Podosoje (Runovići)
Podosoje falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Runovići községhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 63, közúton 87 km-re keletre, Makarskától légvonalban 17, közúton 40 km-re északkeletre, a dalmát Zagora területén, Imotska krajina középső részén, Imotskitól légvonalban 7, közúton 12 km-re délre, az Imotski-mező déli peremén  fekszik. Felette emelkedik az Osoja-hegy, melyről a nevét is kapta. Településrészei délkeletről északnyugati irányban Dragovići, Ždere, Puljizi, Garci, Jerkovići és Buljani, míg észak-déli irányban Runović felé fekszik Protrke.

Története   
A település nevét a 842 méter magas Osoja nevű hegyről kapta, mely a Biokovo-hegységgel párhuzamosan Imotski és Zagvozd között terül el. Jelentése Osoja alatti települést jelöl. Területe már a történelem előtti időkben is lakott volt. A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak. Ezt igazolják az ókorból fennmaradt halomsírok és várak maradványai, melyek a település területén  is megtalálhatók. Podosoje határában található Liskovac történelem előtti várának maradványa. A rómaiak csak az 1. század elejére tudták véglegesen meghódítani a térséget. A szomszédos Runovići helyén feküdt a római korban Ad Novae. Itt haladt át a Salonából Ad Novaen keresztül Narona irányába menő római út. A római korban út vezetett Zagvozdról a Slivnohoz tartozó Krstaricán és a Podosojéhoz tartozó Stinicán át Ad Novae településre. A római uralom egészen 481-ig tartott. A 6. század második felében a területet elfoglalták az avarok és szláv segédnépeik. A középkori horvát állam közigazgatásában ez a terület Fehér-Horvátországhoz, azon belül az Imoti zsupánsághoz tartozott. A török 1463-ban meghódította a közeli Boszniát, majd 1493-re már ez a terület is uralmuk alá került. A török uralom idején a Hercegovaci szandzsákban az Imotski náhije területéhez tartozott. A velencei-török háborúk idején megmaradt lakossága nagyrészt a biztonságosabb tengermellékre menekült. Az 1699-es karlócai béke még török kézen hagyta. Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró pozsareváci békével 1718-ban történt meg. Ezután a Velencei Köztársaság fennhatósága alá tartozott. A velencei uralom kezdetén lakosságát újratelepítették. Kezdetben a podbabljei plébániához tartozott, majd 1762-ben Blašković püspök megalapította az önálló runovići plébániát, melynek Podosoje is a része lett. A lakosság mezőgazdaságból és állattartásból élt, de gyakran pusztított éhínség is. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1869-ben felépült az új plébániatemplom. A településnek 1880-ban 54, 1910-ben 175 lakosa volt. A 20. század elejére a megélhetés fő forrását a burgonya- és dohánytermesztés, valamint a gabonafélék adták. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. 1941. áprilisában a Független Horvát Állam része, majd 1943. szeptemberétől 1944 októberéig német megszállás alatt volt. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. Ebben az időszakban sokan vándoroltak ki Szlavóniába. Az 1970-es évektől fokozódott a fiatalok kivándorlása a tengerentúlra és Nyugat-Európába, emiatt lakossága jelentősen csökkent. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben a településnek már csak 40 lakosa volt.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Miklós püspök tiszteletére szentelt templomának építési ideje ismeretlen. Valószínűleg a 18. században épült, mert 1838-ban már olyan rossz állapotban volt, hogy megtiltották benne a misézést. 1967-ben teljesen felújították, de ezáltal teljesen elveszítette régi formáját.
Liskovac ókori várának maradványai az azonos nevű 542 méteres magaslaton, közelében ókori halomsírral.

Gazdaság 
A növényi kultúrák közül a gabonafélék, a dohány és a burgonya termesztése folyik. A  lakosság korábban állattenyésztéssel is foglalkozott.

