Balatonfüredi Pedagógus Konferencia
A Balatonfüredi Pedagógus Konferencia 1956. október 1–6. között, a Petőfi Kör első pedagógusvitáját követően mintegy 60 szakember részvételével megtartott tanácskozás, amelyet a pedagógiai kutatómunka országos tématervének megvitatására a Pedagógusok Szakszervezete hívott össze balatonfüredi üdülőjébe.

A jelentősége abban állt, hogy az ötvenes évek hazai neveléstudomány szakemberei kritika alá vették az elmúlt közel egy évtized káros pedagógiai gyakorlatát, ugyanakkor felvázolták a szocialista keretek közötti megújulás irányát.

Megnyitó ülés (október 1.)
A konferenciát Kónya Albert oktatásügyi miniszter nyitotta meg. Székely Endréné, a Magyar Dolgozók Pártja Központi Vezetőségének munkatársa a konferencia céljáról és létrejöttének körülményeiről adott tájékoztatást. Az elnök Tettamanti Béla szegedi tanszékvezető egyetemi tanár, a Magyar Paedagogiai Társaság visszaállítását sürgette. Mérei Ferenc akadémiai kutató méltatva, hogy a tanácskozáson az oktatásügyi miniszter is jelen volt, ezért arról szólt, hogy
 
 „…oktatásügyi kormányzatunk munkájában, az elmúlt hat esztendőben művelődéspolitikai koncepció szinte egyáltalán nem volt…  Az önálló magyar művelődéspolitika felszámolásában a dogmatizmus alapelve az a sztálini tétel volt, hogy a szocialista kultúra tartalmában szocialista, formájában nemzeti…
  
  Ez a sztálini tétel ugyanis azt jelenti, hogy kultúránk használja ám a nemzeti nyelvet, a nemzeti stílust, képzőművészetünk a nemzeti díszítő motívumokat, s általában a külsőség mindenütt legyen nemzeti –, de a tartalom legyen szocialista!!  Mi lett ennek a következménye? A művelődés formája magyar ügy, de a tartalma nem az! A nevelés nyelve magyar, de a nevelés tartalmát a Kairov-könyv határozza meg. Ilyen körülmények között nem volt szükség magyar művelődéspolitikára, hiszen a Szovjetunió közoktatásügyi intézkedéseit, rendeleteit, éppen csak alkalmazni kellett a magyar viszonyokra. S ez az alkalmazás bizony gyakran nem is jelentett többet, mint a nemzeti nyelvet és a nemzeti díszítő elemeket.”

Nagy Sándor, a Pedagógiai Tudományos Intézet igazgatója tájékoztatott az országos kutatási tematikával kapcsolatos 1956. augusztus 31-i kommunista aktíváról, és jelentést adott az aktíva által kiküldött koordinációs bizottság munkájáról.

A megnyitó és a hozzászólások elhangzása után Ravasz Jánosnak, a Pedagógiai Tudományos Intézet tudományos munkatársának javaslatára a plénum elhatározta, hogy  Prohászka Lajost, Vajda György Mihályt, Kiss Árpádot, Földes Évát, Várkonyi Dezsőt és Szemere Samut a tanácskozásra táviratilag meghívja.

Első plenáris ülés (október 2.) 
az elnök a konferencia vezetősége nevében javaslatot tett a plenáris ülések tematikájáira és vitaevezőire:
 
 a tudománypolitikai kérdései (Zibolen Endre); 
 a pedagógia alapvető problémái (Faragó László);
 a pedagógiai kutatás módszere (Mérei Ferenc)
 
Az értekezlet a javaslatot elfogadta.
 
1. a tudománypolitikai kérdései (Zibolen Endre)
 
