Kosore
Kosore falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Vrlikához tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 47, közúton 73 km-re északra, községközpontjától 3 km-re északra, a Svilaja-hegység és a Cetina-folyó között fekszik. Településrészei Lelasi, Ercezi, Lakići, Lisičari, Klepići, Mišine, Radnići, Mučale, Arnauti, Jovići, Kosorčići, Bodrožinci, Medići, Utrženi és Ivančići.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint területe már az őskorban is lakott volt. Az őskori erődített település maradványai a „Gradina” lelőhelyen, a falu keleti részén találhatók, a Vrlika közelében fekvő az Kosorska glaván. A tágas ovális fennsíkot, amelynek területe körülbelül 80-90mx50m, minden oldalról szárazon rakott kőfalak veszik körül, amelyekből mára magas és széles töltések maradtak. A sánc délkeleti sarkában található egy nagyobb négyzet alakú rész, valószínűleg egy torony maradványa. A sánc többi részén helyenként falazat nyomai láthatók, ami a sáncok későbbi változásaira utal. Figyelembe véve a sáncok falazatának nyomait, a Gradina az őskor után valószínűleg a késő ókorig használatban volt. Fennsíkjáról a Cetina folyó felső folyása körüli széles területet jól be lehetett látni.

Területe 1688-ban Knin velencei ostromával egy időben szabadult fel a török uralom alól. Ezt követően Boszniából és Hercegovinából érkezett új keresztény lakosság, köztük mintegy háromszáz pravoszláv család települt át Vrlika környékére. Ők voltak a mai lakosság ősei. Az 1714-ben kitört velencei-török háború során rövid időre újra török kézre került, de a háború végén 1718-ban az új határt már a Dinári-hegységnél húzták meg és ezzel végleg velencei kézen maradt. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1857-ben 310, 1910-ben 469 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején olasz csapatok szállták meg. 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. Ekkor lakosságának 66 százaléka horvát, 32 százaléka szerb nemzetiségű volt. A délszláv háború során elfoglalták a szerb csapatok, horvát lakossága elmenekült. 1995. augusztus 6-án a „Vihar” hadművelet során foglalták vissza a horvát csapatok. Lakossága 2011-ben 191 fő volt. Katolikus hívei a vrlikai plébániához tartoznak.

Lakosság

Jegyzetek

Források 
Vrlika város hivatalos oldala 
A spliti ferences rendtartomány honlapja

További információk 
Vrlika turisztikai irodájának honlapja 
A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Kosore falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Vrlikához tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északra , községközpontjátólkm-re északra , a Svilaja-hegység és a Cetina-folyó között fekszik . Településrészei Lelasi , Ercezi , Lakići , Lisičari , Klepići , Mišine , Radnići , Mučale , Arnauti , Jovići , Kosorčići , Bodrožinci , Medići , Utrženi és Ivančići . Története A régészeti leletek tanúsága szerint területe már az őskorban is lakott volt . Az őskori erődített település maradványai a „ Gradina” lelőhelyen , a falu keleti részén találhatók , a Vrlika közelében fekvő az Kosorska glaván . A tágas ovális fennsíkot , amelynek területe körülbelülx50m , minden oldalról szárazon rakott kőfalak veszik körül , amelyekből mára magas és széles töltések maradtak . A sánc délkeleti sarkában található egy nagyobb négyzet alakú rész , valószínűleg egy torony maradványa . A sánc többi részén helyenként falazat nyomai láthatók , ami a sáncok későbbi változásaira utal . Figyelembe véve a sáncok falazatának nyomait , a Gradina az őskor után valószínűleg a késő ókorig használatban volt . Fennsíkjáról a Cetina folyó felső folyása körüli széles területet jól be lehetett látni . Területeban Knin velencei ostromával egy időben szabadult fel a török uralom alól . Ezt követően Boszniából és Hercegovinából érkezett új keresztény lakosság , köztük mintegy háromszáz pravoszláv család települt át Vrlika környékére . Ők voltak a mai lakosság ősei . Azben kitört velencei-török háború során rövid időre újra török kézre került , de a háború végénban az új határt már a Dinári-hegységnél húzták meg és ezzel végleg velencei kézen maradt.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején olasz csapatok szállták meg.től a független Horvátországhoz tartozik . Ekkor lakosságánakszázaléka horvát, százaléka szerb nemzetiségű volt . A délszláv háború során elfoglalták a szerb csapatok , horvát lakossága elmenekült . augusztusán a „ Vihar” hadművelet során foglalták vissza a horvát csapatok . Lakosságabenfő volt . Katolikus hívei a vrlikai plébániához tartoznak . Lakosság Jegyzetek Források Vrlika város hivatalos oldala A spliti ferences rendtartomány honlapja További információk Vrlika turisztikai irodájának honlapja A dalmáciai pravoszláv püspökség honlapja Split-Dalmácia megye települései