Mirlović Zagora
Mirlović Zagora falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Unešićhez tartozik.

Fekvése 
Šibeniktől légvonalban 16, közúton 23 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 7, közúton 8 km-re északnyugatra Dalmácia középső részén a Zagorán fekszik.

Története 
Területén már a horvátok őseinek 7. századi letelepedése után létezett település, ezt bizonyítja a Copić-földön feltárt ószláv temető. 1298-ban a šibeniki püspökség alapítása alkalmával említik ezen a vidéken Pokrovnik, Banjica, Zaharina, Zamelica és Radićani falvakat, melyek a pokrovniki plébániához tartoztak.  A környező településekkel együtt 1522-ben szállta meg a török és csak a 17. század végén szabadították fel a velencei seregek. A török uralom idején területe a Klisszai szandzsák része volt. P. Bačić atya szerint ebben az időszakban kapta a település a mai nevét a muszlim Mirilović bégről. 1543-ban a török felégette a plébánia székhelyét Pokrovnikot és 1564-ben a plébánia működése is megszűnt. A keresztény hívek szolgálatát a visovaci ferences atyák látták el. A török uralom után lakossága részben Hercegovinából érkezett betelepülőkkel cserélődött ki és egy időben Ugarcinak nevezték. Ekkor alapították meg az új mirlovići plébániát, melyhez 1856-ig a mai községközpont Unešić is hozzá tartozott. A plébánia anyakönyveit 1698 és 1785 között még a visovaci ferences kolostorban vezették. A település 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. A falunak 1857-ben 308, 1910-ben 349 lakosa volt. Az első világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt. 2011-ben 387 lakosa volt, akik főként földműveléssel és állattartással foglalkoztak. A mirlovići plébániához ma Mirlović, Pakovo Selo, Pokrovnik, Radonić, Ostrogašica, Podumci és Donje Planjane települések tartoznak.

Lakosság

Nevezetességei 
Mária mennybevitele (Nagyboldogasszony) tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma a 17. században épült, I. D. Caligari šibeniki püspök 1712-ben említi először. Később 1768-ban megújították és többször bővítették bővítették. Legkorábban a szentélyhez építették hozzá a sekrestyét, majd 1911-ben két oldalára kápolnákat építettek. Így a templom latin kereszt alaprajzú lett. A főhomlokzat mellé a déli oldalra épült a négyszögletes torony. A homlokzaton a bejárat mellett két kis ablak található, felette egy nagyobb kőkeretes ablak, legfelül egy kisebb ablakkal. A harangtoronyban három harang található. A márvány főoltár 1916-ban készült, a hajóban levő két mellékoltár Szent Jakab apostol és Páduai Szent Antal tiszteletére van szentelve. 1999-ben a templomot megújították. Ennek során új tetőt kapott szigeteléssel, a falakhoz betonkoszorút építettek, kiásták az alapokat és járdát alakítottak ki. A templom körül temető található, melyet kőfal övez. A fal mellett tíz, a templom közeléből és temetőből kiásott régi sírkövet állítottak fel.
Škaro településrésztől mintegy háromszáz méterre északra található a Škarin régészeti lelőhely, egy barlang egy magas sziklákkal körülvett mély víznyelő alján. A belső tér egy tágas, 49 hosszú és 28 széles csarnok, amelynek maximális magassága 10 méter. A denevér- és galambürülék 7 méter vastag rétegében végzett próbaásatás során számos kerámia-, csont- és kőtárgy töredéke került elő, amelyek több mint 5000 éves időszakra nyúlnak vissza.

Jegyzetek

További információk
 Unešić község hivatalos oldala 
 A spliti ferences rendtartomány honlapja 
 Cera és Nevest települések weboldala 

Šibenik-Knin megye települései
Mirlović Zagora falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Unešićhez tartozik . Fekvése Šibeniktől légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra Dalmácia középső részén a Zagorán fekszik . Története Területén már a horvátok őseinek századi letelepedése után létezett település , ezt bizonyítja a Copić-földön feltárt ószláv temető.ban a šibeniki püspökség alapítása alkalmával említik ezen a vidéken Pokrovnik , Banjica , Zaharina , Zamelica és Radićani falvakat , melyek a pokrovniki plébániához tartoztak . A környező településekkel együttben szállta meg a török és csak a század végén szabadították fel a velencei seregek . A török uralom idején területe a Klisszai szandzsák része volt . P . Bačić atya szerint ebben az időszakban kapta a település a mai nevét a muszlim Mirilović bégről.ban a török felégette a plébánia székhelyét Pokrovnikot ésben a plébánia működése is megszűnt . A keresztény hívek szolgálatát a visovaci ferences atyák látták el . A török uralom után lakossága részben Hercegovinából érkezett betelepülőkkel cserélődött ki és egy időben Ugarcinak nevezték . Ekkor alapították meg az új mirlovići plébániát , melyhezig a mai községközpont Unešić is hozzá tartozott . A plébánia anyakönyveitésközött még a visovaci ferences kolostorban vezették . A településben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott . A falunakbenbenlakosa volt . Az első világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A délszláv háború során a település mindvégig horvát kézen volt.benlakosa volt , akik főként földműveléssel és állattartással foglalkoztak . A mirlovići plébániához ma Mirlović , Pakovo Selo , Pokrovnik , Radonić , Ostrogašica , Podumci és Donje Planjane települések tartoznak . Lakosság Nevezetességei Mária mennybevitele ( Nagyboldogasszony ) tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma a században épült , I. D. Caligari šibeniki püspökben említi először . Későbbban megújították és többször bővítették bővítették . Legkorábban a szentélyhez építették hozzá a sekrestyét , majdben két oldalára kápolnákat építettek . Így a templom latin kereszt alaprajzú lett . A főhomlokzat mellé a déli oldalra épült a négyszögletes torony . A homlokzaton a bejárat mellett két kis ablak található , felette egy nagyobb kőkeretes ablak , legfelül egy kisebb ablakkal . A harangtoronyban három harang található . A márvány főoltárban készült , a hajóban levő két mellékoltár Szent Jakab apostol és Páduai Szent Antal tiszteletére van szentelve.ben a templomot megújították . Ennek során új tetőt kapott szigeteléssel , a falakhoz betonkoszorút építettek , kiásták az alapokat és járdát alakítottak ki . A templom körül temető található , melyet kőfal övez . A fal mellett tíz , a templom közeléből és temetőből kiásott régi sírkövet állítottak fel . Škaro településrésztől mintegy háromszáz méterre északra található a Škarin régészeti lelőhely , egy barlang egy magas sziklákkal körülvett mély víznyelő alján . A belső tér egy tágas , hosszú ésszéles csarnok , amelynek maximális magasságaméter . A denevér- és galambürülékméter vastag rétegében végzett próbaásatás során számos kerámia- , csont- és kőtárgy töredéke került elő , amelyek több mintéves időszakra nyúlnak vissza . Jegyzetek További információk Unešić község hivatalos oldala A spliti ferences rendtartomány honlapja Cera és Nevest települések weboldala Šibenik-Knin megye települései