Lučane (Sinj)
Lučane falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Sinjhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 26, közúton 39 km-re északkeletre, községközpontjától 5 km-re északnyugatra, a Sinji mező szélén, a Svilaja-hegység lábánál fekszik.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint már az ókortól fogva lakott volt. A területén előkerült ókori sírok a 3. század végétől a 6. század végéig keletkeztek. A középkori horvát állam megalapítása után területe a Cetinai zsupánsághoz, majd az azonos nevű grófsághoz tartozott. Bare nevű településrészén jelentős és gazdag mellékletekkel rendelkező középkori temetőt tártak fel a szakemberek. A több csoportban található sírok a 7. századtól a 15. századig datálódnak jelezve, hogy ez a terület a középkorban is folyamatosan lakott volt. A település első írásos említése 1341-ben történt Tvrdoš Berislavić adománylevelében. Nevét Szent Lukács evangélista tiszteletére szentelt templomáról kapta. Középkori források még 1369-ben, 1393-ban, és 1406-ban is megemlítik. 1450-ben Petar Talovac cetinai gróf új templomot építtetett ide, melyet Szent Katalin tiszteletére szenteltek, ez a templom azonban később romba dőlt. A Cetina felső folyásának környéke először 1513-ban került török kézre, majd Sinj várának 1536-os eleste után szilárdult meg a török uralom, mely 1686-ig Sinj felszabadításáig tartott. A török uralom idején a horvát lakosság fokozatosan kipusztult. A török felett 1715-ben Sinjnél aratott nagy győzelem, majd az 1718-as  pozsareváci béke véget vetett az állandó török veszélynek. A kipusztult lakosság pótlására a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság érkezett. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a településre. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. A Habsburg uralom 1918-ig tartott. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia részévé vált. 1857-ben 346, 1910-ben 705 lakosa volt. A második világháború idején a Független Horvát Állam része volt. A háború után a szocialista Jugoszlávia része lett. A település 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 649 lakosa volt, akik főként mezőgazdaságból és állattenyésztésből éltek, valamint a közeli városokban dolgoztak.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Katalin tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1732-ben épült az 1341-ben említett középkori Szent Lukács templom helyén. Harangtornyát 1931-ben építették. A templom régi oltárán Szent Katalin képe és szobra állt, ezt azonban később eltávolították és egy új, szembemiséző oltárt építettek helyette.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja 
Ante Milošević: Srednjovjekovna nekropola u Barama u Lučanima kod Sinja

További információk 
Sinj város hivatalos oldala 
Sinj város turisztikai irodájának honlapja 
A sinji plébánia honlapja 
A spliti ferences rendtartomány honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Lučane falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Sinjhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északkeletre , községközpontjátólkm-re északnyugatra , a Sinji mező szélén , a Svilaja-hegység lábánál fekszik . Története A régészeti leletek tanúsága szerint már az ókortól fogva lakott volt . A területén előkerült ókori sírok a század végétől a század végéig keletkeztek . A középkori horvát állam megalapítása után területe a Cetinai zsupánsághoz , majd az azonos nevű grófsághoz tartozott . Bare nevű településrészén jelentős és gazdag mellékletekkel rendelkező középkori temetőt tártak fel a szakemberek . A több csoportban található sírok a századtól a századig datálódnak jelezve , hogy ez a terület a középkorban is folyamatosan lakott volt . A település első írásos említéseben történt Tvrdoš Berislavić adománylevelében . Nevét Szent Lukács evangélista tiszteletére szentelt templomáról kapta . Középkori források mégben, ban , ésban is megemlítik.ben Petar Talovac cetinai gróf új templomot építtetett ide , melyet Szent Katalin tiszteletére szenteltek , ez a templom azonban később romba dőlt . A Cetina felső folyásának környéke előszörban került török kézre , majd Sinj váránakos eleste után szilárdult meg a török uralom , melyig Sinj felszabadításáig tartott . A török uralom idején a horvát lakosság fokozatosan kipusztult . A török felettben Sinjnél aratott nagy győzelem , majd azas pozsareváci béke véget vetett az állandó török veszélynek . A kipusztult lakosság pótlására a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság érkezett . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a településre.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett . A Habsburg uralomig tartott.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia részévé vált.benbenlakosa volt . A második világháború idején a Független Horvát Állam része volt . A háború után a szocialista Jugoszlávia része lett . A településtől a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt , akik főként mezőgazdaságból és állattenyésztésből éltek , valamint a közeli városokban dolgoztak . Lakosság Nevezetességei Szent Katalin tiszteletére szentelt római katolikus templomaben épült azben említett középkori Szent Lukács templom helyén . Harangtornyátben építették . A templom régi oltárán Szent Katalin képe és szobra állt , ezt azonban később eltávolították és egy új , szembemiséző oltárt építettek helyette . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja Ante Milošević : Srednjovjekovna nekropola u Barama u Lučanima kod Sinja További információk Sinj város hivatalos oldala Sinj város turisztikai irodájának honlapja A sinji plébánia honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja Split-Dalmácia megye települései