Tarján Ödön
Tarján Ödön, 1900-ig Weisz (Mucsény, 1882. október 12. – Budapest, 1946. július 27.) mérnök, gyártulajdonos, csehszlovákiai magyar politikus, a Prágai Magyar Hírlap támogatója.

Életrajza
Édesapja Weisz Lajos, édesanyja Wilhelm Ilona volt, a család a losonci zsidó hitközségnez tartozott. Tarján Ödön 1900-ban magyarosította családi nevét. Tarjánék Losoncon az egykori Gácsi utcában, majd az államfordulat után Masaryk utca 30. szám alatt laktak. 

Tarján Ödönnek, a zsidó származású magyarnak, a felvidék Csehszlovákiához kerülése előtt virágzó, majd 1918 után a túlélésért küzdő ipari vállalkozása volt. Kutatómérnöki munkája eredményeképpen több újítása is szabadalmi védettséget kapott. Az első világháború végén mint a losonci mézőgazdasági gépgyár igazgatóját a II. osztályú polgári hadi érdemkereszttel tüntették ki. Mint pártalapító (Szlovenszkói Magyar Jogpárt) és a Prágai Magyar Hírlap anyagi hátterét megszervező ellenzéki politikus (a Magyar Nemzeti Párt egyik vezetője), aki a budapesti kormánykörökkel jó viszonyt tartott fenn és a cseh, illetve a szlovák gazdasági és pénzügyi körökkel is szoros kapcsolatban volt, a szlovákiai magyar politika élvonalába tartozott.

1933-ban egy korábban Losoncon elbocsájtott alkalmazottja bosszúból rálőtt, de Tarján csak könnyebb sérülést szenvedett.

1934-ben Magyarországra költözött, feltehetőleg elkerülendő egy államellenes összeesküvés vádját. A budapesti kormány nem engedhette meg magának, hogy a felvidéki magyar politika egyik legfontosabb személyiségét perbe fogják és börtönbüntetésre ítéljék, ezért támogatták budapesti egzisztenciájának kialakítását. Ennek ellenértékeként Tarján 1934-1936 között számos revizionista, csehszlovákellenes cikket írt. A csehszlovák gazdaságpolitikát és a magyarság társadalmi, gazdasági helyzetét külön kötetekben elemezte, amelyekből volt amelyik négy idegen nyelven is megjelent. A magyar kormány régi megbízható embereként, Közép‑Európa gazdaságának, a csehszlovák és szlovák társadalom szakértőjének számított.

Visszahonosítási kérelmét 1937. január 19‑én nyújtotta be a magyar királyi belügyminisztériumba, amelyet a miniszterelnökség is támogatott. Teleki Pálhoz „baráti szálak” fűzték, gyakori vendég volt annak Gellért‑hegyi villájában.

Túlélve a holokausztot, 1945 után Budapesten a szabadkőművesség újjáélesztésén dolgozott 1946-ban bekövetkezett tragikus haláláig. (Egy liftaknába esve koponyaalapi törést szenvedve hunyt el.) A budapesti Kerepesi temetőben helyezték örök nyugalomra, de a temető átrendezése miatt a sírköve már nincs meg.

Első felesége Keszler Irén volt, akinek révén a nagy múltú Heksch családdal került rokonságba. Ebből a házasságából született Ervin László fia és Magdolna Ilona nevű lánya. Második felesége Rogrün Mária Terézia Anna volt, akivel 1937. december 11-én kötött házasságot Budapesten.

Szabadkőműves pályafutása
1913-ban vették fel a budapesti Comenius páholyba. Még abban az évben kilépett, hogy részt vehessen a losonci Phönix páholy újjáalakításában. 1945-ben az újjáalakult Magyarországi Szimbolikus Nagypáholy szervezésében és programjának kidolgozásában jelentős szerepe volt.  Rá bízták a Libertás páholy megalapítását, melynek főmestere lett. 1946 márciusában, a nagypáholy első nagygyűlésén választották meg második helyettes nagymesternek. (A nagymesteri posztot ideiglenesen nem töltötték be.) Tragikus halála után Halász Ernő szabadkőműves testvére versben emlékezett meg róla. Emlékére  a gyászbeszédet Hegedűs Nándor, a nagypáholy szónoka tartotta.

