Nagy István (lelkész, 1861–1939)
Nagy István (Bajj, 1861. augusztus 2. – Kisújszállás, 1939. június 16.) református lelkész.

Élete

Nagy Dániel református tanító és Bán Borbála fia. A nagyszalontai gimnáziumban tanult, az V. és VI, osztályt a mezőtúriban, a felsőbbeket és a teológiát a debreceni református kollégiumban végezte. Első papi vizsgáját 1885. áprilisban tette le; ezután segédlelkészi minőségben Biharmezőkeresztesen nevelő volt Ercsey Dezső főszolgabíró házánál. 1887. szeptember 1-től 1889. június végeig helyettes tanár volt a karcagi algimnáziumban. Segédlelkész volt Darvason és Kismarján. 1889. november elején Nagyváradon lett rendes lelkész; innét az erdélyi Harasztosra választatott meg szintén lelkésznek és állását 1891. március 27-én foglalta el; 1901. október 3-án pedig Kémerre (Szilágy megye) ment papnak.

Cikkeket írt a Debreczeni Prot. Lapba (1889., 1893., 1898-1902), a Népiskolai Közlönybe (1889.), a Prot. Egyh. és Iskolai Lapba (1892. Észrevételek az egyházi törvényjavaslatra, Az evangelizatió munkásai), a Téli Ujságba (1892.), a K. Tóth K. által szerk. Kalászokba (1894.), a kolozsvári Prot. Közlönybe (1894., 1896-1897.), a bpesti Kis-Tükörbe (1894.), a Magyar Szóba (1902. 61. sz. A református énekeskönyv megujítása), a Szilágy-Somlyóba (1902. 22. sat. szám A protestantizmus lényege) sat.

Munkái

 Kazinczy és Debreczen. Karczag, 1888.
 Az imádkozó ember. Imádságok és elmélkedések, az Istent kereső lélek gondolatai. Mező-Túr, 1898. (Ism. Prot. Szemle).

Források

 
 PIM

További információk

 
 

Magyar református lelkészek
1861-ben született személyek
1939-ben elhunyt személyek
Nagy István ( Bajj , augusztus – Kisújszállás , június ) református lelkész . Élete Nagy Dániel református tanító és Bán Borbála fia . A nagyszalontai gimnáziumban tanult , az V. és VI , osztályt a mezőtúriban , a felsőbbeket és a teológiát a debreceni református kollégiumban végezte . Első papi vizsgáját áprilisban tette le ; ezután segédlelkészi minőségben Biharmezőkeresztesen nevelő volt Ercsey Dezső főszolgabíró házánál. szeptembertől június végeig helyettes tanár volt a karcagi algimnáziumban . Segédlelkész volt Darvason és Kismarján. november elején Nagyváradon lett rendes lelkész ; innét az erdélyi Harasztosra választatott meg szintén lelkésznek és állását márciusén foglalta el ; októberán pedig Kémerre ( Szilágy megye ) ment papnak . Cikkeket írt a Debreczeni Prot . Lapba , , a Népiskolai Közlönybe ) , a Prot . Egyh. és Iskolai Lapba Észrevételek az egyházi törvényjavaslatra , Az evangelizatió munkásai ) , a Téli Ujságba ) , a K. Tóth K. által szerk . Kalászokba ) , a kolozsvári Prot . Közlönybe , ) , a bpesti Kis-Tükörbe ) , a Magyar Szóba sz . A református énekeskönyv megujítása ) , a Szilágy-Somlyóba sat. szám A protestantizmus lényege ) sat . Munkái Kazinczy és Debreczen . Karczag , Az imádkozó ember . Imádságok és elmélkedések , az Istent kereső lélek gondolatai . Mező-Túr , ( Ism . Prot . Szemle ) . Források PIM További információk Magyar református lelkészek 1861-ben született személyek 1939-ben elhunyt személyek