Fazil Abdulovics Iszkander
Iszkander, Fazil Abdulovics, oroszul: Искандер, Фазиль Абдулович (Szuhumi, Szovjetunió, 1929. március 6. – Peregyelkino-Moszkva, 2016. július 31.) abház származású orosz író, költő.

Élete 
Volt téglagyár-tulajdonos családjába született 1929-ben, apja iráni (perzsa) származású, édesanyja abház. Apját 1938-ban deportálták a Szovjetunióból, soha többé nem látta, édesanyja rokonai nevelték föl Csegema faluban (napjainkban Dzsgerda község elnéptelenedett településrésze).

Orosz iskoláját kitüntetéssel végezte Abháziában. Moszkvában 3 évig könyvtár szakra járt, végül a Gorkij Irodalmi Intézetben végzett 1954-ben.

1954-1956-ban újságíróként dolgozott Kurszkban és Brjanszkban. 1956-ban az Állami Kiadó abház részlegének szerkesztője lett, 1962-ben Moszkvába költözött.

Költőnek indult, első kötete 1957-ben jelent meg Szuhumiban (Gornije tropi – Hegyi ösvények), az évtized végétől rendszeresen publikált a Junoszty (Ifjúság) folyóiratban. Prózát 1962-től írt, népszerűségét a Novij Mirben (Új Világ) közreadott Kecskecsillag (Szozvezgyije kozlotura) kisregény hozta meg, melyben a szovjet mezőgazdaság fellendítését célzó kampányokat és a könnyen befolyásolható közvéleményt teszi nevetségessé (részben más műveinek motívumaival dúsítva 1989-ben megfilmesítették).

Jelentősebb könyveit sajátos műfajokban alkotta: regény-hősköltemény, eposz, elbeszélés-példázat, esszé-párbeszéd, valamint hagyományos elbeszéléseket és novellákat is írt.

Szandro Csegemából (1973) c. regény-hőskölteményét első megjelenésekor a szovjet cenzúra kétharmadára kurtította. Csonkítatlanul először az USA-ban jelent meg 1979-ben (ún. „tamizdat”), a SZU-ban először 1989-ben adták közre. Egyfajta modern pikareszk regény, időben ugráló novellafüzér egy kaukázusi faluról, központi szereplője az abház folklórból ismerős motívumokkal jellemzett Szandro öregapó. Egynémely méltatója Iszkander művészetét „mágikus realizmus” vagy „misztikus realizmus”-ként aposztrofálta.

Számos művének cselekménye Csegema faluban zajlik, ahol gyermekkora java részét is töltötte.

A műveiben gyakran előforduló elmélkedések leginkább az igazságosság, becsület, méltóság, aszkézis, a föld szeretete, a halál és az elhunytak tisztelete fogalomkörét érintik.

Fentieken túl a Lityeraturnaja Abhazija (Irodalmi Abházia) és a Nyegyelja (A Hét) kiadványaiban is publikált. Még a szovjet időkben elmés aforizmák szerzőjeként is közismert lett. Pl. a szovjet alkotói lét korlátok közé szorítottságát ekképp fogalmazta meg: „Ha nincs erőd széttörni rabláncaid, hát köpj reájuk – hátha elrozsdásodnak...” Rövid hitvallása: „A kultúra nem az elolvasott, hanem a megértett könyvek összessége…”

1979-ben elbeszélése jelent meg a cenzúra megkerülésével közreadott nevezetes Metropol almanachban (szamizdat). Ettől kezdve egészen a gorbacsovi peresztrojkáig publikálási gondjai adódtak a SZU-ban. A szovjet televízióban népszerű KVN (Klub veszjolih i nahodcsivih – kb. Vidámak és talpraesettek klubja) vetélkedő döntőjének zsűrijében tag volt 1987-ben.

Műveit közel 30 nyelvre fordították le.

Irodalmi példaképei: Puskin és Brodszkij költészete, a prózában Dosztojevszkij és Turgenyev.

