Temelia
A brassói Temelia száz évnél is hosszabb fennállása idején a vidék egyik legnagyobb és legkorszerűbb építőanyag-ipari cége volt. 1891-ben alapították Portland Kügler & Co. néven; az 1948-as államosítás után keresztelték át Temeliára. Ez szolgáltatta az alapanyagokat Románia több nagyszabású építkezéséhez, például a bukaresti Nép Házához, a Vidraru, Teliuc, Paltinu, Vaskapu gátjaihoz, számos hídhoz és tömbháznegyedhez. Cementen kívül meszet, kalcium-hidroxidot, téglát, zúzott követ is készítettek.

Története
A brassói Kügler család (Heinrich, Angele, Hoch, Paul) 1891. október 30-án alapította meg a cementgyárat a városhatáron akkor még kívül eső Rakodó-völgy keleti részén; ez volt a mai Románia területén létesült első cementgyár. Korszerűnek számító függőleges kemencéket alkalmazott, gyártási kapacitása kezdetben évi  tonna (300 vagon) cement volt. A völgy határán (a mai Carpaților utca mentén) haladt el az 1892-ben megnyitott Bertalan–Hosszúfalu-vasútvonal, melynek a gyárnál is létesült egy megállója. A gyártáshoz szükséges mészkővel a Csigadomb (a Cenk-hegy melletti magaslat) déli oldalán létesített külfejtés látta el.

1907-ben az alapítók eladták a gyárat; az új tulajdonosok folyamatosan bővítették és újították. 1913-ban évi  tonna kapacitásával Magyarország egyik legnagyobb cementgyárává fejlődött. A trianoni békeszerződés után Brassó – és így a gyár is – Romániához került. A következő évtizedekben tovább fejlesztették, forgókemencéket is szolgálatba állítva; 1938-ban  tonna cementet készítettek. A munkások ingyenes szolgálati lakást és orvosi ellátást kaptak; ez volt az első brassói gyár, mely ingyenes lakást biztosított alkalmazottainak.

Az 1948-as kommunista államosítás után átkeresztelték Temelia (Alapzat) névre. Szomszédságában az 1960-as évektől városnegyed kezdett kiépülni, melyet szintén Temeliának neveztek (az 1980-as években ez nyugat felé terjeszkedett, és felépült a jelenlegi Rakodó-negyed). A gyár 1965-ben a Bertalan-negyedben felhúzott Răsăritul (Napkelte) részleggel bővült; az ehhez tartozó felszíni mészkőfejtés létrehozásakor pusztították el a Kis-függő-kő botanikai rezervátumot. 1970-ben összeolvadt a comarnici cementgyárral.

1990 után privatizálták, majd 1994-ben több részre szakadt (Temelia, Temvar, Prescon). A Temeliát 2003-ban átvette a belga Carmeuse, a Temvar 2012-ben csődbe ment, a Prescon (az egykori Răsăritul részleg) a 21. században is működik.

A Rakodó-völgyi Temelia cementgyár 1981-ben bezárt, majd 2007-ben lebontották; helyén felépült az Artima (későbbi nevén Magnolia) pláza és a Sunnyville lakópark. A pláza előtt rövid ideig egy emlékmű volt, rajta a cementgyár 1891-es alapítási dátumával.

Források

Építőanyag-ipari cégek
Brassó gazdasága
Az 1890-es években alapított cégek
1891-ben alapított szervezetek
A brassói Temelia száz évnél is hosszabb fennállása idején a vidék egyik legnagyobb és legkorszerűbb építőanyag-ipari cége volt.ben alapították Portland Kügler & Co. néven ; azas államosítás után keresztelték át Temeliára . Ez szolgáltatta az alapanyagokat Románia több nagyszabású építkezéséhez , például a bukaresti Nép Házához , a Vidraru , Teliuc , Paltinu , Vaskapu gátjaihoz , számos hídhoz és tömbháznegyedhez . Cementen kívül meszet , kalcium-hidroxidot , téglát , zúzott követ is készítettek . Története A brassói Kügler család ( Heinrich , Angele , Hoch , Paul ) októberán alapította meg a cementgyárat a városhatáron akkor még kívül eső Rakodó-völgy keleti részén ; ez volt a mai Románia területén létesült első cementgyár . Korszerűnek számító függőleges kemencéket alkalmazott , gyártási kapacitása kezdetben évi tonnavagon ) cement volt . A völgy határán ( a mai Carpaților utca mentén ) haladt el azben megnyitott Bertalan–Hosszúfalu-vasútvonal , melynek a gyárnál is létesült egy megállója . A gyártáshoz szükséges mészkővel a Csigadomb ( a Cenk-hegy melletti magaslat ) déli oldalán létesített külfejtés látta el . 1907-ben az alapítók eladták a gyárat ; az új tulajdonosok folyamatosan bővítették és újították.ban évi tonna kapacitásával Magyarország egyik legnagyobb cementgyárává fejlődött . A trianoni békeszerződés után Brassó – és így a gyár is – Romániához került . A következő évtizedekben tovább fejlesztették , forgókemencéket is szolgálatba állítva;ban tonna cementet készítettek . A munkások ingyenes szolgálati lakást és orvosi ellátást kaptak ; ez volt az első brassói gyár , mely ingyenes lakást biztosított alkalmazottainak . Azas kommunista államosítás után átkeresztelték Temelia ( Alapzat ) névre . Szomszédságában azas évektől városnegyed kezdett kiépülni , melyet szintén Temeliának neveztek ( azas években ez nyugat felé terjeszkedett , és felépült a jelenlegi Rakodó-negyed ) . A gyárben a Bertalan-negyedben felhúzott Răsăritul ( Napkelte ) részleggel bővült ; az ehhez tartozó felszíni mészkőfejtés létrehozásakor pusztították el a Kis-függő-kő botanikai rezervátumot.ben összeolvadt a comarnici cementgyárral . 1990 után privatizálták , majdben több részre szakadt ( Temelia , Temvar , Prescon ) . A Temeliátban átvette a belga Carmeuse , a Temvarben csődbe ment , a Prescon ( az egykori Răsăritul részleg ) a században is működik . A Rakodó-völgyi Temelia cementgyárben bezárt , majdben lebontották ; helyén felépült az Artima ( későbbi nevén Magnolia ) pláza és a Sunnyville lakópark . A pláza előtt rövid ideig egy emlékmű volt , rajta a cementgyáres alapítási dátumával . Források Építőanyag-ipari cégek Brassó gazdasága Azes években alapított cégek 1891-ben alapított szervezetek