Bulgária népessége
Bulgária népessége 2014-ben  fő volt. 2011-ben lakosságának 84,8%-a bolgár, 8,8%-a török és 4,9%-a cigány volt.

Etnikai megoszlás

Népszámlálás adatok az etnikai hovatartozásról:

Az elemzők szerint rendszerváltozás utáni népszámlálási adatok nem fedik le a teljes valóságot. Sokan a társadalmi beilleszkedés felgyorsítása végett igyekeznek a környék többségébe beolvadni. Így a bolgár többségű Kelet-Rodopéban a pomákok és a keresztény cigányok jelentős számban vallják magukat bolgárnak, ugyanakkor a muzulmán többségű Nyugat-Rodopéban a pomákok és a cigányok teljes mértékben töröknek vallják magukat. Azonban azt sem szabad elfelejteni, hogy a falusi emberek körében a bolgárok számára a pomákok törökök, a törökök körében a pomákok félig bolgárok, és a cigány mindenki számára cigány marad, függetlenül attól, hogy minek vallotta magát.

Bulgária nem ismeri el a délnyugat-bulgáriai macedón kisebbség létezését; a bolgár történészek szerint a macedónok nem alkotnak önálló népet, hanem valójában bolgárok.

Törökök 
A keresztények sanyarú sorsa ellenére a 19. századi bolgár forradalmi újságírásban a törökök nem más vallású és utálatra méltó zsarnokokként szerepeltek. Rakovszki, Karavelov, Szlavejkov és Botev cikkeiben inkább a vallási fanatizmus, a reformra és a nyugati civilizáció befogadására képtelen ember jelképévé váltak. Ennek is köszönhető, hogy az 1878-as felszabadulást követően az új bolgár kormány egyik első rendelete megtiltotta a muzulmán lakosság zaklatását. Az 1878-as tarnovói alkotmányt a török küldöttek meg is szavazták, hiszen az figyelembe vette vallási érdekeiket, s a muzulmán vallási intézmények finanszírozását az állam magára vállalta. 1878 és 1923 között több mint 80 török újság jelent meg, a muzulmánok 1300 török nyelvű iskola működtetésével oktatási autonómiát élvezetek, a kisebbségek megtarthatták földjeiket. Komolyabb atrocitásokra csak a Bulgária által az első Balkán-háború során Törökországtól visszaszerzett területeken került sor, amikor is a hatóság Kardzsali és Momcsilgrad környékéről nagy létszámú muzulmán lakosságot űzött el, válaszul a kelet-trákiai bolgárellenes török kegyetlenkedésekre.

A bolgár kormány kisebbségi politikája 1923-ban radikálisan megváltozott. Az akkori hatalom a törökkérdést történelmi eseményekre hivatkozva a lakosság riogatására használta. Addigra az ország elvesztette a két Balkán-háborút és az első világháborút, minek következtében jelentős bolgár kisebbség került a határokon túlra, az ország nagy területi veszteségeket szenvedett, Bulgáriát elárasztották a Szerbiából, Romániából és Görögországból érkező menekültek. Ráadásul a demográfiai adatok a muzulmán lakosság gyors térnyerését mutatták. 1925-ben került sor az első szervezett bolgár-török lakosságcserére. Újabb hivatalos lakosságcserék voltak 1927-ben, 1933-ban és 1935-ben. 1934-ben kezdte meg működését a Rodina (Haza) Szövetség, melynek célja az volt, hogy a pomákokat (bolgár nemzetiségű muzulmánok) bolgár nevek felvételére ösztönözze. Ebben az időszakban Bulgáriában a Szerbiával és Görögországgal szembeni revizionista és nacionalista eszmék eluralták a politika színterét, így nem is csoda, hogy a török kisebbség jogai fokozatosan csökkentek.

