Szirtei kultúra
Mára az egyiptomin kívül is több Afrikában kifejlődött kultúra vált ismertté, amelyek létrejöttüket ázsiai kisugárzásoknak köszönhetik. Ezek egyike az északról, a Szirte-öböl környéke felől bevándorolt népektől származó és ezért szirtei-nek nevezett kultúra, melynek afrikai létéről először Leo Frobenius német etimológus, régész írt afrikai expedíciója után .

Története
A kultúrával kapcsolatban már Chevalier is megjegyezte, hogy Szudán nyugati részére egykor egy olyan kultúra nyomulhatott be, amelynek Belső-Afrikában nem fellelhető jellegzetességei vannak: így például többek között a gyapotszövés egy bizonyos módja, az indigó, mint festőanyag, a rizstermesztés, a vályogtégla építkezés egy fajtája, az urnatemetkezés, a tobe mint férfi viselet, vagy a városok alaprajzai, a nyelvi jelentések egész sora.

Ezt a Szirte-öböl felől Belső-Afrika felé irányuló korai kapcsolat könnyen kimutatható. Például a már mélyen a földrész belsejében fekvő mai Fezzán területén élt garamantékról ismert, hogy már Hérodotosz idején is négyes fogatokon hajtottak. A természettudós Sztrabón pedig rizsföldjeikről tett említést. Balbus, a Krisztus születése előtti első században a garamantékat is Róma igája alá hajtott, ezzel azonban csak az egykori, de időközben megszakadt kapcsolatot állította helyre köztük és a Földközi-tenger között.

A garamanték kultúrájának történetét Fezzanból való kivándorlásuktól kezdve aránylag megbízható adatok alapján lehet nyomon követni. Az a szervezet amelyben a garamanték éltek egy formája volt a feudalizmusnak; kasztokra, rendekre tagozódott. A kasztrendszerben legfelül a lovagok, utánuk a bárdok, majd a kovácsok, végül a jobbágy-parasztok következtek.
A Szudánba magukkal vitt legnagyobb művészi érték a lovagi eposz, a hősének volt, melyekből egész gyűjtemények maradtak fenn részben vagy egészben, így: a dauszi, a pui, a niaule, a baudi. Az ezekben leírt események részben történeti emlékek, de kultúrtörténeti szempontból sokkal fontosabb a belső tartalom. Ebben a költészetben egy új embertípus születik meg, bár maga a hősiesség eszméje a nemes férfiasságnak ez a mindenek fölé emelése a hamita berberektől származik, hiszen a garamat kultúra vándorútja során át kellett, hogy haladjon azon a zónán, ahol a létért való harc ősidőktől az életbenmaradás feltételévé tette a hősiességet.
A fejlődésnek ez csak a formai oldala, az életnek az a kerete, amely alakulását meghatározza. Ennél sokkal jelentősebb azonban tragikus problematikájuk. A Gasszire lantja hőskölteményt például kimondhatatlanul mély érzelmével az emberiség legnagyobb költői teljesítményei közé sorolható. "Ez a belső tartalom még távolról sem rokon a sekélyes, pusztán formateremtő hamita szellemiséggel. Az ilyen emelkedett érzés csak nyugat ázsiai lehet. Onnan indult el, és kiteljesedését az etiópiai életérzésben és a misztikából született imaginatív művészetben érte el". E szerint nézve a dolgokat érthető meg, hogy ez a költészet igazán afrikai. Az az etióp szellemiség, melyet már egy régebbikultúra a legmélyebb rétegekig áthatott, magába fogadta az északról kapottat és megformálta belőle a ma is előttünk levőt, de befogadási készségét egy sokkal régebbi kultúrának, az eritreai kultúrának köszönhette.

Források
 Leo Frobenius: Afrikai kultúrák (Gondolat, 1981) 

Néprajz
Mára az egyiptomin kívül is több Afrikában kifejlődött kultúra vált ismertté , amelyek létrejöttüket ázsiai kisugárzásoknak köszönhetik . Ezek egyike az északról , a Szirte-öböl környéke felől bevándorolt népektől származó és ezért szirtei-nek nevezett kultúra , melynek afrikai létéről először Leo Frobenius német etimológus , régész írt afrikai expedíciója után \ . Története A kultúrával kapcsolatban már Chevalier is megjegyezte , hogy Szudán nyugati részére egykor egy olyan kultúra nyomulhatott be , amelynek Belső-Afrikában nem fellelhető jellegzetességei vannak : így például többek között a gyapotszövés egy bizonyos módja , az indigó , mint festőanyag , a rizstermesztés , a vályogtégla építkezés egy fajtája , az urnatemetkezés , a tobe mint férfi viselet , vagy a városok alaprajzai , a nyelvi jelentések egész sora . Ezt a Szirte-öböl felől Belső-Afrika felé irányuló korai kapcsolat könnyen kimutatható . Például a már mélyen a földrész belsejében fekvő mai Fezzán területén élt garamantékról ismert , hogy már Hérodotosz idején is négyes fogatokon hajtottak . A természettudós Sztrabón pedig rizsföldjeikről tett említést . Balbus , a Krisztus születése előtti első században a garamantékat is Róma igája alá hajtott , ezzel azonban csak az egykori , de időközben megszakadt kapcsolatot állította helyre köztük és a Földközi-tenger között . A garamanték kultúrájának történetét Fezzanból való kivándorlásuktól kezdve aránylag megbízható adatok alapján lehet nyomon követni . Az a szervezet amelyben a garamanték éltek egy formája volt a feudalizmusnak ; kasztokra , rendekre tagozódott . A kasztrendszerben legfelül a lovagok , utánuk a bárdok , majd a kovácsok , végül a jobbágy-parasztok következtek . A Szudánba magukkal vitt legnagyobb művészi érték a lovagi eposz , a hősének volt , melyekből egész gyűjtemények maradtak fenn részben vagy egészben , így : a dauszi , a pui , a niaule , a baudi . Az ezekben leírt események részben történeti emlékek , de kultúrtörténeti szempontból sokkal fontosabb a belső tartalom . Ebben a költészetben egy új embertípus születik meg , bár maga a hősiesség eszméje a nemes férfiasságnak ez a mindenek fölé emelése a hamita berberektől származik , hiszen a garamat kultúra vándorútja során át kellett , hogy haladjon azon a zónán , ahol a létért való harc ősidőktől az életbenmaradás feltételévé tette a hősiességet . A fejlődésnek ez csak a formai oldala , az életnek az a kerete , amely alakulását meghatározza . Ennél sokkal jelentősebb azonban tragikus problematikájuk . A Gasszire lantja hőskölteményt például kimondhatatlanul mély érzelmével az emberiség legnagyobb költői teljesítményei közé sorolható . " Ez a belső tartalom még távolról sem rokon a sekélyes , pusztán formateremtő hamita szellemiséggel . Az ilyen emelkedett érzés csak nyugat ázsiai lehet . Onnan indult el , és kiteljesedését az etiópiai életérzésben és a misztikából született imaginatív művészetben érte el " . E szerint nézve a dolgokat érthető meg , hogy ez a költészet igazán afrikai . Az az etióp szellemiség , melyet már egy régebbikultúra a legmélyebb rétegekig áthatott , magába fogadta az északról kapottat és megformálta belőle a ma is előttünk levőt , de befogadási készségét egy sokkal régebbi kultúrának , az eritreai kultúrának köszönhette . Források Leo Frobenius : Afrikai kultúrák ( Gondolat , Néprajz