Lovell–Stafford-felkelés
Az 1486-os Lovell–Stafford-felkelés az első jelentős York-párti lázadás volt a középkori Angliában VII. Henrik uralkodása idején.

1486 áprilisában, nyolc hónappal a bosworthi csata után, amelyben elesett az utolsó York-király, III. Richárd, három York-párti túlélő, Francis Lovell, Lovell vikomtja, valamint a Stafford testvérek, Thomas és Humphrey elhagyták menedéküket, a Colchester-apátságot, és megkezdték egy királyellenes lázadás megszervezését. Lovell a Middleham-vár környékére fókuszálta erőfeszítéseit, ugyanis ez a terület III. Richárd hátországa volt, míg a Staffordok Worcestershire-ban lázítottak.

VII. Henrik a lincolni felkelésről útban északra kapott hírt. Tartott attól, hogy Lovellnek sikerül felbolygatnia a hagyományosan York-párti területet, ezért megváltoztatta útirányát, és április 23-án megérkezett Yorkba. A felkelők eközben sikertelenül próbáltak nagyobb lázadást szítani, mert nem volt senki, akiért a York-pártiak harcba indultak volna. Az uralkodó nagybátyját, Jasper Tudort, Bedford hercegét küldte hozzájuk, és kegyelmet ígért mindenkinek, Lovell kivételével. Ez a gesztus véget vetett a lázongásnak, és Lovell elbújdosott, majd Burgundiába, Yorki Margit burgundi hercegnéhez hajózott.

A Staffordok sem jártak nagyobb sikerrel, mint Lovell. Azzal próbálták megszerezni a támogatást, hogy azt terjesztették, Lovell foglyul ejtette a királyt. Amikor kiderült, hogy ez nem igaz, és VII. Henrik Worcestershire-ba tart seregével, a lázadás azonnal összeomlott. A testvérpárt visszamenekült a Culham-apátságba. Henrik kirángattatta őket a menedékükből, és Humphrey Staffordot kivégeztette.

Jegyzetek 

Rózsák háborúja
1486
Azos Lovell–Stafford-felkelés az első jelentős York-párti lázadás volt a középkori Angliában VII. Henrik uralkodása idején . 1486 áprilisában , nyolc hónappal a bosworthi csata után , amelyben elesett az utolsó York-király , III. Richárd , három York-párti túlélő , Francis Lovell , Lovell vikomtja , valamint a Stafford testvérek , Thomas és Humphrey elhagyták menedéküket , a Colchester-apátságot , és megkezdték egy királyellenes lázadás megszervezését . Lovell a Middleham-vár környékére fókuszálta erőfeszítéseit , ugyanis ez a terület III. Richárd hátországa volt , míg a Staffordok Worcestershire-ban lázítottak . VII. Henrik a lincolni felkelésről útban északra kapott hírt . Tartott attól , hogy Lovellnek sikerül felbolygatnia a hagyományosan York-párti területet , ezért megváltoztatta útirányát , és áprilisán megérkezett Yorkba . A felkelők eközben sikertelenül próbáltak nagyobb lázadást szítani , mert nem volt senki , akiért a York-pártiak harcba indultak volna . Az uralkodó nagybátyját , Jasper Tudort , Bedford hercegét küldte hozzájuk , és kegyelmet ígért mindenkinek , Lovell kivételével . Ez a gesztus véget vetett a lázongásnak , és Lovell elbújdosott , majd Burgundiába , Yorki Margit burgundi hercegnéhez hajózott . A Staffordok sem jártak nagyobb sikerrel , mint Lovell . Azzal próbálták megszerezni a támogatást , hogy azt terjesztették , Lovell foglyul ejtette a királyt . Amikor kiderült , hogy ez nem igaz , és VII. Henrik Worcestershire-ba tart seregével , a lázadás azonnal összeomlott . A testvérpárt visszamenekült a Culham-apátságba . Henrik kirángattatta őket a menedékükből , és Humphrey Staffordot kivégeztette . Jegyzetek Rózsák háborúja 1486