Ardipithecus ramidus
Az Ardipithecus ramidus egy kihalt Hominin faj, ami az Ardipithecus nembe tartozik. A nem másik faját, az Ardipithecus kadabbát 2004-ig az A. ramidus alfajának tekintették.

1994-ben nevezték el. Az első kövület (két vulkáni réteg közötti rétegtani helyzete alapján) 4,4 millió éves.

Mint a legtöbb emberszabásúnak (de ellentétben az összes korábban elismert homininával), egy fogó nagylábujja volt a fákon való mozgáshoz alkalmazkodva. Nincs megerősítve, hogy a csontvázának mennyi más jellemzője tükrözi a földön két lábon járáshoz való alkalmazkodását. Ahogy később a hominináknak, az Ardipithecusnak is redukált szemfogai voltak.

1992-1993-ban fedezték fel az első A. ramidus kövületek tizenhét töredéket, beleértve a koponyát, az állkapcsot, a fogakat és a kar csontjait az Afar-depresszióban, a Middle Awash folyó völgyében, Etiópiában. Több töredéket nyertek ki 1994-ben, összesen a teljes csontváz 45%-át. 1999 és 2003 között kilenc egyed fogait és csontjait találták meg As Dumanál, Etiópia Afar-régiójának nyugati szélén. A kövületek 4,35-4,45 millió évesek.

Kis agya volt (300 és 350 cm³ közötti). Ez némileg kisebb, mint a modern Bonobóké vagy a nőstény közönséges csimpánzé, de sokkal kisebb, mint az  australopithecineké, mint pl. Lucy (~ 400-550 cm³), és nagyjából 20%-a a modern Homo sapiensének. Az állkapcsa sokkal előreállóbb volt, mint a modern emberé.

A fogairól hiányzott a más majmoknál előforduló specializáció, ez pedig azt sugallja, hogy általános mindenevő és gyümölcsevő volt, a tápláléka nem függött nagyon a lombozattól, rostos növényi anyagoktól (gyökerektől, gumóktól, stb), vagy a kemény és vagy abrazív ételtől. A felső szemfog mérete az A. ramidus hímeknél nem különbözött határozottan a nőstényekétől. A felső szemfogaik kevésbé élesek voltak, mint a modern közönséges csimpánzoké, részben azért, mert redukált volt a szemfog mérete, mivel a nagyobb felső szemfogakat élesíthették a kopás ellen az alsó szájban elhelyezkedő fogak. A felső szemfog jellemzői az A. ramidusnál ellentétben vannak a közönséges csimpánzoknál megfigyelt szexuális dimorfizmussal, ahol a hímeknek lényegesen nagyobb és élesebb felső szemfogaik vannak, mint a nőstényeknek.

A felső szemfogának kevésbé kifejezett jellegét arra használták, hogy az A. ramidus és több ősi homonida szociális viselkedésére következtessenek. Különösen arra használták, hogy azt javasolják, hogy a homonidák és az afrikai majmok utolsó közös ősét viszonylag kis hímek közti és csoporton belüli agresszió jellemezte. Ez feltűnően eltér a közönséges csimpánzok szociális mintáitól, amikben a hímek közötti és a csoporton belüli agresszió tipikusan magas. A kutatók egy 2009-es tanulmányban az mondták, hogy ez az állapot  "veszélyezteti az élő csimpánzok magatartási modellként való használatát az ősi emberszabású állapothoz."

Később élt, mint az ember és a csimpánz utolsó közös őse, így nem teljesen képviseli azt. Mindazonáltal bizonyos szempontból eltért a csimpánzoktól, ami arra utal, hogy a közös ős különbözött a modern csimpánzoktól. Miután a csimpánz- és az emberi származási vonalak elágaztak, mindkettő lényeges evolúciós változáson ment keresztül. A csimpánzlábak a fa megfogásra specializálódtak, az A. ramidus-láb pedig jobban megfelel a járásnak. Az A. ramidus szemfoga kisebb, és ugyanakkora a hímeknél és a nőstényeknél, ami a hímek közötti csökkent konfliktusokat sugallja megnövekedett párkötődéssel és megnövekedett szülői törődéssel. "Így az alapvető reproduktív és szociális viselkedési változások valószínűleg hosszú idővel az agyméret növekedése és a kőeszközhasználat előtt jelentek meg," a kutatócsapat következtetése szerint.

