Avatamszaka-szútra
Az Avatamszaka-szútra (szanszkrit; vagy Mahávaipulja-buddhávatamszaka-szútra) vagy magyarul Virágfüzér szútra, az egyik legjelentősebb mahájána szútra a kelet-ázsiai buddhizmusban.

Az Avatamszaka-szútra egy végtelen világokból álló univerzumot taglal, amelyek kölcsönösen tartalmazzák egymást. A műben kifejezett képre épült a kínai buddhizmushoz tartozó hua-jen iskola, amely Koreában hvaom, Japánban pedig kegon néven ismert.

Címe

A művet több ország buddhista hagyományaiban is használják. Ezek közül a legfontosabbak a következők:
 szanszkrit: Mahávaipulja Buddhávatamszaka-szútra
 kínai: Da-fang-kuang fo-hua-jan csing (大方廣佛華嚴經), általában csak hua-jan csing (華嚴經)
 japán: Daihókó Bucu-kegon kjó (大方広仏華厳経), vagy egyszerűen Kegon kjó (華厳経).
 koreai: 대방광불화엄경  vagy  (화엄경)
 vietnámi: Đại phương quảng Phật hoa nghiêm kinh, rövidítve Hoa nghiêm kinh
 tibeti: མདོཕལཔོཆེ་, wylie: mdo phal po che, sztenderd tibeti: Dopel pocse
A Tunhuangi kéziratok szerint úgy is nevezték ezt a szútrát, hogy Bodhiszattvapitaka Buddhávatamszak-szútra.

Története 

Az Avatamszaka-szútra szakaszokban íródott, Gautama Buddha halála után 500 évvel kezdődően. Egy forrás szerint a szútra egy nagyon hosszú szöveg, amely eredetileg egymástól független eredetű írásokból állt, és amelyet valószínűleg Közép-Ázsiában állítottak össze a 3-4. század környékén. Két kínai fordítás készült a teljes szövegről. Részleges fordítások valószínűleg már a 2. században készültek, és legelőször a híres Ten Stages Sutra került fordításra, amelyet gyakran külön szövegként is értelmeztek. A teljes szöveget legelőször Buddhabhadra fordította le kínai nyelvre 420-ban 60 tekercsre, 34 fejezetben. A második fordítást Sikszánanda készítette 699-ben 80 tekercsre, amely 40 fejezetből állt. A Gandavjúha fejezetet 798-ban lefordította egy Pradzsnyá nevű buddhista szerzetes. A második fordításban több szútra szerepel mint az elsőben. A tibeti fordításban több eltérés is található, és a tudósok szerint a gyűjteményhez később adtak hozzá részeket.

Paramártha 6. századi közép-indiai szerzetes szerint sz Avatamszaka-szútrát úgy is nevezik, hogy „Bodhiszattva-pitaka”. Az általa készített Mahájánaszangrahabhásja című írásban utalást tesz, hogy a Bodhiszattva-pitaka megegyezik az Avatamszaka-szútrával. A Mokao-barlangokban talált egyik kínai kézirat hasonlót állít: A tíz állapotot elmagyarázó Egy mindentudó lény bölcsesség teremtője fokozatonként című mű, a mahájána szútrák egy fejezete, a Bodhiszattva-pitaka Buddhávatamszaka ezzel vége."

Kapcsolódó szócikkek
 Indra hálója
 Mahájána szútrák
 Hua-jen, erről a szútráról kapta a nevét

Jegyzetek

További információk
Az Avatamszaka-szútra - magyarázatokkal 
Bevezetés az Avatamszaka-szútrába  
Hamar Imre cikkek

Mahájána szútrák
Vaipulja szútrák
Jógácsára
Az Avatamszaka-szútra ( szanszkrit ; vagy Mahávaipulja-buddhávatamszaka-szútra ) vagy magyarul Virágfüzér szútra , az egyik legjelentősebb mahájána szútra a kelet-ázsiai buddhizmusban . Az Avatamszaka-szútra egy végtelen világokból álló univerzumot taglal , amelyek kölcsönösen tartalmazzák egymást . A műben kifejezett képre épült a kínai buddhizmushoz tartozó hua-jen iskola , amely Koreában hvaom , Japánban pedig kegon néven ismert . Címe A művet több ország buddhista hagyományaiban is használják . Ezek közül a legfontosabbak a következők : szanszkrit : Mahávaipulja Buddhávatamszaka-szútra kínai : Da-fang-kuang fo-hua-jan csing ( 大方廣佛華嚴經 ) , általában csak hua-jan csing ( 華嚴經 ) japán : Daihókó Bucu-kegon kjó ( 大方広仏華厳経 ) , vagy egyszerűen Kegon kjó ( 華厳経) . koreai : 대방광불화엄경 vagy ( 화엄경 ) vietnámi : Đại phương quảng Phật hoa nghiêm kinh , rövidítve Hoa nghiêm kinh tibeti : མདོཕལཔོཆེ ་ , wylie : mdo phal po che , sztenderd tibeti : Dopel pocse A Tunhuangi kéziratok szerint úgy is nevezték ezt a szútrát , hogy Bodhiszattvapitaka Buddhávatamszak-szútra . Története Az Avatamszaka-szútra szakaszokban íródott , Gautama Buddha halála utánévvel kezdődően . Egy forrás szerint a szútra egy nagyon hosszú szöveg , amely eredetileg egymástól független eredetű írásokból állt , és amelyet valószínűleg Közép-Ázsiában állítottak össze a század környékén . Két kínai fordítás készült a teljes szövegről . Részleges fordítások valószínűleg már a században készültek , és legelőször a híres Ten Stages Sutra került fordításra , amelyet gyakran külön szövegként is értelmeztek . A teljes szöveget legelőször Buddhabhadra fordította le kínai nyelvrebantekercsre, fejezetben . A második fordítást Sikszánanda készítettebentekercsre , amelyfejezetből állt . A Gandavjúha fejezetetban lefordította egy Pradzsnyá nevű buddhista szerzetes . A második fordításban több szútra szerepel mint az elsőben . A tibeti fordításban több eltérés is található , és a tudósok szerint a gyűjteményhez később adtak hozzá részeket . Paramártha századi közép-indiai szerzetes szerint sz Avatamszaka-szútrát úgy is nevezik , hogy „ Bodhiszattva-pitaka” . Az általa készített Mahájánaszangrahabhásja című írásban utalást tesz , hogy a Bodhiszattva-pitaka megegyezik az Avatamszaka-szútrával . A Mokao-barlangokban talált egyik kínai kézirat hasonlót állít : A tíz állapotot elmagyarázó Egy mindentudó lény bölcsesség teremtője fokozatonként című mű , a mahájána szútrák egy fejezete , a Bodhiszattva-pitaka Buddhávatamszaka ezzel vége . " Kapcsolódó szócikkek Indra hálója Mahájána szútrák Hua-jen , erről a szútráról kapta a nevét Jegyzetek További információk Az Avatamszaka-szútra - magyarázatokkal Bevezetés az Avatamszaka-szútrába Hamar Imre cikkek Mahájána szútrák Vaipulja szútrák Jógácsára