Nyugati Hszia-dinasztia
A Nyugati  (kínaiul: 西夏; pinyin: Xī Xià; Wade–Giles: Hsi Hsia), vagy  Birodalom, illetve a Tangut Birodalom 1038-tól 1227-ig létezett önálló államszervezet volt Kína északnyugati régiójában a mai ,  tartományok, valamint  keleti,  északi,  északkeleti, valamint Belső-Mongólia  délnyugati és Külső-Mongólia  déli területein, mintegy nyolcszázezer négyzetkilométer kiterjedésben.

A tangutokra és államukra a korabeli tibeti történeti művekben minyak néven hivatkoztak. A hagyományos kínai történetírás és a modern történeti emlékezet tévesen hajlamos kínai dinasztiaként számontartani.

A birodalom fennállása során a legjelentősebb kereskedelmi útvonal, a selyemút egy igen fontos szakasza felett gyakorolt ellenőrzést. Az önálló írásbeliséggel és magas színvonalú műveltséggel rendelkező birodalom erős és hatékony hadsereggel rendelkezett, melynek már részét képezte a tüzérség is.

A Nyugati  állam pusztulását a mongol invázió okozta 1227-ben.

Elnevezése
A birodalom elnevezése saját, tangut nyelven "" volt, amelynek nyelvtörténetileg rekonstruált kiejtése: *phiow1-bjij2-lhjij-lhjij2; az elnevezés szó szerinti jelentése: „Tiszta, magas és hatalmas  állam”. Kínaiul:  (白高大夏國). Más néven "mjɨ-njaa" vagy "khjɨ-dwuu-lhjij" (萬秘國) hivatkoztak magukra. A régió tangutok néven is ismert volt, a tibetiek pedig minyakként emlegették.

A „Nyugati ” kifejezés valójában a birodalom kínai krónikákban is feljegyzett hivatalos nevének fordítása, amely arra utal, hogy az államalakulat a Sárga-folyó nyugati oldalán helyezkedett el, szemben a keleti oldalon berendezkedett Liao (916-1125) és  (1115-1234) államokkal. Az angolul használt „tangut” kifejezés az ország mongol, tangghut (taŋɣud) elnevezéséből származik. Sokan úgy vélik, hogy ez a szó, a kínai krónikákban feljegyzett, a területen korábban élt  (党項) népcsoport nevéből származik. A magyar szakirodalomban is gyakorta a tangut néven hivatkoznak mind a népre, mint pedig a birodalomra. Ebből származik a modern tangutológia (angolul: tangutology) kifejezés is, amely a kínai Nyugati  birodalom nyelvét, műveltségét, történelmet stb. vizsgálja.

Megalapítása
A Nyugati  területein eredetileg a  (吐谷渾) nép, feltehetően valamilyen proto-mongol nyelvet beszélő  (拓拔; más néven: tagbacsok) klánja rendezkedett be és alapított államot  (鮮卑) néven. Miután a tibetiek 670-ben elpusztították a okat, a beli okat irányító egyik herceg, bizonyos  (拓跋赤辭) meghódolt a Tang-háznak, amely cserébe a Li (李) császári családnevet adományozta neki. Tang-dinasztia uralkodásának vége felé, a  csapatokkal segítettek leverni a -féle lázadást (874-884). A Tang kormány 881-ben cserében megbízta őket a  tartomány északi részén fekvő  területek felügyeletével. A Tang-ház 907-ben bekövetkezett bukását követően,  a nyíltan szembeszálltak a -házzal, 982-ben kikiáltották függetlenségüket, majd pedig 1038-ban pedig a Nyugati  birodalmat.

A Nyugati  állam megalapítása ugyan 982-re tehető és  (李繼遷) nevéhez köthető, de önálló állammá majd csak fia  (李元昊) tette 1038-ban. Ő egyébként annak a nek volt a fia, aki elrendelte az önálló tangut írás kidolgozását és bevezetését.   (景宗) néven császárrá kiáltotta ki magát, ezzel is kifejezve a kínai  birodalomtól való függetlenségét, illetve a vele egyenrangú voltát. A -ház csak a terület kormányzójaként ismerte el t, de vitatta a „császári” cím használatát. A két állam között a hivatalos diplomáciai kapcsolatok 1043-ban indultak meg, amikor is tangut uralkodó fogadta a kínai császár követeit.

