Sencsou–11
A Sencsou–11 (神舟十一号) a Sencsou-program és Kína hatodik emberes űrrepülése. A parancsnok,  tapasztalt tajkonauta, már harmadszor jár az űrben. A felbocsátás után két nappal csatlakozott a Tienkung–2 kísérleti űrállomáshoz, amelyet már korábban pályára állítottak.

Küldetés 
Az űrhajó 2016. október 19-én automatikus üzemmódban kapcsolódott a kínai kísérleti űrállomás modulhoz, a Tienkung–2-höz.  Fő feladatuk a Tienkung-2 rendszereinek kipróbálása, a megközelítés, dokkolás és a visszatérés gyakorlása volt. Emellett kísérleteket is végeztek a súlytalanságban, többek között selyemhernyókat neveltek, elhelyezték és kipróbálták a későbbi hosszabb űrrepülések során fontos szerepet játszó testedző gépeket, de az űrrepülés népszerűsítése is a feladataik között volt.

A harminchárom napos küldetés sikerrel zárult.

A leszállás
A Sencsou–11 levált a Tienkung-2 rendszerről. Leválasztották róla a keringési modult, majd a meghajtó modult is.  
A visszatérő modul belépett a légkörbe, majd pár perc múlva kinyílt a fő ejtőernyő. A talajt érés előtt bekapcsoltak a fékezőrakéták és a visszatérő modul földet ért.

2016. november 18-án, kínai idő szerint délután 2-kor Belső-Mongólia Autonóm Terület sztyeppéin landolt a leszállóegység. Ezzel a küldetés egyben Kína eddigi leghosszabb emberes űrrepülése.

Kapcsolódó szócikkek 
 Tienkung–2 űrállomás

Hivatkozások 

Sencsou űrhajók
A Sencsou–11 ( 神舟十一号 ) a Sencsou-program és Kína hatodik emberes űrrepülése . A parancsnok , tapasztalt tajkonauta , már harmadszor jár az űrben . A felbocsátás után két nappal csatlakozott a Tienkung–2 kísérleti űrállomáshoz , amelyet már korábban pályára állítottak . Küldetés Az űrhajó októberén automatikus üzemmódban kapcsolódott a kínai kísérleti űrállomás modulhoz , a Tienkung–2-höz . Fő feladatuk a Tienkung-2 rendszereinek kipróbálása , a megközelítés , dokkolás és a visszatérés gyakorlása volt . Emellett kísérleteket is végeztek a súlytalanságban , többek között selyemhernyókat neveltek , elhelyezték és kipróbálták a későbbi hosszabb űrrepülések során fontos szerepet játszó testedző gépeket , de az űrrepülés népszerűsítése is a feladataik között volt . A harminchárom napos küldetés sikerrel zárult . A leszállás A Sencsou–11 levált a Tienkung-2 rendszerről . Leválasztották róla a keringési modult , majd a meghajtó modult is . A visszatérő modul belépett a légkörbe , majd pár perc múlva kinyílt a fő ejtőernyő . A talajt érés előtt bekapcsoltak a fékezőrakéták és a visszatérő modul földet ért . 2016. novemberán , kínai idő szerint délutánkor Belső-Mongólia Autonóm Terület sztyeppéin landolt a leszállóegység . Ezzel a küldetés egyben Kína eddigi leghosszabb emberes űrrepülése . Kapcsolódó szócikkek Tienkung–2 űrállomás Hivatkozások Sencsou űrhajók