MH 31. Hunyadi János Gépesített Lövészdandár
A Magyar Honvédség 31. Hunyadi János Gépesített Lövészdandár a Magyar Honvédség harckocsizó, illetve gépesített lövészdandárja volt 1950–1997 között. A magyar fegyveres erők egyik legjobban felszerelt és kiképzett alakulata volt.

Története 
Az alakulat 1950. április 15-én alakult meg Esztergomban, mint Páncélos Kiképző Tábor. A Páncélos Tisztes Iskola állományában előbb a T–34-es harckocsi majd a ZU–122 rohamlöveg került bevezetésre. Az ezredszintű szervezet 1951. novemberében áttelepült Rétság helyőrségbe. Ezt követően a HM Páncélos Parancsnokság alárendeltségében, mint Páncélos Tiszthelyettes Kiképző Ezred szerepelt.

Az 1956-os forradalom és szabadságharc eseményei nem kerülték el az ezreded sem. Ez idő tájt parancsnoka Garami Lajos alezredes volt, törzsfőnöke Pálinkás-Pallavicini Antal őrnagy, aki az ezred egyik legnépszerűbb tisztje volt. A Felsőpetényben raboskodó Mindszenty József bíboros őrzését az ÁVH tovább nem végzi, ezért az ezredtől kértek segítséget, hogy biztosítsák a bíboros védelmét. Az ezredből pár önkéntes Pallavicini Antal vezetésével a előbb a rétsági Hunyadi János Laktanyába kísérték, majd 1956. október 31-én Budapestre. 1957-ben az őrnagyot kivégezték.

1957. február 5-én a Páncélos Tiszthelyettes Képző Ezredből létrejött a MN 31. Önálló Harckocsi Ezred, amely a 4. Hadsereg
Parancsnokság alárendeltségéből a HM Páncélos- és Gépjármű Csoportfőnökség alárendeltségébe került át. A harckocsiezred alapvető technikáját továbbra is a 67 darab T–34-es harckocsi alkotta. Az ezred egy díszzászlóalja évente részt vett a felszabadulás évfordulója alkalmából rendezett budapesti díszszemléken.
1958. szeptember 1-én az ezred a HM Páncélos- és Gépjármű Csoportfőnökség alárendeltségéből a Magyar Néphadsereg Kiképzési Csoportfőnökségének alárendeltségébe került.

A nagy változást 1961. szeptember 1-én következett be amikor a MN 31. Önálló Harckocsiezred az MN Kiképzési Csoportfőnökség alárendeltségéből MN 31. Harckocsi Ezred elnevezés alatt a megalakuló MN 11. Harckocsi Hadosztály kötelékébe került, mint elsőlépcsős harcoló alakulat. 
Technikai fejlesztések terén 1962. eleje volt kimagasló, amikor 64 db T-54-es harckocsival szerelték fel az ezredet.
Ekkor még 1 kiképző zászlóalj T-34-es harckocsikkal volt felszerelve.
1966-ban megalakult az ezred légvédelmi ütege 4 db ZSZU–57–2 légvédelmi gépágyúval.
Az ezred 1965-ben kapott T–55-ös típusú harckocsikat, majd 1969-ben ezeket a modernebb T–55/A típusúra cserélték. 

Az alakulat részt vett a 8. Gépkocsizó Lövészhadosztály kötelékében az 1968-ban Csehszlovákia megszállásában. A rövid bevonulás során az ezredet atrocitás nem érte.

1969-ben az önjáró légvédelmi tüzérüteget 4 db ZSZU–23–4 „Silka” légvédelmi gépágyúval fegyverezték át.

A technikai fejlesztések a 70-es 80-as években is folytatódtak. 1977-ben létrehozták BLG-67-es hídvető gépekkel a hídvető rajokat. A
felderítőszázadtól kivonták az úszó harckocsikat, és helyettük PSZH-F-et rendszeresítettek. A zászlóalj-törzsfőnöki FUG-ot PSZH-ra cserélték. 1983-ban tovább korszerűsödött az ezred szervezete, növekedett technikai felszereltsége, csapásmérő ereje és manőverezőképessége. Emelkedett a harckészültség és a hadrafoghatóság színvonala. Javultak a személyi állomány élet- és munkakörülményei.

