Avellinói András
Avellinói András (latin: Andreas Avellinus) vagy egyházi nevén Avellinói Szent András (Castronuovo, Nápolyi Királyság, 1521. – Nápoly, 1608. november 10.) itáliai szerzetes.

Életrajza

A Nápolyi Királyság területén született 1521-ben. 1545-ben szentelték pappá. Nápolyban jogi doktor lett mindkét jogból, majd egy ideig a nápolyi érsekségen volt ügyvéd.

1551-ben rábízták egy apácakolostor reformját, 1556-ban emiatt egy bérgyilkos súlyosan megsebesítette. Felgyógyulása után, 1557 szeptember végén belépett a teatinus rendbe. 1558. január 25-én le is tette szerzetesi fogadalmait azon kiegészítésekkel, hogy állandóan meg fogja tagadni a saját akaratát, és szüntelenül a tökéletességre fog törekedni. 

1560-ban a nápolyi rendház újoncmestere lett. Növendékei közé tartozott Scupoli Lőrinc is, aki „Lelki harc” címen foglalta könyvbe alázatosságról szóló tanítását, mely különösen döntő hatással volt a 17. század lelki életi irányára, s melyben összekapcsolódik az aszketika és a misztika.
   
1566-ban házfőnök lett, majd 1570-ben az új milánói rendház vezetőjévé választották, hamarosan ó lett egész Milánó legkeresettebb lelki vezetője. Borromeo Szent Károly is nagyon tisztelte. 

1571-ben áthelyezték Piacenzába házfőnöknek. 1582-től haláláig Nápolyban volt elöljáró; a védőszentjéről elnevezett nápolyi apácarend alapítója. Tevékenysége Nápoly vallási életére nagy hatással volt.
 
Leveleit két kötetben, egyéb írásait öt kötetben adták ki 1731–1734 között. 
 
Boldoggá avatása 1624-ben, szentté avatása 1712-ben volt. 

A készületlen haláltól való megmenekülés kegyelméért és agyvérzéskor szoktak hozzá fordulni, ünnepe november 10-én van.

Források
 Magyar katolikus lexikon: http://lexikon.katolikus.hu/A/Andr%C3%A1s.html

Katolikus szentek, boldogok
Olasz szentek
1521-ben született személyek
1608-ban elhunyt személyek
Olasz jogászok
Avellinói András ( latin : Andreas Avellinus ) vagy egyházi nevén Avellinói Szent András ( Castronuovo , Nápolyi Királyság , – Nápoly , november ) itáliai szerzetes . Életrajza A Nápolyi Királyság területén születettben.ben szentelték pappá . Nápolyban jogi doktor lett mindkét jogból , majd egy ideig a nápolyi érsekségen volt ügyvéd . 1551-ben rábízták egy apácakolostor reformját, ban emiatt egy bérgyilkos súlyosan megsebesítette . Felgyógyulása után, szeptember végén belépett a teatinus rendbe. januárén le is tette szerzetesi fogadalmait azon kiegészítésekkel , hogy állandóan meg fogja tagadni a saját akaratát , és szüntelenül a tökéletességre fog törekedni . 1560-ban a nápolyi rendház újoncmestere lett . Növendékei közé tartozott Scupoli Lőrinc is , aki „ Lelki harc” címen foglalta könyvbe alázatosságról szóló tanítását , mely különösen döntő hatással volt a század lelki életi irányára , s melyben összekapcsolódik az aszketika és a misztika . 1566-ban házfőnök lett , majdben az új milánói rendház vezetőjévé választották , hamarosan ó lett egész Milánó legkeresettebb lelki vezetője . Borromeo Szent Károly is nagyon tisztelte . 1571-ben áthelyezték Piacenzába házfőnöknek.től haláláig Nápolyban volt elöljáró ; a védőszentjéről elnevezett nápolyi apácarend alapítója . Tevékenysége Nápoly vallási életére nagy hatással volt . Leveleit két kötetben , egyéb írásait öt kötetben adták ki1734 között . Boldoggá avatásaben , szentté avatásaben volt . A készületlen haláltól való megmenekülés kegyelméért és agyvérzéskor szoktak hozzá fordulni , ünnepe novemberén van . Források Magyar katolikus lexikon : http://lexikon.katolikus.hu/A/Andr%C3%A1s.html Katolikus szentek , boldogok Olasz szentek 1521-ben született személyek 1608-ban elhunyt személyek Olasz jogászok