Művei 
 A magyar kisebbség osztályrésze a csehszlovák demokráciából. H. Mercy Ny., Prága, 1930
 Der Anteil der ungarischen Minderheit an der tschechoslowakischen Demokratie. Druck Mercy, Prag, 1930
 Der Weg der Tschechoslowakei und die ungarische Minderheit. Egyetemi Ny., Budapest, 1934
 The Ways of Czechoslovakia and its Magyar Minority. Egyetemi Ny., Budapest, 1934
 Die Tschechoslowakei Anfang Mai 1934. Sárkány Ny., Budapest, 1934
 Il camino della Cecoslovacchia e la minoranza ungherese. Ist. Editoriale Cisalpino, Varese, 1935
 Ou va la Tchécoslovaquie ? La question de la minorité hongroise. Impr. Boisseau, Toulouse, 1935
 Die Tschechoslowakei Ende 1935. Situationsbericht. Sárkány Ny., Budapest, 1936
 Tarján Ödön–Fall Endre: Magyarok, szlovákok és ruthének a Dunavölgyében. Hornyánszky Viktor Rt. M. Kir. Udv. Könyvnyomda, Budapest, 1938
 Tarján, Ödön–Fall, André: Hungarians, Slovaks and Rhutenians in the Danube‑Valley. V. Hornyánszky Co. Ltd. printer to the Royal Court, Budapest, 1938
 Tarján, Edmond–Fall, André: Hongrois, Slovaques et Ruthènes dans la vallée Danubienne. Imprimerie de la Cour Roy. Hong. S. A. V. Hornyánszky, Budapest, 1938
 Tarján, Ödön–Fall, Andreas: Ungarn, Slowaken und Ruthenen im Donaubecken. V. Hornyánszky Kön. Ung. Hofbuchdruckerei AG., Budapest, 1938

Jegyzetek

Források 
 Keresztény magyar közéleti almanach. 4. köt. Délvidék. Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő. Bp., 1944
 A (cseh)szlovákiai magyarok lexikona Csehszlovákia megalakulásától napjainkig, http://adatbank.sk/lexikon/tarjan-odon/
 Gaucsík István 2017: Az állameszme kritikusa - Tarján Ödön válogatott kisebbség- és gazdaságpolitikai beszédei és írásai,  Pesti Kalligram kiadó, Budapest, 2017.
 Gaucsík István: „Első közgazdasági szaktekintélyünk”, Tarján Ödön életrajza, Kalligram, 2014. 9. pp. 89-96 
 Gaucsík István: Gazdaság és politika vonzásában. Adalékok Tarján Ödön pályaképéhez. Fórum Társadalomtudományi Szemle, 2010, 12. 1. 49–60. 

 Hegedűs Nándor: Gyászbeszéd Tarján Ödön felett. Otthon Nyomda, Budapest, 1946
 Vajda Ernő: Hetvenöt év a királyi művészet szolgálatában. A Könyves Kálmán‑páholy története 1872–1947. /Havas Miksa könyvtár 1./Fémes Ny., Budapest, 1948

További információk 
 
 Berényi Zsuzsanna Ágnes: A magyar szabadkőművesség a második világháború idején. In: Csihák György (szerk.): Magyar haditechnika, magyar hadjáratok a kora középkorban. A második világháború és történelmi következményei Magyarország szempontjából (1939–1949). Zürichi Magyar Történelmi Egyesület, Budapest–Zürich, 2002, 195–198. 
 Halász Ernő: Tarján Ödön halálára. Otthon Nyomda, Budapest, 1946