2011-ben nyilatkozta 82. születésnapján: „Kétségtelenül orosz író vagyok, aki gyakran Abháziát énekelte meg. Abházul, sajnos, semmit sem írtam. Elköteleződésem az orosz kultúra mellett egyértelmű volt.”

Közéleti tevékenysége 
Közszereplőként többször is föllépett kis létszámú őslakos csoportok érdekében, deportált és elnyomott írók védelmében tiltakozó levelek sokaságát írta alá. 1989-ben az abház ellenzéki erők részéről a Szovjetunió Legfelsőbb Tanácsa képviselőjévé választották, ahol az intézmény 1991-ben bekövetkezett önfeloszlatásáig dolgozott. Ezt követően többé nem politizált hivatásszerűen. Abházia Grúziától való elszakadását sem támogatta, óva intett a „véres zsákutcától”. Az író a moszkvai abház diaszpóra korelnöke és legmegbecsültebb tagja volt.

Halála 
2016. július 31-én akut szív-keringési elégtelenség következtében hunyt el a Moszkva melletti Peregyelkinóban lévő dácsáján. Családja gyászában a nyilvánosság előtt Vlagyimir Putyin orosz elnök is osztozott. Augusztus 2-án temették el a Novogyevicsij-kolostor temetőjében. E napon Abháziában nemzeti gyászt hirdettek.

Családja 
1960-ban nősült, felesége Antonyina Mihajlovna Hlebnyikova (Iszkander) költőnő. Egy fia és egy lánya született. Aranylakodalmuk után, 2011 tavaszán a házaspár közös verseskötetet adott közre: Hó és szőlő. Többek közt a szerelemről (Sznyeg i vinograd. O ljubvi i nye tol’ko).

Díjai, kitüntetései 

 Szovjetunió állami díja (1989) – Szandro Csegemából c. regényéért
 Puskin-díj (1993)
 Oroszország állami díja (1994)
 Triumf-díj (1999)
 „A haza szolgálatáért” érdemrend III. fokozata (1999. márc. 3.)
 „Cseszty i szlava” (Becsület és dicsőség) díj I. fokozata, Abházia (2002. jún. 18.)
 „A haza szolgálatáért” érdemrend II. fokozata (2004. szept. 29.)
 "A haza szolgálatáért" érdemrend IV. fokozata (2009. márc. 13.)
 „Oroszország kormányának díja” (2011. dec. 26.) – "Válogatott művek" c. kötetéért
 „Oroszország állami díja” (2014) – a honi irodalom gazdagításáért
 Az Orosz Művészeti Akadémia Tiszteletbeli tagja

Főbb művei 
 https://web.archive.org/web/20160822164303/http://lib202iskander.ru/index.php/stoyanka-cheloveka/bibliograficheskij-ukazatel

Versek 
 Gornije tropi (Hegyi ösvények); Szuhumi, 1957
 Dobrota zemli (A föld jósága); Szuhumi, 1959
 Zeljonij dozsgy (Zöld eső); Moszkva, 1960
 Gyetyi Csernomorja (A Fekete-tengermellék gyermekei); Szuhumi, 1961
 Molodoszty morja (A tenger ifjúsága); Moszkva, 1964
 Zori zemlji (Földi hajnalok); Moszkva, 1966
 Letnyij lesz (Nyári erdő); Moszkva, 1969
 Puty (Út); Moszkva, 1987
 Sztyihotvorenyija (Költemények); Moszkva, 1993

