Undi Mária
Undi Mariska (született Springholz Mária) (Győr, 1877. január 31. – Budapest, 1959) grafikus, festő, meseillusztrátor, iparművész, játékszer- és bútortervező. A gödöllői művésztelep egyik alkotója.

Élete

Származása és tanulmányai 
Springholtz Ferenc és Király Mária hat gyermeke között, Győrben született. Édesanyja felismerte lánya tehetségét, s a család eladta ottani házát, hogy Budapestre költözve a kislány megfelelő oktatást kaphasson. Többi gyermekük taníttatásáról ugyanígy gondoskodva, minden vagyonukat erre költötték.

Mariska a budapesti Mintarajztanodában Székely Bertalan növendéke volt (megjegyzendő a festő Gödöllő melletti, szadai műhelye, ahol a leány gyakran alkotott). Itteni barátnője, Körösfői-Kriesch Aladár festőművész testvére, Kriesch Laura ismertette meg a gödöllői művészekkel.

Miután a Mintarajztanodában rajztanári oklevelet szerzett, 1903-ban Londonban, majd 1908-ban Párizsban folytatta tanulmányait. Nagy benyomást tett rá az angol Art Nouveau és az Arts and Crafts movement. Hazatérve az Iparművészeti Társulat kiállításain bemutatta jónéhány iparművészeti alkotását. Ezután a nagybányai művésztelepen festőművészetét fejlesztette tovább. A gödöllőiek irányultságával Körösfői munkáin keresztül ismerkedett meg. Korai alkotói korszakában megfigyelhető kötődése a művésztelephez. Népművészet iránti érdeklődése ekkor ébredt fel; az általa gyűjtött székely motívumok rajzaiban, tanulmányaiban, esszéiben láttak napvilágot. 1913 szeptemberében a fővárosi Iparrajziskola tanára lett, majd november 7-én a Józsefvárosban férjhez ment az erdélyi születésű Boér Jenő tolsztojiánus filozófushoz, de 1917-ben elváltak. Nem telepedtek le Gödöllőn.

Emancipált nőként 
Határozott jellemű, önálló asszonyként az előző századelő új nő típusát megtestesítve, önállóságát vállalva a művészetnek élt. Az 1910-es években, amikor a nőket még nem a fogyókúra, hanem a míder gyötörte nyomorította, a női emancipációs mozgalom által preferált, lezser „reformruhákat” tervezett, és viselt. Ezek fűző nélküli tunikából és felsőruhából álltak, a szabad mozgást, a munkát és a sportolást lehetővé téve. Elveiről cikkeket írt a Nő és a társadalomba, a korszak feminista lapjába. Springholz családnevét 1904-ben anyai nagyanyja után változtatta Undira. A „modern” nőt testesítette meg, aki önálló munkája révén képes magát eltartani. A műtermében róla készült fényképek jól jellemzik egyéniségét a saját tervezésű ruhákban, maga tervezte bútorok között saját festményei mellett, mintegy a szecesszió összművészeti eszményét kifejezve.

Művészete 
Undi Mariska független művészként szinte minden műfajban felvette a versenyt a gödöllői művésztelep mestereivel; falképeket festett, üvegfestményeket, enteriőröket, játékokat tervezett. A művésztelep tevőleges tagja volt, szőnyeget is tervezett a műhely számára. 1924-ben Magna Ungaria néven megnyitotta saját műhelyét. Foglalkoztatta a népművészet, gyűjtőutakat tett a Matyóföldön, Kalotaszegen és a Sárközben. 1934-ben Magyar hímvarró művészet címmel könyvet is kiadott a magyar népi hímzésekről 160 rajzzal és 107 fényképpel. Magyar Kincsesláda című tízkötetes sorozatában pedig 1937-ben népművészeti gyűjteményét adta közre (1937), amelyben a népművészet eredeti technikáit és a már-már feledésbe merült régi motívumokat mutatja be. Jelentősebb megbízatásai a budapesti Aréna (ma Dózsa György) úti Népszálló 1911-es, és a Tűzoltó utcai kórház 1919-es freskóinak és faliképeinek elkészítése volt. Meseillusztrációi közül a Régen című mesekönyv a legismertebb, de több tankönyvet is illusztrált. Egy belvárosi Dorottya utcai háznak készített üvegfestményéért 1916-ban megkapta a Műbarátok 1000 koronás díját. 1911-ben az Egy művészleány arcképe című pasztellképéért a Nemzeti Szalonban 500 koronás díjat kapott. 1919-ben készített Carla arcképe című pasztellműve a Szépművészeti Múzeum modern képtárát gazdagítja. Az 1930-as években folytatta néprajzi gyűjtő tevékenységét és pedagógia munkásságát. Művészeti hagyatékát a Gödöllői Városi Múzeum 1995-ben vásárolta meg.

