Császári és Királyi 3. gróf Hadik András Huszárezred
Az 3. "Hadik" Huszárezred a Habsburg Birodalom haderejének részét képező lovasságnak volt a huszárezrede. Az 1867-es Kiegyezést követően az úgynevezett Közös Hadsereg egysége volt, mely katonai alakulatként tevékenykedett az Osztrák–Magyar Monarchia 1918-as felbomlásáig.

Az ezredet 1702-ben Forgách Huszárezred néven állították fel. Ebből az alakulatból alakult ki a későbbi Császári és Királyi 3. gróf Hadik András Huszárezred.
Az ezred 1769-ben kapta az össz lovasságra vonatkozó 32. Lovassági Ezred megnevezést, de egészen 1798-ig az ezredtulajdonos nevén hívták az ezredet, akinek ekkor már nem feltétlen kellett a parancsnoknak is lennie.

Az 1798-as rendszer bevezetésével hivatalosan csak a sorszámot lehetett használni, de a gyakorlatban vegyesen használták a sorszámot az ezredtulajdonosi névvel történő megnevezést is.

1915-ben az összes ezred nevét megszüntették. Ezután az alakulat Császári és Királyi 3. Huszárezred néven szolgált. Ezt a gyakorlatban nem tudták kivitelezni, mivel a háború miatt bevezetett költségcsökkentés nem tette lehetővé új nyomtatványok és pecsétek készítését. Másfelől senki sem tartotta be szívesen ezt a parancsot és továbbra is "Hadik-Huszárezrednek" titulálták az ezredet.

Története 

A huszárezredet 1702. február 28-án alapította I. Lipót császár engedélyével Forgách Simon tábornok. Hadkiegészítési körzetének Győr vármegye, Komárom vármegye, Esztergom vármegye és Veszprém vármegye területét jelölték ki.

1705-ben a "Forgách Huszárezredet" a megszüntetett Gombos, Czungenberg (Czonkabeg) és Loósy huszárezredek legénységével töltötték fel.

 1748-ban az ezredet a "Trips-Huszárezred" egy svadronjával megerősítették.
 1768-ban egy újabb svadront rendeltek az ezredhez, ami az akkor megszüntetett Eszterházy Imre Huszárezred svadronja volt.
 1769-ben az összlovassági 32-es számot kapta.
 1775-ben az ezred átvette a megszüntetett Wurmser Huszárezred őrnagyi osztályát.
 1798-ban egy osztályát át kellett adni az akkor felállított 7. Jászkun Huszárezrednek.
 1849-ben az 1848-as forradalom és szabadságharcot követően az ezredet a sziléziai Troppauban újjászervezték.
 1860-ban a 4. osztály a 2. Önkéntes Huszárezrednek átadásra került teljes legénységgel.

Hadkiegészítő körzetek 
Az ezredet a következő területekről egészítették ki:
 1781-1830 Sopron
 1853-1857 Nagyvárad és Szeged
 1857-1867 Nagyvárad és Arad
 1867-1878 Szeged és Szolnok
 1878-1888 Nagybecskerek
 1883-1889 Temesvár

Békehelyőrségek

Ezred tulajdonos 
 1702 Gróf gímesi és gácsi gróf Forgách Simon tábornagy (Forgách Huszárezred)
 1768 Herceg Eszterházy Imre lovassági tábornok (Eszterházy Huszárezred)
 1704 Lehoczky Márton tábornagy (Lehoczky Huszárezred)
 1792–1794 betöltetlen (Pardubitz Huszárezred)
 1712 Báró Babocsay Pál tábornagy (Babocsay Huszárezred)
 1714 Ferdinand Carl d´Éste főherceg tábornagy (d'Éste Huszárezred)
 1727 Báró Dessewffy István altábornagy (Dessewffy Huszárezred)
 1742 Báró majd 1749-től gróf Festetics József tábornagy (Tolnai Huszárezred)
 1757 Gróf Széchenyi Antal tábornagy (Széchenyi Huszárezred)
 1767 Báró Ujházy Ferenc Ferdinánd vezérőrnagy (Ujházy Huszárezred)
 1798 Habsburg-Estei Ferdinánd főherceg (1848-ban 3. Ferdinánd-huszárezred)
 1850 Károly Tivadar bajor királyi herceg (1866-ban lemondott az ezred tulajdonosi címéről)
 1866 Franz Folliot de Crenneville altábornagy
 1876–1900 Herceg Thurn und Taxis Imre lovassági tábornok,

