Jadzsna
A jadzsna, néha: jadzsnya, szanszkrit szó (यज्ञ), jelentése: áldozat, felajánlás. A hinduizmusban használt kifejezés, a dharma három fő ágának egyike.

A hinduizmus mást ért áldozat alatt mint a nyugati ember közönségesen. Áldozatnak, jadzsnának nevezik mindazt, ami az embert bekapcsolja a Nagy Kerék forgásába, vagy másképp a Mindenség létadó áramkörébe. Ez utóbbi hasonlatot folytatva, az egyének olyanok, mint megannyi villanykörte, izzótest, amelyek a végtelen áramvezetéken függnek. Amíg nem kapcsolódnak be az áramba, a maguk sötét és elkülönült létüket élik. Csak akkor válnak valóban teljessé, akkor felelnek meg rendeltetésüknek, amikor bekapcsolódnak a kozmikus, végtelen áramba és ez fényre gyúl bennük. Ez a bekapcsolódás az egyén elkülönülésének szempontjából bizonyos áldozatot jelent.

A Bhagavad Gítá a Jadzsnáról, az örök áldozati műről is szól: azzal kezdi, hogy a Teremtő az Emberrel egyidejűleg hozta létre a Jadzsnát, az áldozatot; az áldozati mű az, amely az Embert a felsőbb hatalmakkal és erőkkel összekapcsolja; adnunk kell valamit önmagunkból, mindannak ellenértékképpen, amit mi kapunk a léttől; s aki nem így tesz, az tolvajként veszi el magának a létezés dolgait. Krisna – a Fenntartó Istenség megtestesülése – a maga isteni példájára hivatkozik: a Legfőbb Valóság, Isten maga is, akit nem köt semmi, mintegy áldozatot hozott a teremtésben, azzal, hogy a maga éltető lényegét árasztotta szét a Mindenségbe.

Aki jóllakik anélkül, hogy másoknak is adna, bűnt eszik és iszik, de aki csak az áldozatból megmaradtat fogyasztja, az helyesen cselekszik. - írja a Bhagavad-gíta. A hívő hindu a házába lépő emberben nem egyszerűen csak vendéget lát, hanem alkalmat arra, hogy az idegen személyében az egész emberiséget tisztelje és áldozati adományában részesítse. Ez magyarázza meg, hogy még a legszegényebb hindu is szívesen ad a koldusnak. Elutasítani azt, aki segítségért hozzánk fordul, mindennél nagyobb bűn - mondja a Mahábhárata.

Ágai 
Az áldozat (jadzsna) három nagy ágra oszlik, azok pedig további ágazatokra:
 Karma-jadzsna - vallásos cselekedetekben megnyilvánuló áldozat (a karma itt nem az ok okozati felfogásban szerepel, hanem mint tett, cselekvés)
 Nitja-karma: mindennapos cselekmények vallási értelemben
 Naimittika-karma: alkalmi cselekmények, amelyek olyan természetűek, hogy teljesítésük érdemmel, lelki gyarapodással jár
 Kámja-karma: olyan vallási cselekmények, amelyek valami kifejezett célnak, vágybeli dolgoknak az elérését célozzák. Ilyen lehet például az is, hogy gyermektelenek gyermekáldásért visznek véghez bizonyos vallásos cselekményeket.

 Upászaná-jadzsna (vagy pászaná-jadzsna) - a hódolat, gyakorlati istentisztelet áldozati műve. Részei az upászaná és a jóga ágazatok csokra.
Brahma-upászaná: A meg nem nyilvánuló Brahman (Ősok) tisztelete
Szaguna-upászaná: A Brahman (Ősok, Önvaló) tisztelete szimbólumokon, attribútumokon át
 Lilá-vigraha-upászaná: A Brahman tisztelete isteni megtestesüléseken át. A hinduk az Egyisten-Háromság (trimúrti) második személyének, Visnak, a Fenntartónak tulajdonítják azt a szerepet, hogy testet öltve alászáll a földi létbe és tanító, vezérlő, üdvözítő munkát végez. A dharma egyetemes tana itt nemcsak az ismert avatárákat érti, hanem általában az isteni megtestesülés fogalmát. Így válik érthetővé, miért tartja nagyra a fejlett szellemiségű hindu a kereszténységet is: Jézusban is avatárt lát és készséggel elfogadja teljes-megtestesülésnek. Hogy nem válik kereszténnyé, ez azért van, mert a dharma tanának alapján tudja, hogy, "minden helyes út Istenhez vezet."
Risi-dévatá-pitri-upászaná: Felsőbb erők (dévák, risik és ős-szellemek tisztelete). A dévák a félistenek, a risik az ősbölcsek, akik mintegy közvetítői voltak Isten teremtő és életadó munkájának. A pitrik, vagyis az ős-szellemek az emberi faj ősei, nem annyira testi, mint inkább elvi értelemben.
Ksudra-dévata-upaszana: Sötét erők, démonok tisztelete. A hinduk között igen nagy a száma azoknak a szektáknak, amelyek voltaképpen csak a démontiszteletig jutottak el.

A jóga egyesülést, eggyé-válást jelent, művelői a jógik, akik szellemi koncentrációval, összpontosítással az univerzummal, a mindenséggel való egyesülésre törekednek, végső soron a teremtő Brahmannal. Ágazatait lásd a jóga cikkben.