Korai történelem 
 halálát követően, 1048-ban az akkor két esztendős  lett a császár, aki helyett régensként az anyja gyakorolta a hatalmat.  uralkodása idején a Nyugati  hadjáratot indított a Liao-dinasztia ellen azzal a céllal, hogy vazallus államává tegye.  halálát követően testvére,  lett a császár, de a hatalom továbbra is az anyjuk kezében összpontosult. Ekkor került sor a -dinasztia elleni támadásra, amely azonban sikertelen volt. ot fia,  követte a trónon, de a régens továbbra is a nagyanyja ( anyja) maradt. A dinasztia ekkor újabb támadást indított a Liao- és a -dinasztia ellen.

1115-ben megalakult a dzsürcsi -dinasztia, aminek következményeképpen 1123-ban a Liao császár Nyugati -ba menekült.  uralkodásának idején  a Liao államot és Nyugati t is vazallus államává szerette volna tenni. Az államot majd csak  császár idején sikerült stabilizálni. Ekkora tehető, hogy a tangutuk kidolgozták a saját írásrendszerüket is.

A feljegyzések szerint a Nyugati  államigazgatásában tibeti, ujgur, han kínai és tangut hivatalnokok, tisztviselők egyaránt szolgáltak. Hivatalos államvallásnak a vadzsrajána buddhizmust tették meg.

Gazdasága 
A Nyugati  alapvetően az állattenyésztők és a kereskedők birodalma maradt. Mivel az Ordosztól és ,  tartományok területén elhelyezkedő birodalom sivatagot, sztyeppét, oázisokat és mezőgazdasági művelés alatt álló területeket egyaránt magába foglalt, alapvető volt a ló- és juhtenyésztés, illetve leginkább a kínai lakosság által folytatott búza-, árpa- és kölestermesztés. Ennek ellenére a kereskedelemnek mindvégig központi szerepe maradt, hiszen a birodalom tartotta ellenőrzése alatt a  birodalom és Közép-Ázsia között bonyolódó kereskedelmi útvonalakat. Nyugati  legjelentősebb kereskedelmi partnere természetesen maga a  állam maradt. A kereskedelem zömében a közös határon létesített piacokon zajlott, ahol a tangutok az olyan árucikkeikért, mint a ló, az ökör, a teve, a juh, a méhviasz, a szőnyeg és a takarmány selymet, tömjént, orvosságokat, kerámiákat és lakkárút kaptak cserébe a kínaiaktól. A birodalom gazdaságának fejlődéséhez azonban nagyban hozzájárult a csempészet is, elsősorban a kínai sóé. A -dinasztiának nem volt elég ereje véget vetni a tangutok rendszeres betöréseinek, ezért 1044-ben békeszerződést kötött velük, amelynek fejében évi 135 ezer vég selymet, 72 ezer uncia ezüstöt és mintegy 14 ezer kilogramm teát volt kénytelen fizetni a tangut udvarnak.

A mongol hódítás 
Miután  halálát követően,  lett a császár. Ekkorra tehető, hogy Dzsingisz kán egyesítette a mongol törzseket, akiknek a nyugati terjeszkedési szándéka egyre nagyobb fenyegetést jelentett Nyugati  számára. A 13. század elejétől kezdve a tangutok állama szembesülni kényszerült a mongolok első betöréseivel. A tangutok ugyan 1225-ben szövetségre léptek ugyan a mongolokkal a  birodalom ellen, de ez sem menthette meg őket a pusztulástól. Dzsingisz kán hadai 1227-ben megsemmisítették a Nyugati  birodalmat.

A Nyugati  uralkodói

Jegyzetek

Források 
 Dorje, Gyurme (1999). Footprint Tibet Handbook with Bhutan. Footprint Handbooks, Bath, England. .
 Jacques Gernet (2001). A kínai civilizáció története. Budapest, Osiris Kiadó 2001. 
 Leffman, David, et al. (2005). The Rough Guide to China. 4th Edition. Rough Guides, New York, London, Delhi. .
 Luc Kwanten. "Chingis Kan's Conquest of Tibet, Myth or Reality". Journal of Asian History 8.1 (1974): 17–23.
 Ferenczy, Mary: "The Formation of Tangut Statehood as Seen by Chinese Historiographers". In: Louis Ligeti (editor): Tibetan and Buddhist Studies Commemorating the 200th Anniversary of the Birth of Alexander Csoma de Körös. Vol. 1, Akadémiai Kiadó, Budapest 1984, , p. 241–249.
 Stein, R. A. (1972). Tibetan Civilization. Faber and Faber. London and Stanford University Press.  (cloth);  (paper).
 Mote, F. W. (1999). ‘’Imperial China: 900–1800’’. Cambridge, Mass. : Harvard University Press. .

