Betina
Betina falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében. Közigazgatásilag Tisnóhoz tartozik.

Fekvése 
Šibenik központjától légvonalban 25, közúton 34 km-re északnyugatra, községközpontjától 6 km-re északnyugatra Dalmácia középső részén, a Murter-sziget északi részén egy északkeletre néző öbölben fekszik. A település az Adria parti főúttól (Jadranske magistrale D8) 13 km-re a D12-es főúton Tisnón át érthető el.

Története 
A Murter-sziget területe már az ókorban is lakott volt. Krsto Stošić „Sela šibenskog kotara”, azaz a „Šibeniki körzet falvai” című 1941-ben megjelent művében felhívja a figyelmet, hogy a Murtar- (sv. Nikola) öböl feletti, ma szőlőkkel, gyümölcsösökkel és olajfákkal borított magaslaton az ókorban az illírek vára állt, amely az öböl feletti őrhelyként szolgált. Ez vár lett később a betelepülő horvátok ajkán előbb a hegy, az öböl majd az egész sziget névadója, mivel a „Mor – tar” jelentése tengeri erőd volt. A római korban a mai Betina és Murter települések között állt Colentum városa, ahol szétszórtan számos, gazdagon díszített római villa maradványa maradt fenn freskókkal és mozaikpadlókkal. Közelében 6. századi ókeresztény templom áll, mely ma a temetőben található. Plitka Vala nevű településrészén római villa rustica és temető maradványai kerültek elő.

Betina első írásos említése 1423-ból származik, amikor 8 házban 15 személy élt a településen. Neve a kelta „bet” főnévből származik, mely szájat, torkolatot jelent és a betinai kikötő folyótorkolatra emlékeztető formájával állhat kapcsolatban. A 15. században épült a valószínűleg Assisi Szent Ferencnek szentelt első temploma is, mivel szolgálatát a közeli Sustipanac-sziget ferences kolostorának szerzetesei látták el. 1514-ben kezdte el építeni Ivan Hrelić mester azt a tornyot, mely a betinai partnak a szárazföld felé kiugró részén állt és a török elleni védelmet szolgálta. A 16. században Vránából menekült családok érkeztek ide. A legtöbben 1573-ban jöttek, miután a török elfoglalta településüket. 1597-ben Betinán 16 ház állt. A mai templomot 1601-ben építették barokk stílusban. 1678-ban már 52 család, mintegy 350 fő élt a településen. Ebben az időben a sziget legnagyobb része még olaj- és fügefákkal volt borítva, így a lakosság fő gazdasági tevékenységét is ez határozta meg. Mára sajnos helyettük már eluralkodott a fenyő, a macchia és az alacsonyabb növényzet. A földművelés helyett a lakosság később a halászatból és állattartásból élt. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. 1842-ben horvát és olasz nyelvű alapiskola nyílt a településen. A település hajóépítő mestereiről is híres volt. Az első családi hajóépítő üzemet még 1740-ben alapította a Korčuláról áttelepült Paško Filipi. 1848-ban nyitották meg az abban a korban nagyon modern hajógyárat és a hajóépítés hagyománya a mai napig is tart, bár a gyár technikai okok miatt csak háromszáz tonnáig tud hajókat építeni és javítani. 1865-ben nyílt meg az első horvát olvasókör. A század végén megalapították a település kulturális és művészeti egyesületét, a Zorát, amely a legrégibb ilyen egyesület a megyében. 1902-ben megalakult a helyi Hrvatski Sokol egyesület, mely 1930-ban szűnt meg. A településnek 1857-ben 855, 1910-ben 1371 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. 1950-ben megalapították a „Žal” vitorlásklubot, 1953-ban pedig a „Brodograditelj” vízilabdaklubot. Lakossága 2011-ben 697 fő volt. Fő megélhetési forrásuk ma már a turizmusból származik. A település kikötője a Marina Betina lehetővé teszi a tengeri turizmus fejlődését is.

