Fodor István (régész)
Fodor István (Zenta, 1943. szeptember 9. – Budapest, 2021. április 3.) magyar régész, múzeumigazgató.

Élete
A törökszentmiklósi gimnázium reál tagozatán érettségizett 1962-ben. A Szegedi Egyetem magyar–orosz–német szakára jelentkezett, de végül ösztöndíjasként a moszkvai Lomonoszov Egyetem Történettudományi Karán folytatta tanulmányait. 1967-ben végzett, történelem és régészet szakon. Közben három évig a Keleti Nyelvek Intézetében turkológiát hallgatott. Részt vett hazai és szovjetunióbeli feltárásokon, valamint számos szovjet múzeum gyűjteményét eredetiben vizsgálta (Kazany, Ufa, Joskar-Ola, Volgográd, Kijev). Szakdolgozatát a volgai bolgárok korai emlékanyagából írta.

Hazatérése után, 1967-ben a Nemzeti Múzeumban helyezkedett el, ahol előbb segédmuzeológus, majd muzeológus, 1976-ban pedig tudományos titkár lett. Közben szinkrontolmácsként is dolgozott. 1978-ban kinevezték a Középkori Osztály vezetőjévé, 1986-ban pedig a múzeum főigazgatójává. Ezt a posztot 1993-ig töltötte be. Címzetes főigazgatói minőségében később is a múzeum régészeként dolgozott. Fő kutatási területe a magyar őstörténet és a honfoglalás korának régészete volt. 

Archeológiai tevékenysége elsődlegesen az Alföldhöz, főleg Hajdúdorog térségéhez kötötte, ahol 1977-től tizenöt helyszínen végzett feltárásokat. A Dunakanyarban is részt vett több ásatáson: egyetemi hallgatóként, 1963-ban a  visegrádi Alsóvár, egy évvel később az esztergomi vár feltárásán, később pedig, már a Nemzeti Múzeum tudományos munkatársaként a bős–nagymarosi vízlépcső építését megelőző leletmentéseken, Pilismaróton dolgozott. Kandidátusi értekezését 1982-ben védte meg, A honfoglaló magyarság kultúrájának keleti gyökerei címmel.

Tagja volt többek között a Baltisztikai Intézetnek, a Szláv Régészeti Unió állandó bizottságának, az eurázsiai steppei népek kutatási koordinációra alakult bizottságának, a Societas Uralo-Altaicának, a Finnugor Kongresszusok Nemzetközi Bizottságának és a Magyar–Orosz Történész Vegyesbizottságnak. A Magyar–Ukrán Történész Vegyesbizottságnak társelnöke, az Ásatási Bizottságnak hosszú ideig titkára, az Uralisztikai Bizottságnak és a Finnugor Kongresszusok Magyar Nemzeti Bizottságának pedig öt évig elnöke volt, ezenkívül tagja az MTA Régészeti Bizottságának, 1986-tól pedig a Múzeumok Nemzetközi Tanácsának (ICOM). Számos kiállítás rendezésében is közreműködött. 1988-ban ő készítette elő a kínai agyaghadsereg tárlatát.

1989–2000 között részt vett a Szovjetunióba hurcolt magyar műkincsek felkutatásában, 1994-től miniszteri biztosként. E minőségében, a kárt szenvedett országok összefogásának kezdeményezőjeként instrumentális szerepet vállalt a The Spoils of War (Hadizsákmány) elnevezésű nemzetközi szimpózium megrendezésében (New York, 1995), melynek anyaga később könyv formában is megjelent.

1974-től oktatott, eleinte párhuzamosan a Szegedi Egyetemen és az ELTE-n, később, 2008-ig már csak Szegeden. 1989-ben újraélesztették az ötvenes évek elején megszüntetett Régészeti Tanszéket, amelynek docensként 1997–2008 között tanszékvezetője és intézetvezetője volt. Meghívott előadóként Németországban és Finnországban is tartott előadásokat.

Könyvei (válogatás)
Verecke híres útján... A magyar nép őstörténete és a honfoglalás. In: Magyar História (sorozat). Gondolat, Bp., 1975, 1980
A magyarság születése. Adams Kft., Bp., 1992
A Magyar Nemzeti Múzeum. Helikon, Bp., 1992 (társszerző)
Őseink nyomában – A vándorló, honszerző és kalandozó magyarok képes krónikája. Magyar Könyvklub – Helikon, Bp., 1996 (társszerző)
Őstörténet és honfoglalás. Kossuth, Bp., 2009
A magyar őstörténet és a honfoglalás kor kronológiája. MNM, Bp., 2015
Mikor volt a honfoglalás? In: A magyar történelem rejtélyei (sorozat); Kossuth, Bp., 2016 