Ardi 

1994-ben fedezték fel az Ardi becenevű viszonylag teljes A. ramidus csontvázat. Kis agyú 50 kilogramm nőstény volt, a csontváz tartalmazta a koponya túlnyomó részét és a fogakat, valamint a medencét, a kezeket és a lábakat. Etiópiában fedezték fel az Afar sivatagban az Awash régió közepén. A lelet rétegtana alapján 4,4 millió éves.

A leírói szerint az emberi evolúció egy eddig kevéssé ismert szakaszát világítja meg, több mint egy millió évvel idősebb Lucynál (Australopithecus afarensis), az ikonikus korai emberős jelölt  évvel ezelőtt élt 1974-ben fedezték fel éppen 74 km távolságra Ardi felfedezési helyétől. Azonban mert az "Ardi" csontváz nem több mint  évvel idősebb, mint a legkorábbi Australopithecusok, és előfordulhat hogy fiatalabb azoknál, ezért néhány kutató kétségbe vonja azt, hogy az Australopithecusok közvetlen őse. Néhány kutató arra következtet a medencéje, a végtagjai formája és a nagylábujja alapján, hogy fakultatív kétlábú volt: két lábon járt, amikor a földön mozgott, de négy lábon, mikor a faágakon mozgott. Primitívebb járóképessége volt, mint a későbbi hominidáké, és lehet, hogy nem tudott járni vagy futni hosszú távolságokon. A fogai azt sugallják hogy mindenevő volt, általánosabban mint a modern majmok.

