Váci csata (1684)
A váci csata 1684. június 27-én zajlott le a Buda ostromára indított császári hadjárat kezdetén. A Lotaringiai Károly herceg által vezetett, Pest városának elfoglalására vonuló császári sereg Vác közelében megütközött Kara Mehmed (Mohammed) pasa, budai helytartó eléje küldött török seregével, és szétverte őket. A győzelem után a császáriak elfoglalták Vácot, és néhány nappal később Pest városát is, amelynek birtoklása kulcsfontosságú volt Buda ostromának megkezdéséhez.

Előzmények
1684 május Lotaringiai Károly parancsnoksága alatt Vágsellyéről elindult a császári fősereg Buda ostromára. Párkánynál átkeltek a Dunán jobb (déli) partjára, Esztergomba, a hadművelet fő támaszpontjára. Velük tartott Marco d’Aviano kapucinus szerzetes is. Június 18-án a Maximilian Lorenz von Starhemberg által vezetett előhad rövid ostrommal bevette Visegrádot. A kivallatott foglyoktól megtudták, hogy a budai vár török védőrsége  erősítést kapott, Musztafa aleppói pasa, Magyarországi szerdár parancsnoksága alatt.

Károly herceg vezérkara úgy döntött, először a balparti Pestet foglalják el. A sereg 500 főnyi helyőrséget hagyott Visegrádon, és visszaindult Esztergomba. Mielőtt odaértek volna, június 17-én Kara Mehmed pasa budai helytartó 1500 lovassal és 400 janicsárral rajtaütést rendelt el az esztergomi császári utánpótlási bázis ellen. A tatár-török különítmény beleütközött a budai úton járőröző császári vértes ezredbe, ütközet alakult ki, a harcolva visszavonuló császáriak 100 tatárt megöltek, több pasa is elesett, a vértes ezred 50 embert veszített, köztük az ezredparancsnokot, Hallewyl báró főstrázsamestert is. Június 18-án a császári fősereg Visegrád alól visszaérkezett Esztergomba, itt egyesültek az erősítésként érkező sziléziai hadakkal, Lubomirski herceg lengyel lovasságával és a magyar nemesi felkelő egységekkel, Esterházy Pál nádor csapataival, így a létszám már  emelkedett.

Június 21-én a sereg ismét átkelt az esztergomi hajóhídon Párkányba. A Duna bal (északi) partjára jutva átkeltek a Garam és Ipoly folyókon, és Pest felé vonultak. Nagymarostól és Verőcétől a csapat egy része látványos megtévesztő manővert hajtott végre keleti irányban, Nógrád felé, miközben a főerő az Ipoly mellől egyenesen Kismaros és Vác felé folytatta útját. Musztafa pasa azonban átlátta a cselt. Gyors haditanácsot tartott, hogy eldöntse, Esztergomot vegye-e ostrom alá, vagy a Pest felé vonuló fősereget támadja-e meg? A seregvezérek véleménye alapján Musztafa pasa úgy döntött, Kara Mehmed pasát, budai helytartót, a temesvári, egri és boszniai pasákkal és a tatár kán fiát, összesen  lovassal és 3000 janicsárral Vác felé nyomuló császáriak ellen küldi, hogy megállítsa őket, mielőtt a dombok közül kijutnának a síkságra.

A csata lefolyása

A Kismaroson tartózkodó Lotaringiai Károly herceg június 27-én kapott hírt a török-tatár sereg közeledéséről, és úgy döntött, megtámadja őket.

Musztafa pasa utasítása szerint Kara Mehmed pasa Váctól néhány km-re északnyugatra, a verőcei hegyszorosok kijáratánál, a Cigányhegy nevű magaslaton helyezte állásba csapatait, jobbszárnya a hegységre, bal szárnya a Dunára támaszkodott. Jól védhető helyet választott, a balszárny előtt egy nehezen járható mocsár is elterült, ezen csak egyetlen keskeny, hosszú híd vezetett át, amelyen csak két ember fért el egymás mellett. A jobb szárny fölött egy magas hegyfal emelkedett, de Kara Mehmed ennek a magaslatnak kínálkozó előnyét nem használta ki, csapataival nem szállta meg.