Jegyzetek

Források 
Runovici község hivatalos oldala 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Prostorni plan uređenja općine Runovići – Runovići község rendezési terve.

Split-Dalmácia megye települései
Podosoje falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Runovići községhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , Makarskától légvonalban közútonkm-re északkeletre , a dalmát Zagora területén , Imotska krajina középső részén , Imotskitól légvonalban közútonkm-re délre , az Imotski-mező déli peremén fekszik . Felette emelkedik az Osoja-hegy , melyről a nevét is kapta . Településrészei délkeletről északnyugati irányban Dragovići , Ždere , Puljizi , Garci , Jerkovići és Buljani , míg észak-déli irányban Runović felé fekszik Protrke . Története A település nevét améter magas Osoja nevű hegyről kapta , mely a Biokovo-hegységgel párhuzamosan Imotski és Zagvozd között terül el . Jelentése Osoja alatti települést jelöl . Területe már a történelem előtti időkben is lakott volt . A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak . Ezt igazolják az ókorból fennmaradt halomsírok és várak maradványai , melyek a település területén is megtalálhatók . Podosoje határában található Liskovac történelem előtti várának maradványa . A rómaiak csak az század elejére tudták véglegesen meghódítani a térséget . A szomszédos Runovići helyén feküdt a római korban Ad Novae . Itt haladt át a Salonából Ad Novaen keresztül Narona irányába menő római út . A római korban út vezetett Zagvozdról a Slivnohoz tartozó Krstaricán és a Podosojéhoz tartozó Stinicán át Ad Novae településre . A római uralom egészenig tartott . A század második felében a területet elfoglalták az avarok és szláv segédnépeik . A középkori horvát állam közigazgatásában ez a terület Fehér-Horvátországhoz , azon belül az Imoti zsupánsághoz tartozott . A törökban meghódította a közeli Boszniát , majdre már ez a terület is uralmuk alá került . A török uralom idején a Hercegovaci szandzsákban az Imotski náhije területéhez tartozott . A velencei-török háborúk idején megmaradt lakossága nagyrészt a biztonságosabb tengermellékre menekült . Azes karlócai béke még török kézen hagyta . Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró pozsareváci békévelban történt meg . Ezután a Velencei Köztársaság fennhatósága alá tartozott . A velencei uralom kezdetén lakosságát újratelepítették . Kezdetben a podbabljei plébániához tartozott , majdben Blašković püspök megalapította az önálló runovići plébániát , melynek Podosoje is a része lett . A lakosság mezőgazdaságból és állattartásból élt , de gyakran pusztított éhínség is . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.ben felépült az új plébániatemplom . A településnekbanbenlakosa volt . A század elejére a megélhetés fő forrását a burgonya- és dohánytermesztés , valamint a gabonafélék adták.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett. áprilisában a Független Horvát Állam része , majd szeptemberétőloktóberéig német megszállás alatt volt . A háború után a szocialista Jugoszláviához került . Ebben az időszakban sokan vándoroltak ki Szlavóniába . Azes évektől fokozódott a fiatalok kivándorlása a tengerentúlra és Nyugat-Európába , emiatt lakossága jelentősen csökkent.óta a független Horvátországhoz tartozik.ben a településnek már csaklakosa volt . Lakosság Nevezetességei Szent Miklós püspök tiszteletére szentelt templomának építési ideje ismeretlen . Valószínűleg a században épült , mertban már olyan rossz állapotban volt , hogy megtiltották benne a misézést.ben teljesen felújították , de ezáltal teljesen elveszítette régi formáját . Liskovac ókori várának maradványai az azonos nevűméteres magaslaton , közelében ókori halomsírral . Gazdaság A növényi kultúrák közül a gabonafélék , a dohány és a burgonya termesztése folyik . A lakosság korábban állattenyésztéssel is foglalkozott . Jegyzetek Források Runovici község hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja További információk Prostorni plan uređenja općine Runovići – Runovići község rendezési terve . Split-Dalmácia megye települései