Kudimkar
Kudimkar () város Oroszország Permi határterületén, a Komi-permják körzet közigazgatási központja, a Kudimkari járás székhelye. A körzet egyetlen városa.

Lakossága:  fő (a 2010. évi népszámláláskor).

Fekvése 
A Permi határterület északnyugati részén, Permtől kb. 215 km-re, az Inyva (a Káma mellékfolyója) partján, a Kuva mellékfolyó torkolatánál helyezkedik el. Sík, erdővel borított vidéken, nagyobb részt a két folyó bal partján fekszik. 

A legközelebbi vasútállomás a transzszibériai vasútvonal Perm–Verescsagino közötti szakaszán lévő Mengyelejevo (104 km). Országút köti össze kelet felé a Káma parti kisebb kikötővel (kb. 80 km), valamint észak felé a komi-permják járások székhelyeivel is.

Története 
A város előtörténete Izjur komi-permják településsel (7–15. század) kezdődött, erre utalnak a régészeti leletek. Kudimkar falu első írásos említése 1579-ből származik, amikor a területet már oroszok is lakták. 1609-ben egy kisebb körzet igazgatási központja lett. 1801–1872 között a helységben volt a Sztroganovok Inyva környéki birtokainak központja. A település és az egész körzet szempontjából fontos előrelépés volt, hogy Sztroganova földbirtokosnő engedélyt adott híd megépítésére az Inyva folyón.

1925-től Kudimkar a Komi-Permjak nemzeti körzet központja volt és fontos szerepet játszott a helyi értelmiség kialakulásában. Tanítóképzője (1927), nővérképzője (vagy egészségügyi iskola, 1931), valamint erdészeti (1929) és mezőgazdasági (1930) technikuma nyílt. Az 1920-as évek végétől az 1930-as évek közepéig a helyi gazdaság fellendítésére és a lakosság ellátására több kisebb vállalatot: vasöntödét, fa- és lenfeldolgozó, bőr- és cipőipari, tejfeldolgozó és édesipari üzemet alapítottak. A település 1938-ban kapott városi rangot.

Népesség 

1959-ben 21 801 lakosa volt.
1970-ben 26 350 lakosa volt.
1989-ben 33 451 lakosa volt.
2002-ben 31 914 lakosa volt, melynek 61,3-a komi, 36,4%-a orosz.
2010-ben 28 984 lakosa volt, melynek 53%-a komi, 45,2%-a orosz.

Körzeti közigazgatási központ 
A szovjet hatalom idején, 1925. február 26-án megalapították a Komi-Permjak nemzeti körzetet, mely előbb az Uráli terület, majd a Szverdlovszki terület, végül a Permi terület része volt. A körzet központja Kudimkar lett és nyolcvan évig változatlan formában az is maradt.
1977-ben az addigi Komi-Permjak nemzeti körzetet Komi-Permjak autonóm körzetté nyilvánították.
1992-ben, a Szovjetunió felbomlása után a Komi-Permjak autonóm körzet a föderáció egyik önálló alanya (szubjektuma) lett, bár továbbra is a Permi területhez tartozott. 
A 2003-ban tartott népszavazás eredményeként 2005. december 1-jén a Komi-Permjak autonóm körzet és a Permi terület egyesítésével létrehozták a Permi határterületet, azon belül különleges területi közigazgatási egységként – de már nem a föderáció önálló alanyaként – a Komi-Permjak körzetet. Kudimkar a körzet közigazgatási központja maradt.

Gazdasága 
A nagy iparvidékektől és a fő közlekedési útvonalaktól távol fekvő Kudimkar erdőgazdasági és mezőgazdasági területek lokális központja. Nincs igazán nagy, a város egész életét meghatározó ipari létesítménye. Helyi jelentőségű ipari üzemei főként mezőgazdasági termékek feldolgozásával foglalkoznak. Az 1990-es évekig jelentős vállalat volt a több mint ezer főt foglalkoztató elektromechanikai gyár (a permi műszergyár fiókintézménye).

Oktatás, kultúra 
Oktatási és kulturális intézmények: 
Az Udmurt Állami Egyetem kudimkari fiókintézménye (1996)
Az Uráli Erdészeti Egyetem kudimkari kihelyezett tagozatát egy központi szakmai revízió során – az ország több más felsőoktatási intézményével együtt – 2013-ban lényegében bezárásra ítélték. 
 Komi-Permjak Tanár-továbbképző Intézet (1944-ben alapították). 

Az 1920-as – 1930-as évek fordulóján nyílt szakiskolák (vagy jogutódjaik) napjainkban is működnek:
Pedagógiai kolledzs (1927)
Erdészet-gépipari technikum (1929)
Mezőgazdasági technikum (1930)
Egészségügyi szakiskola (1931)

A város színházát 1931-ben alapították. Jellemzője, hogy az orosz mellett rendszeresen játszik komi-permják nyelvű darabokat is. A város büszkeségének tartott színházépületet 2002-ben teljes felújításra bezárták. A felújítás elhúzódott, több mint tíz éven át a társulat máshol játszott. 2014 novemberében végleg birtokba vehették az épületet, melynek felújítása több mint egymilliárd rubelbe került.

A helytörténeti múzeum P. I. Szubbotyin-Permjak nevét viseli.

A Kuva folyó bal partján, a város legmagasabb pontján találhatók Izjur (jelentése 'kőfej') egykori település maradványai, orosz nevén Krasznaja Gorka. A hely az egyik komi-permjak törzs központja lehetett, az ott előkerült régészeti leletek az ún. rodanovói kultúra anyagait gazdagítják. 

A régi korok fennmaradt emlékei közül kiemelkedik a 18. század végén épült Nyikolszkij-székesegyház és a Sztroganovok egykori igazgatási épülete (19. század első fele).