Kiállítása 
 Közös bemutató a Gödöllői művésztelep tagjaival (1909)

A Gödöllő Gyűjteményben (válogatás) 
 Undi Mária: Magyar himvarró művészet
 Undi Mária: Sárközi fejkötőhímzések
 Undi Mária: Vonaldíszítés, rátétes síkformák, zsinórozás
 Undi Mária: Kalotaszegi írásos hímzés

Sikerei 
 Az Aréna úti Népszálló és a Tűzoltó utcai kórház freskóinak és faliképeinek elkészítése (1911 és 1919)
 Péterke király szekere c. fajáték – második díj az első hazai gyermekjáték pályázaton (1904)
 Gyerekszoba tervek – St. Louis-i világkiállítás – bronzérem (1904)
 Gyerekszoba tervek – Milánói világkiállítás aranyérem (1906)
 Dorottya-utcai ház számára készített üvegfestmény – Műbarátok 1000 koronás díj (1916)
 Egy művészleány arcképe c. pasztellkép – Nemzeti Szalonban 500 koronás díj (1911)

Könyvei 
 Magyar hímvarró művészet. A nemes magyar fonalasmunkák története a honfoglalás korától napjainkig. Általános elméleti és gyakorlati vezérkönyv mindenfokú magyar kézimunkaoktatás számára; szerzői, Bp., 1934 (angolul is)
 Magyar Kincsesláda című tízkötetes sorozat (1937)

Nőkérdés a művészetben. Festőnők a gödöllői művésztelepen 
„Elismerem, hogy ügyesek a nők, meg van az érzékük sokféle finomsághoz, de hiányzik a hím ős karaktere: az alkotó, a teremtő, nagy teljes erő, amivel egyedül lehet csak abszolutbecsü művet alkotni” – nyilatkozta Szinyei Merse Pál abban az 1913-ban Tábori Kornél által készített, magyar művésznőket és néhány elismert mestert megszólaltató riportsorozatban, amely a Budapesti Újságírók Egyesülete Almanachjában jelent meg. A Majális festője hozzátette, hogy a tehetséges nők pályaelhagyásának és művészeti hanyatlásának oka elsősorban  a családi élettel járó háztartási gondok növekedésében kereshető. A megszólaltatottak között volt a gödöllői művésztelep két, karakterében erősen eltérő tagja, Undi Mariska és Nagy Sándorné (sz. Kriesch Laura), akik első nőkként közt végezték el a Mintarajziskolát. A nők lelki, szellemi társként a gödöllői művésztelepen egyenlők voltak, de közéleti szerepet, teljes önállóságot közülük csak Undi Mariska vállalt.

Jegyzetek

Források 
 Híres Hölgyek Gödöllőn – 2010 A Nők Éve leporelló tájékoztató
 Nőtörténeti séta Gödöllőn
 Kieselbach Galéria és Aukciósház
 Hírnök enciklopédia/Undi Mariska
 Undi Mariska festő, iparművész (1877-1959) életrajza
 antikregiseg.hu
 Rubicon.hu – magyar oldalak

További információk 
 Undi Mariska gyűjteményes kiállítása a gödöllői Városi Múzeumban; kiállításrend. Gellér Katalin, szerk. Őriné Nagy Cecília, tan. Gellér Katalin; Városi Múzeum–Petőfi Sándor Művelődési Központ, Gödöllő, 1996
Undi Flóra: Undi Mariska családja és művészete / Gellér Katalin: Az Undi-lányok; Püski, Bp., 2014
Magyar múzeumi arcképcsarnok. Főszerk. Bodó Sándor, Viga Gyula. Pulszky Társaság-Tarsoly Kiadó, Bp., 2002
 Magyar asszonyok lexikona. Összeáll., előszóval és történelmi résszel ellátta Bozzay Margit. Stephanum ny., Bp., 1931
 Bútorművészeti lexikon. Szerk. Kiss Éva. Corvina, Bp., 2005
 Sziklay János: Dunántúli kulturmunkások. A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban. Dunántúli Közművelődési Egyesület, Bp., 1941
 Győri Életrajzi Lexikon. Szerk. Grábics Frigyes, Horváth Sándor Domonkos, Kucska Ferenc. Győr Városi Könyvtár, Győr, 1999
 Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. Béta Irodalmi Rt., [Bp., 1937]
 Lábadi Károly: Drávaszög ábécé. Néprajzi és folklór tájlexikon. Eszék-Bp., HunCro Sajtó- és Nyomdaipari Kft.-Drávaszög Alapítvány, 1996–1968
 Salamon Nándor: Kisalföldi művészek lexikona. Építészek, szobrászok, festők, műgyűjtők, művészeti írók. XVI-XX. század. Győr, Kisalföld Művészetéért Alapítvány, 1998

