Savo-szigeti tengeri csata
A Savo-szigeti tengeri csatát az amerikai és a japán haditengerészet vívta a második világháború csendes-óceáni hadszínterén 1942. augusztus 9-én. Az ütközet japán sikerrel ért véget, és hozzájárult a Guadalcanalon harcoló amerikai tengerészgyalogosok elszigeteléséhez.

A japánok 
Miután az amerikaiak partra szálltak Guadalcanalon, a Csendes-óceán déli részére vezényelt japán 8. Flotta (第八艦隊, Daj-hacsi Kantaj) parancsnoka, Mikava Gunicsi (1888-1981) altengernagy úgy határozott, hogy éjszakai ütközetre különlgesen kiképzett egységeivel megtámadja a szövetségesek szállítóhajóit. Kötelékét öt nehézcirkáló a Takao osztályú zászlóshajó, a Csokai, az Aoba osztályú Aoba és Kinugasza, a Furutaka osztályú Furutaka és Kako, két kis méretű könnyűcirkáló, a Jubari és a Tenriju és egyetlen romboló a Janagi alkotta.  Hajói, a szövetségesekkel ellentétben nem rendelkeztek radarberendezéssel. A  8. Flotta augusztus 8-án futott ki Rabaulból. Addig hajóztak dél felé Bougainville keleti partjai mellett, amíg meg nem szaporodtak az amerikai légitámadások. Ezután visszafordultak, majd újabb irányváltásokkal ismét Guadalcanal felé haladtak.

A szövetségesek 
Az amerikai inváziós erő a Lunga Pointtól keletre szállt partra Guadalcanalon, valamint Tulaginál, egy jó horgonyzóhelynél, nagyjából 22 kilométerre északra. A part Lunga Pointtól nyugatra tart az Esperance-fokig, attól északkeletre helyezkedik el a Savo-sziget. Az amerikai csapatokat eredetileg Frank Jack Fletcher (1885-1973) altengernagy repülőgép-hordozói fedezték, de augusztus 8-án a tengernagy engedélyt kért, hogy visszavonulhasson üzemenyagot vételezni. Este megkapta az engedélyt. A légi fedezet nélkül az inváziós flotta is visszavonulásra készült.

A partraszállát amerikai csapatokat és a hídfőt a tengerről Sir Victor Crutchley (1893-1986) brit ellentengernagy vegyes amerikai-ausztrál hadihajókból álló Task Force 62.2 nevű hajóraja fedezte. A kötelék a következő egységekből állt: a Királyi Ausztrál Haditengerészet (Royal Australian Navy) három cirkálója, köztük a brit County osztály Kent alosztályába tartozó két nehézcirkáló, az HMAS Australia, mint zászlóshajó, az HMAS Canberra, és a brit Leander osztály Perth alosztályába tartozó HMAS Hobart könnyűcirkáló. Továbbá négy amerikai nehézcirkáló, a Northampton osztályú USS Chicago (CA-29), a New Orleans osztályú USS Astoria (CA-34), USS Quincy (CA-39) és USS Vincennes (CA-44), a USS San Juan (CL-54) légvédelmi könnyűcirkáló és 15 romboló. A szövetséges egységek jelentős része azonban nem vett részt közvetlenül a csatában. 

Habár az amerikaiak észlelték a közeledő japán hajókat, félreértelmezték céljukat, és úgy gondolták, hogy japán légitámadás várható augusztus 9-én hajnalban. A USS Vincennes nehézcirkáló, a USS Quincy nehézcirkáló és USS Astoria nehézcirkáló észak felé tartott, hogy a Savo- és a Florida-sziget között vegyen fel pozíciót, miközben a Savo-szigettől déli vizeken az ausztrál HMAS Canberra nehézcirkáló és a USS Chicago nehézcirkáló járőrözött.

A csata 

Az amerikaiakat váratlanul érte Mikava tengernagy támadása a korai órákban. Felderítő repülőit ugyan éjfélkor megpillantották, de saját gépnek gondolták. A USS Blue (DD-387) és a USS Ralph Talbot (DD-390) rombolók a Savo-szigettől északnyugatra járőröztek, de a japánoknak sikerült elsiklaniuk mellettük hajnali egy órakor, és az Esperance-fok felé tartottak. Fél óra múlva meglátták az HMAS  Canberra nehézcirkálót és a USS Chicago-t, és 1.38-kor tüzet nyitottak. Az HMAS  Canberra találatot kapott és kigyulladt. Egész éjjel égett, végül egy amerikai torpedó süllyesztette el. A USS Chicago szintén megsérült, de sikerült nyugati irányban elhagynia a csatateret. A japánok ekkor észak felé tartottak, a USS Vincennes, USS Quincy és USS Astoria nehézcirkálók felé.