 Dnyána-jadzsna - a tudás és megismerés metafizikai, nem racionális áldozati műve.
Sravana-dnyána: hallás útján elért tudás
Manana-dnyana: gondolkozás és megbeszélés útján elért tudás
Nididhjaszana-dnyána: elmélyedés, benső szemlélet útján elért tudás

Jegyzetek

Fordítás

Források 
 Baktay Ervin: India bölcsessége, reprint 2000

Hinduizmus
A jadzsna , néha : jadzsnya , szanszkrit szó ( यज्ञ ) , jelentése : áldozat , felajánlás . A hinduizmusban használt kifejezés , a dharma három fő ágának egyike . A hinduizmus mást ért áldozat alatt mint a nyugati ember közönségesen . Áldozatnak , jadzsnának nevezik mindazt , ami az embert bekapcsolja a Nagy Kerék forgásába , vagy másképp a Mindenség létadó áramkörébe . Ez utóbbi hasonlatot folytatva , az egyének olyanok , mint megannyi villanykörte , izzótest , amelyek a végtelen áramvezetéken függnek . Amíg nem kapcsolódnak be az áramba , a maguk sötét és elkülönült létüket élik . Csak akkor válnak valóban teljessé , akkor felelnek meg rendeltetésüknek , amikor bekapcsolódnak a kozmikus , végtelen áramba és ez fényre gyúl bennük . Ez a bekapcsolódás az egyén elkülönülésének szempontjából bizonyos áldozatot jelent . A Bhagavad Gítá a Jadzsnáról , az örök áldozati műről is szól : azzal kezdi , hogy a Teremtő az Emberrel egyidejűleg hozta létre a Jadzsnát , az áldozatot ; az áldozati mű az , amely az Embert a felsőbb hatalmakkal és erőkkel összekapcsolja ; adnunk kell valamit önmagunkból , mindannak ellenértékképpen , amit mi kapunk a léttől ; s aki nem így tesz , az tolvajként veszi el magának a létezés dolgait . Krisna – a Fenntartó Istenség megtestesülése – a maga isteni példájára hivatkozik : a Legfőbb Valóság , Isten maga is , akit nem köt semmi , mintegy áldozatot hozott a teremtésben , azzal , hogy a maga éltető lényegét árasztotta szét a Mindenségbe . Aki jóllakik anélkül , hogy másoknak is adna , bűnt eszik és iszik , de aki csak az áldozatból megmaradtat fogyasztja , az helyesen cselekszik. - írja a Bhagavad-gíta . A hívő hindu a házába lépő emberben nem egyszerűen csak vendéget lát , hanem alkalmat arra , hogy az idegen személyében az egész emberiséget tisztelje és áldozati adományában részesítse . Ez magyarázza meg , hogy még a legszegényebb hindu is szívesen ad a koldusnak . Elutasítani azt , aki segítségért hozzánk fordul , mindennél nagyobb bűn - mondja a Mahábhárata . Ágai Az áldozat ( jadzsna ) három nagy ágra oszlik , azok pedig további ágazatokra : Karma-jadzsna - vallásos cselekedetekben megnyilvánuló áldozat ( a karma itt nem az ok okozati felfogásban szerepel , hanem mint tett , cselekvés ) Nitja-karma : mindennapos cselekmények vallási értelemben Naimittika-karma : alkalmi cselekmények , amelyek olyan természetűek , hogy teljesítésük érdemmel , lelki gyarapodással jár Kámja-karma : olyan vallási cselekmények , amelyek valami kifejezett célnak , vágybeli dolgoknak az elérését célozzák . Ilyen lehet például az is , hogy gyermektelenek gyermekáldásért visznek véghez bizonyos vallásos cselekményeket . Upászaná-jadzsna ( vagy pászaná-jadzsna ) - a hódolat , gyakorlati istentisztelet áldozati műve . Részei az upászaná és a jóga ágazatok csokra . Brahma-upászaná : A meg nem nyilvánuló Brahman ( Ősok ) tisztelete Szaguna-upászaná : A Brahman ( Ősok , Önvaló ) tisztelete szimbólumokon , attribútumokon át Lilá-vigraha-upászaná : A Brahman tisztelete isteni megtestesüléseken át . A hinduk az Egyisten-Háromság ( trimúrti ) második személyének , Visnak , a Fenntartónak tulajdonítják azt a szerepet , hogy testet öltve alászáll a földi létbe és tanító , vezérlő , üdvözítő munkát végez . A dharma egyetemes tana itt nemcsak az ismert avatárákat érti , hanem általában az isteni megtestesülés fogalmát . Így válik érthetővé , miért tartja nagyra a fejlett szellemiségű hindu a kereszténységet is : Jézusban is avatárt lát és készséggel elfogadja teljes-megtestesülésnek . Hogy nem válik kereszténnyé , ez azért van , mert a dharma tanának alapján tudja , hogy , " minden helyes út Istenhez vezet . " Risi-dévatá-pitri-upászaná : Felsőbb erők ( dévák , risik és ős-szellemek tisztelete ) . A dévák a félistenek , a risik az ősbölcsek , akik mintegy közvetítői voltak Isten teremtő és életadó munkájának . A pitrik , vagyis az ős-szellemek az emberi faj ősei , nem annyira testi , mint inkább elvi értelemben . Ksudra-dévata-upaszana : Sötét erők , démonok tisztelete . A hinduk között igen nagy a száma azoknak a szektáknak , amelyek voltaképpen csak a démontiszteletig jutottak el . A jóga egyesülést , eggyé-válást jelent , művelői a jógik , akik szellemi koncentrációval , összpontosítással az univerzummal , a mindenséggel való egyesülésre törekednek , végső soron a teremtő Brahmannal . Ágazatait lásd a jóga cikkben . Dnyána-jadzsna - a tudás és megismerés metafizikai , nem racionális áldozati műve . Sravana-dnyána : hallás útján elért tudás Manana-dnyana : gondolkozás és megbeszélés útján elért tudás Nididhjaszana-dnyána : elmélyedés , benső szemlélet útján elért tudás Jegyzetek Fordítás Források Baktay Ervin : India bölcsessége , reprint Hinduizmus