Konstantin von Tischendorf
Lobegott Friedrich Konstantin von Tischendorf (Lengenfeld, 1815. január 18. – Lipcse, 1874. december 7.) német protestáns teológus.

Életútja 

Lipcsében tanult 1834 és 1838 között teológiát és nyelvészetet, majd a boroszlói egyetem 1843-ban teológiai doktori diplomát adott neki. Ugyanazon évben a szász kormány megbízásából Párizsba ment, ahol kibetűzte a Codex Ephraemit, és ugyanilyen célból többször is beutazta Angliát, Egyiptomot; fölkereste a nitriai barátok zárdáit, a Szinai hegyen levő zárdát. Járt Palesztinában, Szíriában, Kis-Ázsiába a mindenünnen gazdag kéziratgyűjteményekkel tért haza.

1845-ben rendkívüli, és 1859-ben rendes tanára lett Lipcsében a teológiának és bibliai paleográfiának, 1867-ben titkos udvari tanácsosnak nevezték ki. Az oxfordi és cambridge-i egyetemek 1865-ben ünnepélyesen jogi doktorrá emelték és általában számos megtiszteltetésben és kitüntetésben részesült. 1859-ben az orosz kormány költségén járt – ekkor már harmadszor – Keleten, a Szinai-zárdában fölfedezte a híres Codex Sinaiticust.

Számtalan bibliai kódex látott általa napvilágot: több kiadásban megjelent tőle 1841 óta az Újszövetség, kritikai jegyzetekkel ellátva, kiadta a Septuagintát és apokrif evangéliumokat is. Egyik utolsó műve a Vulgata kiadása volt (1873). Adott ki egyházi beszédeket és egy költeménykötetet is.

Nevezetesebb művei 

 Wann wurden unsere Evangelien verfasst? (1865 és többször) 
 Haben wir den ächten Schrifttext der Evangelien und Apostel? (1873)
 Reise in der Orient (2 kötet, 1845)
 Aus dem heiligen Lande (Lipcse, 1862)

Források

Jegyzetek 

Német teológusok
1815-ben született személyek
1874-ben elhunyt személyek
Paleográfia
Lobegott Friedrich Konstantin von Tischendorf ( Lengenfeld , január – Lipcse , december ) német protestáns teológus . Életútja Lipcsében tanultésközött teológiát és nyelvészetet , majd a boroszlói egyetemban teológiai doktori diplomát adott neki . Ugyanazon évben a szász kormány megbízásából Párizsba ment , ahol kibetűzte a Codex Ephraemit , és ugyanilyen célból többször is beutazta Angliát , Egyiptomot ; fölkereste a nitriai barátok zárdáit , a Szinai hegyen levő zárdát . Járt Palesztinában , Szíriában , Kis-Ázsiába a mindenünnen gazdag kéziratgyűjteményekkel tért haza . 1845-ben rendkívüli , ésben rendes tanára lett Lipcsében a teológiának és bibliai paleográfiának, ben titkos udvari tanácsosnak nevezték ki . Az oxfordi és cambridge-i egyetemekben ünnepélyesen jogi doktorrá emelték és általában számos megtiszteltetésben és kitüntetésben részesült.ben az orosz kormány költségén járt – ekkor már harmadszor – Keleten , a Szinai-zárdában fölfedezte a híres Codex Sinaiticust . Számtalan bibliai kódex látott általa napvilágot : több kiadásban megjelent tőleóta az Újszövetség , kritikai jegyzetekkel ellátva , kiadta a Septuagintát és apokrif evangéliumokat is . Egyik utolsó műve a Vulgata kiadása volt Adott ki egyházi beszédeket és egy költeménykötetet is . Nevezetesebb művei Wann wurden unsere Evangelien verfasst?és többször ) Haben wir den ächten Schrifttext der Evangelien und Apostel ? Reise in der Orientkötet , Aus dem heiligen Lande ( Lipcse , Források Jegyzetek Német teológusok 1815-ben született személyek 1874-ben elhunyt személyek Paleográfia