Aeneas Sylvius von Caprara
Aeneas Sylvius von Caprara (, egyéb írásmódokkal Äneas Sylvius (de) Caprara; (Bologna, 1631. – Bécs, 1701. február 3.) olasz gróf, Német-római Birodalomi tábornagy a Habsburg Birodalom szolgálatában. Harcolt a pfalzi örökösödési háborúban és részt vett a török kiűzésében.

Pályafutása

Bolognai arisztokrata családból származott, apja Niccolò Caprara szenátor volt, Pantano grófja. Rokonának, Raimondo Montecuccoli gróf tábornagynak ösztönzésére és támogatásával már fiatal korában belépett a német-római császári haderőbe. Montecuccoli kísérőjeként az ifjú Caprara az 1650-1660-as években részt vett a tábornagy hadjárataiban, melyeket a rajnai fronton a franciák és Magyarországon a törökök ellen vezetett.

1674-ben francia–holland háború idején, amikor a császár megkötötte a négyes szövetséget és összbirodalmi háborút hirdetett XIV. Lajos ellen, Montecuccoli hadserege állította meg az Elzászba és Pfalzba betörő franciákat. Caprara megkapta első önálló parancsoki megbízatását: egy lovas hadtestet irányított a Rajnánál. Részt vett a sinsheimi csatában (június 16-án) és az enzheimi csatában (október 4-én). Egészen 1678-ig, a háború végéig a rajnai fronton harcolt.

1683-ban Bécs második török ostroma idején a Habsburg-haderő lovasságának parancsnokaként Felső-Magyarországon harcolt Thököly Imre felkelői ellen. Bécs felmentésekor, a kahlenbergi csata során csapataival felszámolta a Nußdorfban (ma Bécs 19. kerülete) erősen elsáncolt állásokban szívósan védekező törököket.

Az 1684-es osztrák hadjáratban, a Buda ostromára felvonuló császári haderőben Caprara tábornagyi rangban a császári lovasság parancsnokaként ténykedett, Bajor Miksa választófejedelem ostromló csapatait fedezte a török lovasság támadásaitól. 

1685. augusztus 19-én csapatai élén megostromolta és rohammal bevette Érsekújvárt (német nevén Neuhäuselt). A vár elvesztéséért Sejtán Ibrahim pasát, a magyarországi szeraszkert (fővezért) a szultán az év végén halálra ítélte és megfojtatta. Thököly bukása után Caprara tábornagy erősen támogatta Esterházy nádor azon törekvését, hogy a Lipóthoz tömegesen átpártoló kurucokat állandó császári ezredekbe sorozzák be, rendes fizetéssel (ez azonban nem történt meg). Az 1686-os hadjáratban Caprara Erdély határáig nyomult előre. 1688-ban elfoglalta a délvidéki Titelt.

1691-ben Caprara ismét a rajnai fronton harcolt, a pfalzi örökösödési háború harmadik hadjáratában. 1692-ben a tábornagy csapatai II. Viktor Amadé savoyai herceggel szövetségben betörtek Franciaországba és elfoglalták Dauphiné tartományt, de a következő évben, 1693-ban a La Marsaglia-i csatában súlyos vereséget szenvedtek a franciáktól, akik elfoglalták Piemontot, erre Savoya hercege különbékét kötött XIV. Lajossal.

Az 1694-es dél-magyarországi hadjáratban a török ellen vonuló fősereg parancsnokává az ekkor már idős és beteges Caprara tábornagyot nevezték ki, Charles Eugène de Croÿ herceg helyére. Erélytelen hadvezetése miatt a dúló tatár hadak Nagyváradig és Debrecenig hatolhattak. Ellenfele a harcias tripoliszi Ali pasa nagyvezír volt, az eredménytelenség miatt leváltott Büklü Musztafa pasa utódja. 
Szeptember elején a nagyvezír nagy erőkkel ostrom alá fogta Pétervárad erődjét, amelynek védelmét Caprara tábornagy irányította. Hosszas, eredménytelen csatározások után a védők egy nagyobb támadó tatár csapatot megsemmisítettek. Október elején a törökök elvonultak Pétervárad alól, de Caprara azonban elmulasztotta üldözésüket, a hadjáratot gyakorlatilag eredmény nélkül fejezte be.

