Poljica Kozička
Poljica Kozička falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében.

Fekvése 
Makarskától légvonalban 19, közúton 43 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 14, közúton 21 km-re északnyugatra, Közép-Dalmáciában, a Biokovo-hegység és a hercegovinai határ közötti hegyes területen fekszik. Közigazgatásilag Vrgorachoz tartozik. Közúton legjobban az A1-es autópálya mellett fekvő Kozicáról közelíthető meg.

Története 
Területe a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt. A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak, akik a magaslatokon épített, jól védhető erődített településeikben laktak. Jelenlétüket számos a település határában megtalálható halomsírok igazolják. A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az 1. században hódították meg ezt a vidéket. Az illírek elleni 9-ben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek, de a római kultúra csak érintőleges hatással volt erre a térségre. A horvát törzsek a 7. század végén és a 8. század elején telepedtek le itt, ezután területe a neretvánok kenézségének Paganiának a részét képezte. A török a 15. század második felében szállta meg ezt a vidéket, mely a 18. század elején szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves uralma alól. A török uralom után a település a Velencei Köztársaság része lett. A török uralom végével a környező településekkel együtt népesült be, a betelepülők ferences szerzetes vezetésével főként a szomszédos Hercegovinából érkeztek. A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott, de a határhoz közeli fekvésénél fogva eleinte még gyakran kellett részt vennie a velencei-török összecsapásokban. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1857-ben 803, 1910-ben 1184 lakosa volt. 1918-ban az új Szerb-Horvát-Szlovén Állam, majd később Jugoszlávia része lett. A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 172 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
A Gyógyító boldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemploma 1887-ben épült helyi faragott kövekből. Homlokzatán egy körablak és két kisebb hosszúkás, félköríves záródású ablak látható. A homlokzatának, mely lényegében azonos a régebbi Szent György templommal, tetején kőkereszt áll. A főoltár a Szűzanya szobrával a félköríves apszisban helyezkedik el. A falmélyedésekben Jézus szíve, Szent József és Szent Antal szobrai láthatók. Az épületet 1998-banteljesen felújították. Harangtornya nincs, a két harang a templom melletti, különleges építésű halottasház pengefalában található. A templom körül temető van.
Szent György tiszteletére szentelt temploma 1873-ban épült. Homlokzatán egy körablak és két kisebb hosszúkás, félköríves záródású ablak látható, tetején kőkereszt áll. Harangtornya nincs. A harang itt is hátul, a halottasház harangtornyában található. A félköríves apszisban  álló oltáron Szent György lovas szobra áll. A falmélyedésekben Szent István és Szűz Mária szobrai találhatók. Az épületet nemrégiben újították fel. Ennek során új márványoltárt és padozatot kapott. A templom körül temető van.
Illír halomsírok találhatók Ruđež, Alević, Šapit, Jujnović, Lokvenjak településrészeken, valamint a plébániaház közelében is.

Jegyzetek

Források 
Vrgorac város hivatalos oldala 
Vrgorac város turisztikai irodájának honlapja 
A split-makarskai érsekség honlapja – Poljica Vrgorska

További információk 
Prostorni plan uređenja grada Vrgorca - Vrgorac város rendezési terve. 

Split-Dalmácia megye települései
Poljica Kozička falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Fekvése Makarskától légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északnyugatra , Közép-Dalmáciában , a Biokovo-hegység és a hercegovinai határ közötti hegyes területen fekszik . Közigazgatásilag Vrgorachoz tartozik . Közúton legjobban az A1-es autópálya mellett fekvő Kozicáról közelíthető meg . Története Területe a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt . A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak , akik a magaslatokon épített , jól védhető erődített településeikben laktak . Jelenlétüket számos a település határában megtalálható halomsírok igazolják . A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az században hódították meg ezt a vidéket . Az illírek elleniben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek , de a római kultúra csak érintőleges hatással volt erre a térségre . A horvát törzsek a század végén és a század elején telepedtek le itt , ezután területe a neretvánok kenézségének Paganiának a részét képezte . A török a század második felében szállta meg ezt a vidéket , mely a század elején szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves uralma alól . A török uralom után a település a Velencei Köztársaság része lett . A török uralom végével a környező településekkel együtt népesült be , a betelepülők ferences szerzetes vezetésével főként a szomszédos Hercegovinából érkeztek . A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott , de a határhoz közeli fekvésénél fogva eleinte még gyakran kellett részt vennie a velencei-török összecsapásokban . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.benbenlakosa volt.ban az új Szerb-Horvát-Szlovén Állam , majd később Jugoszlávia része lett . A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt . Lakosság Nevezetességei A Gyógyító boldogasszony tiszteletére szentelt plébániatemplomaben épült helyi faragott kövekből . Homlokzatán egy körablak és két kisebb hosszúkás , félköríves záródású ablak látható . A homlokzatának , mely lényegében azonos a régebbi Szent György templommal , tetején kőkereszt áll . A főoltár a Szűzanya szobrával a félköríves apszisban helyezkedik el . A falmélyedésekben Jézus szíve , Szent József és Szent Antal szobrai láthatók . Az épületetbanteljesen felújították . Harangtornya nincs , a két harang a templom melletti , különleges építésű halottasház pengefalában található . A templom körül temető van . Szent György tiszteletére szentelt templomaban épült . Homlokzatán egy körablak és két kisebb hosszúkás , félköríves záródású ablak látható , tetején kőkereszt áll . Harangtornya nincs . A harang itt is hátul , a halottasház harangtornyában található . A félköríves apszisban álló oltáron Szent György lovas szobra áll . A falmélyedésekben Szent István és Szűz Mária szobrai találhatók . Az épületet nemrégiben újították fel . Ennek során új márványoltárt és padozatot kapott . A templom körül temető van . Illír halomsírok találhatók Ruđež , Alević , Šapit , Jujnović , Lokvenjak településrészeken , valamint a plébániaház közelében is . Jegyzetek Források Vrgorac város hivatalos oldala Vrgorac város turisztikai irodájának honlapja A split-makarskai érsekség honlapja – Poljica Vrgorska További információk Prostorni plan uređenja grada Vrgorca - Vrgorac város rendezési terve . Split-Dalmácia megye települései