A bolgár kisebbségi politikát a kommunizmus alatt két részre lehet bontani. 1945 és 1956 között a sztalini kisebbségi modell volt érvényben. A törökökkel kapcsolatos bolgár politika irányítására Moszkva Szófiába küldte A. V. Novicsevet, a leningrádi egyetem török-történelem szakos tanárát. A kommunista hatalom gyorsan leszámolt a háború előtti nemzeti politikusokkal. A Rodina Szövetség vezetőit egytől egyig meggyilkolták. A hatóság részlegesen visszaállította a török nyelvű oktatást, azonban kizárólag laikus alapon. Az ország hivatalos kisebbségi lapja a Rabotnicseszko Delo pártlap török fordítása lett. Az egyetemeken kommunista török vagy a Szovjetunióból érkező azeri professzorok oktattak török nyelven irodalmat, történelmet, filozófiát, fizikát és matematikát. A Bolgár Kommunista Párt felvett tagjai sorába sok törököt. Az új hatalom olyan kisebbségi elitet szeretett volna létrehozni, melynek segítségével felvehette volna a harcot a muzulmán vallási befolyással szemben. A kommunista rezsim ateista volta miatt azonban csak részleges sikereket ért el az erősen vallásos török lakosság soraiban. A Rodopéban pomák fegyveres csoportok görög és török segítséggel antikommunista szabotázsakciókat hajtottak végre a földek erőszakos kollektivizálása idején. Ebben az időszakban sem állt le a kivándorlás, Szófia 1951-ben kénytelen volt összesen 110 ezer muzulmánt Törökországba engedni.

A Bolgár Kommunista Párt 1956 áprilisában, Todor Zsivkov hatalomra jutásával szakított a sztalini kisebbségi politikával. Az új főtitkár ekkor kijelentette, hogy „a bulgáriai törökök a bolgár nemzet elidegeníthetetlen részei”. A diktátor 1958-ban meghirdette „a nacionalizmus és a vallási fanatizmus elleni harcot”, ami a valóságban a török nyelvű sajtó és oktatás megszűnését jelentette. A kisebbségek elnyomása Ciprus Törökország által történt lerohanása után fokozódott. 1960-tól egyre több tanulmány jelent meg arról, hogy a 16. és a 17. században a török hódítók milyen kegyetlen eszközökkel térítették muzulmán hitre a bolgár keresztényeket. Ezzel lehetett indokolni, hogy a hatóságok 1960 és 1976 között 220 ezer pomák nevét bolgárosították a rendőrség és a katonaság bevetésével. Végül a Bolgár Kommunista Párt 1977-es kongresszusán – miután ugyanebben az évben ismét hozzájárult 66 ezer török kivándorlásához – Zsivkov kijelentette, hogy az ország gyakorlatilag homogén, törölték az alkotmányból az etnikai kisebbség kifejezést, valamint a személyi okmányokból a „nemzetiségi hovatartozás” rubrikát.

Az 1984–1985-ös történések a zsivkovi politika teljes csődjét jelzik. A híressé vált törökellenes események kiváltó okai a következők:
 1. A lakosságtól elszakadt hatóságok nem voltak képesek előre felmérni az erőszakos névváltoztatás és a mecsetek bezárásának várható következményeit.
 2. A bolgár titkosszolgálat pontos adatokkal rendelkezett arról, hogy Kadhafi líbiai és Khomeini iráni vezető erős propagandát folytat a balkáni muzulmán kisebbségek között.
 3. 1960-tól kezdve a bolgárok száma előbb stagnált, majd csökkent, míg a muzulmán és a cigány lakosság aránya erőteljesen növekedett.
 4. Mivel a török lakosság zöme a kommunizmus idején viszonylag jól fizetett nehéz fizikai munkát végzett (dohánytermesztés, bányászat), a gazdasági gondokkal küszködő bolgár lakossághoz képest egyre biztosabb egzisztenciát teremtett magának.
 5. A bolgár vezetés eszközt keresett ahhoz, hogy elvonja a lakosság figyelmét a gazdasági csődről és a katasztrofálissá vált áruhiányról. A kormánynak el kellett terelnie a közvélemény figyelmét a gorbacsovi peresztrojkáról is.

