La Stampa
A La Stampa (magyarul: A Sajtó) egy torinói székhelyű olasz napilap. Az újság elődje a Gazzetta Piemontese volt, 1867-ben alapult és a mai nevét 1895-től használja.

Története

Alapítása 

1867-ben jelent meg az újság elődje a Gazzetta Piemontese első száma, a lapot Vittorio Bersezio író és újságíró alapította meg. Eleinte 7-8000 példányban jelent meg naponta kétszer: reggel és délután. Az újságot 1880-ban Luigi Roux liberális politikus vette meg, aki a lap igazgatója lett.

1894-ben az újság társtulajdonosa az újságíró Alfredo Frassati lett. Az újság neve 1895-ben lett La Stampa. Az újság szerkesztősége ekkor Torinóban a Piazza Solferino egy épületébe költözött.

Az újság rövidesen 50 ezres példányszámban jelent meg.

Az újság Olaszország első világháborús belépéséről semleges nézőponttal számolt be.

Agnelli család tulajdonában 

1920-ban az újság az Agnelli-Gualino pénzügyi-ipari csoporthoz került. Az újság Giacomo Matteoti 1924-es gyilkossága után Mussollini-ellenes hangvételű lett. Frassatinak le kellett mondania és eladnia a tulajdonrészét, ezt Frassati nem tette meg. 1925. szeptember 29-én az újság kiadását felfüggesztették (figyelmeztetés volt a fasiszta hatalom részéről), november 9-én lemondott. Az ő vezetésének utolsó évében 1925-ben az újság elérte a 176 ezres példányszámot.

1926-ban az Angelli család lett a vezetője (a FIAT tulajdonosai voltak). Andrea Torre lett az új vezető, aki a fasiszta hatalom kiszolgálójává tette a lapot. Az újság hamarosan új székházba költözött: Torinóban a via Roman található egyik palotába, amely a Galleria San Federico bejáratánál volt. Az újság a fasizmus bukása után a Nemzeti Felszabadító Bizottság ellenőrzése alá került így a lap visszatért a fasizmus előtti idők szellemiségéhez.

1948-1990 között 

1948 és 1968 között Giulio De Benedetti lett az igazgató, akit Vittorio Valletta a lapot tulajdonoló FIAT elnök-vezérigazgatója két okból nevezett ki: tegye a lapot népszerűvé a FIAT gyári munkásai között, akik főleg a kommunista szellemiségű l'Unitá olvasói voltak és hogy hódítsa meg a Gazzetta del Popolo olvasóit. Az újság a belföldi hírek mellett immár külföldi híreket is megjelentetett és több hirdetőt is sikerült szereznie. Az La Stampa ekkor egy színvonalas lapnak számított, ami megőrizte függetlenségét is.
A La Stampa Torino és Olaszország első számú napilapjává vált. A kereszténydemokrata-szocialista koalíció uralta olasz sajtóban ez a napilap kínált egyedül alternatívát.

Az 1960-as évek közepére az újság 375 ezres példányszámot ért el. 1968-ban Alberto Ronchey újságíró és szociológus lett az új igazgató, Valletta helyébe Gianni Agnelli lépett, aki azt akarta, hogy a La Stampa lépjen túl észak-olasz regionális újság szerepén és legyen országos napilap. Ronchey vezetése alatt előtérbe kerültek a külföldi és a gazdasági hírek. A kulturális rovathoz tanácsadónak hívta Guido Piovene írót.

1973-ban távozott Ronchey a lap éléről helyébe Arrigo Levi került. Ekkor a legnagyobb olasz napilap a Corriere della Sera baloldalra tolódott, a La Stampa pedig erre válaszul jobbközép szellemiségű lett. Az újság az 1974-es olaszországi válásról szóló népszavazás kapcsán a nem mellett foglalt állást.
1975-ben megjelent a lap kulturális melléklete a Tuttolibri. Ekkora az újság elérte az 500 ezres példányszámot.

1977. november 16-án Carlo Casalegno főszerkesztő-helyettest terroristák támafták meg és négyszer fejbe verték. Casalegno november 29-én meghalt. Ez volt az első eset, hogy a Vörös Brigádok szándékos emberölést követtek el újságíró ellen.

Az újság az 1980-as évekre megelőzte a La Repubblica eladási mutatóit.