Próza 
 Szozvezgyije Kozlotura (Kecskecsillag); in: Novij mir, 1966/8
 Zapretnij plod (Tiltott gyümölcs); Moszkva, 1966
 Kolcserukij (A Bicekezű); in: Novij mir, 1967/4
 Tri rasszkaza; in: Novij mir, 1969/5
 Gyerevo gyetsztva; Moszkva, 1970, 1974(2)
 Gyeny Csika (Csik egy napja); in: Junoszty, 1971/10
 Szandro iz Csegema (Szandro Csegemából); in: Novij mir, 1973/8-11; önálló kötetben: 1977
 Vremja szcsasztlivih nahodok; Moszkva, 1973
 Pod szenyju greckogo oreha; Moszkva, 1979
 Malenykij gigant bol'sogo szeksza; in: Metropol almanach (Ann Arbor, USA, 1979); Ó, Marat! címmel in: Ogonyok folyóirat, 1988/21-22; beemelve a Szandro iz Csegema c. regénybe (23. fejezet), 1989 (Lavrentyij Pavlovics Berija szerelmi kalandjainak leírása)
 Kroliki i udavi; Ann Arbor, USA, 1982; in: Junoszty, 1987/9
 Zascsita Csika; Moszkva, 1983
 Bol’soj gyeny bol’sogo doma; Szuhumi, 1986
 Izbrannoje; Moszkva, 1988
 Kofejnya v more, színdarab; in: Tyeatr, 1988/6
 Sztojanka cseloveka; Moszkva, 1990
 Cselovek i jevo okresznosztyi; Moszkva, 1993
 Trinadcatij podvig Gerakla
 Szoficska; Moszkva, 1997
 Nyezvanij goszty; in: Zvezda, 1999

Magyarul, önálló kötetek 
Kecskecsillag / A Bicekezű; ford. Baranyi Gyula; Magvető, Bp., 1968
Tiltott gyümölcs. Kisregények és elbeszélések; ford. Árvay János et al.; Európa, Bp., 1974
Csik egy napja. Elbeszélések; ford. Árvay János et al.; Móra, Bp., 1979
A szarvasfiú / A páncélszekrény titka. Két kisregény; ford. Harsányi Éva; Európa, Bp., 1984
Csik tudta, hol van a kutya elásva; ford. Árvay János et al.; Móra, Bp., 1989
Vérbosszú. Elbeszélések; ford. Árvay János; Európa, Bp., 1989

Filmográfia 
 1969 – Vremja szcsasztlivih nahodok
 1986 – Csegemszkij gyetyektyiv
 1989 – Prazdnyik ozsidanyija prazdnyika
 1989 – Vori v zakonye – a Barmen Adgur és Csegemszkaja Karmen c. novellák nyomán
 1989 – Szozvezdgyije Kozlotura (Kecskecsillag c. kisregény nyomán)
 1989 – Baltazár lakomája, avagy egy éjszaka Sztálinnal – a Szandro Csegemából c. regény Piri Valtaszara fejezete nyomán
 1991 – Rassztanyimszja, poka horosije – a Dudka sztarogo Haszana c. novella nyomán
 1992 – Malenykij gigant bol'sogo szeksza – az Ó, Marat!" c. elbeszélés nyomán
 2016 – Szoficska – azonos című elbeszélés nyomán

Részvételével készített dokumentumfilm 
Apszni-Abhazija. Sztrana dusi (Apszni-Abházia. A lélek országa), 2010

Emlékezete 
 Egy moszkvai közkönyvtár (egykoron a 185. számú) még életében fölvette az író nevét. Jelenleg (2016): 202. sz. könyvtár, Fazil Iszkander Kulturális Központ.
 2009-ben a Bank of Abházia ezüst emlékérmét adott ki az író 80. születésnapja tiszteletére, az Abházia kiemelkedő személyiségei sorozatban (névérték: 10 apszar)
 A Krími Asztrofizikai Obszervatórium csillagásza, Ljudmila Karacskina az író tiszteletére Iszkanderről nevezte el az 1983. aug. 4-én fölfedezett (5615. számú) aszteroidát