Lakosság

Nevezetességei  
Assisi Szent Ferencnek szentelt temploma 1601-ben épült barokk stílusban. Elődje egy 15. századi templom lehetett, melyről történeti források szólnak. Harangtornyát 1736-ban építették, a šibeniki Giovanni Scocco mester munkája. Oltárai közül említésre méltó a 18. században készült barokk oltár a Rózsafüzér királynőjének képével és a Szent József oltár a Gyógyító boldogasszony képével. 
Hrelić tornyát 1514-ben építette a török ellen Ivan Hrelić mester. Mára a félkör alakúvá csonkított torony egy magán lakóház részét képezi.  
A betinai temetőben áll a 6. században épített Gradinai boldogasszony templom. A 17. században félköríves apszissal bővítették és barokk stílusban építették át. Ekkor nyerte el mai formáját. Egyhajós épület, homlokzata felett pengefalú harangtoronnyal, benne két haranggal. 
A település központja közelében Plitka Valán a tengerparton római villa rustica és temető maradványai találhatók.
Betina és Murter között a temető mellett találhatók Colentum római város maradványai. Az itt kiásott régészeti leletek, római pénzek, használati tárgyak, mozaikok stb. a zárai régészeti múzeumban találhatók.
Egy régi olajprésmalom ma vendéglátóhelyként működik. Benne kiállítás tekinthető meg a malom berendezéséből és a régi használati tárgyakból.
Betina régi településmagja ma is több középkori eredetű házat őriz. A Paškvalin család régi lakóháza 1461-ben épült.
Ősi hagyomány a betinai gajeta építésének művészete. A betinai gajeta egy fából készült hajó, amelynek hosszúsága 5-8 méter között változik, szélessége 2 - 2,60 m. A gajeta alapvető hajtóeszköze a vitorla. Az itteni hajóépítés művészetének történelmi gyökerei 1745-ig nyúlnak vissza, amikor Paško Filipi korčulai hajóépítő Betinára költözött és fiaival hajóépítő műhelyt alapított. Az építés művészete a 18. század közepétől lényegében a mai napig változatlan maradt. E hajótípus néhány tipikus, felismerhető jellemzője az evezők markolata (sohe), mely jellegzetesen U alakú. További felismerhető részlet a "skála", amely a belépést könnyítette meg a fedélzetre. Ennek a hajótípusnak az volt az elsődleges feladata, hogy különböző típusú rakományokat (élelmiszereket, mezőgazdasági termékeket, állatokat, házépítő anyagokat stb.) szállítson, ugyanakkor halászhajóként is szolgált. A gajeta egyúttal családi hajó volt, így minden családtagnak, nőknek, gyerekeknek és időseknek egyaránt tudnia kellett, hogyan kell üzemeltetni. Emiatt több hajó kombinációjának kellett lennie, melyet csak a helyi kézművesek tudtak megalkotni. Ez a hajógyártás nagymértékben befolyásolta Murter szigetének fejlődését és külső képét, mert dokkokat, raktárakat és hajógyártó műhelyeket építettek. A hajóépítés fejlődésével párhuzamosan különböző népszokások és táncok ("Kolo od kanate") is kialakultak. Közvetlenül kapcsolódik ehhez a művészethez a "Tarci Szűzanya" ünnepe, amikor a helyiek egyfajta ünnepélyes hajós felvonulással mennek a kornati Tarci Szűzanya kis templomához.

Kultúra 
Betina kulturális és művészeti egyesülete a „Zora”, amely sok évtizedes munkájával őrzi és ápolja a település kulturális hagyományait. Másik művészeti egyesülete a „Kutak” zenekar, amely a modern és progresszív zene fejlődéséhez járul hozzá. A település központi terén minden nyáron megrendezik a „Dan Brganje” folklór és népi fesztivált.

Sport 
A település sportegyesületei a „Betina” bowlingklub,  a „Kalafat” kispályás labdarúgóklub, a „Brodograditelj” vízilabdaklub, a „Žal” vitorlásklub és a „Betina” női kispályás labdarúgóklub.

