Carlo Galli
Carlo Galli (Montecatini Terme, 1931. március 6. – Róma, 2022. november 6.) olasz válogatott labdarúgó, csatár.

Pályafutása 
Ifjúsági karrierjét szülővárosa csapatában kezdte, majd itt játszotta első felnőtt mérkőzéseit is, az akkor a harmadosztályban szereplő együttesben. Egyetlen év után az akkor még szintén a Serie C-ben játszó Cascinához szerződött, ahol két idényt játszott le.

1949-ben egy véletlen találkozásnak köszönhette, hogy az addigiaknál erősebb csapatban folytathatta pályafutását. Ebben az évben találkozott a későbbi szövetségi kapitánnyal, Giuseppe Vianival, aki nyáron magával is vitte őt a Palermóhoz, rögtön az első osztályba. Bár magas volt, némileg furcsa módon a fejjátéka eleinte kifejezetten gyenge volt. Ez volt a legnagyobb hiányosság, amelyet Vianinak ki kellett küszöbölnie Galli játékában, végül december nyolcadikán, pályafutása során először pályára léphetett a Serie A-ban. 10 nappal később, a Lazio ellen megszerezte első góljait, amelyek végül a győzelmet is jelentették a 2–1-gyel záruló összecsapáson.

1951-ben Galli és Viani a Romához igazolt, amely éppen akkor esett ki a másodosztályba, és értelemszerűen az azonnali visszajutást célozta meg. Galli és a másik új szerzemény, Lorenzo Bettini nagyon jól dolgozott együtt, közülük Galli tizenhárom találattal a szezon végén házi gólkirály lett. A feljutás után hosszú idő után elváltak Galli és Viani útjai, miután a tréner a Bologna ajánlatát fogadta el. Galli tehát maradt a fővárosban, egészen 1956-ig, amikor helyet cserélt a Milanban játszó Gunnar Nordahllal.

Amikor Galli Milánóba szerződött, ismét együtt dolgozhatott Gipo Vianival. A római öt év után itt is ugyanennyit játszott, ezalatt száztizenkét bajnokin negyvenhétszer talált az ellenfelek kapujába. Itt kétszer is bajnoki címet ünnepelhetett, valamint az április 13-án, a Lazio ellen szerzett öt gólja rekord a bajnokságban.

Nyolc találkozó erejéig az Udinese játékosa is volt, majd 1961-ben a Genoához igazolt, amellyel a Roma után ismét megnyerte a másodosztály küzdelmeit. Karrierje legvégén megfordult még Róma kék-fehér felében, a Laziónál, utolsó csapata pedig a harmadosztályú Pistoiese volt, az 1965-66-os idényben.

A válogatottban összesen tizenhárom meccsen lépett pályára, köztük kettőn az 1954-es világbajnokságon. Egy gólt szerzett a világbajnokságon, a Belgium elleni csoportmeccsen, összesen pedig öt találatot jegyez a nemzeti csapatban.

Statisztikái

Sikerei, díjai
Bajnok: 
1956-57, 1958-59
Serie B: 
1951-52, 1961-62

Jegyzetek

Források 
 
 
 Statisztikái az olasz szövetség oldalán
 Enciclopedia del Calcio

1931-ben született személyek
2022-ben elhunyt személyek
Olasz labdarúgók
Labdarúgócsatárok
A Palermo labdarúgói
Az AS Roma labdarúgói
A Milan labdarúgói
Az Udinese labdarúgói
A Genoa labdarúgói
Az SS Lazio labdarúgói
Az 1954-es világbajnokság labdarúgói
Carlo Galli ( Montecatini Terme , március – Róma , november ) olasz válogatott labdarúgó , csatár . Pályafutása Ifjúsági karrierjét szülővárosa csapatában kezdte , majd itt játszotta első felnőtt mérkőzéseit is , az akkor a harmadosztályban szereplő együttesben . Egyetlen év után az akkor még szintén a Serie C-ben játszó Cascinához szerződött , ahol két idényt játszott le . 1949-ben egy véletlen találkozásnak köszönhette , hogy az addigiaknál erősebb csapatban folytathatta pályafutását . Ebben az évben találkozott a későbbi szövetségi kapitánnyal , Giuseppe Vianival , aki nyáron magával is vitte őt a Palermóhoz , rögtön az első osztályba . Bár magas volt , némileg furcsa módon a fejjátéka eleinte kifejezetten gyenge volt . Ez volt a legnagyobb hiányosság , amelyet Vianinak ki kellett küszöbölnie Galli játékában , végül december nyolcadikán , pályafutása során először pályára léphetett a Serie A-ban.nappal később , a Lazio ellen megszerezte első góljait , amelyek végül a győzelmet is jelentették a1-gyel záruló összecsapáson . 1951-ben Galli és Viani a Romához igazolt , amely éppen akkor esett ki a másodosztályba , és értelemszerűen az azonnali visszajutást célozta meg . Galli és a másik új szerzemény , Lorenzo Bettini nagyon jól dolgozott együtt , közülük Galli tizenhárom találattal a szezon végén házi gólkirály lett . A feljutás után hosszú idő után elváltak Galli és Viani útjai , miután a tréner a Bologna ajánlatát fogadta el . Galli tehát maradt a fővárosban , egészenig , amikor helyet cserélt a Milanban játszó Gunnar Nordahllal . Amikor Galli Milánóba szerződött , ismét együtt dolgozhatott Gipo Vianival . A római öt év után itt is ugyanennyit játszott , ezalatt száztizenkét bajnokin negyvenhétszer talált az ellenfelek kapujába . Itt kétszer is bajnoki címet ünnepelhetett , valamint az áprilisán , a Lazio ellen szerzett öt gólja rekord a bajnokságban . Nyolc találkozó erejéig az Udinese játékosa is volt , majdben a Genoához igazolt , amellyel a Roma után ismét megnyerte a másodosztály küzdelmeit . Karrierje legvégén megfordult még Róma kék-fehér felében , a Laziónál , utolsó csapata pedig a harmadosztályú Pistoiese volt , azos idényben . A válogatottban összesen tizenhárom meccsen lépett pályára , köztük kettőn azes világbajnokságon . Egy gólt szerzett a világbajnokságon , a Belgium elleni csoportmeccsen , összesen pedig öt találatot jegyez a nemzeti csapatban . Statisztikái Sikerei , díjai Bajnok : 1956-57 , Serie B : 1951-52 , Jegyzetek Források Statisztikái az olasz szövetség oldalán Enciclopedia del Calcio 1931-ben született személyek 2022-ben elhunyt személyek Olasz labdarúgók Labdarúgócsatárok A Palermo labdarúgói Az AS Roma labdarúgói A Milan labdarúgói Az Udinese labdarúgói A Genoa labdarúgói Az SS Lazio labdarúgói Azes világbajnokság labdarúgói