Az ún. RUBIN-feladat keretében, 1987-ben, a MN 31. Harckocsi Ezredet átszervezték, megnevezése MN 31. Harckocsi Dandár lett, és mivel megszűnt a MN 11. Harckocsi Hadosztály annak bázisán létrejövő 1. Gépesített Hadtest állományába került. Az átszervezést követően a dandár 4 harckocsizászlóaljjal, 1 gépesített lövészzászlóaljjal, 1 önjáró tarackos tüzérosztályból, 1 önjáró „Sztrela–1M” légvédelmi rakétaütegből, valamint a harcbiztosítók és kiszolgálók alegységeiből állt. Ekkor érkeztek meg a korszerű, T–55AM típusú harckocsik. 

Az utolsó minőségi változás a rendszerváltozást követően hajtották végre, amikor a harckocsi dandárt gépesített lövészdandárrá alakították át. Ekkor vette fel "Hunyadi János" nevét is.

1995-ben a CFE-szerződés szabta korlátok miatt a MH 31. Hunyadi János Gépesített Lövészdandárt felszámolásra ítélték. A dandár „előkészítő törzzsé” alakult át, majd 1997. július 31-én jogutód nélkül megszűnt.

Az ezred hagyományait a 2001-ben alapított „Hunyadi János Harckocsi Dandár Baráti Kör” ápolja.

Parancsnokai 
Sárosi György alezredes (1950–1951)
Galó István őrnagy (1951–1952)
Szilágyi Dezső alezredes (1952–1954)
Bujáki Mihály őrnagy (1954–1955)
Garami Lajos alezredes (1955–1957)
Varsányi Sándor alezredes (1957–1958)
Pacsek József őrnagy (1958–1960)
Kapui László őrnagy (1960–1966)
Kovács István alezredes (1966–1973)
Kántor Ferenc alezredes (1973–1975)
Zárbók Ferenc őrnagy (1975–1977)
Sajtós László alezredes (1977–1982)
Kiss Tibor alezredes (1982–1986)
Borszéki Tivadar alezredes (1986–1991)
Bíró Zoltán alezredes (1991–1994)
Bányai Tibor alezredes (1994–1996)
Boros István alezredes (1996–1997) (megbízott parancsnok)