Jegyzetek 

Főemlősök
Az ember evolúciója
Afrika állatvilága a miocénben
Afrika állatvilága a pliocénben
Az Ardipithecus ramidus egy kihalt Hominin faj , ami az Ardipithecus nembe tartozik . A nem másik faját , az Ardipithecus kadabbátig az A . ramidus alfajának tekintették . 1994-ben nevezték el . Az első kövület ( két vulkáni réteg közötti rétegtani helyzete alapján) 4 millió éves . Mint a legtöbb emberszabásúnak ( de ellentétben az összes korábban elismert homininával ) , egy fogó nagylábujja volt a fákon való mozgáshoz alkalmazkodva . Nincs megerősítve , hogy a csontvázának mennyi más jellemzője tükrözi a földön két lábon járáshoz való alkalmazkodását . Ahogy később a hominináknak , az Ardipithecusnak is redukált szemfogai voltak . 1992-1993-ban fedezték fel az első A . ramidus kövületek tizenhét töredéket , beleértve a koponyát , az állkapcsot , a fogakat és a kar csontjait az Afar-depresszióban , a Middle Awash folyó völgyében , Etiópiában . Több töredéket nyertek kiben , összesen a teljes csontváz-át.ésközött kilenc egyed fogait és csontjait találták meg As Dumanál , Etiópia Afar-régiójának nyugati szélén . A kövületek35-4,45 millió évesek . Kis agya voltéscm³ közötti ) . Ez némileg kisebb , mint a modern Bonobóké vagy a nőstény közönséges csimpánzé , de sokkal kisebb , mint az australopithecineké , mint pl . Lucy ( ~cm³ ) , és nagyjából-a a modern Homo sapiensének . Az állkapcsa sokkal előreállóbb volt , mint a modern emberé . A fogairól hiányzott a más majmoknál előforduló specializáció , ez pedig azt sugallja , hogy általános mindenevő és gyümölcsevő volt , a tápláléka nem függött nagyon a lombozattól , rostos növényi anyagoktól ( gyökerektől , gumóktól , stb ) , vagy a kemény és vagy abrazív ételtől . A felső szemfog mérete az A . ramidus hímeknél nem különbözött határozottan a nőstényekétől . A felső szemfogaik kevésbé élesek voltak , mint a modern közönséges csimpánzoké , részben azért , mert redukált volt a szemfog mérete , mivel a nagyobb felső szemfogakat élesíthették a kopás ellen az alsó szájban elhelyezkedő fogak . A felső szemfog jellemzői az A . ramidusnál ellentétben vannak a közönséges csimpánzoknál megfigyelt szexuális dimorfizmussal , ahol a hímeknek lényegesen nagyobb és élesebb felső szemfogaik vannak , mint a nőstényeknek . A felső szemfogának kevésbé kifejezett jellegét arra használták , hogy az A . ramidus és több ősi homonida szociális viselkedésére következtessenek . Különösen arra használták , hogy azt javasolják , hogy a homonidák és az afrikai majmok utolsó közös ősét viszonylag kis hímek közti és csoporton belüli agresszió jellemezte . Ez feltűnően eltér a közönséges csimpánzok szociális mintáitól , amikben a hímek közötti és a csoporton belüli agresszió tipikusan magas . A kutatók egyes tanulmányban az mondták , hogy ez az állapot " veszélyezteti az élő csimpánzok magatartási modellként való használatát az ősi emberszabású állapothoz . " Később élt , mint az ember és a csimpánz utolsó közös őse , így nem teljesen képviseli azt . Mindazonáltal bizonyos szempontból eltért a csimpánzoktól , ami arra utal , hogy a közös ős különbözött a modern csimpánzoktól . Miután a csimpánz- és az emberi származási vonalak elágaztak , mindkettő lényeges evolúciós változáson ment keresztül . A csimpánzlábak a fa megfogásra specializálódtak , az A . ramidus-láb pedig jobban megfelel a járásnak . Az A . ramidus szemfoga kisebb , és ugyanakkora a hímeknél és a nőstényeknél , ami a hímek közötti csökkent konfliktusokat sugallja megnövekedett párkötődéssel és megnövekedett szülői törődéssel . " Így az alapvető reproduktív és szociális viselkedési változások valószínűleg hosszú idővel az agyméret növekedése és a kőeszközhasználat előtt jelentek meg , " a kutatócsapat következtetése szerint . Ardi 1994-ben fedezték fel az Ardi becenevű viszonylag teljes A . ramidus csontvázat . Kis agyúkilogramm nőstény volt , a csontváz tartalmazta a koponya túlnyomó részét és a fogakat , valamint a medencét , a kezeket és a lábakat . Etiópiában fedezték fel az Afar sivatagban az Awash régió közepén . A lelet rétegtana alapján4 millió éves . A leírói szerint az emberi evolúció egy eddig kevéssé ismert szakaszát világítja meg , több mint egy millió évvel idősebb Lucynál ( Australopithecus afarensis ) , az ikonikus korai emberős jelölt évvel ezelőtt éltben fedezték fel éppenkm távolságra Ardi felfedezési helyétől . Azonban mert az " Ardi " csontváz nem több mint évvel idősebb , mint a legkorábbi Australopithecusok , és előfordulhat hogy fiatalabb azoknál , ezért néhány kutató kétségbe vonja azt , hogy az Australopithecusok közvetlen őse . Néhány kutató arra következtet a medencéje , a végtagjai formája és a nagylábujja alapján , hogy fakultatív kétlábú volt : két lábon járt , amikor a földön mozgott , de négy lábon , mikor a faágakon mozgott . Primitívebb járóképessége volt , mint a későbbi hominidáké , és lehet , hogy nem tudott járni vagy futni hosszú távolságokon . A fogai azt sugallják hogy mindenevő volt , általánosabban mint a modern majmok . Jegyzetek Főemlősök Az ember evolúciója Afrika állatvilága a miocénben Afrika állatvilága a pliocénben