Az előzetes várakozásokkal ellentétben az erőszakos cselekmények nem arattak osztatlan sikert a bolgár közvélemény előtt. Sokan emlékeztek még azokra az időkre, amikor ugyanez a párt a török kisebbséggel való békés együttélést szorgalmazta. Ilyen körülmények között az emberek nem értették, hogy miért kell valakit meghurcolni azért, ha most meg töröknek vallja magát. A muzulmánok ellenállása sok értelmiségi számára az egyre inkább lejáratódott kommunizmussal szembeni ellenállás példájává vált. Ráadásul a közvélemény pontosan értesült az ország nemzetközi elszigetelődéséről a Szabad Európa Rádióból. A kommunista hatalom 1989-ben a „Nagy Kirándulás” néven ismert kivándorlási hullám megszervezésével az utolsó sikertelen kísérletet tette a törökprobléma megoldására. Az 1989-ben Törökországba távozott muzulmánok számát pontosan máig sem sikerült meghatározni, mivel sok menekült a kedvezőtlen anyaországi fogadtatás miatt visszatért Bulgáriába.

Az 1989-es rendszerváltozás során a legelső intézkedések között hatályon kívül helyezték a török- és muzulmánellenes intézkedéseket, az eredeti nevűket visszavenni kívánók számára könnyített adminisztratív eljárás került bevezetésre. A börtönben lévő Ahmed Dogan török nemzetiségű filozófust, a Mozgalom a Jogokért és a Szabadságokért párt alapítóját szabadon engedték. Az 1990-es demokratikus választások óta a Mozgalom a Jogokért és Szabadságokért párt minden parlamentben szerepelt, több ízben is tagja volt a kormánykoalíciónak.

Egy szociológiai tanulmány következtetései e témában:
 1. A mindennapi kapcsolatokban komoly ellentét sehol sem tapasztalható.
 2. Vallási szélsőségesnek csupán a muzulmánok és a keresztények S százaléka nevezhető.
 3. Az erőszakmentesség ellenére minden közösségben erős előítéletek és sztereotípiák élnek a másikkal szemben.
 4. Mind a bolgárok, mind a muzulmánok leginkább a cigányokkal szemben mutatnak intoleranciát.
 5. A másik közösségről szóló rémhíreket az emberek személyesen általában nem tapasztalták, a sajtóból értesülnek róla.
 6. A bolgár közvélemény egyrészt elítéli a zsivkovi erőszakot, elismeri a szabad vallásgyakorlás és névhasználat jogát, azonban elképzelhetetlennek tartja a kollektív kisebbségi jogok bevezetését.
 7. A muzulmánok többsége Todor Zsivkovval és a Bolgár Kommunista Párttal azonosítja az 1984–1985-ös erőszakot, nem a bolgárság egészével.
 8. Az északkelet-bulgáriai török társadalom sokkal jobban integrálódott, mint a rodopei. Komolyabbnak nevezhető kölcsönös utálat és etnikai feszültség leginkább csak a fele-fele arányban lakott Kardzsali városában és annak környékén tapasztalható.

Zsidók 

A pliszkai és a ruszei régészeti leletek arról tanúskodnak, hogy a mai Bulgária területén már a római korban éltek zsidó közösségek. Jelentősebb izraelita kolóniákról azonban csak azután beszélhetünk, hogy a Spanyolországból elűzött szefárdok megérkeztek a Török Birodalomba. Bár az újonnan érkezettek, mivel nem voltak muzulmánok, adófizető másodrangú állampolgároknak számítottak, ám saját hierarchiájukat kialakítva gyorsan megtalálták helyüket a balkáni nagyvárosokban. A bolgár közvélemény körében is jelen volt az Európára jellemző antiszemitizmus, melynek okai a következők:
 1. A bolgár paraszti rétegek kizsákmányolói (gazdagabb keresztény földbirtokosok és a török birodalmi apparátus) a városokban éltek, ahová a zsidóság is kivétel nélkül letelepedett.
 2. A keresztény gyermekek vérét ivó zsidókról szóló rémtörténetek Európához hasonlóan a középkori Bulgáriában is terjedtek.
 3. A zsidóság jobban elfogadta a török uralmat, ami miatt a bolgárok árulóknak és a törökökkel kollaborálóknak tartotta őket.
 4. A birodalom adószedői a görögök és a zsidók voltak, mivel ez a két nemzetiség rendelkezett megfelelő pénzügyi tapasztalatokkal.
 5. A bulgáriai zsidók is önkéntes izolációban éltek.