Kapcsolódó szócikkek 
Népszálló

1877-ben született személyek
1959-ben elhunyt személyek
Magyar grafikusok
Undi Mariska ( született Springholz Mária ) ( Győr , január – Budapest, grafikus , festő , meseillusztrátor , iparművész , játékszer- és bútortervező . A gödöllői művésztelep egyik alkotója . Élete Származása és tanulmányai Springholtz Ferenc és Király Mária hat gyermeke között , Győrben született . Édesanyja felismerte lánya tehetségét , s a család eladta ottani házát , hogy Budapestre költözve a kislány megfelelő oktatást kaphasson . Többi gyermekük taníttatásáról ugyanígy gondoskodva , minden vagyonukat erre költötték . Mariska a budapesti Mintarajztanodában Székely Bertalan növendéke volt ( megjegyzendő a festő Gödöllő melletti , szadai műhelye , ahol a leány gyakran alkotott ) . Itteni barátnője , Körösfői-Kriesch Aladár festőművész testvére , Kriesch Laura ismertette meg a gödöllői művészekkel . Miután a Mintarajztanodában rajztanári oklevelet szerzett, ban Londonban , majdban Párizsban folytatta tanulmányait . Nagy benyomást tett rá az angol Art Nouveau és az Arts and Crafts movement . Hazatérve az Iparművészeti Társulat kiállításain bemutatta jónéhány iparművészeti alkotását . Ezután a nagybányai művésztelepen festőművészetét fejlesztette tovább . A gödöllőiek irányultságával Körösfői munkáin keresztül ismerkedett meg . Korai alkotói korszakában megfigyelhető kötődése a művésztelephez . Népművészet iránti érdeklődése ekkor ébredt fel ; az általa gyűjtött székely motívumok rajzaiban , tanulmányaiban , esszéiben láttak napvilágot.szeptemberében a fővárosi Iparrajziskola tanára lett , majd novemberén a Józsefvárosban férjhez ment az erdélyi születésű Boér Jenő tolsztojiánus filozófushoz , deben elváltak . Nem telepedtek le Gödöllőn . Emancipált nőként Határozott jellemű , önálló asszonyként az előző századelő új nő típusát megtestesítve , önállóságát vállalva a művészetnek élt . Azes években , amikor a nőket még nem a fogyókúra , hanem a míder gyötörte nyomorította , a női emancipációs mozgalom által preferált , lezser „ reformruhákat” tervezett , és viselt . Ezek fűző nélküli tunikából és felsőruhából álltak , a szabad mozgást , a munkát és a sportolást lehetővé téve . Elveiről cikkeket írt a Nő és a társadalomba , a korszak feminista lapjába . Springholz családnevétben anyai nagyanyja után változtatta Undira . A „ modern” nőt testesítette meg , aki önálló munkája révén képes magát eltartani . A műtermében róla készült fényképek jól jellemzik egyéniségét a saját tervezésű ruhákban , maga tervezte bútorok között saját festményei mellett , mintegy a szecesszió összművészeti eszményét kifejezve . Művészete Undi Mariska független művészként szinte minden műfajban felvette a versenyt a gödöllői művésztelep mestereivel ; falképeket festett , üvegfestményeket , enteriőröket , játékokat tervezett . A művésztelep tevőleges tagja volt , szőnyeget is tervezett a műhely számára.ben Magna Ungaria néven megnyitotta saját műhelyét . Foglalkoztatta a népművészet , gyűjtőutakat tett a Matyóföldön , Kalotaszegen és a Sárközben.ben Magyar hímvarró művészet címmel könyvet is kiadott a magyar népi hímzésekrőlrajzzal ésfényképpel . Magyar Kincsesláda című tízkötetes sorozatában pedigben népművészeti gyűjteményét adta közre amelyben a népművészet eredeti technikáit és a már-már feledésbe merült régi motívumokat mutatja be . Jelentősebb megbízatásai a budapesti Aréna ( ma Dózsa György ) úti Népszállóes , és a Tűzoltó utcai kórházes freskóinak és faliképeinek elkészítése volt . Meseillusztrációi közül a Régen című mesekönyv a legismertebb , de több tankönyvet is illusztrált . Egy belvárosi Dorottya utcai háznak készített üvegfestményéértban megkapta a Műbarátokkoronás díját.ben az Egy művészleány arcképe című pasztellképéért a Nemzeti Szalonbankoronás díjat kapott.ben készített Carla