Dettingeni csata
Az 1743. június 27-én lezajlott dettingeni csatát a Nagy-Britannia, Habsburg Birodalom és Hannoveri Választófejedelemség alkotta szövetséges erők vívták Franciaországgal az osztrák örökösödési háború során. A csata Bajorországban Dettingen am Mainnál – amely ma Karlstein am Main része –, Aschaffenburg közelében zajlott le, és a szövetséges erők győzelmével végződött.

Előzmények

A Habsburgokat támogató államok (Nagy-Britannia, Hannover, Hollandia, Hessen) erőiket 1742 nyarán Németalföldön vonták össze. A 17 000 fős brit csapatok 1742. július 10-én csatlakoztak hozzájuk, miután partra szálltak Oostendében, így a szövetséges haderő – melyet pragmatikus hadsereg névvel is illetnek, mivel a Pragmatica sanctiót elfogadó államok csapatait tömörítette –  duzzadt. Parancsnokai az angol John Dalrymple, Stair második lordja (névleges főparancsnok), az osztrák Leopold Philipp von Arenberg herceg és Neipperg tábornagy, valamint hannoveri részről Ilton tábornok voltak.

A szövetséges hadműveletek

A sereg 1743 januárjáig Németalföldön állomásozott, mikor is II. György utasította Dalrymple-t, hogy vonuljon délre Mainz városához. Mainzban ugyanis új érseket választottak, és György hannoveri fejedelemként nyomást akart gyakorolni katonai jelenléte révén a választás kimenetelére. Németalföld védelmére hesseni és osztrák csapatokat hagytak hátra. A Holland Köztársaság belső ellentétei miatt 20 000 fős seregük késlekedett, és túl későn indultak el ahhoz, hogy a hadjáratban részt vehessenek.

A körülbelül 35 000 fős szövetséges haderő júniusban Aschaffenburgtól nyugatra a Majna mellett állomásozott. Június 17-én a brit uralkodó, II. György fiával, Vilmossal, Cumberland hercegével csatlakozott a sereghez, és átvette a parancsnokságot.

Francia tervek
Az összesen 70 000 fős sereggel rendelkező francia sereg parancsnoka, Noailles herceg a lehetőséget felismerve csapdát állított a szövetséges haderőnek. Első lépésként megszállta Frankfurtot, és ezzel az ellátmányt folyami úton a flandriai bázisokról kapó szövetséges haderőt elvágták utánpótlási útvonalaiktól. Ezt követően  megszállta a Majna bal (déli) partját, majd hajóhidakat alakított ki a Majnán, és ezen átküldte Gramont herceget  sereggel a folyó bal partjára, így a Dettingentől a Spessart sűrű erdős hegyeiig húzódó szűk területen lezárta a visszavezető utat a szövetséges erők előtt. A folyó bal partján helyezte el rejtve 56 ágyúját, hogy egy esetleges támadás során a támadók bal szárnyát lőhessék onnan. Noailles maga 12 000 katonával keleti irányba vonult Aschaffenburg felé, hogy a Majnán ott átkelve kerüljön a szövetséges haderő hátába.

A csata lefolyása

Miután egy héten át nem kaptak normális ellátmányt, a szövetségesek június 27-én – a francia várakozásoknak megfelelően – Hanau irányába kényszerültek visszavonulni, hogy ott az osztrák tartalékokkal egyesüljenek. Mikor Dettingenhez értek, meglepődve tapasztalták, hogy a helységet már megszállták a hajóhidakon az éjszaka alatt átkelő francia csapatok.

A szövetségesek így Dettingennél csatára kényszerültek. A csapataikat úgy állították fel, hogy a bal szárnyukkal a Majnára támaszkodjanak, amit reggel 9 órától délig meg is valósítottak. Eközben látták a túlparton Aschaffenburg felé tartó, Noailles vezette csapatokat, ezért egy gyorsan összehívott vezetői tanácskozáson úgy döntöttek, hogy brit és hannoveri gyalogosokat küldenek ide biztosítani a hátukat.

Dél körül Garmont, aki azt hitte, csak az ellenség utóvédjével áll szemben, a parancs ellenére támadást intézett a királyi testőrség (Maison du Roi) lovassági egységével, áttört a britek első vonalain, és a lovasságukat a gyalogságuk sorai közé szorította. A kezdeti sikerek során több brit ezredzászlót is zsákmányoltak. A lovassági támadást a gyalogság is követte, és több brit gyalogezredet ők is visszaszorítottak. Így viszont a francia tüzérségnek be kellett szüntetnie a tüzelést, és a tüzérségi támogatás nélkül maradt egységek ellen a szövetséges erők ellentámadást intéztek. Egy három ezredből álló osztrák dandár a visszavonulóban lévő britek által hagyott résbe nyomulva támadást intézett a francia szárnyon álló gyalogság ellen, miközben a hannoveri tüzérség is tüzet nyitott. A franciák csatarendje felbomlott, és a folyó túloldalára vonultak vissza. A visszavonulás meglehetősen szervezetlenre sikeredett, az egyik hajóhíd le is szakadt, és sok francia katona a Majnába fulladt.