A USS Vincennes-re 1.55-kor bukkantak rá a japánok, és lőni kezdték. A hajó kigyulladt és leállt. A USS Vincennes legalább 57 találatot kapott, és 2.30-kor már nyilvánvalóan süllyedt. Az utolsó tengerész 2.40-kor hagyta el a hajót, amelyet tíz perccel később elnyelt a tenger. A nehézcirkálók sorában a USS Quincy volt a második, és szintén súlyosan megrongálódott a japán tűzben. A japán hajók tüzet nyitottak a USS Astoria nehézcirkálóra is, amely viszonozta azt. Az első négy japán sortűz nem talált, de az ötödik igen. Az Astoria utolsó sortüze eltalálta a Csokai cirkálót, de néhány perc múlva leállt. A tűzoltó brigádok egész éjszaka dolgoztak, miközben a USS Bagley (DD-386) romboló a sebesülteket mentette. A hajót csak délben hagyták el, és 12.15-kor a USS Astoria elsüllyedt. A japánok 2.25-kor beszüntették a tüzet, és visszavonultak északnyugat felé. Menet közben megtámadták, és súlyosan megrongálták a USS Ralph Talbot rombolót. Augusztus 10-én az amerikai S-44 tengeralattjáró elsüllyesztette a Kako nehézcirkálót.

Következmények 
Az ütközet katasztrofális eredménnyel végződött a szövetségesek számára. Négy nehézcirkálójuk elsüllyedt, egy pedig súlyosan megsérült. A japánoknak viszont nem sikerült fő tervüket végrehajtani, mivel nem tudtak megsemmisíteni egyetlen szállítóhajót sem. Habár a Savo-szigeteki amerikai flotta megsemmisült, Mikava tengernagy, attól tartva, hogy a közelben repülőgéphordozók vannak, nem folytatta az akciót.

