Stróman
Stróman (a német nyelvből: Strohmann azaz szalmabáb, szalmaember) a neve a köznyelvben annak a személynek, aki más személy (a háttérember) nevében lép fel, mivel az utóbbi nem tud vagy nem kíván a nyilvánosság előtt szerepelni.

Eredete
A stróman kifejezés eredetét egészen a korai római korból származó argei ceremóniára lehet visszavezetni, amelynek keretében a Vesta-szüzek a még régebbi emberáldozatokra emlékezve május idusán (május 15-én) összesen 27 darab, kákából vagy szalmából készült figurát dobtak a Tiberisbe.

Magyar értelmezése
A stróman fogalmának és gyakorlatának magyarországi alkalmazása gyakorivá vált a második világháború előtt, különösen a második zsidótörvény elfogadása után. Ekkoriban a gazdasági vállalkozások zsidónak minősített tulajdonosainak egy része keresztény, „árjának” minősített ismerőseik, barátaik, ebben az összefüggésben strómanjaik nevére próbálta íratni érdekeltségeit, hogy azokat így megőrizze magának. Ezek a törekvések általában teljes kudarcot vallottak. Ebben az időben helyenként a strómanokat Aladároknak is nevezték.

Az 1987-es Magyar Értelmező Kéziszótár szerint a fogalom kiveszőben volt, és gúnyos összefüggésben használták. Tartalmilag pedig azt a személyt fedte, aki nevét adja más üzleti vállalkozásához, és ezért munka nélküli jövedelmet élvez. A jelenkori közbeszédben változatlan jelentéstartalommal újra használatossá vált a politikai elit aláíróembereire.

Jogi helyzet
Különösen nagy jelentősége van a strómanoknak gazdasági jogi ügyletekben, szerződéskötések során, amikor a stróman, szívességből vagy anyagi előnyért cserébe, a nevét adja a szóban forgó jogügylethez egy olyan harmadik fél érdekében, aki maga különböző jogi, erkölcsi vagy más okok miatt nem képes vagy nem kíván a saját nevében eljárni. A stróman alkalmazása a vagyonkezelői jogügylet speciális esete.

Jegyzetek

Fordítás

Források

Kapcsolódó szócikkek 
Szalmabábérvelés

Jog
Gazdaság
Stróman ( a német nyelvből : Strohmann azaz szalmabáb , szalmaember ) a neve a köznyelvben annak a személynek , aki más személy ( a háttérember ) nevében lép fel , mivel az utóbbi nem tud vagy nem kíván a nyilvánosság előtt szerepelni . Eredete A stróman kifejezés eredetét egészen a korai római korból származó argei ceremóniára lehet visszavezetni , amelynek keretében a Vesta-szüzek a még régebbi emberáldozatokra emlékezve május idusán ( májusén ) összesendarab , kákából vagy szalmából készült figurát dobtak a Tiberisbe . Magyar értelmezése A stróman fogalmának és gyakorlatának magyarországi alkalmazása gyakorivá vált a második világháború előtt , különösen a második zsidótörvény elfogadása után . Ekkoriban a gazdasági vállalkozások zsidónak minősített tulajdonosainak egy része keresztény , „ árjának” minősített ismerőseik , barátaik , ebben az összefüggésben strómanjaik nevére próbálta íratni érdekeltségeit , hogy azokat így megőrizze magának . Ezek a törekvések általában teljes kudarcot vallottak . Ebben az időben helyenként a strómanokat Aladároknak is nevezték . Azes Magyar Értelmező Kéziszótár szerint a fogalom kiveszőben volt , és gúnyos összefüggésben használták . Tartalmilag pedig azt a személyt fedte , aki nevét adja más üzleti vállalkozásához , és ezért munka nélküli jövedelmet élvez . A jelenkori közbeszédben változatlan jelentéstartalommal újra használatossá vált a politikai elit aláíróembereire . Jogi helyzet Különösen nagy jelentősége van a strómanoknak gazdasági jogi ügyletekben , szerződéskötések során , amikor a stróman , szívességből vagy anyagi előnyért cserébe , a nevét adja a szóban forgó jogügylethez egy olyan harmadik fél érdekében , aki maga különböző jogi , erkölcsi vagy más okok miatt nem képes vagy nem kíván a saját nevében eljárni . A stróman alkalmazása a vagyonkezelői jogügylet speciális esete . Jegyzetek Fordítás Források Kapcsolódó szócikkek Szalmabábérvelés Jog Gazdaság