Magyarországi szabadkőművesek
Zsidó származású magyarok
Csehszlovákiai magyar politikusok
Szlovenszkói Magyar Jogpárt-tagok
Nagykanizsaiak
1882-ben született személyek
1946-ban elhunyt személyek
Családi nevüket magyarosított személyek
A holokauszt túlélői
Esés következtében elhunyt személyek
Tarján Ödön,ig Weisz ( Mucsény , október – Budapest , július ) mérnök , gyártulajdonos , csehszlovákiai magyar politikus , a Prágai Magyar Hírlap támogatója . Életrajza Édesapja Weisz Lajos , édesanyja Wilhelm Ilona volt , a család a losonci zsidó hitközségnez tartozott . Tarján Ödönban magyarosította családi nevét . Tarjánék Losoncon az egykori Gácsi utcában , majd az államfordulat után Masaryk utca szám alatt laktak . Tarján Ödönnek , a zsidó származású magyarnak , a felvidék Csehszlovákiához kerülése előtt virágzó , majdután a túlélésért küzdő ipari vállalkozása volt . Kutatómérnöki munkája eredményeképpen több újítása is szabadalmi védettséget kapott . Az első világháború végén mint a losonci mézőgazdasági gépgyár igazgatóját a II. osztályú polgári hadi érdemkereszttel tüntették ki . Mint pártalapító ( Szlovenszkói Magyar Jogpárt ) és a Prágai Magyar Hírlap anyagi hátterét megszervező ellenzéki politikus ( a Magyar Nemzeti Párt egyik vezetője ) , aki a budapesti kormánykörökkel jó viszonyt tartott fenn és a cseh , illetve a szlovák gazdasági és pénzügyi körökkel is szoros kapcsolatban volt , a szlovákiai magyar politika élvonalába tartozott . 1933-ban egy korábban Losoncon elbocsájtott alkalmazottja bosszúból rálőtt , de Tarján csak könnyebb sérülést szenvedett . 1934-ben Magyarországra költözött , feltehetőleg elkerülendő egy államellenes összeesküvés vádját . A budapesti kormány nem engedhette meg magának , hogy a felvidéki magyar politika egyik legfontosabb személyiségét perbe fogják és börtönbüntetésre ítéljék , ezért támogatták budapesti egzisztenciájának kialakítását . Ennek ellenértékeként Tarjánközött számos revizionista , csehszlovákellenes cikket írt . A csehszlovák gazdaságpolitikát és a magyarság társadalmi , gazdasági helyzetét külön kötetekben elemezte , amelyekből volt amelyik négy idegen nyelven is megjelent . A magyar kormány régi megbízható embereként , Közép‑Európa gazdaságának , a csehszlovák és szlovák társadalom szakértőjének számított . Visszahonosítási kérelmét januárén nyújtotta be a magyar királyi belügyminisztériumba , amelyet a miniszterelnökség is támogatott . Teleki Pálhoz „ baráti szálak” fűzték , gyakori vendég volt annak Gellért‑hegyi villájában . Túlélve a holokausztot, után Budapesten a szabadkőművesség újjáélesztésén dolgozottban bekövetkezett tragikus haláláig . ( Egy liftaknába esve koponyaalapi törést szenvedve hunyt el . ) A budapesti Kerepesi temetőben helyezték örök nyugalomra , de a temető átrendezése miatt a sírköve már nincs meg . Első felesége Keszler Irén volt , akinek révén a nagy múltú Heksch családdal került rokonságba . Ebből a házasságából született Ervin László fia és Magdolna Ilona nevű lánya . Második felesége Rogrün Mária Terézia Anna volt , akivel decemberén kötött házasságot Budapesten . Szabadkőműves pályafutása 1913-ban vették fel a budapesti Comenius páholyba . Még abban az évben kilépett , hogy részt vehessen a losonci Phönix páholy újjáalakításában.ben az újjáalakult