Vlagyimir Vasziljevics Sztaszov
Vlagyimir Vasziljevics Sztaszov (oroszul: Влади́мир Васи́льевич Ста́сов) (Szentpétervár, 1824. január 14. – Szentpétervár, 1906. október 10.) zenekritikus, művészettörténész, esszéíró, levéltáros, politikai aktivista. A híres orosz építész, Vaszilij Petrovics Sztaszov (1769–1848) fia.

Élete 
Talán a legelismertebb orosz kritikus volt élete során. Első diplomáját 1843-ban a jogtudományi egyetemen szerezte. Későbbiekben 1859-ben felvételt nyert a Birodalmi Művészeti Akadémiára. Az Orosz Tudományos Akadémia 1900-ban tiszteletbeli tagjává választotta és barátját Lev Tolsztojt is.

Egyes kritikusok állítása szerint Sztaszov szinte „zsarnoki” nézeteivel uralta a 19. századi orosz kultúra formálását. Számos nagy tehetséget fedezett fel és hatása sok művet ihletett. Rengeteg csatát vívott levelezéseiben és cikkekben a sajtó nyilvánossága előtt. Mint ilyen, ő egy egész életen át tartó vitát folytatott az orosz íróval Ivan Turgenyevvel, aki amúgy Sztaszovot a „nagyszerű, és legjobb orosz kritikusnak” tartotta. Azt akarta, hogy az orosz művészet megszabaduljon az európai művészet utánzásának, követésének szorításából. A nyugati művészet másolásával úgy érezte, hogy a legjobb orosz művészek csak másodrendűek lehetnek. Azonban a saját természetes hagyományok felvételével kell létrehozni egy valódi nemzeti művészetet, ami eredeti de megfelel az európai és a magas művészi követelményeknek. A „nemzeti” alatt Sztaszov egy olyan művészetet értett, ami nem csak ábrázolja az emberek életét, de jelentéssel is bír számukra és megmutatja hogyan kell élni.

Kapcsolódó szócikkek 
 Orosz ötök
 Milij Alekszejevics Balakirev zeneszerző (1837–1910)
 Modeszt Petrovics Muszorgszkij zeneszerző (1839–1881)
 Alekszandr Porfirjevics Borogyin tudós, zeneszerző (1833–1887)
 Nyikolaj Andrejevics Rimszkij-Korszakov zeneszerző (1844–1908)
 Cezar Antonovics Kjui hadmérnök, zeneszerző, zenekritikus (1835–1918)
 Tyihvini temető

Magyarul megjelent művei 

Csudáky Bertalan: Verescsagin élete és művészete; Sztaszov után; szerzői, Bp., 1898
Muszorgszkij; ford. S. Ferencz Ilona; Művelt Nép, Bp., 1952 (A kultúra mesterei)
Az orosz művészet huszonöt éve; ford., jegyz. Fáj Attila, bev. Bacher Béla; Művelt Nép, Bp., 1953 
Orosz művészet. A XIX. század második felének festészete. Válogatott tanulmányok és kritikák; ford. Dobai János, szerk., bev. Bacher Béla; Képzőművészeti Alap, Bp., 1955

Fordítás

Jegyzetek 

Orosz művészettörténészek
1824-ben született személyek
1906-ban elhunyt személyek
Szentpéterváriak
Zenekritikusok
Orosz esszéírók
Levéltárosok
Politikai aktivisták
Műkritikusok
Orosz kritikusok
Vlagyimir Vasziljevics Sztaszov ( oroszul : Влади́мир Васи́льевич Ста́сов ) ( Szentpétervár , január – Szentpétervár , október ) zenekritikus , művészettörténész , esszéíró , levéltáros , politikai aktivista . A híres orosz építész , Vaszilij Petrovics Sztaszov1848 ) fia . Élete Talán a legelismertebb orosz kritikus volt élete során . Első diplomájátban a jogtudományi egyetemen szerezte . Későbbiekbenben felvételt nyert a Birodalmi Művészeti Akadémiára . Az Orosz Tudományos Akadémiaban tiszteletbeli tagjává választotta és barátját Lev Tolsztojt is . Egyes kritikusok állítása szerint Sztaszov szinte „ zsarnoki” nézeteivel uralta a századi orosz kultúra formálását . Számos nagy tehetséget fedezett fel és hatása sok művet ihletett . Rengeteg csatát vívott levelezéseiben és cikkekben a sajtó nyilvánossága előtt . Mint ilyen , ő egy egész életen át tartó vitát folytatott az orosz íróval Ivan Turgenyevvel , aki amúgy Sztaszovot a „ nagyszerű , és legjobb orosz kritikusnak” tartotta . Azt akarta , hogy az orosz művészet megszabaduljon az európai művészet utánzásának , követésének szorításából . A nyugati művészet másolásával úgy érezte , hogy a legjobb orosz művészek csak másodrendűek lehetnek . Azonban a saját természetes hagyományok felvételével kell létrehozni egy valódi nemzeti művészetet , ami eredeti de megfelel az európai és a magas művészi követelményeknek . A „ nemzeti” alatt Sztaszov egy olyan művészetet értett , ami nem csak ábrázolja az emberek életét , de jelentéssel is bír számukra és megmutatja hogyan kell élni . Kapcsolódó szócikkek Orosz ötök Milij Alekszejevics Balakirev zeneszerző1910 ) Modeszt Petrovics Muszorgszkij zeneszerző1881 ) Alekszandr Porfirjevics Borogyin tudós , zeneszerző1887 ) Nyikolaj Andrejevics Rimszkij-Korszakov zeneszerző1908 ) Cezar Antonovics Kjui hadmérnök , zeneszerző , zenekritikus1918 ) Tyihvini temető Magyarul megjelent művei Csudáky Bertalan : Verescsagin élete és művészete ; Sztaszov után ; szerzői , Bp. , Muszorgszkij ; ford . S. Ferencz Ilona ; Művelt Nép, Bp. , ( A kultúra mesterei ) Az orosz művészet huszonöt éve ; ford . , jegyz . Fáj Attila , bev . Bacher Béla ; Művelt Nép, Bp. , Orosz művészet . A XIX. század második felének festészete . Válogatott tanulmányok és kritikák ; ford . Dobai János , szerk . , bev . Bacher Béla ; Képzőművészeti Alap , Bp. , Fordítás Jegyzetek Orosz művészettörténészek 1824-ben született személyek 1906-ban elhunyt személyek Szentpéterváriak Zenekritikusok Orosz esszéírók Levéltárosok Politikai aktivisták Műkritikusok Orosz kritikusok