I. Miklós konstantinápolyi pátriárka
I. (Szent) Miklós,  vagy Müsztikosz Miklós (), (852 – 925. május 15.) konstantinápolyi pátriárka 901-től 907-ig, és 912-től haláláig.

Életútja 

Miklós Itáliából került Khalkédón monostorába 887-ben. Később Konstantinápolyba ment, és ott 901-ben pátriárkává választották. Szigorította a kolostorok működését, és a papság fegyelmét; misszionáriusokokat küldött az alánokhoz, az avarokhoz és a kazárokhoz; többször békét közvetített a bolgárokkal. Mivel ellenezte VI. León bizánci császár negyedik házasságát, kegyvesztett lett. 907. február 1-jének viharos éjszakáján átszállították a Bizánci Birodalom ázsiai oldalára, és Galankrenesz monostorának börtönébe zárták. Május 6-án Miklós lemondott méltóságáról.

León halála után fia, VII. Konstantin 912 májusában visszahelyezte Miklóst a görög egyház élére, de a negyedik házasságot érintő kánonjogi viták továbbra is élénkek maradtak. A vitát végül a 921 júliusi zsinati határozat próbálta lezárni: különleges (özvegy) állapotban engedélyezett lehet egy harmadik házasság, de egy negyedik semmilyen esetben sem. A kérdéskör később is jelen volt a bizánci életben, és X. János pápa követe sem tudta megakadályozni a polémiákat. Miklós 13 évnyi kormányzás után 925-ben hunyt el. A bizánci egyház szentként tiszteli, ünnepnapját május 15. napján üli.

163 levele maradt fenn, melyek címzettei között szerepel I. Simeon bolgár cár, a bagdadi és a córdobai kalifa is. Előbbit a béke megőrzésére, utóbbiakat a keresztények iránti tiszteletre kérte a pátriárka.

Jegyzetek

Források

Kapcsolódó szócikkek 
 Bizánci irodalom
 Ortodox szentek listája
 Patrologia Graeca

Konstantinápolyi pátriárkák 
Görög ortodox szentek
852-ben született személyek
925-ben elhunyt személyek
10. századi püspökök
Bizánci teológusok
I. ( Szent ) Miklós , vagy Müsztikosz Miklós ( ) ,– május ) konstantinápolyi pátriárkatőlig , éstől haláláig . Életútja Miklós Itáliából került Khalkédón monostorábaben . Később Konstantinápolyba ment , és ottben pátriárkává választották . Szigorította a kolostorok működését , és a papság fegyelmét ; misszionáriusokokat küldött az alánokhoz , az avarokhoz és a kazárokhoz ; többször békét közvetített a bolgárokkal . Mivel ellenezte VI. León bizánci császár negyedik házasságát , kegyvesztett lett . februárjének viharos éjszakáján átszállították a Bizánci Birodalom ázsiai oldalára , és Galankrenesz monostorának börtönébe zárták . Májusán Miklós lemondott méltóságáról . León halála után fia , VII. Konstantinmájusában visszahelyezte Miklóst a görög egyház élére , de a negyedik házasságot érintő kánonjogi viták továbbra is élénkek maradtak . A vitát végül ajúliusi zsinati határozat próbálta lezárni : különleges ( özvegy ) állapotban engedélyezett lehet egy harmadik házasság , de egy negyedik semmilyen esetben sem . A kérdéskör később is jelen volt a bizánci életben , és X . János pápa követe sem tudta megakadályozni a polémiákat . Miklósévnyi kormányzás utánben hunyt el . A bizánci egyház szentként tiszteli , ünnepnapját május napján üli . 163 levele maradt fenn , melyek címzettei között szerepel I. Simeon bolgár cár , a bagdadi és a córdobai kalifa is . Előbbit a béke megőrzésére , utóbbiakat a keresztények iránti tiszteletre kérte a pátriárka . Jegyzetek Források Kapcsolódó szócikkek Bizánci irodalom Ortodox szentek listája Patrologia Graeca Konstantinápolyi pátriárkák Görög ortodox szentek 852-ben született személyek 925-ben elhunyt személyek 10. századi püspökök Bizánci teológusok