János apokrifonja
János apokrifonja, János apokrifje, János titkos könyve, vagy János titkos evangéliuma címen egy újszövetségi apokrif iratot tartanak számon.

A mű két változatban maradt fenn a kopt nyelv szahidi dialektusában lejegyezve. A hosszabb és a rövidebb változat mellett ismert volt Szent Iréneusz recenziója is a szövegről 150 körülről. A 20. század közepén felfedezett Nag Hammádi-i lelet között is megtalálták töredékeit.

A gnosztikus szemléletű evangélium közli a feltámadt Jézus kinyilatkoztatásait az Olajfák hegyén. Megnevez több – az Újszövetségből nem ismert – rendkívüli eseményt a feltámadás után. Ilyen például Zebedeus fiának a története: Zebedeus fia felmegy a templomba, ahol találkozik egy Arimaniosz nevű farizeussal, és vitatkozni kezd vele. Arimaniosz csalónak tartja Jézust, amire megnyílik az ég, és alakját többször változató lény különféle csodálatos tanításokat közöl. Elmondja, hogy a láthatatlan lélek készteti gondolkodásra az Egyszülöttről. Az Egyszülöttet Krisztusnak, Autogenésznek, Nousznak, Akaratnak, és Logosznak (Igének) nevezi, és aki szerinte az eonból alászállt lény. Az Isten után következő lény a mű szerint a Barbelo nevet viseli, és ő a látható lények feje. Barbelo formálja a női eonokat, kik ezután szembesülnek az Elsőszülöttel, azaz a láthatlan lélekkel. A mű szól a pszichikus és a földi Ádám eredetéről, illetve az élet és a gnószisz fájáról. Igen sok utalást tartalmaz az Ó- és az Újszövetségre.

Grant szerint a művet Antiochiai Saturnius írta Szíriában. A könyvet feltehetően az egyiptomi Sethiánus gnosztikus szekta használta.

Jegyzetek

Források 
 

Újszövetségi apokrif irodalom
Apokrif evangéliumok
János apokrifonja , János apokrifje , János titkos könyve , vagy János titkos evangéliuma címen egy újszövetségi apokrif iratot tartanak számon . A mű két változatban maradt fenn a kopt nyelv szahidi dialektusában lejegyezve . A hosszabb és a rövidebb változat mellett ismert volt Szent Iréneusz recenziója is a szövegrőlkörülről . A század közepén felfedezett Nag Hammádi-i lelet között is megtalálták töredékeit . A gnosztikus szemléletű evangélium közli a feltámadt Jézus kinyilatkoztatásait az Olajfák hegyén . Megnevez több – az Újszövetségből nem ismert – rendkívüli eseményt a feltámadás után . Ilyen például Zebedeus fiának a története : Zebedeus fia felmegy a templomba , ahol találkozik egy Arimaniosz nevű farizeussal , és vitatkozni kezd vele . Arimaniosz csalónak tartja Jézust , amire megnyílik az ég , és alakját többször változató lény különféle csodálatos tanításokat közöl . Elmondja , hogy a láthatatlan lélek készteti gondolkodásra az Egyszülöttről . Az Egyszülöttet Krisztusnak , Autogenésznek , Nousznak , Akaratnak , és Logosznak ( Igének ) nevezi , és aki szerinte az eonból alászállt lény . Az Isten után következő lény a mű szerint a Barbelo nevet viseli , és ő a látható lények feje . Barbelo formálja a női eonokat , kik ezután szembesülnek az Elsőszülöttel , azaz a láthatlan lélekkel . A mű szól a pszichikus és a földi Ádám eredetéről , illetve az élet és a gnószisz fájáról . Igen sok utalást tartalmaz az Ó- és az Újszövetségre . Grant szerint a művet Antiochiai Saturnius írta Szíriában . A könyvet feltehetően az egyiptomi Sethiánus gnosztikus szekta használta . Jegyzetek Források Újszövetségi apokrif irodalom Apokrif evangéliumok