Gyakori szitakötő
A gyakori szitakötő (Sympetrum striolatum) a laposhasú acsafélék családjába tartozó, Európától egészen a Távol-Keletig előforduló, elterjedt szitakötőfaj.

Megjelenése 
A gyakori szitakötő testhossza 38–43 mm. Szemei felül barnák, alul fakókék-fakózöldek. A homlokon közvetlenül a szemeknél fekete sáv látható, amely a szem színváltási zónájáig húzódik. A lábak feketék, keskeny hosszanti sárga csíkokkal. A kifejlett hímek színe piros-narancspiros, mind a potrohon, mind a toron; ez az idős egyedeken barnává sötétül. A tor oldalán két széles halványsárga sáv figyelhető meg. A potroh 8-9. szelvényén oldalt két kis, hosszúkás, fekete folt található.

A nőstények és a fiatal hímek sárgák-sárgásbarnák. A tor halványsárga sávjai a nőstényeken is láthatóak.

Nagyon hasonlít hozzá a szintén nagyon elterjedt közönséges szitakötő (Sympetrum vulgatum), de annak homlokán a fekete sáv a szem alsó, halvány zónájába is beleér és a tor oldala egyöntetűen piros-vörösbarna (ill. halványsárga a nőstényeknél). Összetéveszthető az alföldi szitakötővel (Sympetrum sanguineum) is, ám ott a hím potroha középtájt láthatóan elkarcsúsodik, míg a gyakori szitakötő esetében a potroh többé-kevésbé egyforma szélességű. Az alföldi szitakötő lábai teljesen feketék és a hím színe és mélyebb piros.

Alfajai:
S. striolatum striolatum Európa, Mediterráneum
S. striolatum doshidordzii, Mongólia, Burjátia
S. sriolatum imitoides orosz Távol-Kelet, Kuril-szigetek, Mandzsúria, Koreai-félsziget
S. striolatum kurile Kuril-szigetek
S. striolatum pallidum Kazahsztán

Elterjedése 
Európától Közép-Ázsián keresztül egészen Kelet-Szibériáig és Japánig előfordul. Európában Észak-Skandinávia kivételével mindenütt honos és előfordul a Földközi-tenger észak-afrikai partvidékén is. Magyarországon az egész országban megtalálható, közönséges szitakötőfaj.

Életmódja 
Lárvája sekély, gyorsan átmelegedő, kisebb tavakban, holtágakban fordul elő. Júniusban kezdenek átalakulni imágókká, amelyek igen sokáig, októberig, vagy meleg őszökön novemberig is repülnek. A víztől távolabb is megtalálhatóak (különösen a nőstények), és csak párzáskor térnek vissza. A párzás ún. tandem formációban történik, majd kb. húsz perccel utána a nőstény a vízbe, vagy a vízparti nedves iszapba lerakja néhány száz, egyenként körülbelül fél milliméter hosszú petéjét. A lárvák 3-4 hónap alatt fejlődnek imágóvá, meleg vidékeken évi két generáció is felnőhet.

Magyarországon nem védett.

Kapcsolódó cikkek 
Magyarország szitakötőfajainak listája

Források 

Sympetrum striolatum (CHARPENTIER, 1840) Gyakori szitakötő Szitakötők
Sympetrum vulgatum/striolatum Danodonata.dk
Common Darter Sympetrum striolatum British Dragonfly Society
Common Darter (Sympetrum striolatum) Dragonflypix
Common Darter (Sympetrum striolatum) Scottish Wildlife Trust

További információk 
 

Laposhasú acsafélék
Rovarfajok
Magyarország szitakötői
A gyakori szitakötő ( Sympetrum striolatum ) a laposhasú acsafélék családjába tartozó , Európától egészen a Távol-Keletig előforduló , elterjedt szitakötőfaj. Megjelenése A gyakori szitakötő testhossza43 mm . Szemei felül barnák , alul fakókék-fakózöldek . A homlokon közvetlenül a szemeknél fekete sáv látható , amely a szem színváltási zónájáig húzódik . A lábak feketék , keskeny hosszanti sárga csíkokkal . A kifejlett hímek színe piros-narancspiros , mind a potrohon , mind a toron ; ez az idős egyedeken barnává sötétül . A tor oldalán két széles halványsárga sáv figyelhető meg . A potroh szelvényén oldalt két kis , hosszúkás , fekete folt található . A nőstények és a fiatal hímek sárgák-sárgásbarnák . A tor halványsárga sávjai a nőstényeken is láthatóak . Nagyon hasonlít hozzá a szintén nagyon elterjedt közönséges szitakötő ( Sympetrum vulgatum ) , de annak homlokán a fekete sáv a szem alsó , halvány zónájába is beleér és a tor oldala egyöntetűen piros-vörösbarna ( ill . halványsárga a nőstényeknél ) . Összetéveszthető az alföldi szitakötővel ( Sympetrum sanguineum ) is , ám ott a hím potroha középtájt láthatóan elkarcsúsodik , míg a gyakori szitakötő esetében a potroh többé-kevésbé egyforma szélességű . Az alföldi szitakötő lábai teljesen feketék és a hím színe és mélyebb piros . Alfajai : S. striolatum striolatum Európa , Mediterráneum S. striolatum doshidordzii , Mongólia, Burjátia S. sriolatum imitoides orosz Távol-Kelet , Kuril-szigetek , Mandzsúria , Koreai-félsziget S. striolatum kurile Kuril-szigetek S. striolatum pallidum Kazahsztán Elterjedése Európától Közép-Ázsián keresztül egészen Kelet-Szibériáig és Japánig előfordul . Európában Észak-Skandinávia kivételével mindenütt honos és előfordul a Földközi-tenger észak-afrikai partvidékén is . Magyarországon az egész országban megtalálható , közönséges szitakötőfaj. Életmódja Lárvája sekély , gyorsan átmelegedő , kisebb tavakban , holtágakban fordul elő . Júniusban kezdenek átalakulni imágókká , amelyek igen sokáig , októberig , vagy meleg őszökön novemberig is repülnek . A víztől távolabb is megtalálhatóak ( különösen a nőstények ) , és csak párzáskor térnek vissza . A párzás ún. tandem formációban történik , majd kb . húsz perccel utána a nőstény a vízbe , vagy a vízparti nedves iszapba lerakja néhány száz , egyenként körülbelül fél milliméter hosszú petéjét . A lárvákhónap alatt fejlődnek imágóvá , meleg vidékeken évi két generáció is felnőhet . Magyarországon nem védett . Kapcsolódó cikkek Magyarország szitakötőfajainak listája Források Sympetrum striolatum ( CHARPENTIER,Gyakori szitakötő Szitakötők Sympetrum vulgatum/striolatum Danodonata.dk Common Darter Sympetrum striolatum British Dragonfly Society Common Darter ( Sympetrum striolatum ) Dragonflypix Common Darter ( Sympetrum striolatum ) Scottish Wildlife Trust További információk Laposhasú acsafélék Rovarfajok Magyarország szitakötői