A 17. és a 18. században a Habsburg Birodalom területéről sok askenázi zsidó menekült Bulgáriába. Ők hozták létre a jelentős ruszei és vidini izraelita közösségeket. A 18. században a helyi zsidóság egyre jelentősebb szerepet játszott a gazdaságban. A birodalom első bankját a zsidó származású Arie család hozta létre a 18. században Szamokovban. A felszabadulást megelőző időszakban a már említett nagy jelentőségű bolgár forradalmi sajtó elmarasztalta a zsidó közösségeket, mert azok együttműködtek a törökökkel. Ettől függetlenül az 1878-as tirnovói alkotmány az ország muzulmán kisebbségéhez hasonlóan a zsidóság vallási jogait is biztosította.

Az ország zsidósággal szembeni toleranciájára jellemző, hogy bár Borisz cár Hitler szövetségese volt, a bulgáriai zsidóságot a német nyomás ellenére nem deportálták, illetve egyetlen zsinagógát sem romboltak le. Hitlernek mindössze annyit sikerült elérnie, hogy a bolgár nemzetgyűlés elfogadta az úgynevezett Nemzetvédelmi törvényt, mely szerint a korábban a bolgár elittel elvegyült tehetősebb zsidó rétegnek ki kellett költöznie Szófiából, továbbá minden izraelitának kötelező volt hordania a sárga csillagot (azoknak a zsidó származású állampolgároknak, akik harcoltak az első világháborúban, „csak” sárga keresztet kellett viselniük). Más volt azonban a helyzet a Bulgária által megszállt görögországi és jugoszláviai területeken. Trákiában és Macedóniában a visszatért bolgár közigazgatásnak meg kellett engednie, hogy a németek deportálják a helyi zsidókat. A macedóniai zsidóság elhurcolásában vett részt, a vádak szerint, Kurt Waldheim, az ENSZ későbbi főtitkára, Ausztria egykori elnöke.

A háború után a baloldali zsidó értelmiség komoly szerepet töltött be a kommunista pártban. Ez a helyzet azonban az 1949-es moszkvai antiszemita perek hatására fokozatosan megszűnt, bár a bolgár kommunisták ilyen jellegű megnyilvánulásait össze sem lehet hasonlítani a szovjet vagy a lengyel elvtársak tudatos zsidóellenes politikájával. Erre a legjobb példa, hogy a bolgár kommunisták az ötvenes években nem akadályozták meg az ország zsidó lakosságának szinte teljes körű kivándorlását Izraelbe. Kelet-Európában ez szinte egyedülálló volt.

Legnépesebb városok

Vallás 

Félhivatalos államvallás az ortodox kereszténység. A második legnagyobb vallás az iszlám, melyet a lakosság 12%-a vallott magáénak. Az iszlám valláshoz tartozik a török kisebbség szinte teljes egészében és a cigány kisebbség kb. 40%-a. Emellett jelentős bolgár nemzetiségű muzulmán közösség is van (a pomákok).

A 2002-es népszámlálási adatok a felekezeti megoszlásról:

Demográfiai irányelvek
A bolgár népesség számának fokozatos csökkenése gátolja a gazdasági növekedést és a jólét javulását, és a negatív következmények enyhítésére alkalmazott irányítási intézkedések nem foglalkoznak a probléma lényegével. A 2017 és 2021 közötti időszakra szóló kormányprogram az első, amely a tendencia megdöntésére törekszik. A program meghatározza továbbá e cél elérésének elsődleges eszközeit: a születési arány növelését, az ifjúsági kivándorlás csökkentését, valamint a bulgáriai üzleti igényekhez igazított modern bevándorlási politika végrehajtására irányuló szabályozási és intézményi kapacitás kiépítését.