Magyarországi Szimbolikus Nagypáholy szervezésében és programjának kidolgozásában jelentős szerepe volt . Rá bízták a Libertás páholy megalapítását , melynek főmestere lett.márciusában , a nagypáholy első nagygyűlésén választották meg második helyettes nagymesternek . ( A nagymesteri posztot ideiglenesen nem töltötték be . ) Tragikus halála után Halász Ernő szabadkőműves testvére versben emlékezett meg róla . Emlékére a gyászbeszédet Hegedűs Nándor , a nagypáholy szónoka tartotta . Művei A magyar kisebbség osztályrésze a csehszlovák demokráciából . H. Mercy Ny. , Prága , Der Anteil der ungarischen Minderheit an der tschechoslowakischen Demokratie . Druck Mercy , Prag , Der Weg der Tschechoslowakei und die ungarische Minderheit . Egyetemi Ny. , Budapest , The Ways of Czechoslovakia and its Magyar Minority . Egyetemi Ny. , Budapest , Die Tschechoslowakei Anfang Mai Sárkány Ny. , Budapest , Il camino della Cecoslovacchia e la minoranza ungherese . Ist . Editoriale Cisalpino , Varese , Ou va la Tchécoslovaquie ? La question de la minorité hongroise . Impr . Boisseau , Toulouse , Die Tschechoslowakei Ende Situationsbericht . Sárkány Ny. , Budapest , Tarján Ödön–Fall Endre : Magyarok , szlovákok és ruthének a Dunavölgyében . Hornyánszky Viktor Rt. M. Kir . Udv . Könyvnyomda, Budapest , Tarján , Ödön–Fall , André : Hungarians , Slovaks and Rhutenians in the Danube‑Valley. V . Hornyánszky Co . Ltd . printer to the Royal Court , Budapest , Tarján , Edmond–Fall , André : Hongrois , Slovaques et Ruthènes dans la vallée Danubienne . Imprimerie de la Cour Roy . Hong . S. A. V . Hornyánszky , Budapest , Tarján , Ödön–Fall , Andreas : Ungarn , Slowaken und Ruthenen im Donaubecken. V . Hornyánszky Kön . Ung . Hofbuchdruckerei AG. , Budapest , Jegyzetek Források Keresztény magyar közéleti almanach. köt . Délvidék . Fel. szerk. és kiadó Hortobágyi Jenő . Bp. , A ( cseh) szlovákiai magyarok lexikona Csehszlovákia megalakulásától napjainkig , http://adatbank.sk/lexikon/tarjan-odon/ Gaucsík István Az állameszme kritikusa - Tarján Ödön válogatott kisebbség- és gazdaságpolitikai beszédei és írásai , Pesti Kalligram kiadó , Budapest , Gaucsík István : „ Első közgazdasági szaktekintélyünk” , Tarján Ödön életrajza , Kalligram , pp. Gaucsík István : Gazdaság és politika vonzásában . Adalékok Tarján Ödön pályaképéhez . Fórum Társadalomtudományi Szemle,60. Hegedűs Nándor : Gyászbeszéd Tarján Ödön felett . Otthon Nyomda, Budapest , Vajda Ernő : Hetvenöt év a királyi művészet szolgálatában . A Könyves Kálmán‑páholy története1947 . / Havas Miksa könyvtár/Fémes Ny. , Budapest , További információk Berényi Zsuzsanna Ágnes : A magyar szabadkőművesség a második világháború idején . In : Csihák György ( szerk . ) : Magyar haditechnika , magyar hadjáratok a kora középkorban . A második világháború és történelmi következményei Magyarország szempontjából1949 ) . Zürichi Magyar Történelmi Egyesület , Budapest–Zürich, 198. Halász Ernő : Tarján Ödön halálára . Otthon Nyomda, Budapest , Magyarországi szabadkőművesek Zsidó származású magyarok Csehszlovákiai magyar politikusok Szlovenszkói Magyar Jogpárt-tagok Nagykanizsaiak 1882-ben született személyek 1946-ban elhunyt személyek Családi nevüket magyarosított személyek A holokauszt túlélői Esés következtében elhunyt személyek