Kitaszato Sibaszaburó
Kitaszato Sibaszaburó (japánul 北里 柴三郎, Hepburn-átírással Kitasato Shibasaburō; Oguni, Kumamoto prefektúra, 1853. január 29. – Tokió, 1931. június 13.) japán orvos és bakteriológus, aki Alexandre Yersinnel párhuzamosan felfedezte a pestis kórokozóját és a diftériaszérumon végzett munkájáért 1901-ben orvosi Nobel-díjra jelölték.

Élete
Kitaszato Sibaszaburó 1853. január 29-én született Japán Higo tartományának (ma Kumamoto prefektúra) Oguni falujában. A Kumamotói Orvosi Főiskolán és a Tokiói Császári Egyetemen orvosnak tanult. 

1885 és 1889 között Németországban a neves bakteriológus, Robert Koch munkatársaként dolgozott. 1889-ben ő volt az első akinek tiszta tenyészetben sikerült előállítania a tetanusz kórokozóját. 1890-ben a Emil von Behringgel közösen kidolgozta a tetanusz szérumterápiáját, vagyis előzetesen immunizált állatok vérszérumát fertőzött állatokba injekciózva sikerült meggátolniuk a betegség kialakulását (ún. passzív immunizáció, szemben az aktív immunizációval, amikor a szervezet saját immunrendszerét késztetik az antitestek előállítására). Ezért a munkáért Behring 1901-ben orvosi Nobel-díjat kapott; Kitaszatót is jelölték, de a díjat végül nem ítélték meg neki. Részt vett a diftéria és a lépfene elleni szérumterápia kidolgozásában is. 

1891-ben visszatért Japánba és Fukuzava Jukicsi segítségével megalapította Fertőző Betegségek Kutatóintézetét. Kimutatta, hogy az oltóanyag elkészítésekor elpusztult baktériumok is használhatóak és tanulmányozta a tuberkulózis kórokozójának terjedését. 

1894-ben a japán kormány kérésére Hongkongban tanulmányozta az ott kitört bubópestis-járványt és sikerült azonosítania a betegséget okozó baktériumot. Az ugyanott dolgozó francia Alexandre Yersin néhány nappal később, tőle függetlenül felfedezte a Yersinia pestis-t és mivel Kitaszato közleménye némileg ellentmondásos és bizonytalan volt, a tudományos közvélemény Yersint tartotta a baktérium felfedezőjének. 

1899-ben Kitaszato és tanítványa, Siga Kijosi azonosította a vérhas kórokozóját.

1914-ben az intézetet beolvasztották a Tokiói Császári Egyetembe, Kitaszato pedig tiltakozásul lemondott igazgatói tisztségéről és megalapította a Kitaszato Intézetet (ma Kitaszato Egyetem), amelyet aztán halálig vezetett. 

1921-ben néhány más orvossal közösen megalapította a pontos orvosi hőmérőket gyártó Szekiszen Ken-onki társaságot (ma Terumo Corporation).

Kitaszato volt a tokiói Keio Egyetem orvosi tanszékének első dékánja, a Japán Orvostudományi Társaság első elnöke és beválasztották a parlament felsőházába. 1924-ben bárói (dansaku) rangot kapott. 

Kitaszato Sibaszaburó 1931. június 31-én halt meg tokiói otthonában koponyaűri vérzés következtében. A laboratóriumokban használt Büchner-palack másik neve Kitaszato-palack és róla nevezték el a Kitasatospora baktériumnemzetséget.

Jegyzetek

Fordítás 
 

Bakteriológusok
Japán természettudósok
1853-ban született személyek
1931-ben elhunyt személyek
Japán egyetemi, főiskolai oktatók
Kitaszato Sibaszaburó ( japánul 北里 柴三郎 , Hepburn-átírással Kitasato Shibasaburō ; Oguni , Kumamoto prefektúra , január – Tokió , június ) japán orvos és bakteriológus , aki Alexandre Yersinnel párhuzamosan felfedezte a pestis kórokozóját és a diftériaszérumon végzett munkájáértben orvosi Nobel-díjra jelölték . Élete Kitaszato Sibaszaburó januárén született Japán Higo tartományának ( ma Kumamoto prefektúra ) Oguni falujában . A Kumamotói Orvosi Főiskolán és a Tokiói Császári Egyetemen orvosnak tanult . 1885 ésközött Németországban a neves bakteriológus , Robert Koch munkatársaként dolgozott.ben ő volt az első akinek tiszta tenyészetben sikerült előállítania a tetanusz kórokozóját.ben a Emil von Behringgel közösen kidolgozta a tetanusz szérumterápiáját , vagyis előzetesen immunizált állatok vérszérumát fertőzött állatokba injekciózva sikerült meggátolniuk a betegség kialakulását ( ún . passzív immunizáció , szemben az aktív immunizációval , amikor a szervezet saját immunrendszerét késztetik az antitestek előállítására ) . Ezért a munkáért Behringben orvosi Nobel-díjat kapott ; Kitaszatót is jelölték , de a díjat végül nem ítélték meg neki . Részt vett a diftéria és a lépfene elleni szérumterápia kidolgozásában is . 1891-ben visszatért Japánba és Fukuzava Jukicsi segítségével megalapította Fertőző Betegségek Kutatóintézetét . Kimutatta , hogy az oltóanyag elkészítésekor elpusztult baktériumok is használhatóak és tanulmányozta a tuberkulózis kórokozójának terjedését . 1894-ben a japán kormány kérésére Hongkongban tanulmányozta az ott kitört bubópestis-járványt és sikerült azonosítania a betegséget okozó baktériumot . Az ugyanott dolgozó francia Alexandre Yersin néhány nappal később , tőle függetlenül felfedezte a Yersinia pestis-t és mivel Kitaszato közleménye némileg ellentmondásos és bizonytalan volt , a tudományos közvélemény Yersint tartotta a baktérium felfedezőjének . 1899-ben Kitaszato és tanítványa , Siga Kijosi azonosította a vérhas kórokozóját . 1914-ben az intézetet beolvasztották a Tokiói Császári Egyetembe , Kitaszato pedig tiltakozásul lemondott igazgatói tisztségéről és megalapította a Kitaszato Intézetet ( ma Kitaszato Egyetem ) , amelyet aztán halálig vezetett . 1921-ben néhány más orvossal közösen megalapította a pontos orvosi hőmérőket gyártó Szekiszen Ken-onki társaságot ( ma Terumo Corporation ) . Kitaszato volt a tokiói Keio Egyetem orvosi tanszékének első dékánja , a Japán Orvostudományi Társaság első elnöke és beválasztották a parlament felsőházába.ben bárói ( dansaku ) rangot kapott . Kitaszato Sibaszaburó júniusén halt meg tokiói otthonában koponyaűri vérzés következtében . A laboratóriumokban használt Büchner-palack másik neve Kitaszato-palack és róla nevezték el a Kitasatospora baktériumnemzetséget . Jegyzetek Fordítás Bakteriológusok Japán természettudósok 1853-ban született személyek 1931-ben elhunyt személyek Japán egyetemi , főiskolai oktatók