Jegyzetek

Hivatkozások 
 Interjú Fazilt Iskander „orosz újság” (2004)
 Iskander, Fazilt Abdulovich az oldalon a "Laboratóriumi Fikció"
 A 80-adik évfordulója Fazilt Iskander. Egy szerelmi vallomás. Andrej Turkov, Jurij Ryashentsev, Tamara Zhirmunsky, Igor Guberman, Julius Kim, Marina Boroditskaya, Viktor Shenderovich. („Jeruzsálem journal”, No. 29, 2008)

1929-ben született személyek
2016-ban elhunyt személyek
Orosz írók
Orosz költők
Abházia
Moszkvaiak
Szovjet írók
Szovjet költők
Iszkander , Fazil Abdulovics , oroszul : Искандер , Фазиль Абдулович ( Szuhumi , Szovjetunió , március – Peregyelkino-Moszkva , július ) abház származású orosz író , költő . Élete Volt téglagyár-tulajdonos családjába születettben , apja iráni ( perzsa ) származású , édesanyja abház . Apjátban deportálták a Szovjetunióból , soha többé nem látta , édesanyja rokonai nevelték föl Csegema faluban ( napjainkban Dzsgerda község elnéptelenedett településrésze ) . Orosz iskoláját kitüntetéssel végezte Abháziában . Moszkvábanévig könyvtár szakra járt , végül a Gorkij Irodalmi Intézetben végzettben . 1954-1956-ban újságíróként dolgozott Kurszkban és Brjanszkban.ban az Állami Kiadó abház részlegének szerkesztője lett, ben Moszkvába költözött . Költőnek indult , első köteteben jelent meg Szuhumiban ( Gornije tropi – Hegyi ösvények ) , az évtized végétől rendszeresen publikált a Junoszty ( Ifjúság ) folyóiratban . Prózáttől írt , népszerűségét a Novij Mirben ( Új Világ ) közreadott Kecskecsillag ( Szozvezgyije kozlotura ) kisregény hozta meg , melyben a szovjet mezőgazdaság fellendítését célzó kampányokat és a könnyen befolyásolható közvéleményt teszi nevetségessé ( részben más műveinek motívumaival dúsítvaben megfilmesítették ) . Jelentősebb könyveit sajátos műfajokban alkotta : regény-hősköltemény , eposz , elbeszélés-példázat , esszé-párbeszéd , valamint hagyományos elbeszéléseket és novellákat is írt . Szandro Csegemábólc . regény-hőskölteményét első megjelenésekor a szovjet cenzúra kétharmadára kurtította . Csonkítatlanul először az USA-ban jelent megben ( ún. „ tamizdat” ) , a SZU-ban előszörben adták közre . Egyfajta modern pikareszk regény , időben ugráló novellafüzér egy kaukázusi faluról , központi szereplője az abház folklórból ismerős motívumokkal jellemzett Szandro öregapó . Egynémely méltatója Iszkander művészetét „ mágikus realizmus” vagy „ misztikus realizmus”-ként aposztrofálta . Számos művének cselekménye Csegema faluban zajlik , ahol gyermekkora java részét is töltötte . A műveiben gyakran előforduló elmélkedések leginkább az igazságosság , becsület , méltóság , aszkézis , a föld szeretete , a halál és az elhunytak tisztelete fogalomkörét érintik . Fentieken túl a Lityeraturnaja Abhazija ( Irodalmi Abházia ) és a Nyegyelja ( A Hét ) kiadványaiban is publikált . Még a szovjet időkben elmés aforizmák szerzőjeként is közismert lett . Pl. a szovjet alkotói lét korlátok közé szorítottságát ekképp fogalmazta meg : „ Ha nincs erőd széttörni rabláncaid , hát köpj reájuk – hátha elrozsdásodnak...” Rövid hitvallása : „ A kultúra nem az elolvasott , hanem a megértett könyvek összessége…” 1979-ben elbeszélése jelent meg a cenzúra megkerülésével közreadott nevezetes Metropol almanachban ( szamizdat ) . Ettől kezdve egészen a gorbacsovi peresztrojkáig publikálási gondjai adódtak a SZU-ban . A szovjet televízióban népszerű KVN ( Klub veszjolih i nahodcsivih – kb . Vidámak és talpraesettek klubja ) vetélkedő döntőjének zsűrijében tag voltben . Műveit közelnyelvre fordították le . Irodalmi példaképei : Puskin és Brodszkij költészete , a prózában Dosztojevszkij és Turgenyev . 2011-ben nyilatkozta születésnapján : „ Kétségtelenül orosz író vagyok , aki gyakran Abháziát énekelte meg . Abházul , sajnos , semmit sem írtam . Elköteleződésem az orosz kultúra mellett egyértelmű volt.” Közéleti tevékenysége Közszereplőként többször is föllépett kis létszámú őslakos csoportok érdekében , deportált és elnyomott írók védelmében tiltakozó levelek sokaságát írta alá.ben az abház ellenzéki erők részéről a Szovjetunió Legfelsőbb Tanácsa képviselőjévé választották , ahol az intézményben bekövetkezett önfeloszlatásáig dolgozott . Ezt követően többé nem politizált hivatásszerűen . Abházia Grúziától való elszakadását sem támogatta , óva intett a „ véres zsákutcától” . Az író a moszkvai abház diaszpóra korelnöke és legmegbecsültebb tagja volt . Halála 2016. júliusén akut szív-keringési elégtelenség következtében hunyt el a Moszkva melletti Peregyelkinóban lévő dácsáján . Családja gyászában a nyilvánosság előtt Vlagyimir Putyin orosz elnök is osztozott . Augusztusán temették el a Novogyevicsij-kolostor temetőjében . E napon Abháziában nemzeti gyászt hirdettek . Családja 1960-ban nősült , felesége Antonyina Mihajlovna Hlebnyikova ( Iszkander ) költőnő . Egy fia és egy lánya született . Aranylakodalmuk után,tavaszán a házaspár közös verseskötetet adott közre : Hó és szőlő . Többek közt a szerelemről ( Sznyeg i vinograd . O ljubvi i nye tol’ko ) . Díjai , kitüntetései Szovjetunió állami díja– Szandro Csegemából c . regényéért Puskin-díj Oroszország állami díja Triumf-díj „ A haza szolgálatáért” érdemrend III. fokozata márc . ) „ Cseszty i szlava” ( Becsület és dicsőség ) díj I. fokozata , Abházia jún . ) „ A haza szolgálatáért” érdemrend II. fokozata szept . ) " A haza szolgálatáért " érdemrend IV . fokozata márc . ) „ Oroszország kormányának díja” dec . ) – " Válogatott művek " c. kötetéért „ Oroszország állami díja”– a honi irodalom gazdagításáért Az Orosz Művészeti Akadémia Tiszteletbeli tagja Főbb művei https://web.archive.org/web/20160822164303/http://lib202iskander.ru/index.php/stoyanka-cheloveka/bibliograficheskij-ukazatel Versek Gornije tropi ( Hegyi ösvények ) ; Szuhumi , Dobrota zemli ( A föld jósága ) ; Szuhumi , Zeljonij dozsgy ( Zöld eső ) ; Moszkva , Gyetyi Csernomorja ( A Fekete-tengermellék gyermekei ) ; Szuhumi , Molodoszty morja ( A tenger ifjúsága ) ; Moszkva , Zori zemlji ( Földi hajnalok ) ; Moszkva , Letnyij lesz ( Nyári erdő ) ; Moszkva , Puty ( Út ) ; Moszkva , Sztyihotvorenyija ( Költemények ) ; Moszkva , Próza Szozvezgyije Kozlotura ( Kecskecsillag ) ; in : Novij mir,8 Zapretnij plod ( Tiltott gyümölcs ) ; Moszkva , Kolcserukij ( A Bicekezű ) ; in : Novij mir,4 Tri rasszkaza ; in : Novij mir,5 Gyerevo gyetsztva ; Moszkva,2 ) Gyeny Csika ( Csik egy napja ) ; in : Junoszty, 10 Szandro iz Csegema ( Szandro Csegemából ) ; in : Novij mir, 8-11 ; önálló kötetben : Vremja szcsasztlivih nahodok ; Moszkva , Pod szenyju greckogo oreha ; Moszkva , Malenykij gigant bol'sogo szeksza ; in : Metropol almanach ( Ann Arbor , USA , Ó , Marat ! címmel in : Ogonyok folyóirat,21-22 ; beemelve a Szandro iz Csegema c . regénybe fejezet ) ,( Lavrentyij Pavlovics Berija szerelmi kalandjainak leírása ) Kroliki i udavi ; Ann Arbor , USA , in : Junoszty,9 Zascsita Csika ; Moszkva, Bol’soj gyeny bol’sogo doma ; Szuhumi , Izbrannoje ; Moszkva , Kofejnya v more , színdarab ; in : Tyeatr,6 Sztojanka cseloveka ; Moszkva , Cselovek i jevo okresznosztyi ; Moszkva , Trinadcatij podvig Gerakla Szoficska ; Moszkva , Nyezvanij goszty ; in : Zvezda , Magyarul , önálló kötetek Kecskecsillag / A Bicekezű ; ford . Baranyi Gyula ; Magvető , Bp. , Tiltott gyümölcs . Kisregények és elbeszélések ; ford . Árvay János et al . ; Európa, Bp. , Csik egy napja . Elbeszélések ; ford . Árvay János et al . ; Móra, Bp. , A szarvasfiú / A páncélszekrény titka . Két kisregény ; ford . Harsányi Éva ; Európa, Bp. , Csik tudta , hol van a kutya elásva ; ford . Árvay János et al . ; Móra, Bp. , Vérbosszú . Elbeszélések ; ford . Árvay János ; Európa, Bp. , Filmográfia – Vremja szcsasztlivih nahodok – Csegemszkij gyetyektyiv – Prazdnyik ozsidanyija prazdnyika – Vori v zakonye – a Barmen Adgur és Csegemszkaja Karmen c. novellák nyomán – Szozvezdgyije Kozlotura ( Kecskecsillag c. kisregény nyomán ) – Baltazár lakomája , avagy egy éjszaka Sztálinnal – a Szandro Csegemából c . regény Piri Valtaszara fejezete nyomán – Rassztanyimszja , poka horosije – a Dudka sztarogo Haszana c. novella nyomán – Malenykij gigant bol'sogo szeksza – az Ó , Marat ! " c. elbeszélés nyomán – Szoficska – azonos című elbeszélés nyomán Részvételével készített dokumentumfilm Apszni-Abhazija . Sztrana dusi ( Apszni-Abházia . A lélek országa ) , Emlékezete Egy moszkvai közkönyvtár ( egykoron a számú ) még életében fölvette az író nevét . Jelenleg sz. könyvtár , Fazil Iszkander Kulturális Központ. ben a Bank of Abházia ezüst emlékérmét adott ki az író születésnapja tiszteletére , az Abházia kiemelkedő személyiségei sorozatban ( névérték : apszar ) A Krími Asztrofizikai Obszervatórium csillagásza , Ljudmila Karacskina az író tiszteletére Iszkanderről nevezte el az aug.én fölfedezett számú ) aszteroidát Jegyzetek Hivatkozások Interjú Fazilt Iskander „ orosz újság” Iskander , Fazilt Abdulovich az oldalon a " Laboratóriumi Fikció " Aadik évfordulója Fazilt Iskander . Egy szerelmi vallomás . Andrej Turkov , Jurij Ryashentsev , Tamara Zhirmunsky , Igor Guberman , Julius Kim , Marina Boroditskaya , Viktor Shenderovich . ( „Jeruzsálem journal” , No . 1929-ben született személyek 2016-ban elhunyt személyek Orosz írók Orosz költők Abházia Moszkvaiak Szovjet írók Szovjet költők