A  magyarországi pedagógiai élet 1945 utáni fejlődésében
 
 – az első szakasz, a „pedagógiai koalíció” 1945-től 1948-ig terjedt. Először 1947-ben jelentkezett sajátos problémaként a kommunista pedagógia, egyrészt Révai József A demokratikus nevelés szelleme című előadásában, másrészt Makarenko ekkoriban Új ember kovácsa címen megismert művében. A „Pedagógiai hősköltemény” távlatokat nyitott, azonnal követte azonban a „Válogatott pedagógiai tanulmányok” megjelentetése (1948), amely már bizonyos tekintetben a szerző munkásságának hanyatló korszakát tükrözte.
 – a második szakaszban –, ami 1948-cal kezdődött és 1950-ig tartott – a pedagógia a napi politika szolgálatára kényszerült. Mindemellett ebben az időben eredmények is születtek a hazai pedagógiában, nem utolsósorban az Országos Neveléstudományi Intézetben. Később azonban megszűnt az Országos Neveléstudományi Intézet. Már 1949-ben megbénult az Magyar Paedagogiai Társaság tevékenysége és 1950-ben formailag is feloszlatták.
 – a harmadik szakaszban a steril szovjet fordítások ideje 2-3 esztendeig tartott, és az 1950. március 29-i határozattal kezdődött. Ekkor még a erősebb, és kártékonyabb volt a közvetlen politikai beavatkozás. Ám az 1953-as fordulat, illetve a fordulat nyomán létrejött Pedagógiai Tudományos Intézet, sem jelentett érdemben új szakaszt. Az előadó véleménye szerint a változásra 1956-ban – a Pedagógiai Konferenciával is – kerülhet sor. A XX. kongresszus megnyitotta távlatokkal neveléstudományunk tudjon élni! Biztosítani kell a szakma tudományos önállóságát!

Második plenáris ülés (október 3.)
2. a pedagógia alapvető problémái (Faragó László)

a vitát bevezető előadó szerint, a pedagógia művelői bizonyos kérdésekkel szemben mélyreható vizsgálat nélkül egyszerűen az elvetés álláspontjára helyezkedtek. Újabb keletű szakirodalmi példákon szemléltette az ilyen eljárás következményeit. Kritikai megjegyzéseinek hitelét csak erősítette az a tudásbeli fölény, amelyről érvelése akaratlanul is tanúskodott.
 
3. a pedagógiai kutatás módszere (Mérei Ferenc)

a bevezető előadás abból indult ki, hogy az elmúlt időszakban (az 1950-es évek első felében) a pedagógiai kutatások arányai eltorzultak.
 
  „A célrendszer és az eszközrendszer kutatásának aránya eltolódott a célrendszer javára. Kutatóink túlságos sokat foglalkoztak a nevelés céljával, már pedig meggyőződésem szerint a kutatásnak nem ez a fő területe. Legfontosabb dolgunk nem az, hogy a nevelés célját tudományosan meghatározzuk, nem is az, hogy a neveléstudomány alapfogalmait tisztázzuk. Főfeladatunk inkább az eszközrendszer meghatározása… Nem az a kutatás problémája, hogy szocialista embert, vagy kommunista embert akarunk nevelni… Tőlünk, a neveléstudomány munkásaitól azt kérdezik: hogyan, milyen eszközökkel lehet elérni… a célt… Ez a hogyan pedig az eszközrendszer kérdése. Egyik feladatunk tehát az, hogy célrendszer és eszközrendszer megbillent arányát helyreállítsuk és a kutatásokat fokozottan az eszközrendszer irányába toljuk.”

Nem titkolta, hogy legrokonszenvesebbnek a kísérleti iskolákat tartja: így pl. Freinet módszerét, és megemlítette még a budapesti Pedagógiai Főiskolát.
 
A konferencia vezetősége által kitűzött minden téma előadását követő vita igen gazdag és élénk volt. A 2. és 3. téma vitájába bekapcsolódtak a táviratilag meghívottak közül azok, akik elfogadták a meghívást.

Harmadik plenáris ülés (október 6.) 
Délelőtt folytatódott a 2. és 3. téma együttes vitája.
  
Délután – Záróülés

Érdemi észrevétel nélkül fogadták el október 6-án az e célból kiküldött bizottság  szövegtervezetét, a zárónyilatkozatot, mely a füredi platform címen vált ismertté, és viszonylag gyorsan, a Köznevelés október 15-i számában, teljes terjedelmében megjelent.

A konferencia munkanapjain (október 2., 3., 5.) délutánonként előre tervezett szakbizottsági (didaktika, neveléslélektan, neveléstörténet, neveléselmélet) ülések voltak. Két este (október 2., 5.) programon kívüli megbeszélés, vita ( új kollégiumi mozgalom; nevelőképzés)  volt. Október 4-én egész-napos balatoni kirándulást szerveztek a konferencia résztvevőinek. Október 5-én délelőtt a táborvezetői rendezték a konferencián készített hangfelvételek szalagjait, jegyzőkönyvvázlatokat és egyéb írásos anyagokat; a konferencia résztvevői szabad egyéni, vagy csoportos (szakmai) beszélgetéseket folytattak.