arcképe című pasztellműve a Szépművészeti Múzeum modern képtárát gazdagítja . Azas években folytatta néprajzi gyűjtő tevékenységét és pedagógia munkásságát . Művészeti hagyatékát a Gödöllői Városi Múzeumben vásárolta meg . Kiállítása Közös bemutató a Gödöllői művésztelep tagjaival A Gödöllő Gyűjteményben ( válogatás ) Undi Mária : Magyar himvarró művészet Undi Mária : Sárközi fejkötőhímzések Undi Mária : Vonaldíszítés , rátétes síkformák , zsinórozás Undi Mária : Kalotaszegi írásos hímzés Sikerei Az Aréna úti Népszálló és a Tűzoltó utcai kórház freskóinak és faliképeinek elkészítéseés Péterke király szekere c . fajáték – második díj az első hazai gyermekjáték pályázaton Gyerekszoba tervek – St . Louis-i világkiállítás – bronzérem Gyerekszoba tervek – Milánói világkiállítás aranyérem Dorottya-utcai ház számára készített üvegfestmény – Műbarátokkoronás díj Egy művészleány arcképe c . pasztellkép – Nemzeti Szalonbankoronás díj Könyvei Magyar hímvarró művészet . A nemes magyar fonalasmunkák története a honfoglalás korától napjainkig . Általános elméleti és gyakorlati vezérkönyv mindenfokú magyar kézimunkaoktatás számára ; szerzői , Bp. ,( angolul is ) Magyar Kincsesláda című tízkötetes sorozat Nőkérdés a művészetben . Festőnők a gödöllői művésztelepen „ Elismerem , hogy ügyesek a nők , meg van az érzékük sokféle finomsághoz , de hiányzik a hím ős karaktere : az alkotó , a teremtő , nagy teljes erő , amivel egyedül lehet csak abszolutbecsü művet alkotni” – nyilatkozta Szinyei Merse Pál abban azban Tábori Kornél által készített , magyar művésznőket és néhány elismert mestert megszólaltató riportsorozatban , amely a Budapesti Újságírók Egyesülete Almanachjában jelent meg . A Majális festője hozzátette , hogy a tehetséges nők pályaelhagyásának és művészeti hanyatlásának oka elsősorban a családi élettel járó háztartási gondok növekedésében kereshető . A megszólaltatottak között volt a gödöllői művésztelep két , karakterében erősen eltérő tagja , Undi Mariska és Nagy Sándorné ( sz . Kriesch Laura ) , akik első nőkként közt végezték el a Mintarajziskolát . A nők lelki , szellemi társként a gödöllői művésztelepen egyenlők voltak , de közéleti szerepet , teljes önállóságot közülük csak Undi Mariska vállalt . Jegyzetek Források Híres Hölgyek Gödöllőn –A Nők Éve leporelló tájékoztató Nőtörténeti séta Gödöllőn Kieselbach Galéria és Aukciósház Hírnök enciklopédia/ Undi Mariska Undi Mariska festő , iparművészéletrajza antikregiseg.hu Rubicon.hu – magyar oldalak További információk Undi Mariska gyűjteményes kiállítása a gödöllői Városi Múzeumban ; kiállításrend . Gellér Katalin , szerk . Őriné Nagy Cecília , tan . Gellér Katalin ; Városi Múzeum–Petőfi Sándor Művelődési Központ , Gödöllő , Undi Flóra : Undi Mariska családja és művészete / Gellér Katalin : Az Undi-lányok ; Püski , Bp. , Magyar múzeumi arcképcsarnok . Főszerk . Bodó Sándor , Viga Gyula . Pulszky Társaság-Tarsoly Kiadó, Bp. , Magyar asszonyok lexikona . Összeáll . , előszóval és történelmi résszel ellátta Bozzay Margit . Stephanum ny . , Bp. , Bútorművészeti lexikon . Szerk . Kiss Éva . Corvina, Bp. , Sziklay János : Dunántúli kulturmunkások . A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban . Dunántúli Közművelődési Egyesület , Bp. , Győri Életrajzi Lexikon . Szerk . Grábics Frigyes , Horváth Sándor Domonkos , Kucska Ferenc . Győr Városi Könyvtár , Győr , Ki-kicsoda ? Kortársak lexikona . Béta Irodalmi Rt. , [ Bp. , Lábadi Károly : Drávaszög ábécé . Néprajzi és folklór tájlexikon . Eszék-Bp. , HunCro Sajtó- és Nyomdaipari Kft.-Drávaszög Alapítvány, 1968 Salamon Nándor : Kisalföldi művészek lexikona . Építészek , szobrászok , festők , műgyűjtők , művészeti írók. XVI-XX. század . Győr , Kisalföld Művészetéért Alapítvány , Kapcsolódó szócikkek Népszálló 1877-ben született személyek 1959-ben elhunyt személyek Magyar grafikusok