Lotaringiai Károly seregének a szűk verőcei hegyszorosból kellett kitörnie és elegendő erőt rövid idő alatt kellett harcképes csatasorokba rendeznie, hogy a sereg a tervezett támadásban kifejthesse teljes harcerejét. A herceg a lovasságot századonként a gyalogság közé osztotta be. Az így kialakított jobbszárnyat Badeni Lajos őrgróf vezette, a bal szárnyat Neuburg hercege, a középen álló egységeket Maximilian von Starhemberg táborszernagy irányította. A haditerv szerint a jobbszárnynak és a középhadnak frontálisan támadja meg az ellenséget, a balszárny pedig hajtson végre megkerülő hadműveletet, és kapja oldalba a török-tatár jobbszárnyat. A tartalék bevetésének idejéről és módjáról a fővezér, Károly herceg és Ernst Rüdiger von Starhemberg gróf döntött.

A császáriak a támadást tüzérségi tűzzel indították, a törökök is ágyútűz alá vették a támadókat, de tüzük hatásossága gyenge volt, mert lövegeik és lövészeik túl magasan álltak és lefelé irányított lövéseik túl messzire mentek. A császári lovas csapatok így erős ellenséges tűz alatt is előre tudtak nyomulni, gyakorlatilag egyetlen lövés leadása nélkül. A jobb szárny és a középhad is átkelt az útjukat álló mocsáron, a vártnál könnyebben és gyorsabban. Felkapaszkodtak az ellenség által megszállva tartott lejtőn, és csak az ellenség közelébe jutva kezdtek maguk is tüzelni. A tatár harcvonal, majd a szpáhik sorai is meginogtak. A megkerülő műveletet végrehajtó császári balszárny ekkor avatkozott a harcba, a velük szemben álló janicsárok is meghátráltak, általános visszavonulás kezdődött. A lovasság – a feljegyzések szerint főleg magyar huszárok – üldözőbe vette a megvert ellenséget, a Váctól délkeletre fekvő síkságon is. 700 menekülő ellenséget levágtak, a maradék 1200 fő az erdőkbe húzódott vissza.

A csata végén beérkező császári gyalogság és a nehéztüzérség magát Vácot támadta meg, a rövid ágyúzás után a város helyőrsége megadta magát. Az elfogott janicsárokat a császári dunai flotta gályáira vittek. Két magas rangú török tisztet kicseréltek keresztények foglyokra.

A váci csatában 3000 török halt meg, köztük Szidi (Szejdi) Ahmed temesvári pasa is. A császáriak vesztesége elenyésző volt, 20 (legfeljebb 50) katona esett el. Jelentős zsákmányt ejtettek, a török-tatár had ágyúi és a váci helyőrség teljes tüzérsége a győztesek kezébe esett, megszerezték az ellenség hadfelszerelését és élelmiszer-készletét is.

Következmények

A győzelmes császári sereg június 28-án Vácon pihenőt tartott. A következő napon elindultak Pest felé, ahová 30-án érkeztek. A várost menetből megrohamozták, elfoglalták, a Pestet és Budát összekötő hajóhidat használhatatlanná tették. A városban 1800 fős helyőrséget hagytak, majd a fősereg visszatért Vácra. Itt a Szentendrei-szigeten át kettős hajóhidat vertek, átkeltek a Duna jobb partjára, július 10-én Szentendrénél visszaverték Musztafa pasa támadását. Július 14-én Buda alá értek, és megkezdték az erősen védett vár ostromát. Kara Mehmed pasa már július 28-án (Gergely n.sz. augusztus 10-én) elesett. Október végén az ostromlók eredmény nélkül elvonultak.

Jegyzetek

Források
 Bánlaky József: A magyar nemzet hadtörténelme (MEK-OSZK), 0017/1380. Visegrád megvétele június 15–18-ig és az esztergomi ütközet június 17-én.
 Bánlaky József: A magyar nemzet hadtörténelme (MEK-OSZK), 0017/1381. A váci ütközet június 27-én.
 Bánlaky József: A magyar nemzet hadtörténelme (MEK-OSZK), 0017/1382. Pest megszállása június 30-án.
 Bánlaky József: A magyar nemzet hadtörténelme (MEK-OSZK), 0017/1384. Buda sikertelen ostroma július 15-től október 31-ig.
 Schlacht bey WEIZEN: Johann Christoph Wagner korabeli metszete a váci csatáról, ill. a kép adatlapja (OSZK)

