Zaraće
Zaraće falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Hvarhoz tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 40 km-re délre, Hvar városától légvonalban 6, közúton 11 km-re keletre, a Hvar-sziget nyugati részén fekszik. Két nagyobb településrészből áll, keleti része Velo Zaraće, nyugati része Malo Zaraće. Mezőgazdasági területeinek a lakosság elvándorlása következtében mára csak kis része, elsősorban a faluba vezető úttól délre fekvő rész van megművelve. A falu szélén, különösen az északi és a keleti oldalon gazdasági épületek és kőből rakott falak találhatók elkerítve az állatok kihajtásához szükséges területeket. A faluból makadámút vezet le a kikötőbe. Régi belterületétől közvetlenül délre halad el a Hvar városát Stari Graddal összekötő főút. A falutól szép kilátás nyílik a tengerre és a környező szigetekre.

Története 
Zaraće határa már a történelem előtti időkben is lakott volt, melyről a motokiti Babina-barlang újkőkori leletei, valamint a Klupce és Vrh Barišić határrészeken található bronzkori halomsírok adnak bizonyságot. A görög kolonizáció i. e. 384-ben kezdődött,  amikor az első pároszi telepesek a mai Stari Grad területére érkeztek. Ebből az időből származik a régi ún. „Via communis”, mely Stari Gradból Hvar felé vezetett és a mai Zaraće északi részét is átszelte. A neves horvát nyelvész Petar Skok szerint a Motokit-hegy neve is a római jelenlétre utaló latin „Monte acutum” kifejezésből származik. 

A mai Zaraće keletkezésének pontos ideje nem ismert. Egy 1459-es feljegyzésben találjuk, hogy Katarin Vukčić földet kapott „milna Zaratac” területén  Ser Ivan Piretić birtokánál. A 15. században Zaraće neve ugyanis milna Zaratac volt. (A milna szó indoeurópai eredetű, a "mil" = liszt, apró homok kifejezésből ered.) Településként történt első említése csak egy 1834-ben készült osztrák kataszteri térképen történt. Zaraće ekkor Grablje község területéhez tartozott, így területét és lakosságát nem tartották nyilván külön a teljes község területétől és népességétől. A 19. század első felében Zaraće egy kicsi, néhány lakóházból és gazdasági épületből álló település volt ciszternákkal és kertekkel. Az 1884-es osztrák kataszteri felmérésből egy szerény méretű település képe rajzolódik ki, mely lényegében a 19. század végén nyerte el mai formáját. A település 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. 2011-ben a településnek 14 lakosa volt.

Népesség 

(1869-ben lakosságát Hvarhoz számították.)

Nevezetességei 
A szelíd árnyékos lejtőn elhelyezkedő Zaraće falut a 15. század óta Hvar külvárosaként tartják számon. Hvaron ez az egyetlen külváros, amely az eredeti szerkezeti formájában megmaradt. Nincs temetője, központi tere. A közhasznú létesítmények közé tartozik a templom, egy kút, az iskolaépület és a levendula feldolgozására épített olajprésüzem. A lakóházakat durván megmunkált kőből építették, bőséges mészhabarccsal, míg az eredeti kőlapokat hornyolt tetőcserép váltotta fel. A parasztházakat istállóként, vendéglőként vagy kenyérsütőként használták, tetejüket kőlapok borították. Fennmaradtak a szőlő- és olajbogyóprések és több víztartály is.

Szűz Mária tiszteletére szentelt temploma egyhajós épület téglalap alakú apszissal. A templom a 16. század második felében épült, Hvar városától délkeletre, a tenger felől emelkedő szikla tetején található. A templom kelet-nyugati tájolású. Eredetileg remeték számára épült, melyet a Berislavić család építtetett a 17. században. A templom berendezését Hvarra vitték, közülük kiemelkedik egy itáliai-krétai stílusú Istenanya a gyermekkel ikon.

A Kasandrić család nyaralója  a 18. század második felében épült. A 19. században bővítették. Az épületegyüttes egy tengerparti sziklapárkányra épült, amely nyugat felől egy sekély öblöt határol. Építtetője a Gargurić-Kasandrić család volt. Egy nagy földszintes házból áll, udvarral és egy sor melléképülettel. A földszinten egy nagy taverna működött, amely egy nagy birtokot szolgált, amely az öböl hátsó részén terült el. A homlokzataiba számos gótikus töredéket építettek be.

A település legrégebbi épületei a strand nyugati sarkában, a Dubovica-öböl mélyén találhatók.  Évszázadok során építették őket a Bartučević, a Raffaelli és a Grivičić családok. Jelen formájukat a 19. században és a 20. század elején kapták, a vidéki építészet hagyományai szerint megépítve. Számos 15. és 16. századi épülettöredékek mesél a helyükön állt régebbi épületekről. Különösen kiemelkedik a három nagy tetőablak a tető déli részén.

