Sziklacsörgőkígyó
A sziklacsörgőkígyó (Crotalus lepidus) a viperafélék családjába tartozó kígyófaj. Mexikó középső és északi részén, valamint az Egyesült Államok délnyugati határvidékén él.

Megjelenése
 
A sziklacsörgőkígyó ritkán haladja meg a 80 cm-es hosszúságot, de teste meglehetősen vaskos. Feje nagy és a nyaktól jól elkülönül. Szemeiben a pupillák függőleges rés alakúak. A többi csörgőkígyóhoz hasonlóan farka végén szaruból álló csörgőt visel, amely minden vedlésnél újabb szegmenssel hosszabbodik. Kora azonban nem állapítható meg biztonsággal a csörgő alapján, mert letörhetnek belőle darabok és évei száma nem feltétlenül egyezik meg a vedlések számával.

Alapszíne változatos lehet, többnyire megegyezik a környezetében található sziklás árnyalatával. A mészkőben gazdag vidékeken élő csörgőkígyók világosszürkék, ritkásan elhelyezkedő, keskeny, sötétszürke keresztsávokkal. A nagyobb tengerszint fölötti magasságon honos kígyók általában sötétebbek. A Davis Mountains foltos szikláin a csörgőkígyók alapszíne rózsaszínesebb és egyöntetű sávok helyett sötétszürke pöttysorokat viselnek.

Elterjedése
Az Egyesült Államokban Arizonában, Új-Mexikó déli részén és Délnyugat-Texasban; Mexikóban Kelet-Sonorában, Chihuahuában, Durangóban, Kelet-Sinaloában, Zacatecasban, Kelet-Nayaritban, Észak-Jaliscóban, Aguascalientesben, San Luis Potosi és Nuevo Leon nyugati felén, Coahuilában és Délnyugat-Tamaulipasban él.

Életmódja

Sziklás lejtőkön, hegyoldalakon, kőbányákban fordul elő, ahol rejtőszínével jól beolvad a környezetbe. Nem agresszív kígyó, ha veszélyt (pl. közelgő embert) érzékel, igyekszik elrejtőzni. Többnyire csak akkor mar, vagy akár csörgeti a farka végén lévő csörgőjét, ha megpiszkálják, hozzáérnek. Főleg kirándulókat mar meg, akik véletlenül rálépnek, vagy lábukkal súrolják. Mérgük elsősorban hemotoxinokat, kisebb mértékben neurotoxinokat tartalmaz. Marásuk polivalens vakcinával jól kezelhető.

A sziklacsörgőkígyó éjjel aktív, ilyenkor vadászik kisemlősökre, gyíkokra, esetenként békákra. Hűvösebb időjárás esetén aktívabbak a többi csörgőkígyófajnál.

Tavasszal párzanak és a nőstény négy hónappal később hat-nyolc ivadékot hoz a világra. A többi viperához hasonlóan nem tojásrakók, a megtermékenyített tojások a nőstény testében fejlődnek ki. Az újszülött kígyók szüleik kicsinyített másai és három év alatt lesznek ivarérettek.

Sziklacsörgőkígyókat a világ számos állatkertje tart és helyenként állatkereskedésben is kaphatóak; a terraristák kedvelik szelíd természete és változatos színezete miatt. Ezek többnyire vadon elfogott példányok, fogságban csak ritkán szaporodik.

Alfajai

Természetvédelmi helyzete
A sziklacsörgőkígyó a Természetvédelmi Világszervezet Vörös listáján nem fenyegetett státusszal szerepel. Bár egyes populációi nem nagy létszámúak, nagy területen elterjedt, egyedszáma 10-100 ezer között van és jelentősebb csökkenést nem figyeltek meg. Élőhelyét útépítés, településfejlesztés, bányászat fenyegetheti. Új-Mexikó államban veszélyeztetett fajként van nyilvántartva.

