Klausen-Leopoldsdorf
Klausen-Leopoldsdorf osztrák község Alsó-Ausztria Badeni járásában. 2022 januárjában 1705 lakosa volt.

Elhelyezkedése

Klausen-Leopoldsdorf a tartomány Industrieviertel régiójában fekszik, a Bécsi-erdőben, a Schwechat folyó mentén. Területének 83,5%-a erdő, 11,5% áll mezőgazdasági művelés alatt. Az önkormányzat 20 települést és településrészt egyesít: Agsbach, Dörfl, Forsthof, Gaisrücken, Groß-Krottenbach, Hainbach, Hasenriegel, Hauptbach, Hochstraß, Klein-Krottenbach, Lammerau, Lengbachl, Mitterriegel, Ranzenbach, Schlottleiten, Obergrödl, Riesenbach, Schöpflgitter és Untergrödl. 

A környező önkormányzatok: délkeletre Alland, délnyugatra Altenmarkt an der Triesting, nyugatra Brand-Laaben, északnyugatra Altlengbach, északra Pressbaum, északkeletre Wolfsgraben, keletre Wienerwald.

Története
A község legrégebbi része Forsthof, amelyet 1547-ben említenek először az anzbachi urbáriumban. A község a Bécsi-erdőben terül el, amely hercegi (majd császári) vadászterületnek számított. A 17. században felső-ausztriai, salzburgi, bajor és sváb favágókat telepítettek ide, 1667-ben pedig salzkammerguti ácsok keresztgátat (Klause) építettek a folyón az úsztatáshoz. A falu alapítójáról, I. Lipót császárról kapta a nevét.  1679-ben a lakosság nagy részét elvitte a pestis, helyükre Salzburgból és Tirolból költöztettek munkásokat. 

A favágók csak 1720-ban 100 ezer köbméternyi fát termeltek ki. A fagátat 1756-ban kőgátra cserélték. 1755-ben az addigi fakápolnát kőtemplommá építették át, amely 1767-ben plébániatemplomi rangot kapott. A 19. században az addigi tarvágást felváltotta az erdőgazdálkodás és -telepítés. Az utolsó faúsztatásra a Schwechat folyón 1939-ben került sor, 1963-ban pedig az úsztatási engedély lejárt, és a későbbiekben nem is újították meg.

Lakosság
A klausen-leopoldsdorfi önkormányzat területén 2022 januárjában 1705 fő élt. A lakosságszám 1991 óta gyarapodó tendenciát mutat. 2020-ban az ittlakók 93,9%-a volt osztrák állampolgár; a külföldiek közül 2,2% a régi (2004 előtti), 2% az új EU-tagállamokból érkezett. 1,4% az egykori Jugoszlávia (Szlovénia és Horvátország nélkül) vagy Törökország, 0,5% egyéb országok polgára volt. 2001-ben a lakosok 80,9%-a római katolikusnak, 2,6% evangélikusnak, 4,5% mohamedánnak, 10,8% pedig felekezeten kívülinek vallotta magát. Ugyanekkor egy magyar élt a községben; a legnagyobb nemzetiségi csoportokat a németek (93,6%) mellett a bosnyákok (1,5%), a horvátok (1,5%) és a szerbek (1%) alkották.

A népesség változása:

Látnivalók
a Szt. Lipót-plébániatemplom
az egykori faúsztató gátak

Jegyzetek

Források 
A település honlapja 
30616 – Klausen-Leopoldsdorf Statistik Austria

Fordítás 

Alsó-Ausztria települései
Klausen-Leopoldsdorf osztrák község Alsó-Ausztria Badeni járásában.januárjábanlakosa volt . Elhelyezkedése Klausen-Leopoldsdorf a tartomány Industrieviertel régiójában fekszik , a Bécsi-erdőben , a Schwechat folyó mentén . Területének5%-a erdő,5 % áll mezőgazdasági művelés alatt . Az önkormányzattelepülést és településrészt egyesít : Agsbach , Dörfl , Forsthof , Gaisrücken , Groß-Krottenbach , Hainbach , Hasenriegel , Hauptbach , Hochstraß , Klein-Krottenbach , Lammerau , Lengbachl , Mitterriegel , Ranzenbach , Schlottleiten , Obergrödl , Riesenbach , Schöpflgitter és Untergrödl . A környező önkormányzatok : délkeletre Alland , délnyugatra Altenmarkt an der Triesting , nyugatra Brand-Laaben , északnyugatra Altlengbach , északra Pressbaum , északkeletre Wolfsgraben , keletre Wienerwald . Története A község legrégebbi része Forsthof , amelyetben említenek először az anzbachi urbáriumban . A község a Bécsi-erdőben terül el , amely hercegi ( majd császári ) vadászterületnek számított . A században felső-ausztriai , salzburgi , bajor és sváb favágókat telepítettek ide, ben pedig salzkammerguti ácsok keresztgátat ( Klause ) építettek a folyón az úsztatáshoz . A falu alapítójáról , I. Lipót császárról kapta a nevét. ben a lakosság nagy részét elvitte a pestis , helyükre Salzburgból és Tirolból költöztettek munkásokat . A favágók csakbanezer köbméternyi fát termeltek ki . A fagátatban kőgátra cserélték.ben az addigi fakápolnát kőtemplommá építették át , amelyben plébániatemplomi rangot kapott . A században az addigi tarvágást felváltotta az erdőgazdálkodás és -telepítés . Az utolsó faúsztatásra a Schwechat folyónben került sor, ban pedig az úsztatási engedély lejárt , és a későbbiekben nem is újították meg . Lakosság A klausen-leopoldsdorfi önkormányzat területénjanuárjábanfő élt . A lakosságszámóta gyarapodó tendenciát mutat.ban az ittlakók9%-a volt osztrák állampolgár ; a külföldiek közül2 % a régielőtti ) , az új EU-tagállamokból érkezett.4 % az egykori Jugoszlávia ( Szlovénia és Horvátország nélkül ) vagy Törökország,5 % egyéb országok polgára volt.ben a lakosok9%-a római katolikusnak,6 % evangélikusnak,5 % mohamedánnak,8 % pedig felekezeten kívülinek vallotta magát . Ugyanekkor egy magyar élt a községben ; a legnagyobb nemzetiségi csoportokat a németek6 % ) mellett a bosnyákok5 % ) , a horvátok5 % ) és a szerbek ) alkották . A népesség változása : Látnivalók a Szt . Lipót-plébániatemplom az egykori faúsztató gátak Jegyzetek Források A település honlapja 30616 – Klausen-Leopoldsdorf Statistik Austria Fordítás Alsó-Ausztria települései