Jegyzetek

Demográfia országok szerint
Bulgária
Bulgária népességeben fő volt.ben lakosságának8%-a bolgár,8%-a török és9%-a cigány volt . Etnikai megoszlás Népszámlálás adatok az etnikai hovatartozásról : Az elemzők szerint rendszerváltozás utáni népszámlálási adatok nem fedik le a teljes valóságot . Sokan a társadalmi beilleszkedés felgyorsítása végett igyekeznek a környék többségébe beolvadni . Így a bolgár többségű Kelet-Rodopéban a pomákok és a keresztény cigányok jelentős számban vallják magukat bolgárnak , ugyanakkor a muzulmán többségű Nyugat-Rodopéban a pomákok és a cigányok teljes mértékben töröknek vallják magukat . Azonban azt sem szabad elfelejteni , hogy a falusi emberek körében a bolgárok számára a pomákok törökök , a törökök körében a pomákok félig bolgárok , és a cigány mindenki számára cigány marad , függetlenül attól , hogy minek vallotta magát . Bulgária nem ismeri el a délnyugat-bulgáriai macedón kisebbség létezését ; a bolgár történészek szerint a macedónok nem alkotnak önálló népet , hanem valójában bolgárok . Törökök A keresztények sanyarú sorsa ellenére a századi bolgár forradalmi újságírásban a törökök nem más vallású és utálatra méltó zsarnokokként szerepeltek . Rakovszki , Karavelov , Szlavejkov és Botev cikkeiben inkább a vallási fanatizmus , a reformra és a nyugati civilizáció befogadására képtelen ember jelképévé váltak . Ennek is köszönhető , hogy azas felszabadulást követően az új bolgár kormány egyik első rendelete megtiltotta a muzulmán lakosság zaklatását . Azas tarnovói alkotmányt a török küldöttek meg is szavazták , hiszen az figyelembe vette vallási érdekeiket , s a muzulmán vallási intézmények finanszírozását az állam magára vállalta.ésközött több minttörök újság jelent meg , a muzulmánoktörök nyelvű iskola működtetésével oktatási autonómiát élvezetek , a kisebbségek megtarthatták földjeiket . Komolyabb atrocitásokra csak a Bulgária által az első Balkán-háború során Törökországtól visszaszerzett területeken került sor , amikor is a hatóság Kardzsali és Momcsilgrad környékéről nagy létszámú muzulmán lakosságot űzött el , válaszul a kelet-trákiai bolgárellenes török kegyetlenkedésekre . A bolgár kormány kisebbségi politikájaban radikálisan megváltozott . Az akkori hatalom a törökkérdést történelmi eseményekre hivatkozva a lakosság riogatására használta . Addigra az ország elvesztette a két Balkán-háborút és az első világháborút , minek következtében jelentős bolgár kisebbség került a határokon túlra , az ország nagy területi veszteségeket szenvedett , Bulgáriát elárasztották a Szerbiából , Romániából és Görögországból érkező menekültek . Ráadásul a demográfiai adatok a muzulmán lakosság gyors térnyerését mutatták.ben került sor az első szervezett bolgár-török lakosságcserére . Újabb hivatalos lakosságcserék voltakben, ban ésben.ben kezdte meg működését a Rodina ( Haza ) Szövetség , melynek célja az volt , hogy a pomákokat ( bolgár nemzetiségű muzulmánok ) bolgár nevek felvételére ösztönözze . Ebben az időszakban Bulgáriában a Szerbiával és Görögországgal szembeni revizionista és nacionalista eszmék eluralták a politika színterét , így nem is csoda , hogy a török kisebbség jogai fokozatosan csökkentek . A bolgár kisebbségi politikát a kommunizmus alatt két részre lehet bontani.