Kapcsolódó szócikkek 
 Kínai uralkodók listája
 Tangutok
 Tangutológia
 Tangut írás

Kína történelme
A Nyugati ( kínaiul : 西夏 ; pinyin : Xī Xià ; Wade–Giles : Hsi Hsia ) , vagy Birodalom , illetve a Tangut Birodalomtólig létezett önálló államszervezet volt Kína északnyugati régiójában a mai , tartományok , valamint keleti , északi , északkeleti , valamint Belső-Mongólia délnyugati és Külső-Mongólia déli területein , mintegy nyolcszázezer négyzetkilométer kiterjedésben . A tangutokra és államukra a korabeli tibeti történeti művekben minyak néven hivatkoztak . A hagyományos kínai történetírás és a modern történeti emlékezet tévesen hajlamos kínai dinasztiaként számontartani . A birodalom fennállása során a legjelentősebb kereskedelmi útvonal , a selyemút egy igen fontos szakasza felett gyakorolt ellenőrzést . Az önálló írásbeliséggel és magas színvonalú műveltséggel rendelkező birodalom erős és hatékony hadsereggel rendelkezett , melynek már részét képezte a tüzérség is . A Nyugati állam pusztulását a mongol invázió okoztaben . Elnevezése A birodalom elnevezése saját , tangut nyelven " " volt , amelynek nyelvtörténetileg rekonstruált kiejtése : *phiow1-bjij2-lhjij-lhjij2 ; az elnevezés szó szerinti jelentése : „ Tiszta , magas és hatalmas állam” . Kínaiul : ( 白高大夏國 ) . Más néven " mjɨ-njaa " vagy " khjɨ-dwuu-lhjij " ( 萬秘國 ) hivatkoztak magukra . A régió tangutok néven is ismert volt , a tibetiek pedig minyakként emlegették . A „ Nyugati ” kifejezés valójában a birodalom kínai krónikákban is feljegyzett hivatalos nevének fordítása , amely arra utal , hogy az államalakulat a Sárga-folyó nyugati oldalán helyezkedett el , szemben a keleti oldalon berendezkedett Liaoés államokkal . Az angolul használt „ tangut” kifejezés az ország mongol , tangghut ( taŋɣud ) elnevezéséből származik . Sokan úgy vélik , hogy ez a szó , a kínai krónikákban feljegyzett , a területen korábban élt ( 党項 ) népcsoport nevéből származik . A magyar szakirodalomban is gyakorta a tangut néven hivatkoznak mind a népre , mint pedig a birodalomra . Ebből származik a modern tangutológia ( angolul : tangutology ) kifejezés is , amely a kínai Nyugati birodalom nyelvét , műveltségét , történelmet stb. vizsgálja . Megalapítása A Nyugati területein eredetileg a ( 吐谷渾 ) nép , feltehetően valamilyen proto-mongol nyelvet beszélő ( 拓拔 ; más néven : tagbacsok ) klánja rendezkedett be és alapított államot ( 鮮卑 ) néven . Miután a tibetiekben elpusztították a okat , a beli okat irányító egyik herceg , bizonyos ( 拓跋赤辭 ) meghódolt a Tang-háznak , amely cserébe a Li ( 李 ) császári családnevet adományozta neki . Tang-dinasztia uralkodásának vége felé , a csapatokkal segítettek leverni a -féle lázadást A Tang kormányben cserében megbízta őket a tartomány északi részén fekvő területek felügyeletével . A Tang-házben bekövetkezett bukását követően , a nyíltan szembeszálltak a -házzal, ben kikiáltották függetlenségüket , majd pedigban pedig a Nyugati birodalmat . A Nyugati állam megalapítása ugyanre tehető és ( 李繼遷 ) nevéhez köthető , de önálló állammá majd csak fia ( 李元昊 ) tetteban . Ő egyébként annak a nek volt a fia , aki elrendelte az önálló tangut írás kidolgozását és bevezetését . ( 景宗 ) néven császárrá kiáltotta ki magát , ezzel is kifejezve a kínai birodalomtól való függetlenségét , illetve a vele egyenrangú voltát . A -ház csak a terület kormányzójaként ismerte el t , de vitatta a „ császári” cím használatát . A két állam között a hivatalos diplomáciai kapcsolatokban indultak meg , amikor is tangut uralkodó fogadta a kínai császár követeit . Korai történelem halálát követően, ban az akkor két esztendős lett a császár , aki helyett régensként az anyja gyakorolta a hatalmat. uralkodása idején a Nyugati hadjáratot indított a Liao-dinasztia ellen azzal a céllal , hogy vazallus államává tegye . halálát követően testvére , lett a császár , de a hatalom továbbra is az anyjuk kezében összpontosult . Ekkor került sor a -dinasztia elleni támadásra , amely azonban sikertelen volt. ot fia , követte a trónon , de a régens továbbra is a nagyanyja ( anyja ) maradt . A dinasztia ekkor újabb támadást indított a Liao- és a -dinasztia ellen . 