1695-ben Lipót császár a becsvágyó, de tapasztalatlan I. Frigyes Ágost szász fejedelmet nevezte ki fővezérré, mellé tanácsadónak az idős Caprara tábornagyot rendelte. Az egymással együttműködni nem tudó parancsnokok hibás döntései nyomán a Maros völgyét biztosító erdélyi hadtestet magára hagyták az előrenyomuló török főerővel szemben. Szeptember 21-én a lugosi csatában a hadtestet tönkreverték, a parancsnok, Veterani tábornok elesett, az egész hadjárat eredménytelenül zárult.

1696-ban Caprarát ismét Frigyes Ágost fővezér mellé rendelték tanácsadónak. Temesvárt vették ostrom alá, de megérkezett a török felmentő sereg. Az ostromot félbehagyták, az augusztus 26-án megvívott hetényi csata után a mindkét hadsereg visszavonult, Temesvár török kézen maradt.

Az idős tábornagy 44 hadjáratot harcolt végig, utána az Udvari Haditanács alelnökévé nevezték ki, itt állandó konfliktusban állt régi ellenlábasával, Savoyai Jenő herceggel, a Haditanács elnökével. Gúnyolódó és összeférhetetlen természete miatt a kortársai körében általános ellenszenv övezte, tábornoktársai is kerülték társaságát. Bécsben hunyt el 1701. február 3-án.

Jegyzetek

Irodalom 
 
 Corrado Argegni: Condottieri, capitani e tribuni: Fino al cinquecento. Dizionari biografici e bibliografici, 1–3. kötet, Róma, 1937 (reprint: Milánó, dátum nélkül)
 Meyers Konversations-Lexikon, 4. kiadás, 1888–1890 