További információk
 Tisno község hivatalos oldala 
 Betina turisztikai irodájának honlapja 
 A betinai hajógyár története

Jegyzetek

Šibenik-Knin megye települései
Betina falu Horvátországban Šibenik-Knin megyében . Közigazgatásilag Tisnóhoz tartozik . Fekvése Šibenik központjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , községközpontjátólkm-re északnyugatra Dalmácia középső részén , a Murter-sziget északi részén egy északkeletre néző öbölben fekszik . A település az Adria parti főúttól ( Jadranske magistrale D8) km-re a D12-es főúton Tisnón át érthető el . Története A Murter-sziget területe már az ókorban is lakott volt . Krsto Stošić „ Sela šibenskog kotara” , azaz a „ Šibeniki körzet falvai” címűben megjelent művében felhívja a figyelmet , hogy a Murtar- ( sv . Nikola ) öböl feletti , ma szőlőkkel , gyümölcsösökkel és olajfákkal borított magaslaton az ókorban az illírek vára állt , amely az öböl feletti őrhelyként szolgált . Ez vár lett később a betelepülő horvátok ajkán előbb a hegy , az öböl majd az egész sziget névadója , mivel a „ Mor – tar” jelentése tengeri erőd volt . A római korban a mai Betina és Murter települések között állt Colentum városa , ahol szétszórtan számos , gazdagon díszített római villa maradványa maradt fenn freskókkal és mozaikpadlókkal . Közelében századi ókeresztény templom áll , mely ma a temetőben található . Plitka Vala nevű településrészén római villa rustica és temető maradványai kerültek elő . Betina első írásos említéseból származik , amikorházbanszemély élt a településen . Neve a kelta „ bet” főnévből származik , mely szájat , torkolatot jelent és a betinai kikötő folyótorkolatra emlékeztető formájával állhat kapcsolatban . A században épült a valószínűleg Assisi Szent Ferencnek szentelt első temploma is , mivel szolgálatát a közeli Sustipanac-sziget ferences kolostorának szerzetesei látták el.ben kezdte el építeni Ivan Hrelić mester azt a tornyot , mely a betinai partnak a szárazföld felé kiugró részén állt és a török elleni védelmet szolgálta . A században Vránából menekült családok érkeztek ide . A legtöbbenban jöttek , miután a török elfoglalta településüket.ben Betinánház állt . A mai templomotben építették barokk stílusban.ban márcsalád , mintegyfő élt a településen . Ebben az időben a sziget legnagyobb része még olaj- és fügefákkal volt borítva , így a lakosság fő gazdasági tevékenységét is ez határozta meg . Mára sajnos helyettük már eluralkodott a fenyő , a macchia és az alacsonyabb növényzet . A földművelés helyett a lakosság később a halászatból és állattartásból élt.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt.ben horvát és olasz nyelvű alapiskola nyílt a településen . A település hajóépítő mestereiről is híres volt . Az első családi hajóépítő üzemet mégben alapította a Korčuláról áttelepült Paško Filipi.ban nyitották meg az abban a korban nagyon modern hajógyárat és a hajóépítés hagyománya a mai napig is tart , bár a gyár technikai okok miatt csak háromszáz tonnáig tud hajókat építeni és javítani.ben nyílt meg az első horvát olvasókör . A század végén megalapították a település kulturális és művészeti egyesületét , a Zorát , amely a legrégibb ilyen egyesület a megyében.ben megalakult a helyi Hrvatski Sokol egyesület , melyban szűnt meg . A településnekbenbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett.ben megalapították a „ Žal” vitorlásklubot, ban pedig a „ Brodograditelj” vízilabdaklubot . Lakosságabenfő volt . Fő megélhetési forrásuk ma már a turizmusból származik . A település kikötője a Marina Betina lehetővé teszi a tengeri turizmus fejlődését is . Lakosság Nevezetességei Assisi Szent Ferencnek