1115-ben megalakult a dzsürcsi -dinasztia , aminek következményeképpenban a Liao császár Nyugati -ba menekült. uralkodásának idején a Liao államot és Nyugati t is vazallus államává szerette volna tenni . Az államot majd csak császár idején sikerült stabilizálni . Ekkora tehető , hogy a tangutuk kidolgozták a saját írásrendszerüket is . A feljegyzések szerint a Nyugati államigazgatásában tibeti , ujgur , han kínai és tangut hivatalnokok , tisztviselők egyaránt szolgáltak . Hivatalos államvallásnak a vadzsrajána buddhizmust tették meg . Gazdasága A Nyugati alapvetően az állattenyésztők és a kereskedők birodalma maradt . Mivel az Ordosztól és , tartományok területén elhelyezkedő birodalom sivatagot , sztyeppét , oázisokat és mezőgazdasági művelés alatt álló területeket egyaránt magába foglalt , alapvető volt a ló- és juhtenyésztés , illetve leginkább a kínai lakosság által folytatott búza- , árpa- és kölestermesztés . Ennek ellenére a kereskedelemnek mindvégig központi szerepe maradt , hiszen a birodalom tartotta ellenőrzése alatt a birodalom és Közép-Ázsia között bonyolódó kereskedelmi útvonalakat . Nyugati legjelentősebb kereskedelmi partnere természetesen maga a állam maradt . A kereskedelem zömében a közös határon létesített piacokon zajlott , ahol a tangutok az olyan árucikkeikért , mint a ló , az ökör , a teve , a juh , a méhviasz , a szőnyeg és a takarmány selymet , tömjént , orvosságokat , kerámiákat és lakkárút kaptak cserébe a kínaiaktól . A birodalom gazdaságának fejlődéséhez azonban nagyban hozzájárult a csempészet is , elsősorban a kínai sóé . A -dinasztiának nem volt elég ereje véget vetni a tangutok rendszeres betöréseinek , ezértben békeszerződést kötött velük , amelynek fejében éviezer vég selymet, ezer uncia ezüstöt és mintegyezer kilogramm teát volt kénytelen fizetni a tangut udvarnak . A mongol hódítás Miután halálát követően , lett a császár . Ekkorra tehető , hogy Dzsingisz kán egyesítette a mongol törzseket , akiknek a nyugati terjeszkedési szándéka egyre nagyobb fenyegetést jelentett Nyugati számára . A század elejétől kezdve a tangutok állama szembesülni kényszerült a mongolok első betöréseivel . A tangutok ugyanben szövetségre léptek ugyan a mongolokkal a birodalom ellen , de ez sem menthette meg őket a pusztulástól . Dzsingisz kán hadaiben megsemmisítették a Nyugati birodalmat . A Nyugati uralkodói Jegyzetek Források Dorje , Gyurme Footprint Tibet Handbook with Bhutan . Footprint Handbooks , Bath , England. \ . Jacques Gernet A kínai civilizáció története . Budapest , Osiris Kiadó Leffman , David , et al . The Rough Guide to China.h Edition . Rough Guides , New York , London , Delhi. \ . Luc Kwanten . " Chingis Kan's Conquest of Tibet , Myth or Reality " . Journal of Asian History123. Ferenczy , Mary : " The Formation of Tangut Statehood as Seen by Chinese Historiographers " . In : Louis Ligeti ( editor ) : Tibetan and Buddhist Studies Commemorating theh Anniversary of the Birth of Alexander Csoma de Körös . Vol . Akadémiai Kiadó, Budapest , p. 241–249. Stein , R. A . Tibetan Civilization . Faber and Faber . London and Stanford University Press. ( cloth ) ; ( paper ) . Mote , F. W. ‘’Imperial China: 1800’’ . Cambridge , Mass . \ : Harvard University Press. \ . Kapcsolódó szócikkek Kínai uralkodók listája Tangutok Tangutológia Tangut írás Kína történelme