Jegyzetek

Források 
  Pedagógiai lexikon – főszerkesztők: Báthory Zoltán, Falus Iván –  Keraban Kiadó, Budapest, 1997. I. kötet 138–139. p. –  (Zibolen Endre) –  
  Balatonfüredi Pedagógus Konferencia: 1956. október 1–6. – rövidített jegyzőkönyv – szerkesztették: Szarka József, Zibolen Endre, Faragó László – Pedagógiai Tudományos Intézet, Budapest, 1957. 440 p. – Hozzáférés: 2016. október 29.
 Faragó László: A „füredi platform” – Irodalmi újság, 1956. október 13. – Hozzáférés: 2016. november 1.
 Zibolen Endre: Bevezetés a Petőfi Kör pedagógus vita jegyzőkönyvei elé – 5–13. p. – Hozzáférés: 2016. 2016. november 1.
  A Petőfi Kör vitái: Hiteles jegyzőkönyvek alapján – Pedagógusvita – szerkesztő, összeállító: Hegedűs B. András, Rainer M. János – Múzsák Közművelődési Kiadó; 1956-os Intézet, Budapest, 1992. 184 p. –  – Hozzáférés: 2016. november 1.

Irodalom
  Ágoston György: Küzdjük le az ellenséges, revizionista nézeteket –  Pedagógiai Szemle, 1958. 1. szám 5–15. p.
  Bajor Iván: Az Országos Köznevelési tanács visszaállítását szorgalmazó ’56­os javaslat – Educatio, 2006. 3. szám 492–510. p. – Hozzáférés: 2016. november 1.
  Bence Gyula: Néhány megjegyzés a balatonfüredi pedagógus-konferencián elhangzottakhoz – Pedagógiai Szemle, 1958. 2. szám 99–113. p.
  Bizó Gyula: Képek a balatonfüredi neveléstudományi táborról – Köznevelés, 1956. október 15. 468–469. p.
  Dogmatizmus és revizionizmus – Köznevelés, 1958. 1. szám 20. p.
  Faragó László: Amiben Füreden megegyeztünk.... – Pedagógiai Szemle, 1958. 3. szám 212–218. p.
 Géczi János: A pedagógiai szaksajtó 1956 – In: Géczi János: Sajtó, kép, neveléstörténet –Tanulmányok – Iskolakultúra, Veszprém–Budapest, 2010. 54–77. p. –  – Hozzáférés: 2016. november 1.
 Géczi János: Az 1956-os Balatonfüredi Pedagógus-konferencia elő- és utóélete a pedagógiai sajtóban  – Magyar Pedagógia, 2005. 3. szám, 241–261. p. Hozzáférés: 2016. november 1. 
  Hegedűs András: A balatonfüredi program 60000 pedagógus programja legyen – Köznevelés, 1957. 3. szám 74. p. 
  Jóború Magda: Az oktatásügy időszerű kérdései – Köznevelés, 1957. 1. szám 1–5. p.
  Kronstein Gábor György: Pedagógus-gondolatok Balatonfüredről – Pedagógiai Szemle, 1958. 2. szám 114–118. p.
  Lukács Sándor: Teljes szívvel és lélekkel szolgáljuk a magyar népet – Köznevelés, 1957. 1. szám 6–7. p.
  Nagy Sándor: Még egyszer a balatonfüredi pedagógiai konferenciáról – Pedagógiai Szemle, 1958. 5. szám 407–415. p.
  Pálffy Zoltán: Néhány megjegyzés Faragó László: „Amiben Füreden megegyeztünk...” című cikkéhez  – Pedagógiai Szemle, 1958. 5. szám 416–417. p. 
  Szabolcs Éva: Az 1956-os balatonfüredi pedagóguskonferencia – In: Pedagógia és politika a XX. század második felében Magyarországon – szerkesztő: Szabolcs Éva – Eötvös József Könyvkiadó, Budapest, 2006. 165–177. p.
  Szarka József: Vitánk a revizionista nézetekkel – Köznevelés, 1958. 12. szám 269–270. p.
  Zibolen Endre: Balatonfüredről – feladatainkról – Pedagógiai Szemle, 1958. 4. szám 310–320. p. 
  Zibolen Endre: Füred tanulsága –Köznevelés, 1957. 1. szám 13–14. p.
  Zibolen Endre: Mérei Ferenc a balatonfüredi pedagóguskonferencián – In: Mérei Ferenc emlékkönyv – szerkesztők: Bagdy Emőke, Forgács Péter és Pál Mária – Magyar Pszichológiai Társaság Animula Egyesület, Budapest. 1989. 85–88. p.