II. György a csata nagyobb részében nem vett részt, mert megbokrosodott lova gazdájával a hátán elszaladt, és nem hozták vissza időben. Brit oldalon a csatában részt vett James Wolfe és Jeffrey Amherst, akik a hétéves háború során nagy szerepet játszottak Kanada meghódításában.

A Hanauba vezető út így ismét nyitva állt, és szövetségesek folytatták útjukat ide, hogy készleteiket feltöltsék, a franciák pedig hamarosan visszavonultak a Rajnán túlra.

A két fél még a csata előtt megegyezett, hogy a betegeket és a sebesülteket, akik az ellenség kezébe kerülnek, megfelelő ellátásban részesítik, és nem tekintik hadifoglyoknak. Mikor a szövetséges haderő továbbvonult Hanau irányába, a sebesültjeik többségét hátrahagyták. A franciák tiszteletben tartották az egyezményt, melyet a genfi konvenciók előfutárának is tekintenek.

Következmények

A dettingeni vereségükkel a franciák elszalasztották a lehetőséget, hogy rövid úton eldöntsék a háborút. Ha sikerrel járnak, a kiéheztetett szövetséges haderőnek II. Györggyel együtt meg kellett volna adnia magát.

Bár végül a csata így nem bírt különösebb jelentőséggel az osztrák örökösödési háborúban, arról mégis ismeretes, hogy ez volt az utolsó, melyben a brit uralkodó személyesen is részt vett.

Emlékezete

 Georg Friedrich Händel ezen alkalomból komponálta meg Dettinger Te Deum című művét, melyet az év november 27-én a király jelenlétében mutatott be ünnepélyesen.
 1947 óta a sandhursti Királyi Katonai Akadémia (Royal Military Academy) egyik kiképző századát Dettingen után nevezték el, mely alakulat az utóbbi időkben a rövid kiképzési kurzusokat tartja.
 A deepcuti Királyi Logisztikai Hadtest Főparancsnokságának épületét Dettingen House névvel illetik, és itt található a Katonai Logisztika Múzeuma is (Museum of Army Logistics).
 Az egyik winchesteri kiképző ezred a Dettingen nevet viseli.

Források
 http://www.britishbattles.com/king-georges-war-austrian-succession/battle-of-dettingen/

Fordítás 
 
 