Források

Crotalus lepidus  (Kennicott, 1861) Integrated Taxonomic Information System
 Kennicott, R.: 1861. On three new forms of Rattlesnakes. Proc. Acad. Nat. Sci. Philadelphia 13: 205-208. (Caudisona lepida, p. 206.)
 Rock rattlesnake at Chihuahuan Desert Museum and Gardens
 Crotalus lepidus University of Texas
 Mottled rock rattlesnake Kingsnake.com

Fordítás 

Mexikó hüllői
Az Amerikai Egyesült Államok hüllői
Hüllőfajok
Viperafélék
A sziklacsörgőkígyó ( Crotalus lepidus ) a viperafélék családjába tartozó kígyófaj. Mexikó középső és északi részén , valamint az Egyesült Államok délnyugati határvidékén él . Megjelenése A sziklacsörgőkígyó ritkán haladja meg acm-es hosszúságot , de teste meglehetősen vaskos . Feje nagy és a nyaktól jól elkülönül . Szemeiben a pupillák függőleges rés alakúak . A többi csörgőkígyóhoz hasonlóan farka végén szaruból álló csörgőt visel , amely minden vedlésnél újabb szegmenssel hosszabbodik . Kora azonban nem állapítható meg biztonsággal a csörgő alapján , mert letörhetnek belőle darabok és évei száma nem feltétlenül egyezik meg a vedlések számával . Alapszíne változatos lehet , többnyire megegyezik a környezetében található sziklás árnyalatával . A mészkőben gazdag vidékeken élő csörgőkígyók világosszürkék , ritkásan elhelyezkedő , keskeny , sötétszürke keresztsávokkal . A nagyobb tengerszint fölötti magasságon honos kígyók általában sötétebbek . A Davis Mountains foltos szikláin a csörgőkígyók alapszíne rózsaszínesebb és egyöntetű sávok helyett sötétszürke pöttysorokat viselnek . Elterjedése Az Egyesült Államokban Arizonában , Új-Mexikó déli részén és Délnyugat-Texasban ; Mexikóban Kelet-Sonorában , Chihuahuában , Durangóban , Kelet-Sinaloában , Zacatecasban , Kelet-Nayaritban , Észak-Jaliscóban , Aguascalientesben , San Luis Potosi és Nuevo Leon nyugati felén , Coahuilában és Délnyugat-Tamaulipasban él . Életmódja Sziklás lejtőkön , hegyoldalakon , kőbányákban fordul elő , ahol rejtőszínével jól beolvad a környezetbe . Nem agresszív kígyó , ha veszélyt ( pl. közelgő embert ) érzékel , igyekszik elrejtőzni . Többnyire csak akkor mar , vagy akár csörgeti a farka végén lévő csörgőjét , ha megpiszkálják , hozzáérnek . Főleg kirándulókat mar meg , akik véletlenül rálépnek , vagy lábukkal súrolják . Mérgük elsősorban hemotoxinokat , kisebb mértékben neurotoxinokat tartalmaz . Marásuk polivalens vakcinával jól kezelhető . A sziklacsörgőkígyó éjjel aktív , ilyenkor vadászik kisemlősökre , gyíkokra , esetenként békákra . Hűvösebb időjárás esetén aktívabbak a többi csörgőkígyófajnál . Tavasszal párzanak és a nőstény négy hónappal később hat-nyolc ivadékot hoz a világra . A többi viperához hasonlóan nem tojásrakók , a megtermékenyített tojások a nőstény testében fejlődnek ki . Az újszülött kígyók szüleik kicsinyített másai és három év alatt lesznek ivarérettek . Sziklacsörgőkígyókat a világ számos állatkertje tart és helyenként állatkereskedésben is kaphatóak ; a terraristák kedvelik szelíd természete és változatos színezete miatt . Ezek többnyire vadon elfogott példányok , fogságban csak ritkán szaporodik . Alfajai Természetvédelmi helyzete A sziklacsörgőkígyó a Természetvédelmi Világszervezet Vörös listáján nem fenyegetett státusszal szerepel . Bár egyes populációi nem nagy létszámúak , nagy területen elterjedt , egyedszámaezer között van és jelentősebb csökkenést nem figyeltek meg . Élőhelyét útépítés , településfejlesztés , bányászat fenyegetheti . Új-Mexikó államban veszélyeztetett fajként van nyilvántartva . Források Crotalus lepidus ( Kennicott,Integrated Taxonomic Information System Kennicott , R. : On three new forms of Rattlesnakes . Proc . Acad . Nat . Sci . Philadelphia ( Caudisona lepida , p. 206. ) Rock rattlesnake at Chihuahuan Desert Museum and Gardens Crotalus lepidus University of Texas Mottled rock rattlesnake Kingsnake.com Fordítás Mexikó hüllői Az Amerikai Egyesült Államok hüllői Hüllőfajok Viperafélék