1956
Konferenciák
A Balatonfüredi Pedagógus Konferencia október6. között , a Petőfi Kör első pedagógusvitáját követően mintegyszakember részvételével megtartott tanácskozás , amelyet a pedagógiai kutatómunka országos tématervének megvitatására a Pedagógusok Szakszervezete hívott össze balatonfüredi üdülőjébe . A jelentősége abban állt , hogy az ötvenes évek hazai neveléstudomány szakemberei kritika alá vették az elmúlt közel egy évtized káros pedagógiai gyakorlatát , ugyanakkor felvázolták a szocialista keretek közötti megújulás irányát . Megnyitó ülés ( október ) A konferenciát Kónya Albert oktatásügyi miniszter nyitotta meg . Székely Endréné , a Magyar Dolgozók Pártja Központi Vezetőségének munkatársa a konferencia céljáról és létrejöttének körülményeiről adott tájékoztatást . Az elnök Tettamanti Béla szegedi tanszékvezető egyetemi tanár , a Magyar Paedagogiai Társaság visszaállítását sürgette . Mérei Ferenc akadémiai kutató méltatva , hogy a tanácskozáson az oktatásügyi miniszter is jelen volt , ezért arról szólt , hogy „ …oktatásügyi kormányzatunk munkájában , az elmúlt hat esztendőben művelődéspolitikai koncepció szinte egyáltalán nem volt … Az önálló magyar művelődéspolitika felszámolásában a dogmatizmus alapelve az a sztálini tétel volt , hogy a szocialista kultúra tartalmában szocialista , formájában nemzeti … Ez a sztálini tétel ugyanis azt jelenti , hogy kultúránk használja ám a nemzeti nyelvet , a nemzeti stílust , képzőművészetünk a nemzeti díszítő motívumokat , s általában a külsőség mindenütt legyen nemzeti – , de a tartalom legyen szocialista ! ! Mi lett ennek a következménye ? A művelődés formája magyar ügy , de a tartalma nem az ! A nevelés nyelve magyar , de a nevelés tartalmát a Kairov-könyv határozza meg . Ilyen körülmények között nem volt szükség magyar művelődéspolitikára , hiszen a Szovjetunió közoktatásügyi intézkedéseit , rendeleteit , éppen csak alkalmazni kellett a magyar viszonyokra . S ez az alkalmazás bizony gyakran nem is jelentett többet , mint a nemzeti nyelvet és a nemzeti díszítő elemeket.” Nagy Sándor , a Pedagógiai Tudományos Intézet igazgatója tájékoztatott az országos kutatási tematikával kapcsolatos augusztusi kommunista aktíváról , és jelentést adott az aktíva által kiküldött koordinációs bizottság munkájáról . A megnyitó és a hozzászólások elhangzása után Ravasz Jánosnak , a Pedagógiai Tudományos Intézet tudományos munkatársának javaslatára a plénum elhatározta , hogy Prohászka Lajost , Vajda György Mihályt , Kiss Árpádot , Földes Évát , Várkonyi Dezsőt és Szemere Samut a tanácskozásra táviratilag meghívja . Első plenáris ülés ( október ) az elnök a konferencia vezetősége nevében javaslatot tett a plenáris ülések tematikájáira és vitaevezőire : a tudománypolitikai kérdései ( Zibolen Endre ) ; a pedagógia alapvető problémái ( Faragó László ) ; a pedagógiai kutatás módszere ( Mérei Ferenc ) Az értekezlet a javaslatot elfogadta . 