szentelt templomaben épült barokk stílusban . Elődje egy századi templom lehetett , melyről történeti források szólnak . Harangtornyátban építették , a šibeniki Giovanni Scocco mester munkája . Oltárai közül említésre méltó a században készült barokk oltár a Rózsafüzér királynőjének képével és a Szent József oltár a Gyógyító boldogasszony képével . Hrelić tornyátben építette a török ellen Ivan Hrelić mester . Mára a félkör alakúvá csonkított torony egy magán lakóház részét képezi . A betinai temetőben áll a században épített Gradinai boldogasszony templom . A században félköríves apszissal bővítették és barokk stílusban építették át . Ekkor nyerte el mai formáját . Egyhajós épület , homlokzata felett pengefalú harangtoronnyal , benne két haranggal . A település központja közelében Plitka Valán a tengerparton római villa rustica és temető maradványai találhatók . Betina és Murter között a temető mellett találhatók Colentum római város maradványai . Az itt kiásott régészeti leletek , római pénzek , használati tárgyak , mozaikok stb. a zárai régészeti múzeumban találhatók . Egy régi olajprésmalom ma vendéglátóhelyként működik . Benne kiállítás tekinthető meg a malom berendezéséből és a régi használati tárgyakból . Betina régi településmagja ma is több középkori eredetű házat őriz . A Paškvalin család régi lakóházaben épült . Ősi hagyomány a betinai gajeta építésének művészete . A betinai gajeta egy fából készült hajó , amelynek hosszúságaméter között változik , szélessége-60 m . A gajeta alapvető hajtóeszköze a vitorla . Az itteni hajóépítés művészetének történelmi gyökereiig nyúlnak vissza , amikor Paško Filipi korčulai hajóépítő Betinára költözött és fiaival hajóépítő műhelyt alapított . Az építés művészete a század közepétől lényegében a mai napig változatlan maradt . E hajótípus néhány tipikus , felismerhető jellemzője az evezők markolata ( sohe ) , mely jellegzetesen U alakú . További felismerhető részlet a " skála " , amely a belépést könnyítette meg a fedélzetre . Ennek a hajótípusnak az volt az elsődleges feladata , hogy különböző típusú rakományokat ( élelmiszereket , mezőgazdasági termékeket , állatokat , házépítő anyagokat stb. ) szállítson , ugyanakkor halászhajóként is szolgált . A gajeta egyúttal családi hajó volt , így minden családtagnak , nőknek , gyerekeknek és időseknek egyaránt tudnia kellett , hogyan kell üzemeltetni . Emiatt több hajó kombinációjának kellett lennie , melyet csak a helyi kézművesek tudtak megalkotni . Ez a hajógyártás nagymértékben befolyásolta Murter szigetének fejlődését és külső képét , mert dokkokat , raktárakat és hajógyártó műhelyeket építettek . A hajóépítés fejlődésével párhuzamosan különböző népszokások és táncok ( "Kolo od kanate " ) is kialakultak . Közvetlenül kapcsolódik ehhez a művészethez a " Tarci Szűzanya " ünnepe , amikor a helyiek egyfajta ünnepélyes hajós felvonulással mennek a kornati Tarci Szűzanya kis templomához . Kultúra Betina kulturális és művészeti egyesülete a „ Zora” , amely sok évtizedes munkájával őrzi és ápolja a település kulturális hagyományait . Másik művészeti egyesülete a „ Kutak” zenekar , amely a modern és progresszív zene fejlődéséhez járul hozzá . A település központi terén minden nyáron megrendezik a „ Dan Brganje” folklór és népi fesztivált . Sport A település sportegyesületei a „ Betina” bowlingklub , a „ Kalafat” kispályás labdarúgóklub , a „ Brodograditelj” vízilabdaklub , a „ Žal” vitorlásklub és a „ Betina” női kispályás labdarúgóklub . További információk Tisno község hivatalos oldala Betina turisztikai irodájának honlapja A betinai hajógyár története Jegyzetek Šibenik-Knin megye települései