Jegyzetek  

A Magyar Honvédség lövészalakulatai
Esztergom
A Magyar Honvédség Hunyadi János Gépesített Lövészdandár a Magyar Honvédség harckocsizó , illetve gépesített lövészdandárja volt1997 között . A magyar fegyveres erők egyik legjobban felszerelt és kiképzett alakulata volt . Története Az alakulat áprilisén alakult meg Esztergomban , mint Páncélos Kiképző Tábor . A Páncélos Tisztes Iskola állományában előbb a T–34-es harckocsi majd a ZU–122 rohamlöveg került bevezetésre . Az ezredszintű szervezet novemberében áttelepült Rétság helyőrségbe . Ezt követően a HM Páncélos Parancsnokság alárendeltségében , mint Páncélos Tiszthelyettes Kiképző Ezred szerepelt . Azos forradalom és szabadságharc eseményei nem kerülték el az ezreded sem . Ez idő tájt parancsnoka Garami Lajos alezredes volt , törzsfőnöke Pálinkás-Pallavicini Antal őrnagy , aki az ezred egyik legnépszerűbb tisztje volt . A Felsőpetényben raboskodó Mindszenty József bíboros őrzését az ÁVH tovább nem végzi , ezért az ezredtől kértek segítséget , hogy biztosítsák a bíboros védelmét . Az ezredből pár önkéntes Pallavicini Antal vezetésével a előbb a rétsági Hunyadi János Laktanyába kísérték , majd októberén Budapestre.ben az őrnagyot kivégezték . 1957. februárén a Páncélos Tiszthelyettes Képző Ezredből létrejött a MN Önálló Harckocsi Ezred , amely a Hadsereg Parancsnokság alárendeltségéből a HM Páncélos- és Gépjármű Csoportfőnökség alárendeltségébe került át . A harckocsiezred alapvető technikáját továbbra is adarab T–34-es harckocsi alkotta . Az ezred egy díszzászlóalja évente részt vett a felszabadulás évfordulója alkalmából rendezett budapesti díszszemléken . 1958. szeptemberén az ezred a HM Páncélos- és Gépjármű Csoportfőnökség alárendeltségéből a Magyar Néphadsereg Kiképzési Csoportfőnökségének alárendeltségébe került . A nagy változást szeptemberén következett be amikor a MN Önálló Harckocsiezred az MN Kiképzési Csoportfőnökség alárendeltségéből MN Harckocsi Ezred elnevezés alatt a megalakuló MN Harckocsi Hadosztály kötelékébe került , mint elsőlépcsős harcoló alakulat . Technikai fejlesztések terén eleje volt kimagasló , amikordb T-54-es harckocsival szerelték fel az ezredet . Ekkor mégkiképző zászlóalj T-34-es harckocsikkal volt felszerelve . 1966-ban megalakult az ezred légvédelmi ütegedb ZSZU–57–2 légvédelmi gépágyúval . Az ezredben kapott T–55-ös típusú harckocsikat , majdben ezeket a modernebb T–55/A típusúra cserélték . Az alakulat részt vett a Gépkocsizó Lövészhadosztály kötelékében azban Csehszlovákia megszállásában . A rövid bevonulás során az ezredet atrocitás nem érte . 1969-ben az önjáró légvédelmi tüzérütegetdb ZSZU–23–4 „ Silka” légvédelmi gépágyúval fegyverezték át . A technikai fejlesztések aesas években is folytatódtak.ben létrehozták BLG-67-es hídvető gépekkel a hídvető rajokat . A felderítőszázadtól kivonták az úszó harckocsikat , és helyettük PSZH-F-et rendszeresítettek . A zászlóalj-törzsfőnöki FUG-ot PSZH-ra cserélték.ban tovább korszerűsödött az ezred szervezete , növekedett technikai felszereltsége , csapásmérő ereje és manőverezőképessége . Emelkedett a harckészültség és a hadrafoghatóság színvonala . Javultak a személyi állomány élet- és munkakörülményei . Az ún . RUBIN-feladat keretében, ben , a MN Harckocsi Ezredet átszervezték , megnevezése MN Harckocsi Dandár lett , és mivel megszűnt a MN Harckocsi Hadosztály annak bázisán létrejövő Gépesített Hadtest állományába került . Az átszervezést követően a dandárharckocsizászlóaljjal, gépesített lövészzászlóaljjal, önjáró tarackos tüzérosztályból, önjáró „ Sztrela–1M” légvédelmi rakétaütegből , valamint a harcbiztosítók és kiszolgálók alegységeiből állt . Ekkor érkeztek meg a korszerű , T–55AM típusú harckocsik . Az utolsó minőségi változás a rendszerváltozást követően hajtották végre , amikor a harckocsi dandárt gépesített lövészdandárrá alakították át . Ekkor vette fel " Hunyadi János " nevét is . 1995-ben a CFE-szerződés szabta korlátok miatt a MH Hunyadi János Gépesített Lövészdandárt felszámolásra ítélték . A dandár „ előkészítő törzzsé” alakult át , majd júliusén jogutód nélkül megszűnt . Az ezred hagyományait aben alapított „ Hunyadi János Harckocsi Dandár Baráti Kör” ápolja . Parancsnokai Sárosi György alezredes1951 ) Galó István őrnagy1952 ) Szilágyi Dezső alezredes1954 ) Bujáki Mihály őrnagy1955 ) Garami Lajos alezredes1957 ) Varsányi Sándor alezredes1958 ) Pacsek József őrnagy1960 ) Kapui László őrnagy1966 ) Kovács István alezredes1973 ) Kántor Ferenc alezredes1975 ) Zárbók Ferenc őrnagy1977 ) Sajtós László alezredes1982 ) Kiss Tibor alezredes1986 ) Borszéki Tivadar alezredes1991 ) Bíró Zoltán alezredes1994) Bányai Tibor alezredes1996 ) Boros István alezredes1997 ) ( megbízott parancsnok ) Jegyzetek A Magyar Honvédség lövészalakulatai Esztergom