Ezred-parancsnokok

Hadműveletek 
Spanyol örökösödési háború
 1702-ben az ezred egészen a Rajna folyóig nyomult előre, és Landau megszállásában részt vett.
 1703-ban biztosítási és járőrözési műveletekben vett részt.
 1704 Harcok Baden tartományban, illetve Felső-Pfalzban.
 1705 Harcok Bajorországban, és a sendlingi csatában aló részvétel.
 1706 Aidenbachi csata.
 1707 Freiburg és Landau megszállása. Járőr szolgálat a felső-rajna mentén. Csata Ellingennél Báró Babocsay Pál parancsnoksága alatt.
 1708 Járőrszolgálat a Rajna mentén és Bajorországban. Harci cselekmény nem történt.
 1709 Járőrszolgálat a Felső-Rajna mentén, rajtaütések Rumersheimnél.
 1710/11 Járőrszolgálat a Rajna mentén és Bajorországban. Rajtaütések Erlebachnál és Lauterburgnál.
 1712 A lauterburgi-vonal megtámadásában egy svadron részt vett.
 1713 Landau elfoglalása és megszállása.

Velencei-osztrák-török háború
 1716 Ütközet Carlowitznál és részvétel a péterváradi csatában, utána Temesvár megszállására rendelték ki.
 1717 Belgrád megszállása és a dunai-híd biztosítása, A törökök üldözése, és Zwornik felderítése.
 1734/35 Savoyai Jenő hadseregében való részvétel a Rajnánál.
 1737 Báró Festetics József parancsnoksága alatt elfoglalták Bagna-Palánkot.

Orosz–osztrák–török háború
 1738 Az ezred a fő hadsereg része volt, de harci cselekményben nem vett részt.
 1739 A grockai csatában súlyos veszteségeket szenvedett az ezred, kb. 150 főt.

Osztrák örökösödési háború
 1740 Részt vett a sziléziai és csehországi harcokban. Győztes csatát vívott Neuhausnál.
 1741 Harcolt a tschaslaui csatában és a píseki rajtaütésben. Harcolt a pilseni csatában. Prága megszállására átvezényelték
 1743 Báró Festetics József vezetésével az ezred a csehországi Eger blokádjában vett részt.
 1744 Bevonulás Bajorországba, majd előrenyomulás a Rajnáig.
 1745 Harcok a sziléziai Halberschwerdtnél.
 1746/47 Járőrszolgálat a spanyos-németalföldön. Négy század átvezénylésre került Itáliába.
 1756 Áthelyezés Csehországba.

Hétéves háború
 1757-ben bevette Brandeis és részt vett a kolini csatában. Ezt követte a gothai csata.
 1758 Harcok Bambergnél.
 1759 Herzfeld elfoglalása. Harcok Ochsenfurtnál és Meißennél. Részvétel a maxeni csatában.
 1760 Harcok Drezdánál és Kunzendorfnál. Részt vett a torgaui csatában.
 1761 Járőrszolgálat Szászországban.
 1762 Rajtaütés Meißenen, Pretschdorf megtámadása és a részt vett a freibergi csatában.

Bajor örökösödési háború
 1778 Járőrszolgálat Sziléziában.
 1779 Járőr-és biztosítási szolgálat.

Koalíciós háborúk
 1792 Az ezred Csehországban állomásozott. Egy osztály Németalföldön harcolt Evrehaillem Assessenél és Cense de Vietnél.
 1792 Az ezred többi osztályát és átvezényelték a Németalföldre. Harcok Champagnenál és Croix-au-Bloisnél. Az ezred egységei részt vettek a tirlemonti-, maubeugei-, templeuve-i, annapes lillei-, etreuxi-, mons-eu-pévellei- és cysoingi csatákban. Részt vett a neerwindeni csatában és Marchiennes elfoglalásában.
 1793-ban a York-hadtest alá rendelték. Részt vett az absconi és vauxi csatában, ahol Löpper őrnagynagynak és osztályának sikerült nagymennyiségű ágyút lefoglalnia. Részt vett a landreciesi-, tournayi-, tourcoingi-, tongereni- és houtain-st.siméoni csatában.
 1795 Járőr-és biztosítási szolgálat Mannheim erődje előtt.
 1796 Járőr-és biztosítási szolgálat a Felső-Rajna vidékén. Harcok Scharmützelnél, Mündelheimnál, Appenweiernél, Oberkirchnél, Dillingennél, Neresheimnál, Friedbergnél és Biberachnál.
 1797 Járőr-és biztosítási szolgálat a Felső-Rajna vidékén. Harcokra nem került sor.
 1799 Harcok Ostrachnál, Stockachnál, Donaueschingennél és Alt-Breisachnál.
 1800 Harcok a Felső-Rajna mentén. Harcok Breisachnál és Schliengennél, Wettenhausennél, Schwabmünchennél és Hohenlindennél.
 1805 Áthelyezés Itáliába, ahol az ezred részt vett a castelvecchioi-, caldieroi-, villanovai- és san pietro-engúi csatákban.
 1809-ben a németországban harcoló Osztrák Császári Hadsereg III. Hadtestje alá rendelték. Részt vett az eglofsheimi-, asperni- és a wagrami csatában.