Német-római császári hadvezérek
Bolognaiak
Osztrák katonák
17. századi katonák
1631-ben született személyek
1701-ben elhunyt személyek
Az Aranygyapjas rend lovagjai
Olasz katonák
Grófok
Aeneas Sylvius von Caprara ( , egyéb írásmódokkal Äneas Sylvius ( de ) Caprara ; ( Bologna , – Bécs , február ) olasz gróf , Német-római Birodalomi tábornagy a Habsburg Birodalom szolgálatában . Harcolt a pfalzi örökösödési háborúban és részt vett a török kiűzésében . Pályafutása Bolognai arisztokrata családból származott , apja Niccolò Caprara szenátor volt , Pantano grófja . Rokonának , Raimondo Montecuccoli gróf tábornagynak ösztönzésére és támogatásával már fiatal korában belépett a német-római császári haderőbe . Montecuccoli kísérőjeként az ifjú Caprara azas években részt vett a tábornagy hadjárataiban , melyeket a rajnai fronton a franciák és Magyarországon a törökök ellen vezetett . 1674-ben francia–holland háború idején , amikor a császár megkötötte a négyes szövetséget és összbirodalmi háborút hirdetett XIV . Lajos ellen , Montecuccoli hadserege állította meg az Elzászba és Pfalzba betörő franciákat . Caprara megkapta első önálló parancsoki megbízatását : egy lovas hadtestet irányított a Rajnánál . Részt vett a sinsheimi csatában ( júniusán ) és az enzheimi csatában ( októberén ) . Egészenig , a háború végéig a rajnai fronton harcolt . 1683-ban Bécs második török ostroma idején a Habsburg-haderő lovasságának parancsnokaként Felső-Magyarországon harcolt Thököly Imre felkelői ellen . Bécs felmentésekor , a kahlenbergi csata során csapataival felszámolta a Nußdorfban ( ma Bécs kerülete ) erősen elsáncolt állásokban szívósan védekező törököket . Azes osztrák hadjáratban , a Buda ostromára felvonuló császári haderőben Caprara tábornagyi rangban a császári lovasság parancsnokaként ténykedett , Bajor Miksa választófejedelem ostromló csapatait fedezte a török lovasság támadásaitól . 1685. augusztusén csapatai élén megostromolta és rohammal bevette Érsekújvárt ( német nevén Neuhäuselt ) . A vár elvesztéséért Sejtán Ibrahim pasát , a magyarországi szeraszkert ( fővezért ) a szultán az év végén halálra ítélte és megfojtatta . Thököly bukása után Caprara tábornagy erősen támogatta Esterházy nádor azon törekvését , hogy a Lipóthoz tömegesen átpártoló kurucokat állandó császári ezredekbe sorozzák be , rendes fizetéssel ( ez azonban nem történt meg ) . Azos hadjáratban Caprara Erdély határáig nyomult előre.ban elfoglalta a délvidéki Titelt . 1691-ben Caprara ismét a rajnai fronton harcolt , a pfalzi örökösödési háború harmadik hadjáratában.ben a tábornagy csapatai II. Viktor Amadé savoyai herceggel szövetségben betörtek Franciaországba és elfoglalták Dauphiné tartományt , de a következő évben, ban a La Marsaglia-i csatában súlyos vereséget szenvedtek a franciáktól , akik elfoglalták Piemontot , erre Savoya hercege különbékét kötött XIV . Lajossal . Azes dél-magyarországi hadjáratban a török ellen vonuló fősereg parancsnokává az ekkor már idős és beteges Caprara tábornagyot nevezték ki , Charles Eugène de Croÿ herceg helyére . Erélytelen hadvezetése miatt a dúló tatár hadak Nagyváradig és Debrecenig hatolhattak . Ellenfele a harcias tripoliszi Ali pasa nagyvezír volt , az eredménytelenség miatt leváltott Büklü Musztafa pasa utódja . Szeptember elején a nagyvezír nagy erőkkel ostrom alá fogta Pétervárad erődjét , amelynek védelmét Caprara tábornagy irányította . Hosszas , eredménytelen csatározások után a védők egy nagyobb támadó tatár csapatot megsemmisítettek . Október elején a törökök elvonultak Pétervárad alól , de Caprara azonban elmulasztotta üldözésüket , a hadjáratot gyakorlatilag eredmény nélkül fejezte be . 1695-ben Lipót császár a becsvágyó , de tapasztalatlan I. Frigyes Ágost szász fejedelmet nevezte ki fővezérré , mellé tanácsadónak az idős Caprara tábornagyot rendelte . Az egymással együttműködni nem tudó parancsnokok hibás döntései nyomán a Maros völgyét biztosító erdélyi hadtestet magára hagyták az előrenyomuló török főerővel szemben . Szeptemberén a lugosi csatában a hadtestet tönkreverték , a parancsnok , Veterani tábornok elesett , az egész hadjárat eredménytelenül zárult . 1696-ban Caprarát ismét Frigyes Ágost fővezér mellé rendelték tanácsadónak . Temesvárt vették ostrom alá , de megérkezett a török felmentő sereg . Az ostromot félbehagyták , az augusztusán megvívott hetényi csata után a mindkét hadsereg visszavonult , Temesvár török kézen maradt . Az idős tábornagyhadjáratot harcolt végig , utána az Udvari Haditanács alelnökévé nevezték ki , itt állandó konfliktusban állt régi ellenlábasával , Savoyai Jenő herceggel , a Haditanács elnökével . Gúnyolódó és összeférhetetlen természete miatt a kortársai körében általános ellenszenv övezte , tábornoktársai is kerülték társaságát . Bécsben hunyt el februárán . Jegyzetek Irodalom Corrado Argegni : Condottieri , capitani e tribuni : Fino al cinquecento . Dizionari biografici e bibliografici,3. kötet , Róma,( reprint : Milánó , dátum nélkül ) Meyers Konversations-Lexikon , kiadás,1890 Német-római császári hadvezérek Bolognaiak Osztrák katonák 17. századi katonák 1631-ben született személyek 1701-ben elhunyt személyek Az Aranygyapjas rend lovagjai Olasz katonák Grófok