ésközött a sztalini kisebbségi modell volt érvényben . A törökökkel kapcsolatos bolgár politika irányítására Moszkva Szófiába küldte A. V . Novicsevet , a leningrádi egyetem török-történelem szakos tanárát . A kommunista hatalom gyorsan leszámolt a háború előtti nemzeti politikusokkal . A Rodina Szövetség vezetőit egytől egyig meggyilkolták . A hatóság részlegesen visszaállította a török nyelvű oktatást , azonban kizárólag laikus alapon . Az ország hivatalos kisebbségi lapja a Rabotnicseszko Delo pártlap török fordítása lett . Az egyetemeken kommunista török vagy a Szovjetunióból érkező azeri professzorok oktattak török nyelven irodalmat , történelmet , filozófiát , fizikát és matematikát . A Bolgár Kommunista Párt felvett tagjai sorába sok törököt . Az új hatalom olyan kisebbségi elitet szeretett volna létrehozni , melynek segítségével felvehette volna a harcot a muzulmán vallási befolyással szemben . A kommunista rezsim ateista volta miatt azonban csak részleges sikereket ért el az erősen vallásos török lakosság soraiban . A Rodopéban pomák fegyveres csoportok görög és török segítséggel antikommunista szabotázsakciókat hajtottak végre a földek erőszakos kollektivizálása idején . Ebben az időszakban sem állt le a kivándorlás , Szófiaben kénytelen volt összesenezer muzulmánt Törökországba engedni . A Bolgár Kommunista Pártáprilisában , Todor Zsivkov hatalomra jutásával szakított a sztalini kisebbségi politikával . Az új főtitkár ekkor kijelentette , hogy „ a bulgáriai törökök a bolgár nemzet elidegeníthetetlen részei” . A diktátorban meghirdette „ a nacionalizmus és a vallási fanatizmus elleni harcot” , ami a valóságban a török nyelvű sajtó és oktatás megszűnését jelentette . A kisebbségek elnyomása Ciprus Törökország által történt lerohanása után fokozódott.tól egyre több tanulmány jelent meg arról , hogy a és a században a török hódítók milyen kegyetlen eszközökkel térítették muzulmán hitre a bolgár keresztényeket . Ezzel lehetett indokolni , hogy a hatóságokésközöttezer pomák nevét bolgárosították a rendőrség és a katonaság bevetésével . Végül a Bolgár Kommunista Pártes kongresszusán – miután ugyanebben az évben ismét hozzájárultezer török kivándorlásához – Zsivkov kijelentette , hogy az ország gyakorlatilag homogén , törölték az alkotmányból az etnikai kisebbség kifejezést , valamint a személyi okmányokból a „ nemzetiségi hovatartozás” rubrikát . Az1985-ös történések a zsivkovi politika teljes csődjét jelzik . A híressé vált törökellenes események kiváltó okai a következők : A lakosságtól elszakadt hatóságok nem voltak képesek előre felmérni az erőszakos névváltoztatás és a mecsetek bezárásának várható következményeit . A bolgár titkosszolgálat pontos adatokkal rendelkezett arról , hogy Kadhafi líbiai és Khomeini iráni vezető erős propagandát folytat a balkáni muzulmán kisebbségek között. tól kezdve a bolgárok száma előbb stagnált , majd csökkent , míg a muzulmán és a cigány lakosság aránya erőteljesen növekedett . Mivel a török lakosság zöme a kommunizmus idején viszonylag jól fizetett nehéz fizikai munkát végzett ( dohánytermesztés , bányászat ) , a gazdasági gondokkal küszködő bolgár lakossághoz képest egyre biztosabb egzisztenciát teremtett magának . A bolgár vezetés eszközt keresett ahhoz , hogy elvonja a lakosság figyelmét a gazdasági csődről és a katasztrofálissá vált áruhiányról . A kormánynak el kellett terelnie a közvélemény figyelmét a gorbacsovi peresztrojkáról is . Az előzetes várakozásokkal ellentétben az erőszakos cselekmények nem arattak osztatlan sikert a bolgár közvélemény előtt . Sokan emlékeztek még azokra az időkre , amikor