Jegyzetek

Források 

Olaszországi napilapok
Torino
Az 1860-as években alapított cégek
1867-ben alapított szervezetek
A La Stampa ( magyarul : A Sajtó ) egy torinói székhelyű olasz napilap . Az újság elődje a Gazzetta Piemontese volt, ben alapult és a mai nevéttől használja . Története Alapítása 1867-ben jelent meg az újság elődje a Gazzetta Piemontese első száma , a lapot Vittorio Bersezio író és újságíró alapította meg . Eleintepéldányban jelent meg naponta kétszer : reggel és délután . Az újságotban Luigi Roux liberális politikus vette meg , aki a lap igazgatója lett . 1894-ben az újság társtulajdonosa az újságíró Alfredo Frassati lett . Az újság neveben lett La Stampa . Az újság szerkesztősége ekkor Torinóban a Piazza Solferino egy épületébe költözött . Az újság rövidesenezres példányszámban jelent meg . Az újság Olaszország első világháborús belépéséről semleges nézőponttal számolt be . Agnelli család tulajdonában 1920-ban az újság az Agnelli-Gualino pénzügyi-ipari csoporthoz került . Az újság Giacomo Matteoties gyilkossága után Mussollini-ellenes hangvételű lett . Frassatinak le kellett mondania és eladnia a tulajdonrészét , ezt Frassati nem tette meg. szeptemberén az újság kiadását felfüggesztették ( figyelmeztetés volt a fasiszta hatalom részéről ) , novemberén lemondott . Az ő vezetésének utolsó évébenben az újság elérte aezres példányszámot . 1926-ban az Angelli család lett a vezetője ( a FIAT tulajdonosai voltak ) . Andrea Torre lett az új vezető , aki a fasiszta hatalom kiszolgálójává tette a lapot . Az újság hamarosan új székházba költözött : Torinóban a via Roman található egyik palotába , amely a Galleria San Federico bejáratánál volt . Az újság a fasizmus bukása után a Nemzeti Felszabadító Bizottság ellenőrzése alá került így a lap visszatért a fasizmus előtti idők szellemiségéhez . 1948-1990 között 1948 ésközött Giulio De Benedetti lett az igazgató , akit Vittorio Valletta a lapot tulajdonoló FIAT elnök-vezérigazgatója két okból nevezett ki : tegye a lapot népszerűvé a FIAT gyári munkásai között , akik főleg a kommunista szellemiségű l'Unitá olvasói voltak és hogy hódítsa meg a Gazzetta del Popolo olvasóit . Az újság a belföldi hírek mellett immár külföldi híreket is megjelentetett és több hirdetőt is sikerült szereznie . Az La Stampa ekkor egy színvonalas lapnak számított , ami megőrizte függetlenségét is . A La Stampa Torino és Olaszország első számú napilapjává vált . A kereszténydemokrata-szocialista koalíció uralta olasz sajtóban ez a napilap kínált egyedül alternatívát . Azas évek közepére az újságezres példányszámot ért el.ban Alberto Ronchey újságíró és szociológus lett az új igazgató , Valletta helyébe Gianni Agnelli lépett , aki azt akarta , hogy a La Stampa lépjen túl észak-olasz regionális újság szerepén és legyen országos napilap . Ronchey vezetése alatt előtérbe kerültek a külföldi és a gazdasági hírek . A kulturális rovathoz tanácsadónak hívta Guido Piovene írót . 1973-ban távozott Ronchey a lap éléről helyébe Arrigo Levi került . Ekkor a legnagyobb olasz napilap a Corriere della Sera baloldalra tolódott , a La Stampa pedig erre válaszul jobbközép szellemiségű lett . Az újság azes olaszországi válásról szóló népszavazás kapcsán a nem mellett foglalt állást . 1975-ben megjelent a lap kulturális melléklete a Tuttolibri . Ekkora az újság elérte azezres példányszámot . 1977. novemberán Carlo Casalegno főszerkesztő-helyettest terroristák támafták meg és négyszer fejbe verték . Casalegno novemberén meghalt . Ez volt az első eset , hogy a Vörös Brigádok szándékos emberölést követtek el újságíró ellen . Az újság azas évekre megelőzte a La Repubblica eladási mutatóit . Jegyzetek Források Olaszországi napilapok Torino Azas években alapított cégek 1867-ben alapított szervezetek