Dusina (Vrgorac)
Dusina falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Vrgorachoz tartozik.

Fekvése 
Makarskától légvonalban 34, közúton 43 km-re délkeletre, községközpontjától 5 km-re délkeletre Közép-Dalmáciában, az A1-es autópálya mellett fekszik.

Története 
A település neve a hagyomány szerint a "duhati", illetve "puhati" (fújni) igéból származik, mivel ezen a területen gyakran fúj a bóra nevű erős szél. Dusina területe a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt. A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak, akik a magaslatokon épített, jól védhető erődített településeikben laktak. Az ő emlékük a Vukosavnál található Stinjevac ókori halomsírja, és a templom feletti magaslaton állt illír vár maradványa, ahova a 2000. jubileumi évben 10 méter magas keresztet állítottak. A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az 1. században hódították meg ezt a vidéket. Az illírek elleni 9-ben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek, de a római kultúra csak érintőleges hatással volt erre a térségre. A horvát törzsek a 7. század végén és a 8. század elején telepedtek le itt, ezután területe a neretvánok kenézségének Paganiának a részét képezte. A település a középkorban is lakott volt, amint azt az 1600 körül épített temploma is bizonyítja. A közelben két középkori temető sírkövei is fennmaradtak. Az egyik Veliki Prologon a mai plébániatemplom mellett, a másik nagyobb pedig Umčanin a Medvidija, Korice és Gomila nevű helyeken mintegy húsz sírkővel. A török a 15. század második felében szállta meg ezt a vidéket, mely 1690 körül szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves uralma alól. A török uralom idején a hívek lelki szolgálatát a zaostrogi ferences atyák látták el.  A török uralom után a település a Velencei Köztársaság része lett. A kandiai háború idején a térség falvai elpusztultak. A település török uralom végével a 17. század végén 1690 körül a környező településekkel együtt népesült be. A betelepülők ferences szerzetesek vezetésével főként a szomszédos Hercegovinából érkeztek. A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott, de a határhoz közeli fekvésénél fogva eleinte még gyakran kellett részt vennie a velencei-török összecsapásokban. Lakossága kezdetben a vrgoraci plébániához tartozott. 1734-ben Stjepan Blašković püspök megalapította az önálló dusinai plébániát. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. 1857-ben 516, 1910-ben 606 lakosa volt. 1918-ban az új Szerb-Horvát-Szlovén Állam, majd később Jugoszlávia része lett. A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 494 lakosa volt.

Lakosság 

(1857-ben, 1869-ben és 1921-ben Veliki Prolog, 1869-ben Draževitići, Podprolog, Vina és Umčani lakosságával együtt.)

Nevezetességei 
Szent Péter apostol tiszteletére szentelt temploma egy a plébániahivatalban található feljegyzés szerint 1600-ban épült. Ezzel a Vrgorska krajina legrégibb templomának számít. Nagyon hosszú ideig, egészen 1897-ig plébániatemplom volt. 1754-ben bővítették, ezt jelzi a rajta található bevésett évszám. 1909-ben új, vörösmárvány oltárt kapott, mely Pavle Bilinić spliti műhelyében készült. Az oltárt azelőtt Filippo Naldi 18. századi képe díszítette, mely ma a plébánia épületében található és Szűz Máriának a Szentháromság általi megkoronázását ábrázolja.
A templom feletti magaslaton illír vár maradványai találhatók. 2000-ben a jubileumi évben 10 méter magas keresztet állítottak ide.

Jegyzetek

Források 
Vrgorac város hivatalos oldala 
Vrgorac város turisztikai irodájának honlapja 
A split-makarskai érsekség honlapja – Dusina

További információk 
Prostorni plan uređenja grada Vrgorca - Vrgorac város rendezési terve. 

Split-Dalmácia megye települései
Dusina falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Vrgorachoz tartozik . Fekvése Makarskától légvonalban közútonkm-re délkeletre , községközpontjátólkm-re délkeletre Közép-Dalmáciában , az A1-es autópálya mellett fekszik . Története A település neve a hagyomány szerint a " duhati " , illetve " puhati " ( fújni ) igéból származik , mivel ezen a területen gyakran fúj a bóra nevű erős szél . Dusina területe a régészeti leletek tanúsága szerint már az ókorban is lakott volt . A térség első ismert népe az illírek egyik törzse a dalmátok voltak , akik a magaslatokon épített , jól védhető erődített településeikben laktak . Az ő emlékük a Vukosavnál található Stinjevac ókori halomsírja , és a templom feletti magaslaton állt illír vár maradványa , ahova a jubileumi évbenméter magas keresztet állítottak . A rómaiak hosszú ideig tartó harcok után csak az században hódították meg ezt a vidéket . Az illírek elleniben aratott végső győzelem után békésebb idők következtek , de a római kultúra csak érintőleges hatással volt erre a térségre . A horvát törzsek a század végén és a század elején telepedtek le itt , ezután területe a neretvánok kenézségének Paganiának a részét képezte . A település a középkorban is lakott volt , amint azt azkörül épített temploma is bizonyítja . A közelben két középkori temető sírkövei is fennmaradtak . Az egyik Veliki Prologon a mai plébániatemplom mellett , a másik nagyobb pedig Umčanin a Medvidija , Korice és Gomila nevű helyeken mintegy húsz sírkővel . A török a század második felében szállta meg ezt a vidéket , melykörül szabadult fel végleg a több mint kétszáz éves uralma alól . A török uralom idején a hívek lelki szolgálatát a zaostrogi ferences atyák látták el . A török uralom után a település a Velencei Köztársaság része lett . A kandiai háború idején a térség falvai elpusztultak . A település török uralom végével a század végénkörül a környező településekkel együtt népesült be . A betelepülők ferences szerzetesek vezetésével főként a szomszédos Hercegovinából érkeztek . A lakosság főként földműveléssel és állattartással foglalkozott , de a határhoz közeli fekvésénél fogva eleinte még gyakran kellett részt vennie a velencei-török összecsapásokban . Lakossága kezdetben a vrgoraci plébániához tartozott.ben Stjepan Blašković püspök megalapította az önálló dusinai plébániát . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett.benbenlakosa volt.ban az új Szerb-Horvát-Szlovén Állam , majd később Jugoszlávia része lett . A település a háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt . Lakosság ( 1857-ben,ben ésben Veliki Prolog, ben Draževitići , Podprolog , Vina és Umčani lakosságával együtt . ) Nevezetességei Szent Péter apostol tiszteletére szentelt temploma egy a plébániahivatalban található feljegyzés szerintban épült . Ezzel a Vrgorska krajina legrégibb templomának számít . Nagyon hosszú ideig , egészenig plébániatemplom volt.ben bővítették , ezt jelzi a rajta található bevésett évszám.ben új , vörösmárvány oltárt kapott , mely Pavle Bilinić spliti műhelyében készült . Az oltárt azelőtt Filippo Naldi századi képe díszítette , mely ma a plébánia épületében található és Szűz Máriának a Szentháromság általi megkoronázását ábrázolja . A templom feletti magaslaton illír vár maradványai találhatók.ben a jubileumi évbenméter magas keresztet állítottak ide . Jegyzetek Források Vrgorac város hivatalos oldala Vrgorac város turisztikai irodájának honlapja A split-makarskai érsekség honlapja – Dusina További információk Prostorni plan uređenja grada Vrgorca - Vrgorac város rendezési terve . Split-Dalmácia megye települései