ugyanez a párt a török kisebbséggel való békés együttélést szorgalmazta . Ilyen körülmények között az emberek nem értették , hogy miért kell valakit meghurcolni azért , ha most meg töröknek vallja magát . A muzulmánok ellenállása sok értelmiségi számára az egyre inkább lejáratódott kommunizmussal szembeni ellenállás példájává vált . Ráadásul a közvélemény pontosan értesült az ország nemzetközi elszigetelődéséről a Szabad Európa Rádióból . A kommunista hatalomben a „ Nagy Kirándulás” néven ismert kivándorlási hullám megszervezésével az utolsó sikertelen kísérletet tette a törökprobléma megoldására . Azben Törökországba távozott muzulmánok számát pontosan máig sem sikerült meghatározni , mivel sok menekült a kedvezőtlen anyaországi fogadtatás miatt visszatért Bulgáriába . Azes rendszerváltozás során a legelső intézkedések között hatályon kívül helyezték a török- és muzulmánellenes intézkedéseket , az eredeti nevűket visszavenni kívánók számára könnyített adminisztratív eljárás került bevezetésre . A börtönben lévő Ahmed Dogan török nemzetiségű filozófust , a Mozgalom a Jogokért és a Szabadságokért párt alapítóját szabadon engedték . Azes demokratikus választások óta a Mozgalom a Jogokért és Szabadságokért párt minden parlamentben szerepelt , több ízben is tagja volt a kormánykoalíciónak . Egy szociológiai tanulmány következtetései e témában : A mindennapi kapcsolatokban komoly ellentét sehol sem tapasztalható . Vallási szélsőségesnek csupán a muzulmánok és a keresztények S százaléka nevezhető . Az erőszakmentesség ellenére minden közösségben erős előítéletek és sztereotípiák élnek a másikkal szemben . Mind a bolgárok , mind a muzulmánok leginkább a cigányokkal szemben mutatnak intoleranciát . A másik közösségről szóló rémhíreket az emberek személyesen általában nem tapasztalták , a sajtóból értesülnek róla . A bolgár közvélemény egyrészt elítéli a zsivkovi erőszakot , elismeri a szabad vallásgyakorlás és névhasználat jogát , azonban elképzelhetetlennek tartja a kollektív kisebbségi jogok bevezetését . A muzulmánok többsége Todor Zsivkovval és a Bolgár Kommunista Párttal azonosítja az1985-ös erőszakot , nem a bolgárság egészével . Az északkelet-bulgáriai török társadalom sokkal jobban integrálódott , mint a rodopei . Komolyabbnak nevezhető kölcsönös utálat és etnikai feszültség leginkább csak a fele-fele arányban lakott Kardzsali városában és annak környékén tapasztalható . Zsidók A pliszkai és a ruszei régészeti leletek arról tanúskodnak , hogy a mai Bulgária területén már a római korban éltek zsidó közösségek . Jelentősebb izraelita kolóniákról azonban csak azután beszélhetünk , hogy a Spanyolországból elűzött szefárdok megérkeztek a Török Birodalomba . Bár az újonnan érkezettek , mivel nem voltak muzulmánok , adófizető másodrangú állampolgároknak számítottak , ám saját hierarchiájukat kialakítva gyorsan megtalálták helyüket a balkáni nagyvárosokban . A bolgár közvélemény körében is jelen volt az Európára jellemző antiszemitizmus , melynek okai a következők : A bolgár paraszti rétegek kizsákmányolói ( gazdagabb keresztény földbirtokosok és a török birodalmi apparátus ) a városokban éltek , ahová a zsidóság is kivétel nélkül letelepedett . A keresztény gyermekek vérét ivó zsidókról szóló rémtörténetek Európához hasonlóan a középkori Bulgáriában is terjedtek . A zsidóság jobban elfogadta a török uralmat , ami miatt a bolgárok árulóknak és a törökökkel kollaborálóknak tartotta őket . A birodalom adószedői a görögök és a zsidók voltak , mivel ez a két nemzetiség rendelkezett megfelelő pénzügyi tapasztalatokkal . A bulgáriai zsidók is önkéntes izolációban éltek . A és a században a Habsburg Birodalom területéről sok askenázi zsidó menekült Bulgáriába . Ők hozták létre a jelentős ruszei és vidini izraelita közösségeket . A században a helyi zsidóság egyre jelentősebb szerepet játszott a gazdaságban . A birodalom első bankját a zsidó származású Arie család hozta létre a században Szamokovban . A felszabadulást megelőző időszakban a már említett nagy jelentőségű bolgár forradalmi sajtó elmarasztalta a zsidó közösségeket , mert azok együttműködtek a törökökkel . Ettől függetlenül azas tirnovói alkotmány az ország muzulmán kisebbségéhez hasonlóan a zsidóság vallási jogait is biztosította . Az ország zsidósággal szembeni toleranciájára jellemző , hogy bár Borisz cár Hitler szövetségese volt , a bulgáriai zsidóságot a német nyomás ellenére nem deportálták , illetve egyetlen zsinagógát sem romboltak le . Hitlernek mindössze annyit sikerült elérnie , hogy a bolgár nemzetgyűlés elfogadta az úgynevezett Nemzetvédelmi törvényt , mely szerint a korábban a bolgár elittel elvegyült tehetősebb zsidó rétegnek ki kellett költöznie Szófiából , továbbá minden izraelitának kötelező volt hordania a sárga csillagot ( azoknak a zsidó származású állampolgároknak , akik harcoltak az első világháborúban , „ csak” sárga keresztet kellett viselniük ) . Más volt azonban a helyzet a Bulgária által megszállt görögországi és jugoszláviai területeken . Trákiában és Macedóniában a visszatért bolgár közigazgatásnak meg kellett engednie , hogy a németek deportálják a helyi zsidókat . A macedóniai zsidóság elhurcolásában vett részt , a vádak szerint , Kurt Waldheim , az ENSZ későbbi főtitkára , Ausztria egykori elnöke . A háború után a baloldali zsidó értelmiség komoly szerepet töltött be a kommunista pártban . Ez a helyzet azonban azes moszkvai antiszemita perek hatására fokozatosan megszűnt , bár a bolgár kommunisták ilyen jellegű megnyilvánulásait össze sem lehet hasonlítani a szovjet vagy a lengyel elvtársak tudatos zsidóellenes politikájával . Erre a legjobb példa , hogy a bolgár kommunisták az ötvenes években nem akadályozták meg az ország zsidó lakosságának szinte teljes körű kivándorlását Izraelbe . Kelet-Európában ez szinte egyedülálló volt . Legnépesebb városok Vallás Félhivatalos államvallás az ortodox kereszténység . A második legnagyobb vallás az iszlám , melyet a lakosság-a vallott magáénak . Az iszlám valláshoz tartozik a török kisebbség szinte teljes egészében és a cigány kisebbség kb.-a . Emellett jelentős bolgár nemzetiségű muzulmán közösség is van ( a pomákok ) . Aes népszámlálási adatok a felekezeti megoszlásról : Demográfiai irányelvek A bolgár népesség számának fokozatos csökkenése gátolja a gazdasági növekedést és a jólét javulását , és a negatív következmények enyhítésére alkalmazott irányítási intézkedések nem foglalkoznak a probléma lényegével . Aésközötti időszakra szóló kormányprogram az első , amely a tendencia megdöntésére törekszik . A program meghatározza továbbá e cél elérésének elsődleges eszközeit : a születési arány növelését , az ifjúsági kivándorlás csökkentését , valamint a bulgáriai üzleti igényekhez igazított modern bevándorlási politika végrehajtására irányuló szabályozási és intézményi kapacitás kiépítését . Jegyzetek Demográfia országok szerint Bulgária