Szövetséges hadihajók

Amerikai hadihajók

Ausztrál hadihajók

Japán hadihajók

Jegyzetek

Források 
  

A második világháború tengeri csatái
Az USA csatái a második világháborúban
Salamon-szigeteki hadjáratok
1942
Japán csatái a második világháborúban
A Savo-szigeti tengeri csatát az amerikai és a japán haditengerészet vívta a második világháború csendes-óceáni hadszínterén augusztusén . Az ütközet japán sikerrel ért véget , és hozzájárult a Guadalcanalon harcoló amerikai tengerészgyalogosok elszigeteléséhez . A japánok Miután az amerikaiak partra szálltak Guadalcanalon , a Csendes-óceán déli részére vezényelt japán Flotta ( 第八艦隊 , Daj-hacsi Kantaj ) parancsnoka , Mikava Gunicsialtengernagy úgy határozott , hogy éjszakai ütközetre különlgesen kiképzett egységeivel megtámadja a szövetségesek szállítóhajóit . Kötelékét öt nehézcirkáló a Takao osztályú zászlóshajó , a Csokai , az Aoba osztályú Aoba és Kinugasza , a Furutaka osztályú Furutaka és Kako , két kis méretű könnyűcirkáló , a Jubari és a Tenriju és egyetlen romboló a Janagi alkotta . Hajói , a szövetségesekkel ellentétben nem rendelkeztek radarberendezéssel . A Flotta augusztusán futott ki Rabaulból . Addig hajóztak dél felé Bougainville keleti partjai mellett , amíg meg nem szaporodtak az amerikai légitámadások . Ezután visszafordultak , majd újabb irányváltásokkal ismét Guadalcanal felé haladtak . A szövetségesek Az amerikai inváziós erő a Lunga Pointtól keletre szállt partra Guadalcanalon , valamint Tulaginál , egy jó horgonyzóhelynél , nagyjábólkilométerre északra . A part Lunga Pointtól nyugatra tart az Esperance-fokig , attól északkeletre helyezkedik el a Savo-sziget . Az amerikai csapatokat eredetileg Frank Jack Fletcheraltengernagy repülőgép-hordozói fedezték , de augusztusán a tengernagy engedélyt kért , hogy visszavonulhasson üzemenyagot vételezni . Este megkapta az engedélyt . A légi fedezet nélkül az inváziós flotta is visszavonulásra készült . A partraszállát amerikai csapatokat és a hídfőt a tengerről Sir Victor Crutchleybrit ellentengernagy vegyes amerikai-ausztrál hadihajókból álló Task Force2 nevű hajóraja fedezte . A kötelék a következő egységekből állt : a Királyi Ausztrál Haditengerészet ( Royal Australian Navy ) három cirkálója , köztük a brit County osztály Kent alosztályába tartozó két nehézcirkáló , az HMAS Australia , mint zászlóshajó , az HMAS Canberra , és a brit Leander osztály Perth alosztályába tartozó HMAS Hobart könnyűcirkáló . Továbbá négy amerikai nehézcirkáló , a Northampton osztályú USS Chicago ( CA-29 ) , a New Orleans osztályú USS Astoria ( CA-34 ) , USS Quincy ( CA-39 ) és USS Vincennes ( CA-44 ) , a USS San Juan ( CL-54 ) légvédelmi könnyűcirkáló ésromboló . A szövetséges egységek jelentős része azonban nem vett részt közvetlenül a csatában . Habár az amerikaiak észlelték a közeledő japán hajókat , félreértelmezték céljukat , és úgy gondolták , hogy japán légitámadás várható augusztusén hajnalban . A USS Vincennes nehézcirkáló , a USS Quincy nehézcirkáló és USS Astoria nehézcirkáló észak felé tartott , hogy a Savo- és a Florida-sziget között vegyen fel pozíciót , miközben a Savo-szigettől déli vizeken az ausztrál HMAS Canberra nehézcirkáló és a USS Chicago nehézcirkáló járőrözött . A csata Az amerikaiakat váratlanul érte Mikava tengernagy támadása a korai órákban . Felderítő repülőit ugyan éjfélkor megpillantották , de saját gépnek gondolták . A USS Blue ( DD-387 ) és a USS Ralph Talbot ( DD-390 ) rombolók a Savo-szigettől északnyugatra járőröztek , de a japánoknak sikerült elsiklaniuk mellettük hajnali egy órakor , és az Esperance-fok felé tartottak . Fél óra múlva meglátták az HMAS Canberra nehézcirkálót és a USS Chicago-t , és38-kor tüzet nyitottak . Az HMAS Canberra találatot kapott és kigyulladt . Egész éjjel égett , végül egy amerikai torpedó süllyesztette el . A USS Chicago szintén megsérült , de sikerült nyugati irányban elhagynia a csatateret . A japánok ekkor észak felé tartottak , a USS Vincennes , USS Quincy és USS Astoria nehézcirkálók felé . A USS Vincennes-re55-kor bukkantak rá a japánok , és lőni kezdték . A hajó kigyulladt és leállt . A USS Vincennes legalábbtalálatot kapott , és30-kor már nyilvánvalóan süllyedt . Az utolsó tengerész40-kor hagyta el a hajót , amelyet tíz perccel később elnyelt a tenger . A nehézcirkálók sorában a USS Quincy volt a második , és szintén súlyosan megrongálódott a japán tűzben . A japán hajók tüzet nyitottak a USS Astoria nehézcirkálóra is , amely viszonozta azt . Az első négy japán sortűz nem talált , de az ötödik igen . Az Astoria utolsó sortüze eltalálta a Csokai cirkálót , de néhány perc múlva leállt . A tűzoltó brigádok egész éjszaka dolgoztak , miközben a USS Bagley ( DD-386 ) romboló a sebesülteket mentette . A hajót csak délben hagyták el , és15-kor a USS Astoria elsüllyedt . A japánok25-kor beszüntették a tüzet , és visszavonultak északnyugat felé . Menet közben megtámadták , és súlyosan megrongálták a USS Ralph Talbot rombolót . Augusztusén az amerikai S-44 tengeralattjáró elsüllyesztette a Kako nehézcirkálót . Következmények Az ütközet katasztrofális eredménnyel végződött a szövetségesek számára . Négy nehézcirkálójuk elsüllyedt , egy pedig súlyosan megsérült . A japánoknak viszont nem sikerült fő tervüket végrehajtani , mivel nem tudtak megsemmisíteni egyetlen szállítóhajót sem . Habár a Savo-szigeteki amerikai flotta megsemmisült , Mikava tengernagy , attól tartva , hogy a közelben repülőgéphordozók vannak , nem folytatta az akciót . Szövetséges hadihajók Amerikai hadihajók Ausztrál hadihajók Japán hadihajók Jegyzetek Források A második világháború tengeri csatái Az USA csatái a második világháborúban Salamon-szigeteki hadjáratok 1942 Japán csatái a második világháborúban