Felszabadítási háborúk
 1813-ban a csehországi hadsereg alá volt beosztva. Harcolt Drezdánál, Zeitznél,Chemnitznél, Penignél, és Liebertwolkowitznál. Részt vett a lipcsei csatában.
 1814-ben a IV. Hadtest kötelékében az ezred hat százada Langresnél, Briennenál, Montereaunál, Fontaine-Guerinsnél, Arcis-sur-Aubenál és Fére-Champenoisenél harcolt.
 1815 Csaták a franciaországi Dannemarienál és Belfortnál.

Risorgimento
 1821-ben az ezred biztosítási műveletekben vett részt Itáliában. Egy osztály Nápoly térségében, a második pedig Piemontnál.

1848–49-es forradalom és szabadságharc
 1848-1849-ben a huszárezred részt vett a császári hadsereg elleni forradalomban és szabadságharcban.
 1849-ben az ezredet újjá szervezik.

Szárd–francia–osztrák háború
 1859. június hónap közepén az ezred részt vett a solferinói csatában.

Porosz–osztrák–olasz háború
 1866-ban Itáliában harcolt az ún. déli hadsereg állományában részt vett a custozzai csatában. Egy század Verona megszállásában vett részt.

Első világháború
 A huszárezred eleinte ezred kötelékben harcolt, majd hadosztály közvetlen huszárosztályként felosztva. A háború vége felé gyalogosként vetették be az ezredet. Majd 1918-ban a felszámolták a győztes hatalmak nyomására.

Megszüntetése 
1918 őszén az Osztrák-Magyar Monarchia felbomlását követően Magyarország kikiáltotta függetlenségét. A frontokon harcoló alakulatokat haza szállították és a fegyverszüneti egyezmény értelmében felszámolták őket. Ez a sors jutott a nagy múltú Császári és Királyi 3. gróf Hadik András Huszárezred számára is. A hivatalos források szerint viszont a Császári és Királyi Hadügyminisztérium alá tartozott és mivel Magyarország függetlenné vált, nem hívhatta volna haza a többnyire magyar sorállománnyal rendelkező ezredet, hogy megszüntethesse. Ezt csak is a K.u.K. Hadügyminisztérium tehette volna meg. Nem tudni pontosan, hogy ez valaha meg is történt-e.

1914. júliusi alárendeltségi állapot 
 VII. Hadtest – 2. Lovassági Hadosztály – 16. Lovasdandár
 Nemzetiség: 68% magyar – 32% egyéb
 Ezredparancsnok: Viktor von Mouillard ezredes
 Ezredvezénylő nyelv: magyar
 Egyenruha: sötétkék atilla aranyozott gombokkal és fehér csákó takaróval

Szervezete 
A XVIII. századi folyamatos hadseregreformok során a lovasságnál az ezredeket négy osztályra, ezen belül nyolc svadronra tagolták. Kialakítottak egy tartalék svadront is 186 fővel, elsősorban az újoncok kiképzésére. Az addigi 2 század = lovassági szervezést felváltotta az immár 2 svadron = divízió szervezés. Vagyis a lovasságnál eltüntették az addig a gyalogságtól átvett kompánia (század) megnevezést és a lovassági század svadron nevet nyert, míg az addigi kétszázadnyi harcászati egység, a svadron új megnevezése divízió (osztály) lett. Szabályozták az ezredlétszámokat, a zászlók alakját, az egyenruha formáját, de a szín ezredről ezredre változott. A fegyverzet továbbra is kard, két pár pisztoly, később rövid karabély. A vezényleti nyelv német maradt, de a nem magyar származású ezredtulajdonosok, illetve ezredparancsnokok döntő többsége – tekintettel, hogy huszárjaikkal magyarul tudjanak beszélni – megtanulták a nyelvet, ha törve is, de megértették magukat.

1860-tól az ezred 2 osztályból állt, ami továbbá három-három századból. Így került bevetésre az első világháborúban.

Az egyes osztályokat a vezetőjükről nevezték el:
 az 1. osztály volt az ezredesi-osztály
 a 2. osztály volt az alezredesi-osztály
 a 3. osztály volt az 1. őrnagyi-osztály
 a 3. osztály volt a 2. őrnagyi-osztály

1798-ig az ezredeket tulajdonosuk neve szerint hívták, akiknek ténylegesen vezetniük is kellett az alakulataikat. Minden tulajdonos váltással az ezred új nevet kapott. 1798-at követően hivatalosan csak számozással illették az alakulatokat, de bizonyos esetben, illetve beszédben az éppen aktuális ezred tulajdonos nevén nevezték.
Pont ezek miatt az állandó átnevezések kapcsán nehezen követhető az osztrák-magyar huszárezredek története.