1684
Újkori csaták
Magyarország csatái
Az Oszmán Birodalom csatái
Ausztria csatái
A Német-római Birodalom csatái
Vác
Pest megye történelme
A váci csata júniusén zajlott le a Buda ostromára indított császári hadjárat kezdetén . A Lotaringiai Károly herceg által vezetett , Pest városának elfoglalására vonuló császári sereg Vác közelében megütközött Kara Mehmed ( Mohammed ) pasa , budai helytartó eléje küldött török seregével , és szétverte őket . A győzelem után a császáriak elfoglalták Vácot , és néhány nappal később Pest városát is , amelynek birtoklása kulcsfontosságú volt Buda ostromának megkezdéséhez . Előzmények 1684 május Lotaringiai Károly parancsnoksága alatt Vágsellyéről elindult a császári fősereg Buda ostromára . Párkánynál átkeltek a Dunán jobb ( déli ) partjára , Esztergomba , a hadművelet fő támaszpontjára . Velük tartott Marco d’Aviano kapucinus szerzetes is . Júniusán a Maximilian Lorenz von Starhemberg által vezetett előhad rövid ostrommal bevette Visegrádot . A kivallatott foglyoktól megtudták , hogy a budai vár török védőrsége erősítést kapott , Musztafa aleppói pasa , Magyarországi szerdár parancsnoksága alatt . Károly herceg vezérkara úgy döntött , először a balparti Pestet foglalják el . A seregfőnyi helyőrséget hagyott Visegrádon , és visszaindult Esztergomba . Mielőtt odaértek volna , júniusén Kara Mehmed pasa budai helytartólovassal ésjanicsárral rajtaütést rendelt el az esztergomi császári utánpótlási bázis ellen . A tatár-török különítmény beleütközött a budai úton járőröző császári vértes ezredbe , ütközet alakult ki , a harcolva visszavonuló császáriaktatárt megöltek , több pasa is elesett , a vértes ezredembert veszített , köztük az ezredparancsnokot , Hallewyl báró főstrázsamestert is . Júniusán a császári fősereg Visegrád alól visszaérkezett Esztergomba , itt egyesültek az erősítésként érkező sziléziai hadakkal , Lubomirski herceg lengyel lovasságával és a magyar nemesi felkelő egységekkel , Esterházy Pál nádor csapataival , így a létszám már emelkedett . Júniusén a sereg ismét átkelt az esztergomi hajóhídon Párkányba . A Duna bal ( északi ) partjára jutva átkeltek a Garam és Ipoly folyókon , és Pest felé vonultak . Nagymarostól és Verőcétől a csapat egy része látványos megtévesztő manővert hajtott végre keleti irányban , Nógrád felé , miközben a főerő az Ipoly mellől egyenesen Kismaros és Vác felé folytatta útját . Musztafa pasa azonban átlátta a cselt . Gyors haditanácsot tartott , hogy eldöntse , Esztergomot vegye-e ostrom alá , vagy a Pest felé vonuló fősereget támadja-e meg ? A seregvezérek véleménye alapján Musztafa pasa úgy döntött , Kara Mehmed pasát , budai helytartót , a temesvári , egri és boszniai pasákkal és a tatár kán fiát , összesen lovassal ésjanicsárral Vác felé nyomuló császáriak ellen küldi , hogy megállítsa őket , mielőtt a dombok közül kijutnának a síkságra . A csata lefolyása A Kismaroson tartózkodó Lotaringiai Károly herceg júniusén kapott hírt a török-tatár sereg közeledéséről , és úgy döntött , megtámadja őket . Musztafa pasa utasítása szerint Kara Mehmed pasa Váctól néhány km-re északnyugatra , a verőcei hegyszorosok kijáratánál , a Cigányhegy nevű magaslaton helyezte állásba csapatait , jobbszárnya a hegységre , bal szárnya a Dunára támaszkodott . Jól védhető helyet választott , a balszárny előtt egy nehezen járható mocsár is elterült , ezen csak egyetlen keskeny , hosszú híd vezetett át , amelyen csak két ember fért el egymás mellett . A jobb szárny fölött egy magas hegyfal emelkedett , de Kara Mehmed ennek a magaslatnak kínálkozó előnyét nem használta ki , csapataival nem szállta meg . Lotaringiai Károly seregének a szűk verőcei hegyszorosból kellett kitörnie és elegendő