióállomás. A neve Nukus FM, mely 100.4 MHz-n sugároz, és csak Noʻkisban fogható.

Jegyzetek

Kapcsolódó cikkek
 Moynaq
 Aralkum

További információk 
 A karakalpaksztáni minisztertanács hivatalos honlapja
 Karakalpaksztán turisztikai oldala
 Karakalpaksztáni utak
 Karakalpak zene

Üzbegisztán
Karakalpaksztán Autonóm Köztársaság ( karakalpakul Qaraqalpaqstan Respublikası , üzbégül Qoraqalpogʻiston Respublikasi ) Üzbegisztán autonóm területe , mely az ország északnyugati felében található . Fővárosa Noʻkis ( Nukus ) . A tartomány területe négyzetkilométer , és a történelmi Hvárezm területén helyezkedik el . Történelme Kr. e.és Kr. u.között a terület virágzó mezőgazdasággal rendelkezett , az Amu-darja ( A‘mu‘wda‘riya) folyó öntözésre való felhasználása által . A karakalpakok , akik eredetileg nomád életmódot folytattak , a században jelentek meg a területen . Karakalpaksztánban került az Orosz Birodalomhoz , miután a Hivai Kánság átengedte azt . Autonóm státuszát a Szovjetunión belül nyerte el , először Kazahsztán , majdtól Üzbegisztán részeként . Azas éses években gazdagságát ismét az Amu-darjának , és annak elgátolásának köszönhette , ám ma a terület Üzbegisztán legszárazabb vidéke , miután az Aral-tó kiszáradásnak indult , a mezőgazdaság pedig szinte ellehetetlenült . Körülbelül ember vesztette el megélhetését a környezeti katasztrófa miatt , a tiszta ivóvíz hiánya pedig elősegíti a betegségek terjedését . Földrajza Karakalpaksztán nagy része sivatag . Az Amu-darja legalacsonyabb táján , az Aral-tó déli felén helyezkedik el . A Kizil-kum sivatag keletre , a Kara-kum pedig délre található tőle . A Kaszpi-tengertől egy sziklás fennsík választja el nyugatra . Politika Karakalpaksztán formálisan szuverén , és vétójoga van az Üzbegisztán által hozott döntésekre . Az üzbég alkotmány kimondja , hogy a Karakalpaksztán és Üzbegisztán közötti viszonyt „ szerződések és megállapodások szabályozzák” , és minden vitás ügyet „ megbékélés útján kell rendezni” . Demográfiai viszonyok Karakalpaksztán lakossága7 millió fő körül mozog.es becslések szerint főnyi karakalpak , ugyanennyi üzbég és kazah élt a területen . A „ kara kalpak” karakalpak néven „ fekete kalap”-ot jelent , ám a népi kultúra olyannyira elveszett a szovjet idők során , hogy mára már nem tudni , hogy a név mire vonatkozott . A karakalpak nyelv közelebb áll a kazah , mint az üzbég nyelvhez , ámóta latin betűkkel írják hivatalosan , akár csak az üzbég nyelvet . A főváros , Noʻkis mellett említésre méltó még Hodzsejli ( karakalpakul : Xojeli , üzbégül : Xoʻjayli ; oroszul : Ходжейли ) , Tahijatasz ( karakalpakul : Taxiyatas , üzbégül : Taxiatosh ; oroszul : Тахиаташ ) , Csimbaj ( karakaplakul Shımbay , üzbégül : Chimboy ; oroszul : Чимбай ) , Kongrát ( karakalpakul : Qon'ırat , üzbégül : Qoʻngʻirot ; oroszul : Кунград ) és Mujnak ( karakalpakul : Moynaq , üzbégül : Moʻynoq ; oroszul : Муйнак ) , egy korábbi kikötő az Aral tavon , mely makilométerre található az aktuális partszakasztól . Gazdaság A terület gazdagságát egykor legfőképp az Aral-tavi halászat adta , ma gyapotot , rizst és dinnyét termesztenek leginkább . A terület villamos energiáját egy hidroelektromos gát adja az Amu-darján , mely még a szovjet időkben épült . Az Amu-darja deltavidéke korábban erősen lakott volt , és ideális volt az öntözéses földműveléshez . Ám a klímaváltozás és az Amu-darja ( vele együtt az Aral-tó ) emberi beavatkozás miatti kiszáradása miatt szinte teljesen elhagyatott lett a terület . A korábbi folyóoázisok , tavak , erdők és farmok kiszáradtak , és megmérgeződtek a szél által lerakott sóval és megmaradt növényvédő szerekkel . A nyári átlaghőmérsékletC-kal megnőtt , míg a téli átlaghőmérséklet ugyanennyivel csökkent . Az anémia , a légzőszervi megbetegedések aránya drasztikusan megnőtt a régióban . Adminisztratív felosztás Média Rádió 2009-ben megnyílt az első karakalpak rádióállomás . A neve Nukus FM , mely4 MHz-n sugároz , és csak Noʻkisban fogható . Jegyzetek Kapcsolódó cikkek Moynaq Aralkum További információk A karakalpaksztáni minisztertanács hivatalos honlapja Karakalpaksztán turisztikai oldala Karakalpaksztáni utak Karakalpak zene Üzbegisztán