Caproni Ca.1 (1914)
A Caproni Ca.1 olasz gyártmányú nehézbombázó repülőgép volt az első világháború idején.

Története
A bombázóként használható aeroplánok fejlesztésében Olaszország és Oroszország járt az élen, már az első világháború előtt elkezdték kísérleteiket és nem sokkal a háború kitörése után bevethetővé váltak az első típusok. Olaszországban Gianni Caproni építette az első nehézbombázót. A sajátos szerkezetű kétfedelű repülőgép széles, rövid törzsét kétoldalról két faroktartó fogta közre. A gépet három 80 lóerős Gnome forgómotor hajtotta, amiből kettőt a faroktartók elejének tetejére helyeztek el (hagyományos módon, húzó légcsavarokkal), a harmadikat viszont a fülke hátsó részében és ez egy tolólégcsavart hajtott. A két faroktartót a hosszú vízszintes vezérsík kötötte össze, amelyre egymás mellé három függőleges vezérsíkot helyeztek el. A személyzet egy első géppuskásból, két pilótából és egy hátsó géppuskás-szerelőből állt. Utóbbi a harmadik motoron ült egy védőfülkében, közvetlenül a hátsó légcsavar előtt. Futóműve háromszög formában elhelyezett három kerékből állt. A gyártó ezt a modellt Caproni 260hp-nek nevezte (a háború után kód szerint Ca.30). Ennek kissé módosított változata (Ca.31) 1914 októberében lett röpképes.

A tesztrepülések eredményei alapján Caproni az elülső motorokat erősebbekre (100 lóerős Fiatokra) cserélte és közvetlenül a faroktartókba építette be. Ennek a verziónak a 300hp kódnevet adta (később Ca.32) az olasz hadsereg azonban Caproni Ca.1 néven rendszeresítette a légierőben. 1915 augusztusa és 1916 decembere között összesen 166 darab készült belőle.

A Ca.1-ek közvetlenül az olasz hadba lépés után, 1915 közepén kezdték el a frontszolgálatot. Az első akciójuk augusztus 20-án az aisovizzai osztrák–magyar repülőtér ellen irányult. Az olasz légierőnek 15 bombázószázada volt, ezek többsége az isonzói fronton harcolt, a 12. század Líbiában állomásozott, 1918-ban pedig a 3., 14. és 15. század a franciáknak segített a nyugati fronton. A Caproni Ca.1-eket idővel Ca.2-k, illetve annak továbbfejlesztett változatai váltották fel.

Néhány Ca.1-et a háború után utasszállítóvá alakítottak át: összesen hat utas befogadására voltak képesek. Ezt a változatot Ca.56 néven ismerték.

Műszaki paraméterei
személyzet: 4 fő
szárnyfesztávolság: 22,74 m
szárnyfelület: 95,6 m²
törzshossz: 11,05 m
magasság: 3,7 m
üres súly: 3302 kg
felszállósúly: 4000 kg
maximális sebesség: 120 km/h
hatótáv: 550 km
hajtómű: 3 db 100 lóerős, hathengeres Fiat A.10 motor
fegyverzet: 2 db 6,5 mm-es Fiat-Revelli géppuska max. 850 kg, a törzs külső részére függesztett bombateher

Rendszeresítő országok

Források
Sharpe, Michael (2000). Biplanes, Triplanes, and Seaplanes. London: Friedman/Fairfax Books. p. 112. .
The Illustrated Encyclopedia of Aircraft. London: Aerospace Publishing.
Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions.
World Aircraft Information Files. London: Bright Star Publishing.
Caproni Ca.1 Heavy Day Bomber (1915) Military Factory

Első világháborús bombázók
Első világháborús olasz repülőgépek
A Caproni Ca.1 olasz gyártmányú nehézbombázó repülőgép volt az első világháború idején . Története A bombázóként használható aeroplánok fejlesztésében Olaszország és Oroszország járt az élen , már az első világháború előtt elkezdték kísérleteiket és nem sokkal a háború kitörése után bevethetővé váltak az első típusok . Olaszországban Gianni Caproni építette az első nehézbombázót . A sajátos szerkezetű kétfedelű repülőgép széles , rövid törzsét kétoldalról két faroktartó fogta közre . A gépet háromlóerős Gnome forgómotor hajtotta , amiből kettőt a faroktartók elejének tetejére helyeztek el ( hagyományos módon , húzó légcsavarokkal ) , a harmadikat viszont a fülke hátsó részében és ez egy tolólégcsavart hajtott . A két faroktartót a hosszú vízszintes vezérsík kötötte össze , amelyre egymás mellé három függőleges vezérsíkot helyeztek el . A személyzet egy első géppuskásból , két pilótából és egy hátsó géppuskás-szerelőből állt . Utóbbi a harmadik motoron ült egy védőfülkében , közvetlenül a hátsó légcsavar előtt . Futóműve háromszög formában elhelyezett három kerékből állt . A gyártó ezt a modellt Capronip-nek nevezte ( a háború után kód szerint Ca.30) . Ennek kissé módosított változata ( Ca.31) októberében lett röpképes . A tesztrepülések eredményei alapján Caproni az elülső motorokat erősebbekrelóerős Fiatokra ) cserélte és közvetlenül a faroktartókba építette be . Ennek a verziónak ap kódnevet adta ( később Ca.32 ) az olasz hadsereg azonban Caproni Ca.1 néven rendszeresítette a légierőben. augusztusa ésdecembere között összesendarab készült belőle . A Ca.1-ek közvetlenül az olasz hadba lépés után,közepén kezdték el a frontszolgálatot . Az első akciójuk augusztusán az aisovizzai osztrák–magyar repülőtér ellen irányult . Az olasz légierőnekbombázószázada volt , ezek többsége az isonzói fronton harcolt , a század Líbiában állomásozott, ban pedig a , és század a franciáknak segített a nyugati fronton . A Caproni Ca.1-eket idővel Ca.2-k , illetve annak továbbfejlesztett változatai váltották fel . Néhány Ca.1-et a háború után utasszállítóvá alakítottak át : összesen hat utas befogadására voltak képesek . Ezt a változatot Ca.56 néven ismerték . Műszaki paraméterei személyzet : fő szárnyfesztávolság : 74 m szárnyfelület:6 m² törzshossz:05 m magasság:7 m üres súly:kg felszállósúly: kg maximális sebesség: km/h hatótáv: km hajtómű : dblóerős , hathengeres Fiat A.10 motor fegyverzet: db5 mm-es Fiat-Revelli géppuska max.kg , a törzs külső részére függesztett bombateher Rendszeresítő országok Források Sharpe , Michael Biplanes , Triplanes , and Seaplanes . London : Friedman/ Fairfax Books . p. \ . The Illustrated Encyclopedia of Aircraft . London : Aerospace Publishing . Taylor , Michael J. H. Jane's Encyclopedia of Aviation . London : Studio Editions . World Aircraft Information Files . London : Bright Star Publishing . Caproni Ca.1 Heavy Day BomberMilitary Factory Első világháborús bombázók Első világháborús olasz repülőgépek