Egyéb publikációk (válogatás)
Vázlatok a finnugor őstörténet régészetéből. Régészeti Füzetek II/15., Bp., 1973
Az uráli és finnugor őshaza kérdéséről. MTA II. OK 26, 279−304., 1977
Altungarn, Bulgarotürken und Ostslawen in Südrussland. Acta antiqua et archaeologica 20., Szeged, 1977 (tsz.: Szádeczky-Kardoss Samu)
Vélemény a bodrog-bűi rovásírásleletről. História, 21/8 (1999)
Finnugor régészet − egykor és ma. In: Vade mecum! A huszonötödik óra. A Berzsenyi Dániel Főiskola Uralisztikai Tanszékének jubileumi konferenciája, Szombathely, 2001
Szkíta aranykincsek. Kiállítás a Magyar Nemzeti Múzeumban, 2009. március 25. – május 31. Szerk.: F. I., Kulcsár Valéria; MNM, Bp., 2009
Őstörténeti viták és álviták. Csodaszarvas IV. (2012)
Az idő mérlegén: László Gyula életműve (1910–1998). Rubicon, 2011/11
Őseink legendái. Rubicon, 2012/4–5

Film
Moszkvából hazatérve Fodor a Filmgyár tolmácsaként közreműködött Jancsó Miklós filmje, a Csillagosok, katonák oroszországi részeinek forgatásán. Később színészként is feltűnt: Vitézy László Vörös föld c. dokumentarista játékfilmjében (1982) a Bauxitkutató Intézet igazgatóját, Kraft Istvánt alakította.

Elismerései
Móra Ferenc-díj (1994)
A Magyar Köztársasági Érdemrend kiskeresztje (1997)
Széchényi Emlékérem (2002)
Hajdúdorog díszpolgára (2002)
Bercsényi Emlékérem (Törökszentmiklós) (2003)
Pedagógus Szolgálati Emlékérem (2008)
Orosz állami kitüntetés a tatár kultúra terén végzett tevékenységéért (2010)
A Magyar Érdemrend tisztikeresztje (2016)

Jegyzetek

Források
mnm.hu 
finnugor.elte.hu
 Németh Péter: Emlékezés Fodor Istvánra; Jósa András Múzeum (Nyíregyháza) honlapja
 Trogmayer Ottó: Laudatio Fodor István tiszteletére; Studia Archaeologica 9. (2003)

További információk
Klima László – Türk Attila 2021 (szerk.): Párhuzamos történetek. Budapest, 241-245.