1743
Az osztrák örökösödési háború csatái
Az júniusén lezajlott dettingeni csatát a Nagy-Britannia , Habsburg Birodalom és Hannoveri Választófejedelemség alkotta szövetséges erők vívták Franciaországgal az osztrák örökösödési háború során . A csata Bajorországban Dettingen am Mainnál – amely ma Karlstein am Main része – , Aschaffenburg közelében zajlott le , és a szövetséges erők győzelmével végződött . Előzmények A Habsburgokat támogató államok ( Nagy-Britannia , Hannover , Hollandia , Hessen ) erőiketnyarán Németalföldön vonták össze . A000 fős brit csapatok júliusén csatlakoztak hozzájuk , miután partra szálltak Oostendében , így a szövetséges haderő – melyet pragmatikus hadsereg névvel is illetnek , mivel a Pragmatica sanctiót elfogadó államok csapatait tömörítette – duzzadt . Parancsnokai az angol John Dalrymple , Stair második lordja ( névleges főparancsnok ) , az osztrák Leopold Philipp von Arenberg herceg és Neipperg tábornagy , valamint hannoveri részről Ilton tábornok voltak . A szövetséges hadműveletek A seregjanuárjáig Németalföldön állomásozott , mikor is II. György utasította Dalrymple-t , hogy vonuljon délre Mainz városához . Mainzban ugyanis új érseket választottak , és György hannoveri fejedelemként nyomást akart gyakorolni katonai jelenléte révén a választás kimenetelére . Németalföld védelmére hesseni és osztrák csapatokat hagytak hátra . A Holland Köztársaság belső ellentétei miatt000 fős seregük késlekedett , és túl későn indultak el ahhoz , hogy a hadjáratban részt vehessenek . A körülbelül000 fős szövetséges haderő júniusban Aschaffenburgtól nyugatra a Majna mellett állomásozott . Júniusén a brit uralkodó , II. György fiával , Vilmossal , Cumberland hercegével csatlakozott a sereghez , és átvette a parancsnokságot . Francia tervek Az összesen000 fős sereggel rendelkező francia sereg parancsnoka , Noailles herceg a lehetőséget felismerve csapdát állított a szövetséges haderőnek . Első lépésként megszállta Frankfurtot , és ezzel az ellátmányt folyami úton a flandriai bázisokról kapó szövetséges haderőt elvágták utánpótlási útvonalaiktól . Ezt követően megszállta a Majna bal ( déli ) partját , majd hajóhidakat alakított ki a Majnán , és ezen átküldte Gramont herceget sereggel a folyó bal partjára , így a Dettingentől a Spessart sűrű erdős hegyeiig húzódó szűk területen lezárta a visszavezető utat a szövetséges erők előtt . A folyó bal partján helyezte el rejtveágyúját , hogy egy esetleges támadás során a támadók bal szárnyát lőhessék onnan . Noailles maga000 katonával keleti irányba vonult Aschaffenburg felé , hogy a Majnán ott átkelve kerüljön a szövetséges haderő hátába . A csata lefolyása Miután egy héten át nem kaptak normális ellátmányt , a szövetségesek júniusén – a francia várakozásoknak megfelelően – Hanau irányába kényszerültek visszavonulni , hogy ott az osztrák tartalékokkal egyesüljenek . Mikor Dettingenhez értek , meglepődve tapasztalták , hogy a helységet már megszállták a hajóhidakon az éjszaka alatt átkelő francia csapatok . A szövetségesek így Dettingennél csatára kényszerültek . A csapataikat úgy állították fel , hogy a bal szárnyukkal a Majnára támaszkodjanak , amit reggelórától délig meg is valósítottak . Eközben látták a túlparton Aschaffenburg felé tartó , Noailles vezette csapatokat , ezért egy gyorsan összehívott vezetői tanácskozáson úgy döntöttek , hogy brit és hannoveri gyalogosokat küldenek ide biztosítani a hátukat . Dél körül Garmont , aki azt hitte , csak az ellenség utóvédjével áll szemben , a parancs ellenére támadást intézett a királyi testőrség ( Maison du Roi ) lovassági egységével , áttört a britek első vonalain , és a lovasságukat a gyalogságuk sorai közé szorította . A kezdeti sikerek során több brit ezredzászlót is zsákmányoltak . A lovassági támadást a gyalogság is követte , és több brit gyalogezredet ők is visszaszorítottak . Így viszont a francia tüzérségnek be kellett szüntetnie a tüzelést , és a tüzérségi támogatás nélkül maradt egységek ellen a szövetséges erők ellentámadást intéztek . Egy három ezredből álló osztrák dandár a visszavonulóban lévő britek által hagyott résbe nyomulva támadást intézett a francia szárnyon álló gyalogság ellen , miközben a hannoveri tüzérség is tüzet nyitott . A franciák csatarendje felbomlott , és a folyó túloldalára vonultak vissza . A visszavonulás meglehetősen szervezetlenre sikeredett , az egyik hajóhíd le is szakadt , és sok francia katona a Majnába fulladt . II. György a csata nagyobb részében nem vett részt , mert megbokrosodott lova gazdájával a hátán elszaladt , és nem hozták vissza időben . Brit oldalon a csatában részt vett James Wolfe és Jeffrey Amherst , akik a hétéves háború során nagy szerepet játszottak Kanada meghódításában . A Hanauba vezető út így ismét nyitva állt , és szövetségesek folytatták útjukat ide , hogy készleteiket feltöltsék , a franciák pedig hamarosan visszavonultak a Rajnán túlra . A két fél még a csata előtt megegyezett , hogy a betegeket és a sebesülteket , akik az ellenség kezébe kerülnek , megfelelő ellátásban részesítik , és nem tekintik hadifoglyoknak . Mikor a szövetséges haderő továbbvonult Hanau irányába , a sebesültjeik többségét hátrahagyták . A franciák tiszteletben tartották az egyezményt , melyet a genfi konvenciók előfutárának is tekintenek . Következmények A dettingeni vereségükkel a franciák elszalasztották a lehetőséget , hogy rövid úton eldöntsék a háborút . Ha sikerrel járnak , a kiéheztetett szövetséges haderőnek II. Györggyel együtt meg kellett volna adnia magát . Bár végül a csata így nem bírt különösebb jelentőséggel az osztrák örökösödési háborúban , arról mégis ismeretes , hogy ez volt az utolsó , melyben a brit uralkodó személyesen is részt vett . Emlékezete Georg Friedrich Händel ezen alkalomból komponálta meg Dettinger Te Deum című művét , melyet az év novemberén a király jelenlétében mutatott be ünnepélyesen. óta a sandhursti Királyi Katonai Akadémia ( Royal Military Academy ) egyik kiképző századát Dettingen után nevezték el , mely alakulat az utóbbi időkben a rövid kiképzési kurzusokat tartja . A deepcuti Királyi Logisztikai Hadtest Főparancsnokságának épületét Dettingen House névvel illetik , és itt található a Katonai Logisztika Múzeuma is ( Museum of Army Logistics ) . Az egyik winchesteri kiképző ezred a Dettingen nevet viseli . Források http://www.britishbattles.com/king-georges-war-austrian-succession/battle-of-dettingen/ Fordítás 1743 Az osztrák örökösödési háború csatái