Vasile Maniu
Vasile Maniu (Lugos, 1824. december 24. – Bukarest, 1901. március 10.) román politikus, ügyvéd, történet- és drámaíró.

Életútja
Ortodox vallású román szülők gyermeke. A gimnáziumot Lugoson és Aradon, a líceumot Temesváron, a jogot pedig a pesti egyetemen fejezte be és azután Krassó megyében a közigazgatási pályára lépett.

Az 1848-as forradalom során közvetlen kapcsolatban állt a bukaresti titkos társaságokkal, és az összekötő szerepét töltötte be Eftimie Murgu és Nicolae Bălcescu között. Tagja volt a nagyszebeni Román Nemzeti Bizottságnak, és a fogarasi kerület jegyzőjeként tevékenykedett. 1851-től az oravicabányai törvényszéknél dolgozott. 1853-ban Lugoskisfalun telepedett le.

1857-ben Romániába költözött és az ügyvédséget Bukarestben kezdte meg; később az ottani fellebbezési, egy év múlva a legfőbb törvényszéknél mint államügyészt alkalmazták; ennek megszűntével, 1861-ben a romániai vallás és közoktatási miniszterium ügyészének nevezték ki. 1868-ban a bukaresti kórházak főügyvédje, 1869-ben a jászvásári főtörvényszék főelnöke, 1870-től 1876-ig állami ügyész, majd bukaresti közügyvéd volt és 1876-ban a Ialomițai kerületben országgyűlési képviselőnek választották, 1884-ben pedig Braila városa a szenátusba küldte; 1885-88-ban ismét a Ialomițai kerületet képviselte. 1876-ban a bukaresti Román Akadémia tagjának választották meg a történéti osztályba, melynek titkára lett. Később mint közügyvéd Bukarestben működött. Mint történetíró Petru Maior, mint jogász Simion Bărnuțiu rajongó híve volt. A dák–római folytonosságnak ő volt a legszívósabb képviselője.

Művei
 Respunsu replicativu la brosiur'a d-lui protopresviteru mel. Dregici intitulata «Care suntu literile Romane?» Temesvár, 1856. (Válasz «Melyek a latin betűk» c. röpiratra)
 Disertatiune istorica-critica si literara tractanda despre originea Romaniloru din Dacia-Trajana. Partea istorica. Uo. 1857-58. Három füzet. (Értekezés Trajan Daciájáról)
 Disrtatiunï istorico-philologice. Uo. 1857. (Nyelvésztörténelmi értekezések.)
 Res consilii iners molle ruit sua. Lugos, 1857 (Szövege román.)
 Cercetărï asupra orignieï romïnilor. Bukarest, ... (Kutatások a rumének eredetét illetőleg.)
 Unitatea latină şi români in literatura străină. Ugyanott, 1869. (A latin egység és a románők az idegen irodalomban. Ezen munkában hangzik el először az ige, hogy Erdély, Bánát és a Körös-vidék a magyarok jogtalan tulajdonai, melyeket a románoknak vissza kell szerezniük.)
 Zur Geschichtsforschung über die Romänen. Historisch-kritische und ethnologische Studien. Deutsch von P. Brosteanu. Resicza, 1884. (és Lipcse, 1885.).

Többi munkái is Bukarestben jelentek meg. Írt néhány drámát is: Amelia (1847.), Proscrisul (A számüzött) sat.

Források
 
 Enciclopedia României

További információk
 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János. 

Romániai politikusok
1824-ben született személyek
1901-ben elhunyt személyek
Lugosiak
A Román Akadémia tagjai
Országgyűlési képviselők
Román jogászok
Vasile Maniu ( Lugos , december – Bukarest , március ) román politikus , ügyvéd , történet- és drámaíró . Életútja Ortodox vallású román szülők gyermeke . A gimnáziumot Lugoson és Aradon , a líceumot Temesváron , a jogot pedig a pesti egyetemen fejezte be és azután Krassó megyében a közigazgatási pályára lépett . Azas forradalom során közvetlen kapcsolatban állt a bukaresti titkos társaságokkal , és az összekötő szerepét töltötte be Eftimie Murgu és Nicolae Bălcescu között . Tagja volt a nagyszebeni Román Nemzeti Bizottságnak , és a fogarasi kerület jegyzőjeként tevékenykedett.től az oravicabányai törvényszéknél dolgozott.ban Lugoskisfalun telepedett le . 1857-ben Romániába költözött és az ügyvédséget Bukarestben kezdte meg ; később az ottani fellebbezési , egy év múlva a legfőbb törvényszéknél mint államügyészt alkalmazták ; ennek megszűntével, ben a romániai vallás és közoktatási miniszterium ügyészének nevezték ki.ban a bukaresti kórházak főügyvédje, ben a jászvásári főtörvényszék főelnöke, tőlig állami ügyész , majd bukaresti közügyvéd volt ésban a Ialomițai kerületben országgyűlési képviselőnek választották, ben pedig Braila városa a szenátusba küldte;ban ismét a Ialomițai kerületet képviselte.ban a bukaresti Román Akadémia tagjának választották meg a történéti osztályba , melynek titkára lett . Később mint közügyvéd Bukarestben működött . Mint történetíró Petru Maior , mint jogász Simion Bărnuțiu rajongó híve volt . A dák–római folytonosságnak ő volt a legszívósabb képviselője . Művei Respunsu replicativu la brosiur'a d-lui protopresviteru mel . Dregici intitulata «Care suntu literile Romane?» Temesvár , ( Válasz «Melyek a latin betűk» c . röpiratra ) Disertatiune istorica-critica si literara tractanda despre originea Romaniloru din Dacia-Trajana . Partea istorica . Uo . Három füzet . ( Értekezés Trajan Daciájáról ) Disrtatiunï istorico-philologice . Uo . ( Nyelvésztörténelmi értekezések . ) Res consilii iners molle ruit sua . Lugos,( Szövege román . ) Cercetărï asupra orignieï romïnilor . Bukarest ,\ . . . ( Kutatások a rumének eredetét illetőleg . ) Unitatea latină şi români in literatura străină . Ugyanott , ( A latin egység és a románők az idegen irodalomban . Ezen munkában hangzik el először az ige , hogy Erdély, Bánát és a Körös-vidék a magyarok jogtalan tulajdonai , melyeket a románoknak vissza kell szerezniük . ) Zur Geschichtsforschung über die Romänen . Historisch-kritische und ethnologische Studien . Deutsch von P. Brosteanu . Resicza , ( és Lipcse , ) . Többi munkái is Bukarestben jelentek meg . Írt néhány drámát is : Amelia ) , Proscrisul ( A számüzött ) sat . Források Enciclopedia României További információk Gulyás Pál : Magyar írók élete és munkái . Bp. , Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete , kötettől sajtó alá rend . Viczián János . Romániai politikusok 1824-ben született személyek 1901-ben elhunyt személyek Lugosiak A Román Akadémia tagjai Országgyűlési képviselők Román jogászok