Magyar régészek
Zentaiak
1943-ban született személyek
2021-ben elhunyt személyek
Móra Ferenc-díjasok
Fodor István ( Zenta , szeptember – Budapest , április ) magyar régész , múzeumigazgató . Élete A törökszentmiklósi gimnázium reál tagozatán érettségizettben . A Szegedi Egyetem magyar–orosz–német szakára jelentkezett , de végül ösztöndíjasként a moszkvai Lomonoszov Egyetem Történettudományi Karán folytatta tanulmányait.ben végzett , történelem és régészet szakon . Közben három évig a Keleti Nyelvek Intézetében turkológiát hallgatott . Részt vett hazai és szovjetunióbeli feltárásokon , valamint számos szovjet múzeum gyűjteményét eredetiben vizsgálta ( Kazany , Ufa , Joskar-Ola , Volgográd , Kijev ) . Szakdolgozatát a volgai bolgárok korai emlékanyagából írta . Hazatérése után, ben a Nemzeti Múzeumban helyezkedett el , ahol előbb segédmuzeológus , majd muzeológus, ban pedig tudományos titkár lett . Közben szinkrontolmácsként is dolgozott.ban kinevezték a Középkori Osztály vezetőjévé, ban pedig a múzeum főigazgatójává . Ezt a posztotig töltötte be . Címzetes főigazgatói minőségében később is a múzeum régészeként dolgozott . Fő kutatási területe a magyar őstörténet és a honfoglalás korának régészete volt . Archeológiai tevékenysége elsődlegesen az Alföldhöz , főleg Hajdúdorog térségéhez kötötte , aholtől tizenöt helyszínen végzett feltárásokat . A Dunakanyarban is részt vett több ásatáson : egyetemi hallgatóként, ban a visegrádi Alsóvár , egy évvel később az esztergomi vár feltárásán , később pedig , már a Nemzeti Múzeum tudományos munkatársaként a bős–nagymarosi vízlépcső építését megelőző leletmentéseken , Pilismaróton dolgozott . Kandidátusi értekezésétben védte meg , A honfoglaló magyarság kultúrájának keleti gyökerei címmel . Tagja volt többek között a Baltisztikai Intézetnek , a Szláv Régészeti Unió állandó bizottságának , az eurázsiai steppei népek kutatási koordinációra alakult bizottságának , a Societas Uralo-Altaicának , a Finnugor Kongresszusok Nemzetközi Bizottságának és a Magyar–Orosz Történész Vegyesbizottságnak . A Magyar–Ukrán Történész Vegyesbizottságnak társelnöke , az Ásatási Bizottságnak hosszú ideig titkára , az Uralisztikai Bizottságnak és a Finnugor Kongresszusok Magyar Nemzeti Bizottságának pedig öt évig elnöke volt , ezenkívül tagja az MTA Régészeti Bizottságának,tól pedig a Múzeumok Nemzetközi Tanácsának ( ICOM ) . Számos kiállítás rendezésében is közreműködött.ban ő készítette elő a kínai agyaghadsereg tárlatát . 1989–2000 között részt vett a Szovjetunióba hurcolt magyar műkincsek felkutatásában,től miniszteri biztosként . E minőségében , a kárt szenvedett országok összefogásának kezdeményezőjeként instrumentális szerepet vállalt a The Spoils of War ( Hadizsákmány ) elnevezésű nemzetközi szimpózium megrendezésében ( New York , melynek anyaga később könyv formában is megjelent . 1974-től oktatott , eleinte párhuzamosan a Szegedi Egyetemen és az ELTE-n , később,ig már csak Szegeden.ben újraélesztették az ötvenes évek elején megszüntetett Régészeti Tanszéket , amelynek docensként2008 között tanszékvezetője és intézetvezetője volt . Meghívott előadóként Németországban és Finnországban is tartott előadásokat . Könyvei ( válogatás ) Verecke híres útján . . . A magyar nép őstörténete és a honfoglalás . In : Magyar História ( sorozat ) . Gondolat , Bp. , A magyarság születése . Adams Kft. , Bp. , A Magyar Nemzeti Múzeum . Helikon , Bp.,( társszerző ) Őseink nyomában – A vándorló , honszerző és kalandozó magyarok képes krónikája . Magyar Könyvklub – Helikon, Bp.,( társszerző ) Őstörténet és honfoglalás . Kossuth , Bp. , A magyar őstörténet és a honfoglalás kor kronológiája . MNM, Bp. , Mikor volt a honfoglalás ? In : A magyar történelem rejtélyei ( sorozat ) ; Kossuth, Bp. , Egyéb publikációk ( válogatás ) Vázlatok a finnugor őstörténet régészetéből . Régészeti Füzetek II/15. , Bp. , Az uráli és finnugor őshaza kérdéséről . MTA II. OK304. , Altungarn , Bulgarotürken und Ostslawen in Südrussland . Acta antiqua et archaeologica , Szeged,( tsz . : Szádeczky-Kardoss Samu ) Vélemény a bodrog-bűi rovásírásleletről . História,8 Finnugor régészet − egykor és ma . In : Vade mecum ! A huszonötödik óra . A Berzsenyi Dániel Főiskola Uralisztikai Tanszékének jubileumi konferenciája , Szombathely , Szkíta aranykincsek . Kiállítás a Magyar Nemzeti Múzeumban , március – május Szerk . : F. I. , Kulcsár Valéria ; MNM, Bp. , Őstörténeti viták és álviták . Csodaszarvas IV . Az idő mérlegén : László Gyula életműve1998 ) . Rubicon, 11 Őseink legendái . Rubicon,4–5 Film Moszkvából hazatérve Fodor a Filmgyár tolmácsaként közreműködött Jancsó Miklós filmje , a Csillagosok , katonák oroszországi részeinek forgatásán . Később színészként is feltűnt : Vitézy László Vörös föld c. dokumentarista játékfilmjébena Bauxitkutató Intézet igazgatóját , Kraft Istvánt alakította . Elismerései Móra Ferenc-díj A Magyar Köztársasági Érdemrend kiskeresztje Széchényi Emlékérem Hajdúdorog díszpolgára Bercsényi Emlékérem ( Törökszentmiklós ) Pedagógus Szolgálati Emlékérem Orosz állami kitüntetés a tatár kultúra terén végzett tevékenységéért A Magyar Érdemrend tisztikeresztje Jegyzetek Források mnm.hu finnugor.elte.hu Németh Péter : Emlékezés Fodor Istvánra ; Jósa András Múzeum ( Nyíregyháza ) honlapja Trogmayer Ottó : Laudatio Fodor István tiszteletére ; Studia Archaeologica További információk Klima László – Türk Attila( szerk . ) : Párhuzamos történetek . Budapest , Magyar régészek Zentaiak 1943-ban született személyek 2021-ben elhunyt személyek Móra Ferenc-díjasok