Csorna–Foktői-csatorna
A Csorna–Foktői-csatorna Bács-Kiskun vármegyében, Szakmár külterületén ágazik ki a Duna-völgyi-főcsatornából, amely ezen a szakaszon Szakmár és Kecel közigazgatási területeinek természetes határvonala. A csatorna a kiágazásától kezdve a gyakori kanyarvételek dacára alapvetően nyugat-délnyugati irányban halad Foktőig, ahol beletorkollik a Dunába. Építése 1927-ben kezdődött és a második világháború után fejeződött be. Nevezik Csorna-Foktői árapasztó csatornának, valamint helyben hívják Vajasnak is, bár valójában ezen a néven korábban a Kalocsa belterületén és az attól délre elhelyezkedő, beiszapolódás miatt a 19. század végére már lényegében holt mederré vált természetes vizet nevezték.

Vízgazdálkodási szempontból a Dél-Duna-völgyi vízrendszer egyik jelentős dunai kivezetése, a Sárközi vízrendszer határvize. Torkolatánál üzemel a 7,4 m3/s-os teljesítményű Foktői szivattyútelep, mely magas dunai vízállások esetén is képes a belvizek Dunába való átemelésére, amikor a gravitációs kivezetés lehetősége megszűnik. A szivattyútelep kapacitásából ilyen esetekben mintegy 5,0 m3/s vehető igénybe a Duna-völgyi-főcsatorna tehermentesítésére.

A csatorna a Duna-völgyi-főcsatornából való kiágazása után nyugat-délnyugati irányba indul, majd néhány száz méter után befogadja az északról érkező Kígyós-csatornát. Néhány kisebb vízfolyás befogadása után délnek fordulva éri el Szakmár Külsőcsornaszállás településrészét, amely a vízfolyás egyik névadó helysége; majd a dél felé kiágazó Maloméri-főcsatorna elágazási pontjánál nyugatnak fordul. A következő jelentősebb vízfolyás, ami belecsatlakozik, a Széna-réti-csatorna, ezután ismét délnek fordul, majd egy újabb nyugati irányú kanyarvételt követően elhalad a szakmári halastórendszer és Szakmár község központja mellett, mindkettőtől északra. Az Inámi-csatorna becsatlakozása után hamarosan eléri Kalocsa belterületének szélét, a városnak egészen az Érsekkertig az északi szélén húzódik. Közben keresztezi az 51-es főutat, illetve a keresztezéstől néhány méterre befogadja a Nagy-éri-csatornát is, majd az Érsekkert mellett elhaladva délnek, sőt délkeletnek fordul, és egy nagy kanyart tesz Kalocsa belvárosában. A város utolsó házait elhagyva rövidesen eléri Foktő községet, melynek központi részén halad keresztül, végül délnek fordul és mintegy két kilométerre a falutól éri el a Dunát.

A csatorna kedvelt horgászvíz, jellemző halfajai – a Sárköz-vízrendszer más vizeihez hasonlóan – az amur, a ponty, a kárászok, a compó, a bodorka, a dévér- és karikakeszeg, a vörösszárnyú keszeg, a harcsa, a törpeharcsa, valamint a csuka, és a süllő.

Part menti települések 
 Szakmár
 Kalocsa
 Foktő

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
Kemény János: A kalocsai Vajas-meder szabályozásának története (tanulmány a Csorna–Foktői-csatorna létesítéséről és a környék vízrendezésének történelmi előzményeiről) 

Magyarország csatornái
Bács-Kiskun megye földrajza
A Csorna–Foktői-csatorna Bács-Kiskun vármegyében , Szakmár külterületén ágazik ki a Duna-völgyi-főcsatornából , amely ezen a szakaszon Szakmár és Kecel közigazgatási területeinek természetes határvonala . A csatorna a kiágazásától kezdve a gyakori kanyarvételek dacára alapvetően nyugat-délnyugati irányban halad Foktőig , ahol beletorkollik a Dunába . Építéseben kezdődött és a második világháború után fejeződött be . Nevezik Csorna-Foktői árapasztó csatornának , valamint helyben hívják Vajasnak is , bár valójában ezen a néven korábban a Kalocsa belterületén és az attól délre elhelyezkedő , beiszapolódás miatt a század végére már lényegében holt mederré vált természetes vizet nevezték . Vízgazdálkodási szempontból a Dél-Duna-völgyi vízrendszer egyik jelentős dunai kivezetése , a Sárközi vízrendszer határvize . Torkolatánál üzemel a4 m3/s-os teljesítményű Foktői szivattyútelep , mely magas dunai vízállások esetén is képes a belvizek Dunába való átemelésére , amikor a gravitációs kivezetés lehetősége megszűnik . A szivattyútelep kapacitásából ilyen esetekben mintegy0 m3/s vehető igénybe a Duna-völgyi-főcsatorna tehermentesítésére . A csatorna a Duna-völgyi-főcsatornából való kiágazása után nyugat-délnyugati irányba indul , majd néhány száz méter után befogadja az északról érkező Kígyós-csatornát . Néhány kisebb vízfolyás befogadása után délnek fordulva éri el Szakmár Külsőcsornaszállás településrészét , amely a vízfolyás egyik névadó helysége ; majd a dél felé kiágazó Maloméri-főcsatorna elágazási pontjánál nyugatnak fordul . A következő jelentősebb vízfolyás , ami belecsatlakozik , a Széna-réti-csatorna , ezután ismét délnek fordul , majd egy újabb nyugati irányú kanyarvételt követően elhalad a szakmári halastórendszer és Szakmár község központja mellett , mindkettőtől északra . Az Inámi-csatorna becsatlakozása után hamarosan eléri Kalocsa belterületének szélét , a városnak egészen az Érsekkertig az északi szélén húzódik . Közben keresztezi azes főutat , illetve a keresztezéstől néhány méterre befogadja a Nagy-éri-csatornát is , majd az Érsekkert mellett elhaladva délnek , sőt délkeletnek fordul , és egy nagy kanyart tesz Kalocsa belvárosában . A város utolsó házait elhagyva rövidesen eléri Foktő községet , melynek központi részén halad keresztül , végül délnek fordul és mintegy két kilométerre a falutól éri el a Dunát . A csatorna kedvelt horgászvíz , jellemző halfajai – a Sárköz-vízrendszer más vizeihez hasonlóan – az amur , a ponty , a kárászok , a compó , a bodorka , a dévér- és karikakeszeg , a vörösszárnyú keszeg , a harcsa , a törpeharcsa , valamint a csuka , és a süllő . Part menti települések Szakmár Kalocsa Foktő Jegyzetek Külső hivatkozások Kemény János : A kalocsai Vajas-meder szabályozásának története ( tanulmány a Csorna–Foktői-csatorna létesítéséről és a környék vízrendezésének történelmi előzményeiről ) Magyarország csatornái Bács-Kiskun megye földrajza