erőt rövid idő alatt kellett harcképes csatasorokba rendeznie , hogy a sereg a tervezett támadásban kifejthesse teljes harcerejét . A herceg a lovasságot századonként a gyalogság közé osztotta be . Az így kialakított jobbszárnyat Badeni Lajos őrgróf vezette , a bal szárnyat Neuburg hercege , a középen álló egységeket Maximilian von Starhemberg táborszernagy irányította . A haditerv szerint a jobbszárnynak és a középhadnak frontálisan támadja meg az ellenséget , a balszárny pedig hajtson végre megkerülő hadműveletet , és kapja oldalba a török-tatár jobbszárnyat . A tartalék bevetésének idejéről és módjáról a fővezér , Károly herceg és Ernst Rüdiger von Starhemberg gróf döntött . A császáriak a támadást tüzérségi tűzzel indították , a törökök is ágyútűz alá vették a támadókat , de tüzük hatásossága gyenge volt , mert lövegeik és lövészeik túl magasan álltak és lefelé irányított lövéseik túl messzire mentek . A császári lovas csapatok így erős ellenséges tűz alatt is előre tudtak nyomulni , gyakorlatilag egyetlen lövés leadása nélkül . A jobb szárny és a középhad is átkelt az útjukat álló mocsáron , a vártnál könnyebben és gyorsabban . Felkapaszkodtak az ellenség által megszállva tartott lejtőn , és csak az ellenség közelébe jutva kezdtek maguk is tüzelni . A tatár harcvonal , majd a szpáhik sorai is meginogtak . A megkerülő műveletet végrehajtó császári balszárny ekkor avatkozott a harcba , a velük szemben álló janicsárok is meghátráltak , általános visszavonulás kezdődött . A lovasság – a feljegyzések szerint főleg magyar huszárok – üldözőbe vette a megvert ellenséget , a Váctól délkeletre fekvő síkságon is.menek ülő ellenséget levágtak , a maradékfő az erdőkbe húzódott vissza . A csata végén beérkező császári gyalogság és a nehéztüzérség magát Vácot támadta meg , a rövid ágyúzás után a város helyőrsége megadta magát . Az elfogott janicsárokat a császári dunai flotta gályáira vittek . Két magas rangú török tisztet kicseréltek keresztények foglyokra . A váci csatábantörök halt meg , köztük Szidi ( Szejdi ) Ahmed temesvári pasa is . A császáriak vesztesége elenyésző volt,( legfeljebbkatona esett el . Jelentős zsákmányt ejtettek , a török-tatár had ágyúi és a váci helyőrség teljes tüzérsége a győztesek kezébe esett , megszerezték az ellenség hadfelszerelését és élelmiszer-készletét is . Következmények A győzelmes császári sereg júniusán Vácon pihenőt tartott . A következő napon elindultak Pest felé , ahováán érkeztek . A várost menetből megrohamozták , elfoglalták , a Pestet és Budát összekötő hajóhidat használhatatlanná tették . A városbanfős helyőrséget hagytak , majd a fősereg visszatért Vácra . Itt a Szentendrei-szigeten át kettős hajóhidat vertek , átkeltek a Duna jobb partjára , júliusén Szentendrénél visszaverték Musztafa pasa támadását . Júliusén Buda alá értek , és megkezdték az erősen védett vár ostromát . Kara Mehmed pasa már júliusán ( Gergely n.sz . augusztusén ) elesett . Október végén az ostromlók eredmény nélkül elvonultak . Jegyzetek Források Bánlaky József : A magyar nemzet hadtörténelme ( MEK-OSZK) ,1380. Visegrád megvétele június18-ig és az esztergomi ütközet júniusén . Bánlaky József : A magyar nemzet hadtörténelme ( MEK-OSZK) , 1381. A váci ütközet júniusén . Bánlaky József : A magyar nemzet hadtörténelme ( MEK-OSZK) ,1382. Pest megszállása júniusán . Bánlaky József : A magyar nemzet hadtörténelme ( MEK-OSZK) ,1384. Buda sikertelen ostroma júliustől októberig . Schlacht bey WEIZEN : Johann Christoph Wagner korabeli metszete a váci csatáról , ill. a kép adatlapja ( OSZK ) 1684 Újkori csaták Magyarország csatái Az Oszmán Birodalom csatái Ausztria csatái A Német-római Birodalom csatái Vác Pest megye történelme