Huj-jüan
(kínai: 慧遠, vagy  - (334–416) kínai buddhista tanító volt, aki a Lusan-hegyen lévő Tunglin templomot alapította, és híres szerzeménye a Miért nem borulnak le a király előtt a szerzetesek című mű volt. Sanhszi tartományban született 334-ben és Hopej tartományban hunyt el 416-ban. Északról származott, ám délre vándorolt és a Csin-dinasztia területén élt. Halála után nevezték ki a Tiszta Föld buddhizmus első pátriárkájává. A tanítványai közé tartozott  (慧觀),  (僧濟) és  (法安).

Élete
 fiatalon elkezdte tanulni ,  és Konfuciusz filozófiáit tanulni. Azonban 21 éves korában  tartományban egy  nevű, Kucsa királyságból származó buddhista szerzetessel áttért a buddhizmusra. Hátrahagyta a világi életet és beállt szerzetesnek. Később a lusan-hegyi Tunglin templom (Keleti Erdő templom) vezetője lett. Tanította vinaját, buddhista meditációt, abhidharmát és bölcseletet (pradzsnyá). Annak ellenére, hogy  semmilyen erőfeszítést nem tett a világi emberekkel történő kapcsolatteremtésre, sok megkeresése volt a nemesi és királyi családokból. Két alkalommal is meghívást kapott  diktátortól, hogy megvitassák az egyház státuszát, és mindkétszer sikeresen kivívta egyháza függetlenségét. Sokan látogattak el hozzá később a világiak közül is a Lu-hegyhez, hogy részt vehessenek az általuk vezetett vallásos életformában.  kapcsolatban állt a kor egy másik híres buddhista tudósával, Kumáradzsívával.

402-ben szervezett egy szerzetesekből és világi emberekből álló csoportot, amely a mahájána irányzatot képviselte. Ez az új ág kapta később a Tiszta Föld buddhizmus elnevezést, amelyben a „Tiszta Föld” Amitábha Buddha birodalma (lásd még: Buddhák listája).

404-ben  értekezést írt Miért nem borulnak le a király előtt a szerzetesek (沙門不敬王者論) címmel. Az a könyv szimbolizálta az erőfeszítéseit, hogy a buddhista egyház független maradhasson az uralkodók udvarától. Ugyanakkor, vallási és politikai szöveg is volt egyben, amelyben igyekezett meggyőzni az uralkodókat és a konfuciánus minisztereket, hogy a buddhizmus nem romboló hatású. Úgy érvelt, hogy a buddhisták jó alattvalók, ugyanis félnek a karma okozta büntetéstől és bíznak a jobb újjászületésben.  elmagyarázta, hogy annak ellenére, hogy azok a buddhisták, akik elhagyják családjaikat, mindenekelőtt szolgálják a szüleiket és engedelmeskednek az uraiknak.

Galéria

Kapcsolódó szócikkek
 A buddhizmus terjedése a selyemúton
 Kínai buddhizmus

Jegyzetek

Források
 Ebrey, Patricia Buckley (1999). The Cambridge Illustrated History of China. Cambridge: Cambridge University Press.
 Tanaka, Kenneth Kenichi  (1990). The dawn of Chinese pure land Buddhist doctrine : Ching-ying Hui-yuan's Commentary on the Visualization sutra, Albany : State University of New York Press
 Zürcher, E. and Teiser, Stephen F. (2007). Buddhist Conquest of China : The Spread and Adaptation of Buddhism in Early Medieval China (3. kiadás). Boston, MA: Brill Academic Publishers, 204–53. oldal

334-ben született személyek
A 410-es években elhunyt személyek
Buddhista filozófusok
Buddhizmus Kínában
( kínai : 慧遠 , vagy -416 ) kínai buddhista tanító volt , aki a Lusan-hegyen lévő Tunglin templomot alapította , és híres szerzeménye a Miért nem borulnak le a király előtt a szerzetesek című mű volt . Sanhszi tartományban születettben és Hopej tartományban hunyt elban . Északról származott , ám délre vándorolt és a Csin-dinasztia területén élt . Halála után nevezték ki a Tiszta Föld buddhizmus első pátriárkájává . A tanítványai közé tartozott ( 慧觀 ) , ( 僧濟 ) és ( 法安 ) . Élete fiatalon elkezdte tanulni , és Konfuciusz filozófiáit tanulni . Azonbanéves korában tartományban egy nevű , Kucsa királyságból származó buddhista szerzetessel áttért a buddhizmusra . Hátrahagyta a világi életet és beállt szerzetesnek . Később a lusan-hegyi Tunglin templom ( Keleti Erdő templom ) vezetője lett . Tanította vinaját , buddhista meditációt , abhidharmát és bölcseletet ( pradzsnyá ) . Annak ellenére , hogy semmilyen erőfeszítést nem tett a világi emberekkel történő kapcsolatteremtésre , sok megkeresése volt a nemesi és királyi családokból . Két alkalommal is meghívást kapott diktátortól , hogy megvitassák az egyház státuszát , és mindkétszer sikeresen kivívta egyháza függetlenségét . Sokan látogattak el hozzá később a világiak közül is a Lu-hegyhez , hogy részt vehessenek az általuk vezetett vallásos életformában. kapcsolatban állt a kor egy másik híres buddhista tudósával , Kumáradzsívával . 402-ben szervezett egy szerzetesekből és világi emberekből álló csoportot , amely a mahájána irányzatot képviselte . Ez az új ág kapta később a Tiszta Föld buddhizmus elnevezést , amelyben a „ Tiszta Föld” Amitábha Buddha birodalma ( lásd még : Buddhák listája ) . 404-ben értekezést írt Miért nem borulnak le a király előtt a szerzetesek ( 沙門不敬王者論 ) címmel . Az a könyv szimbolizálta az erőfeszítéseit , hogy a buddhista egyház független maradhasson az uralkodók udvarától . Ugyanakkor , vallási és politikai szöveg is volt egyben , amelyben igyekezett meggyőzni az uralkodókat és a konfuciánus minisztereket , hogy a buddhizmus nem romboló hatású . Úgy érvelt , hogy a buddhisták jó alattvalók , ugyanis félnek a karma okozta büntetéstől és bíznak a jobb újjászületésben. elmagyarázta , hogy annak ellenére , hogy azok a buddhisták , akik elhagyják családjaikat , mindenekelőtt szolgálják a szüleiket és engedelmeskednek az uraiknak . Galéria Kapcsolódó szócikkek A buddhizmus terjedése a selyemúton Kínai buddhizmus Jegyzetek Források Ebrey , Patricia Buckley The Cambridge Illustrated History of China . Cambridge : Cambridge University Press . Tanaka , Kenneth Kenichi The dawn of Chinese pure land Buddhist doctrine \ : Ching-ying Hui-yuan's Commentary on the Visualization sutra , Albany \ : State University of New York Press Zürcher , E. and Teiser , Stephen F. Buddhist Conquest of China \ : The Spread and Adaptation of Buddhism in Early Medieval China kiadás ) . Boston , MA: Brill Academic Publishers,53. oldal 334-ben született személyek Aes években elhunyt személyek Buddhista filozófusok Buddhizmus Kínában