Jegyzetek

Források 

A város a „Moj Gorod” portálon (oroszul)
Kudimkar információs portál (Hozzáférés: 2015-02-22) 

A Permi határterület települései
Kudimkar ( ) város Oroszország Permi határterületén , a Komi-permják körzet közigazgatási központja , a Kudimkari járás székhelye . A körzet egyetlen városa . Lakossága : fő ( a évi népszámláláskor ) . Fekvése A Permi határterület északnyugati részén , Permtől kb.km -re , az Inyva ( a Káma mellékfolyója ) partján , a Kuva mellékfolyó torkolatánál helyezkedik el . Sík , erdővel borított vidéken , nagyobb részt a két folyó bal partján fekszik . A legközelebbi vasútállomás a transzszibériai vasútvonal Perm–Verescsagino közötti szakaszán lévő Mengyelejevokm ) . Országút köti össze kelet felé a Káma parti kisebb kikötővel ( kb.km ) , valamint észak felé a komi-permják járások székhelyeivel is . Története A város előtörténete Izjur komi-permják településsel15. század ) kezdődött , erre utalnak a régészeti leletek . Kudimkar falu első írásos említéseből származik , amikor a területet már oroszok is lakták.ben egy kisebb körzet igazgatási központja lett.1872 között a helységben volt a Sztroganovok Inyva környéki birtokainak központja . A település és az egész körzet szempontjából fontos előrelépés volt , hogy Sztroganova földbirtokosnő engedélyt adott híd megépítésére az Inyva folyón . 1925-től Kudimkar a Komi-Permjak nemzeti körzet központja volt és fontos szerepet játszott a helyi értelmiség kialakulásában . Tanítóképzője nővérképzője ( vagy egészségügyi iskola , valamint erdészetiés mezőgazdaságitechnikuma nyílt . Azas évek végétől azas évek közepéig a helyi gazdaság fellendítésére és a lakosság ellátására több kisebb vállalatot : vasöntödét , fa- és lenfeldolgozó , bőr- és cipőipari , tejfeldolgozó és édesipari üzemet alapítottak . A településban kapott városi rangot . Népesség 1959-ben801 lakosa volt . 1970-ben350 lakosa volt . 1989-ben451 lakosa volt . 2002-ben914 lakosa volt , melynek3-a komi,4%-a orosz . 2010-ben984 lakosa volt , melynek-a komi,2%-a orosz . Körzeti közigazgatási központ A szovjet hatalom idején , februárán megalapították a Komi-Permjak nemzeti körzetet , mely előbb az Uráli terület , majd a Szverdlovszki terület , végül a Permi terület része volt . A körzet központja Kudimkar lett és nyolcvan évig változatlan formában az is maradt . 1977-ben az addigi Komi-Permjak nemzeti körzetet Komi-Permjak autonóm körzetté nyilvánították . 1992-ben , a Szovjetunió felbomlása után a Komi-Permjak autonóm körzet a föderáció egyik önálló alanya ( szubjektuma ) lett , bár továbbra is a Permi területhez tartozott . Aban tartott népszavazás eredményeként decemberjén a Komi-Permjak autonóm körzet és a Permi terület egyesítésével létrehozták a Permi határterületet , azon belül különleges területi közigazgatási egységként – de már nem a föderáció önálló alanyaként – a Komi-Permjak körzetet . Kudimkar a körzet közigazgatási központja maradt . Gazdasága A nagy iparvidékektől és a fő közlekedési útvonalaktól távol fekvő Kudimkar erdőgazdasági és mezőgazdasági területek lokális központja . Nincs igazán nagy , a város egész életét meghatározó ipari létesítménye . Helyi jelentőségű ipari üzemei főként mezőgazdasági termékek feldolgozásával foglalkoznak . Azes évekig jelentős vállalat volt a több mint ezer főt foglalkoztató elektromechanikai gyár ( a permi műszergyár fiókintézménye ) . Oktatás , kultúra Oktatási és kulturális intézmények : Az Udmurt Állami Egyetem kudimkari fiókintézménye Az Uráli Erdészeti Egyetem kudimkari kihelyezett tagozatát egy központi szakmai revízió során – az ország több más felsőoktatási intézményével együtt –ban lényegében bezárásra ítélték . Komi-Permjak Tanár-továbbképző Intézetben alapították ) . Azas –as évek fordulóján nyílt szakiskolák ( vagy jogutódjaik ) napjainkban is működnek : Pedagógiai kolledzs Erdészet-gépipari technikum Mezőgazdasági technikum Egészségügyi szakiskola A város színházátben alapították . Jellemzője , hogy az orosz mellett rendszeresen játszik komi-permják nyelvű darabokat is . A város büszkeségének tartott színházépületetben teljes felújításra bezárták . A felújítás elhúzódott , több mint tíz éven át a társulat máshol játszott.novemberében végleg birtokba vehették az épületet , melynek felújítása több mint egymilliárd rubelbe került . A helytörténeti múzeum P. I. Szubbotyin-Permjak nevét viseli . A Kuva folyó bal partján , a város legmagasabb pontján találhatók Izjur ( jelentése 'kőfej' ) egykori település maradványai , orosz nevén Krasznaja Gorka . A hely az egyik komi-permjak törzs központja lehetett , az ott előkerült régészeti leletek az ún . rodanovói kultúra anyagait gazdagítják . A régi korok fennmaradt emlékei közül kiemelkedik a század végén épült Nyikolszkij-székesegyház és a Sztroganovok egykori igazgatási épülete század első fele ) . Jegyzetek Források A város a „ Moj Gorod” portálon ( oroszul ) Kudimkar információs portál ( Hozzáférés:22 ) A Permi határterület települései