AC–119
Az AC–119 közvetlen tűztámogatásra kifejlesztett amerikai csatarepülőgép, amely a Fairchild-Hiller repülőgépgyár C–119 Flying Boxcar szállító repülőgépén alapul. A gépet az 1960-as évek második felétől alkalmazta az amerikai és a dél-vietnámi légierő a vietnámi háborúban. Összesen 52 gépet építettek át szállító gépből csatarepülőgéppé. Fő fegyverzetét gépágyúk és géppuskák alkották. Az 1970-es évek elején vonták ki a szolgálatból.

Története 
1965-ben rendszeresítették az amerikai légierőnél a közvetlen földi tűztámogatásra kifejlesztett csatarepülőgép (gunship) koncepció első típusát, az AC–47D-t. A vietnámi háborúban sikeresen alkalmazott gép azonban az erősen elavult C–47 Dakota katonai szállító repülőgépen alapult. A teljesítménye elégtelen volt és a gép alkalmatlan volt az új avionikai berendezések, szenzorok és fegyverzet befogadására. Ezért az Egyesült Államok Légiereje a jól bevált gunship koncepciót egy modernebb repülőgépre akarta alapozni. A Gunship II projekt a négyhajtóműves C–130 szállító repülőgépet vette alapul, melynek eredménye később az AC–130 csatarepülőgép lett. A háborús igények miatt ezzel párhuzamosan azonban elkezdődött a Gunship III projekt is, amely az első vonalbeli szolgálatból éppen kivonás alatt lévő és nagy mennyiségben rendelkezésre álló C–119 Flying Boxcar szállító repülőgépeket vette alapul.

1968-ban a Gunship III projekt keretében első lépésként 16 darab C–119G gépet alakítottak át AC–119G csatarepülőgéppé. A gépeknek eredetileg a Creep (kúszás) nevet adták, de ezt később a Shadow (árnyék) névre változtatták. A gép fő fegyverzetét Minigun géppuskák alkották. Később a Fairchild-Hiller cég további 26 darab C–119G szállító gépet alakított át AC–119K változatú csatarepülőgéppé, melyek fő feladata a Ho-Si-Minh-ösvény ellenőrzése, az ott haladó járművek megsemmisítése volt. A gépek a „G” változattól eltérően két M61 Vulcan gépágyúval is fel voltak szerelve, amellett két J85 kiegészítő gázturbinás sugárhajtóművet is elhelyeztek a szárnyak alatt.

Az összes AC–119 gép átépítését a Fairchild-Hiller cég St. Augusatine-i üzeme végezte.

Műszaki adatok (AC–119G)

Geometriai méretek és tömegadatok 
 Szárnyfesztáv: 33,31 m
 Hossz: 26,36 m
 Magasság: 8,12 m
 Szárnyfelület: 130 m²
 Üres tömeg: 18 200 kg
 Maximális felszálló tömeg: 28 100 kg

Motorok 
 Motorok száma: 2 db
 Típusa: Wright R–3350–85 Duplex Cyclone
 Maximális (felszálló) teljesítmény: 2610 kW (3500 LE)

Repülési jellemzők 
 Maximális sebesség: 335 km/h
 Gazdaságos utazósebesség: 240 km/h
 Hatótávolság: 3100 km
 Maximális repülési magasság: 7100 m

Források
 http://www.theaviationzone.com/factsheets/ac119.asp
 AC–119 Gunship III Project, GlobalSecurity,org

Amerikai csatarepülőgépek
Az AC–119 közvetlen tűztámogatásra kifejlesztett amerikai csatarepülőgép , amely a Fairchild-Hiller repülőgépgyár C–119 Flying Boxcar szállító repülőgépén alapul . A gépet azas évek második felétől alkalmazta az amerikai és a dél-vietnámi légierő a vietnámi háborúban . Összesengépet építettek át szállító gépből csatarepülőgéppé . Fő fegyverzetét gépágyúk és géppuskák alkották . Azes évek elején vonták ki a szolgálatból . Története 1965-ben rendszeresítették az amerikai légierőnél a közvetlen földi tűztámogatásra kifejlesztett csatarepülőgép ( gunship ) koncepció első típusát , az AC–47D-t . A vietnámi háborúban sikeresen alkalmazott gép azonban az erősen elavult C–47 Dakota katonai szállító repülőgépen alapult . A teljesítménye elégtelen volt és a gép alkalmatlan volt az új avionikai berendezések , szenzorok és fegyverzet befogadására . Ezért az Egyesült Államok Légiereje a jól bevált gunship koncepciót egy modernebb repülőgépre akarta alapozni . A Gunship II projekt a négyhajtóműves C–130 szállító repülőgépet vette alapul , melynek eredménye később az AC–130 csatarepülőgép lett . A háborús igények miatt ezzel párhuzamosan azonban elkezdődött a Gunship III projekt is , amely az első vonalbeli szolgálatból éppen kivonás alatt lévő és nagy mennyiségben rendelkezésre álló C–119 Flying Boxcar szállító repülőgépeket vette alapul . 1968-ban a Gunship III projekt keretében első lépéskéntdarab C–119G gépet alakítottak át AC–119G csatarepülőgéppé . A gépeknek eredetileg a Creep ( kúszás ) nevet adták , de ezt később a Shadow ( árnyék ) névre változtatták . A gép fő fegyverzetét Minigun géppuskák alkották . Később a Fairchild-Hiller cég továbbidarab C–119G szállító gépet alakított át AC–119K változatú csatarepülőgéppé , melyek fő feladata a Ho-Si-Minh-ösvény ellenőrzése , az ott haladó járművek megsemmisítése volt . A gépek a „ G” változattól eltérően két M61 Vulcan gépágyúval is fel voltak szerelve , amellett két J85 kiegészítő gázturbinás sugárhajtóművet is elhelyeztek a szárnyak alatt . Az összes AC–119 gép átépítését a Fairchild-Hiller cég St . Augusatine-i üzeme végezte . Műszaki adatok ( AC–119G ) Geometriai méretek és tömegadatok Szárnyfesztáv:31 m Hossz:36 m Magasság : 12 m Szárnyfelület: m² Üres tömeg : 200 kg Maximális felszálló tömeg : 100 kg Motorok Motorok száma: db Típusa : Wright R–3350–85 Duplex Cyclone Maximális ( felszálló ) teljesítmény: kWLE ) Repülési jellemzők Maximális sebesség: km/h Gazdaságos utazósebesség: km/h Hatótávolság: km Maximális repülési magasság:m Források http://www.theaviationzone.com/factsheets/ac119.asp AC–119 Gunship III Project , GlobalSecurity,org Amerikai csatarepülőgépek