1. a tudománypolitikai kérdései ( Zibolen Endre ) A magyarországi pedagógiai életutáni fejlődésében – az első szakasz , a „ pedagógiai koalíció”tőlig terjedt . Előszörben jelentkezett sajátos problémaként a kommunista pedagógia , egyrészt Révai József A demokratikus nevelés szelleme című előadásában , másrészt Makarenko ekkoriban Új ember kovácsa címen megismert művében . A „ Pedagógiai hősköltemény” távlatokat nyitott , azonnal követte azonban a „ Válogatott pedagógiai tanulmányok” megjelentetése amely már bizonyos tekintetben a szerző munkásságának hanyatló korszakát tükrözte. – a második szakaszban – , amical kezdődött ésig tartott – a pedagógia a napi politika szolgálatára kényszerült . Mindemellett ebben az időben eredmények is születtek a hazai pedagógiában , nem utolsósorban az Országos Neveléstudományi Intézetben . Később azonban megszűnt az Országos Neveléstudományi Intézet . Márben megbénult az Magyar Paedagogiai Társaság tevékenysége ésben formailag is feloszlatták. – a harmadik szakaszban a steril szovjet fordítások idejeesztendeig tartott , és az márciusi határozattal kezdődött . Ekkor még a erősebb , és kártékonyabb volt a közvetlen politikai beavatkozás . Ám azas fordulat , illetve a fordulat nyomán létrejött Pedagógiai Tudományos Intézet , sem jelentett érdemben új szakaszt . Az előadó véleménye szerint a változásraban – a Pedagógiai Konferenciával is – kerülhet sor . A XX. kongresszus megnyitotta távlatokkal neveléstudományunk tudjon élni ! Biztosítani kell a szakma tudományos önállóságát ! Második plenáris ülés ( október ) 2. a pedagógia alapvető problémái ( Faragó László ) a vitát bevezető előadó szerint , a pedagógia művelői bizonyos kérdésekkel szemben mélyreható vizsgálat nélkül egyszerűen az elvetés álláspontjára helyezkedtek . Újabb keletű szakirodalmi példákon szemléltette az ilyen eljárás következményeit . Kritikai megjegyzéseinek hitelét csak erősítette az a tudásbeli fölény , amelyről érvelése akaratlanul is tanúskodott . 3. a pedagógiai kutatás módszere ( Mérei Ferenc ) a bevezető előadás abból indult ki , hogy az elmúlt időszakban ( azes évek első felében ) a pedagógiai kutatások arányai eltorzultak . „ A célrendszer és az eszközrendszer kutatásának aránya eltolódott a célrendszer javára . Kutatóink túlságos sokat foglalkoztak a nevelés céljával , már pedig meggyőződésem szerint a kutatásnak nem ez a fő területe . Legfontosabb dolgunk nem az , hogy a nevelés célját tudományosan meghatározzuk , nem is az , hogy a neveléstudomány alapfogalmait tisztázzuk . Főfeladatunk inkább az eszközrendszer meghatározása … Nem az a kutatás problémája , hogy szocialista embert , vagy kommunista embert akarunk nevelni … Tőlünk , a neveléstudomány munkásaitól azt kérdezik : hogyan , milyen eszközökkel lehet elérni … a célt … Ez a hogyan pedig az eszközrendszer kérdése . Egyik feladatunk tehát az , hogy célrendszer és eszközrendszer megbillent arányát helyreállítsuk és a kutatásokat fokozottan az eszközrendszer irányába toljuk.” Nem titkolta , hogy legrokonszenvesebbnek a kísérleti iskolákat tartja : így pl . Freinet módszerét , és megemlítette még a budapesti Pedagógiai Főiskolát . A konferencia vezetősége által kitűzött minden téma előadását követő vita igen gazdag és élénk volt . A és téma vitájába bekapcsolódtak a táviratilag meghívottak közül azok , akik elfogadták a meghívást . Harmadik plenáris ülés ( október ) Délelőtt folytatódott a és téma együttes vitája . Délután – Záróülés Érdemi észrevétel nélkül fogadták el októberán az e célból kiküldött bizottság szövegtervezetét , a zárónyilatkozatot , mely a füredi platform címen vált ismertté , és viszonylag gyorsan , a Köznevelés októberi számában , teljes terjedelmében megjelent . A konferencia munkanapjain ( október , , ) délutánonként előre tervezett szakbizottsági ( didaktika , neveléslélektan , neveléstörténet , neveléselmélet ) ülések voltak . Két este ( október , ) programon kívüli megbeszélés , vita ( új kollégiumi mozgalom ; nevelőképzés ) volt . Októberén egész-napos balatoni kirándulást szerveztek a konferencia résztvevőinek . Októberén délelőtt a táborvezetői rendezték a konferencián készített hangfelvételek szalagjait , jegyzőkönyvvázlatokat és egyéb írásos anyagokat ; a konferencia résztvevői szabad egyéni , vagy csoportos ( szakmai ) beszélgetéseket folytattak . Jegyzetek Források Pedagógiai lexikon – főszerkesztők : Báthory Zoltán , Falus Iván – Keraban Kiadó, Budapest , I. kötet139. p. – ( Zibolen Endre ) – Balatonfüredi Pedagógus Konferencia : október6. – rövidített jegyzőkönyv – szerkesztették : Szarka József , Zibolen Endre , Faragó László – Pedagógiai Tudományos Intézet , Budapest,p. – Hozzáférés : október Faragó László : A „ füredi platform” – Irodalmi újság , október – Hozzáférés : november Zibolen Endre : Bevezetés a Petőfi Kör pedagógus vita jegyzőkönyvei elé –13. p. – Hozzáférés : november A Petőfi Kör vitái : Hiteles jegyzőkönyvek alapján – Pedagógusvita – szerkesztő , összeállító : Hegedűs B . András , Rainer M. János – Múzsák Közművelődési Kiadó;os Intézet , Budapest,p. – – Hozzáférés : november Irodalom Ágoston György : Küzdjük le az ellenséges , revizionista nézeteket – Pedagógiai Szemle , szám15. p. Bajor Iván : Az Országos Köznevelési tanács visszaállítását szorgalmazó ’56­os javaslat – Educatio , szám510. p. – Hozzáférés : november Bence Gyula : Néhány megjegyzés a balatonfüredi pedagógus-konferencián elhangzottakhoz – Pedagógiai Szemle , szám113. p. Bizó Gyula : Képek a balatonfüredi neveléstudományi táborról – Köznevelés , október469. p. Dogmatizmus és revizionizmus – Köznevelés , szám p. Faragó László : Amiben Füreden megegyeztünk. ... – Pedagógiai Szemle , szám218. p. Géczi János : A pedagógiai szaksajtó– In : Géczi János : Sajtó , kép , neveléstörténet –Tanulmányok – Iskolakultúra , Veszprém–Budapest,77 . p. – – Hozzáférés : november Géczi János : Azos Balatonfüredi Pedagógus-konferencia elő- és utóélete a pedagógiai sajtóban – Magyar Pedagógia , szám,261. p. Hozzáférés : november Hegedűs András : A balatonfüredi programpedagógus programja legyen – Köznevelés , szám p. Jóború Magda : Az oktatásügy időszerű kérdései – Köznevelés , szám5. p. Kronstein Gábor György : Pedagógus-gondolatok Balatonfüredről – Pedagógiai Szemle , szám118. p. Lukács Sándor : Teljes szívvel és lélekkel szolgáljuk a magyar népet – Köznevelés , szám7. p. Nagy Sándor : Még egyszer a balatonfüredi pedagógiai konferenciáról – Pedagógiai Szemle , szám415. p. Pálffy Zoltán : Néhány megjegyzés Faragó László : „ Amiben Füreden megegyeztünk...” című cikkéhez – Pedagógiai Szemle , szám417. p. Szabolcs Éva : Azos balatonfüredi pedagóguskonferencia – In : Pedagógia és politika a XX. század második felében Magyarországon – szerkesztő : Szabolcs Éva – Eötvös József Könyvkiadó , Budapest, 177. p. Szarka József : Vitánk a revizionista nézetekkel – Köznevelés , szám270. p. Zibolen Endre: Balatonfüredről – feladatainkról – Pedagógiai Szemle , szám320. p. Zibolen Endre : Füred tanulsága –Köznevelés , szám14. p. Zibolen Endre : Mérei Ferenc a balatonfüredi pedagóguskonferencián – In : Mérei Ferenc emlékkönyv – szerkesztők : Bagdy Emőke , Forgács Péter és Pál Mária – Magyar Pszichológiai Társaság Animula Egyesület , Budapest.88. p. 1956 Konferenciák