Román-alföld
A Román-alföld (románul Câmpia Română vagy Câmpia Dunării) Románia délkeleti részén, a Géta-dombvidék, az Elő-Kárpátok, a Moldvai-fennsík, Dobrudzsa és az Al-Duna, illetve mögötte a Bolgár-tábla között elterülő hatalmas süllyedékterület.

Átlagos tszf. magassága megközelítőleg 100 m. Legnagyobb abszolút magassága a Szubkárpátok előterében 300 m; legalacsonyabb a Szeret folyó torkolatvidékén (6-15 m) és a Duna-deltában (0-13 m). 

A nyugatról kelet felé fokozatosan kiszélesedő alföld felszíne nem egyveretű. Különböző jellegű és arculatú síksági tájakból tevődik össze.

Fő részei 
Fő részei a Romániában használt földrajzi felosztás szerint:
 Olténiai-síkság (Câmpia Olteniei)
 Olt-Argeș síkság (Sectorul Olt-Argeș)
 Bukaresti-síkság (Câmpia Bucureștilor)
 Bărăgan (Câmpia Bărăganului)
 Keleti-síkság (Sectorul de Est)
 A Duna árterülete (Lunca Dunării)

Jellemzői 
Északról dél felé haladva:
 Az alföld északi részét széles sávban (5-50 km), 200-300 m magas, erősen lejtősödő hegylábi hordalékkúpsíkság, melyet a Szubkárpátokból kilépő folyók (Vedea, Arges, Dâmbovița, Ialomița stb.) építettek. Erősen tagolt, halomvidékű terület. A folyók mélyre vágódva, felszínét hordalékúpterasszá alakították. 

 Dél felé haladva a táj képe jelentősen megváltozik; a felszín tagoltsága fokozatosan megszűnik, a völgyek ellaposodnak és kiszélesednek, a folyók teraszai rendre belesimulnak a lankás felszínbe. 

 A Duna felé közeledve az alföldies tájvonások ismét megváltoznak, a sztyeppjelleg egyre inkább kidomborodik, s a barna erdőtalajt jól termő csernozjom-talajok váltják fel. Ez az igazi síkság a Dunai-alföld területe, amely Drobeta-Turnu Severintől a Szeret folyó torkolatáig különböző jellegű tájrészekből áll. 

Nyugati része (Olténiai-Munténiai-síkság) egész terjedelmében a Duna teraszvidékét foglalja magába, amelyet a mellékfolyók mélyre vágódott meanderei, a lefolyástalan vakvölgyek sokasága, a szabadon mozgó futóhomok dűnék, valamint az alacsony árterületet szegélyező kiterjedt tóvilág jellemez. 

Az Argeș völgyétől keletre, a Román-alföld sztyeppterülete és egyben az egész síkság legjellegzetesebb része, a Bărăgan vidéke (Câmpia Bărăganului) terül el.

A Bărăgan az alföldnek legnagyobb kiterjedésű, asztalsimaságú löszsíksága, mely 30-70 m-re emelkedik a Duna 0 pontja fölé. Csak az egymás közelében sorakozó lefolyástalan, száraz vakvölgyek, a folyók mentén megkötött, és szabadon mozgó futóhomokbuckák és löszdolinák bontják meg a végtelennek tűnő sztyepp egyhangúságát. Ez az egykor füves sztyepp Románia legértékesebb gabonatermő területe. 

A Bărăgantól északra az Alföld legmélyebb fekvésű területére, a Szeret síkságára érünk, amely kelet felé a Duna-delta síkságára nyílik.

Folyói
 Neajlov
 Zsil (Jiu)
 Olt
 Vedea
 Argeș
 Dâmbovița
 Mostiştea
 Ialomiţa
 Bodza (Buzău)

Hivatkozások 

 Panoráma: Románia, 1971

Románia síkságai
A Román-alföld ( románul Câmpia Română vagy Câmpia Dunării ) Románia délkeleti részén , a Géta-dombvidék , az Elő-Kárpátok , a Moldvai-fennsík , Dobrudzsa és az Al-Duna , illetve mögötte a Bolgár-tábla között elterülő hatalmas süllyedékterület . Átlagos tszf. magassága megközelítőlegm . Legnagyobb abszolút magassága a Szubkárpátok előterébenm ; legalacsonyabb a Szeret folyó torkolatvidékénm ) és a Duna-deltábanm ) . A nyugatról kelet felé fokozatosan kiszélesedő alföld felszíne nem egyveretű . Különböző jellegű és arculatú síksági tájakból tevődik össze . Fő részei Fő részei a Romániában használt földrajzi felosztás szerint : Olténiai-síkság ( Câmpia Olteniei ) Olt-Argeș síkság ( Sectorul Olt-Argeș ) Bukaresti-síkság ( Câmpia Bucureștilor) Bărăgan ( Câmpia Bărăganului ) Keleti-síkság ( Sectorul de Est ) A Duna árterülete ( Lunca Dunării ) Jellemzői Északról dél felé haladva : Az alföld északi részét széles sávbankm ) ,m magas , erősen lejtősödő hegylábi hordalékkúpsíkság , melyet a Szubkárpátokból kilépő folyók ( Vedea , Arges , Dâmbovița , Ialomița stb. ) építettek . Erősen tagolt , halomvidékű terület . A folyók mélyre vágódva , felszínét hordalékúpterasszá alakították . Dél felé haladva a táj képe jelentősen megváltozik ; a felszín tagoltsága fokozatosan megszűnik , a völgyek ellaposodnak és kiszélesednek , a folyók teraszai rendre belesimulnak a lankás felszínbe . A Duna felé közeledve az alföldies tájvonások ismét megváltoznak , a sztyeppjelleg egyre inkább kidomborodik , s a barna erdőtalajt jól termő csernozjom-talajok váltják fel . Ez az igazi síkság a Dunai-alföld területe , amely Drobeta-Turnu Severintől a Szeret folyó torkolatáig különböző jellegű tájrészekből áll . Nyugati része ( Olténiai-Munténiai-síkság ) egész terjedelmében a Duna teraszvidékét foglalja magába , amelyet a mellékfolyók mélyre vágódott meanderei , a lefolyástalan vakvölgyek sokasága , a szabadon mozgó futóhomok dűnék , valamint az alacsony árterületet szegélyező kiterjedt tóvilág jellemez . Az Argeș völgyétől keletre , a Román-alföld sztyeppterülete és egyben az egész síkság legjellegzetesebb része , a Bărăgan vidéke ( Câmpia Bărăganului ) terül el . A Bărăgan az alföldnek legnagyobb kiterjedésű , asztalsimaságú löszsíksága , melym-re emelkedik a Dunapontja fölé . Csak az egymás közelében sorakozó lefolyástalan , száraz vakvölgyek , a folyók mentén megkötött , és szabadon mozgó futóhomokbuckák és löszdolinák bontják meg a végtelennek tűnő sztyepp egyhangúságát . Ez az egykor füves sztyepp Románia legértékesebb gabonatermő területe . A Bărăgantól északra az Alföld legmélyebb fekvésű területére , a Szeret síkságára érünk , amely kelet felé a Duna-delta síkságára nyílik . Folyói Neajlov Zsil ( Jiu ) Olt Vedea Argeș Dâmbovița Mostiştea Ialomiţa Bodza ( Buzău ) Hivatkozások Panoráma : Románia , Románia síkságai