Jegyzetek

Források 
Hvar város hivatalos oldala 
Hvar turisztikai egyesületének honlapja

További információk 
 Urbanistički plan uređenja (UPU) Etno – Eko sela Zaraće – Zaraće etno-eko település rendezési terve

Hvar települései
Zaraće falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Hvarhoz tartozik . Fekvése Splittől légvonalbankm-re délre , Hvar városától légvonalban közútonkm-re keletre , a Hvar-sziget nyugati részén fekszik . Két nagyobb településrészből áll , keleti része Velo Zaraće , nyugati része Malo Zaraće . Mezőgazdasági területeinek a lakosság elvándorlása következtében mára csak kis része , elsősorban a faluba vezető úttól délre fekvő rész van megművelve . A falu szélén , különösen az északi és a keleti oldalon gazdasági épületek és kőből rakott falak találhatók elkerítve az állatok kihajtásához szükséges területeket . A faluból makadámút vezet le a kikötőbe . Régi belterületétől közvetlenül délre halad el a Hvar városát Stari Graddal összekötő főút . A falutól szép kilátás nyílik a tengerre és a környező szigetekre . Története Zaraće határa már a történelem előtti időkben is lakott volt , melyről a motokiti Babina-barlang újkőkori leletei , valamint a Klupce és Vrh Barišić határrészeken található bronzkori halomsírok adnak bizonyságot . A görög kolonizáció i. e.ben kezdődött , amikor az első pároszi telepesek a mai Stari Grad területére érkeztek . Ebből az időből származik a régi ún . „ Via communis” , mely Stari Gradból Hvar felé vezetett és a mai Zaraće északi részét is átszelte . A neves horvát nyelvész Petar Skok szerint a Motokit-hegy neve is a római jelenlétre utaló latin „ Monte acutum” kifejezésből származik . A mai Zaraće keletkezésének pontos ideje nem ismert . Egyes feljegyzésben találjuk , hogy Katarin Vukčić földet kapott „ milna Zaratac” területén Ser Ivan Piretić birtokánál . A században Zaraće neve ugyanis milna Zaratac volt . ( A milna szó indoeurópai eredetű , a " mil " = liszt , apró homok kifejezésből ered . ) Településként történt első említése csak egyben készült osztrák kataszteri térképen történt . Zaraće ekkor Grablje község területéhez tartozott , így területét és lakosságát nem tartották nyilván külön a teljes község területétől és népességétől . A század első felében Zaraće egy kicsi , néhány lakóházból és gazdasági épületből álló település volt ciszternákkal és kertekkel . Azes osztrák kataszteri felmérésből egy szerény méretű település képe rajzolódik ki , mely lényegében a század végén nyerte el mai formáját . A településban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett.ben a településneklakosa volt . Népesség ( 1869-ben lakosságát Hvarhoz számították . ) Nevezetességei A szelíd árnyékos lejtőn elhelyezkedő Zaraće falut a század óta Hvar külvárosaként tartják számon . Hvaron ez az egyetlen külváros , amely az eredeti szerkezeti formájában megmaradt . Nincs temetője , központi tere . A közhasznú létesítmények közé tartozik a templom , egy kút , az iskolaépület és a levendula feldolgozására épített olajprésüzem . A lakóházakat durván megmunkált kőből építették , bőséges mészhabarccsal , míg az eredeti kőlapokat hornyolt tetőcserép váltotta fel . A parasztházakat istállóként , vendéglőként vagy kenyérsütőként használták , tetejüket kőlapok borították . Fennmaradtak a szőlő- és olajbogyóprések és több víztartály is . Szűz Mária tiszteletére szentelt temploma egyhajós épület téglalap alakú apszissal . A templom a század második felében épült , Hvar városától délkeletre , a tenger felől emelkedő szikla tetején található . A templom kelet-nyugati tájolású . Eredetileg remeték számára épült , melyet a Berislavić család építtetett a században . A templom berendezését Hvarra vitték , közülük kiemelkedik egy itáliai-krétai stílusú Istenanya a gyermekkel ikon . A Kasandrić család nyaralója a század második felében épült . A században bővítették . Az épületegyüttes egy tengerparti sziklapárkányra épült , amely nyugat felől egy sekély öblöt határol . Építtetője a Gargurić-Kasandrić család volt . Egy nagy földszintes házból áll , udvarral és egy sor melléképülettel . A földszinten egy nagy taverna működött , amely egy nagy birtokot szolgált , amely az öböl hátsó részén terült el . A homlokzataiba számos gótikus töredéket építettek be . A település legrégebbi épületei a strand nyugati sarkában , a Dubovica-öböl mélyén találhatók . Évszázadok során építették őket a Bartučević , a Raffaelli és a Grivičić családok . Jelen formájukat a században és a század elején kapták , a vidéki építészet hagyományai szerint megépítve . Számos és századi épülettöredékek mesél a helyükön állt régebbi épületekről . Különösen kiemelkedik a három nagy tetőablak a tető déli részén . Jegyzetek Források Hvar város hivatalos oldala Hvar turisztikai egyesületének honlapja További információk Urbanistički plan uređenja ( UPU ) Etno – Eko sela Zaraće – Zaraće etno-eko település rendezési terve Hvar települései