Zseleznogorszk-Ilimszkij
Zseleznogorszk-Ilimszkij () város Kelet-Szibériában, Oroszország Irkutszki területén, a Nyizsnyeilimszki járás székhelye.	

Lakossága:  fő (a 2010. évi népszámláláskor).

Fekvése 
Az Irkutszki terület központi részén, Irkutszk területi székhelytől légvonalban 480 km-re északra, az Ilim (az Angara mellékfolyója) partjától 16 km-re keletre helyezkedik el. Vasútállomás (neve Korsinyuha-Angarszkaja) a (nyugati) Bajkál–Amur-vasútvonal Bratszk–Uszty-Kut közötti szakaszán. A vasút egy 950 m hosszú alagúton át éri el a várost.

A Léna–Angara-fennsík északi peremén, magaslatokkal körülvett, erdőkkel borított vidéken fekszik. Területe 27 km², tengerszint feletti magassága 430 m. A környék legmagasabb pontja 610 m (tszf).

Távolsága:
 Irkutszktól vasúton 1224 km, országúton 884 km
 (északnyugaton:) Uszty-Ilimszktől vasúton 235 km, országúton 521 km
 (kelet felé:) Uszty-Kuttól vasúton 168 km, országúton 138 km
 (nyugat felé:) Tajsettől vasúton 555 km, országúton 766 km

Története 
A 17. században bizonyos Sesztak Korsunov vasérc lelőhelyet fedezett fel a Zseleznaja hegynél (Vas-hegy). Róla nevezték el az Ilim kis mellékfolyóját, és a folyóról kapta nevét Korsunyiha település, melyet 1948-ban a vasércre alapítottak. A városon át vezető Tajset–Uszty-Kut vasútvonalat (gyakran „nyugati BAM” néven említik), 1946–1951-ben fektették le, az építkezéseken a Gulag kényszermunkásai dolgoztak; a vonalat hivatalosan csak 1958-ban adták át.

A település nevét 1958-ban Zseleznogorszkra változtatták, majd kiegészítették Ilimszkijjel, amikor Zseleznogorszk 1965-ben városi rangot kapott. Ugyanakkor helyezték üzembe az ércdúsító kombinátot, mely azóta is a város gazdasági életének alapja. Egy évvel korábban épült a kombinátot és a kommunális fogyasztókat egyaránt ellátó hőerőmű. 

A vasércet a város szélén, a lakónegyedekhez közel, külszíni fejtéssel bányásszák. A lelőhely készleteit az 1970-es években 330 millió tonnára becsülték. A kombinát építése 1957-ben kezdődött. Az 1970-es években Tajsetben tervezték létrehozni Kelet-Szibéria nagy kohászati központját (acélkohászatot, hengerművet, csőgyárat). Ennek a tervnek első lépéseként építették Zseleznogorszk-Ilimszkij vasércdúsítóját. A terv Tajsetre vonatkozó része nem valósult meg, az ércdúsító termékeit vasúton Novokuznyeck kohászati üzemébe szállították felhasználásra. 

Az 1980-as években a járás más lelőhelyein (Rudnogorszk) is nyitottak bányákat. A 2000-es évek végén a dúsított termékek egy részét Kínába exportálták, a bányák várható kimerülése miatt pedig újabb lelőhelyeket megnyitását tervezték.

Jegyzetek

Források 

 

Az Irkutszki terület települései
Zseleznogorszk-Ilimszkij ( ) város Kelet-Szibériában , Oroszország Irkutszki területén , a Nyizsnyeilimszki járás székhelye . Lakossága : fő ( a évi népszámláláskor ) . Fekvése Az Irkutszki terület központi részén , Irkutszk területi székhelytől légvonalbankm-re északra , az Ilim ( az Angara mellékfolyója ) partjátólkm-re keletre helyezkedik el . Vasútállomás ( neve Korsinyuha-Angarszkaja ) a ( nyugati ) Bajkál–Amur-vasútvonal Bratszk–Uszty-Kut közötti szakaszán . A vasút egym hosszú alagúton át éri el a várost . A Léna–Angara-fennsík északi peremén , magaslatokkal körülvett , erdőkkel borított vidéken fekszik . Területekm² , tengerszint feletti magasságam . A környék legmagasabb pontjam ( tszf ) . Távolsága : Irkutszktól vasútonkm , országútonkm ( északnyugaton : ) Uszty-Ilimszktől vasútonkm , országútonkm ( kelet felé : ) Uszty-Kuttól vasútonkm , országútonkm ( nyugat felé : ) Tajsettől vasútonkm , országútonkm Története A században bizonyos Sesztak Korsunov vasérc lelőhelyet fedezett fel a Zseleznaja hegynél ( Vas-hegy ) . Róla nevezték el az Ilim kis mellékfolyóját , és a folyóról kapta nevét Korsunyiha település , melyetban a vasércre alapítottak . A városon át vezető Tajset–Uszty-Kut vasútvonalat ( gyakran „ nyugati BAM” néven említik ) , 1951-ben fektették le , az építkezéseken a Gulag kényszermunkásai dolgoztak ; a vonalat hivatalosan csakban adták át . A település nevétban Zseleznogorszkra változtatták , majd kiegészítették Ilimszkijjel , amikor Zseleznogorszkben városi rangot kapott . Ugyanakkor helyezték üzembe az ércdúsító kombinátot , mely azóta is a város gazdasági életének alapja . Egy évvel korábban épült a kombinátot és a kommunális fogyasztókat egyaránt ellátó hőerőmű . A vasércet a város szélén , a lakónegyedekhez közel , külszíni fejtéssel bányásszák . A lelőhely készleteit azes évekbenmillió tonnára becsülték . A kombinát építéseben kezdődött . Azes években Tajsetben tervezték létrehozni Kelet-Szibéria nagy kohászati központját ( acélkohászatot , hengerművet , csőgyárat ) . Ennek a tervnek első lépéseként építették Zseleznogorszk-Ilimszkij vasércdúsítóját . A terv Tajsetre vonatkozó része nem valósult meg , az ércdúsító termékeit vasúton Novokuznyeck kohászati üzemébe szállították felhasználásra . Azas években a járás más lelőhelyein ( Rudnogorszk ) is nyitottak bányákat . Aes évek végén a dúsított termékek egy részét Kínába exportálták , a bányák várható kimerülése miatt pedig újabb lelőhelyeket megnyitását tervezték . Jegyzetek Források Az Irkutszki terület települései