Utóélete 
Az első világháború után a Magyar Királyi Honvédség megalakította a Magyar Királyi 4. gróf Hadik András Huszárezredet, ami egészen a második világháború végéig létezett.

Kapcsolódó szócikkek 
 Császári és Királyi Huszárok

Források 
 Ságvári György–Somogyi Győző: Nagy huszárkönyv. Magyar Könyvklub, 1999
 Zachar József: A magyar huszár. Corvina, 2000
 Obstlt. Alphons Frhr. v. Wrede: Geschichte der K.u.K. Wehrmacht von 1618 bis Ende des XIX Jh. Bécs, 1898–1905
 Georg Schreiber: Des Kaisers Reiterei. Österreichische Kavallerie in 4 Jahrhunderten. Mit einem Geleitwort von Alois Podhajsky. Speidel, Bécs 1967
 B. M. Buchmann: Österreich und das Osmanische Reich. WUV-Univ. kiadó., Bécs, 1999
 Allmayer-Beck/Lessing: Die k.u.k. Armee 1848–1918. Bertelsmann, München, 1974
 Gustav Ritter Amon von Treuenfest: Geschichte des k.u.k. Hußaren-Regimentes Nr. 3 Feldmarschall Andreas Graf Hadik von Futak Andreas. Wien 1893

Fordítás 

Császári és Királyi Hadsereg alakulatai
Az " Hadik " Huszárezred a Habsburg Birodalom haderejének részét képező lovasságnak volt a huszárezrede . Azes Kiegyezést követően az úgynevezett Közös Hadsereg egysége volt , mely katonai alakulatként tevékenykedett az Osztrák–Magyar Monarchiaas felbomlásáig . Az ezredetben Forgách Huszárezred néven állították fel . Ebből az alakulatból alakult ki a későbbi Császári és Királyi gróf Hadik András Huszárezred . Az ezredben kapta az össz lovasságra vonatkozó Lovassági Ezred megnevezést , de egészenig az ezredtulajdonos nevén hívták az ezredet , akinek ekkor már nem feltétlen kellett a parancsnoknak is lennie . Azas rendszer bevezetésével hivatalosan csak a sorszámot lehetett használni , de a gyakorlatban vegyesen használták a sorszámot az ezredtulajdonosi névvel történő megnevezést is . 1915-ben az összes ezred nevét megszüntették . Ezután az alakulat Császári és Királyi Huszárezred néven szolgált . Ezt a gyakorlatban nem tudták kivitelezni , mivel a háború miatt bevezetett költségcsökkentés nem tette lehetővé új nyomtatványok és pecsétek készítését . Másfelől senki sem tartotta be szívesen ezt a parancsot és továbbra is " Hadik-Huszárezrednek " titulálták az ezredet . Története A huszárezredet februárán alapította I. Lipót császár engedélyével Forgách Simon tábornok . Hadkiegészítési körzetének Győr vármegye , Komárom vármegye , Esztergom vármegye és Veszprém vármegye területét jelölték ki . 1705-ben a " Forgách Huszárezredet " a megszüntetett Gombos , Czungenberg ( Czonkabeg ) és Loósy huszárezredek legénységével töltötték fel. ban az ezredet a " Trips-Huszárezred " egy svadronjával megerősítették. ban egy újabb svadront rendeltek az ezredhez , ami az akkor megszüntetett Eszterházy Imre Huszárezred svadronja volt. ben az összlovasságies számot kapta. ben az ezred átvette a megszüntetett Wurmser Huszárezred őrnagyi osztályát. ban egy osztályát át kellett adni az akkor felállított Jászkun Huszárezrednek. ben azas forradalom és szabadságharcot követően az ezredet a sziléziai Troppauban újjászervezték. ban a osztály a Önkéntes Huszárezrednek átadásra került teljes legénységgel . Hadkiegészítő körzetek Az ezredet a következő területekről egészítették ki : Sopron Nagyvárad és Szeged Nagyvárad és Arad Szeged és Szolnok Nagybecskerek Temesvár Békehelyőrségek Ezred tulajdonos Gróf gímesi és gácsi gróf Forgách Simon tábornagy ( Forgách Huszárezred ) Herceg Eszterházy Imre lovassági tábornok ( Eszterházy Huszárezred ) Lehoczky Márton tábornagy ( Lehoczky Huszárezred ) 1794 betöltetlen ( Pardubitz Huszárezred ) Báró Babocsay Pál tábornagy ( Babocsay Huszárezred ) Ferdinand Carl d ´Éste főherceg tábornagy ( d'Éste Huszárezred ) Báró Dessewffy István altábornagy ( Dessewffy Huszárezred ) Báró majdtől gróf Festetics József tábornagy ( Tolnai Huszárezred ) Gróf Széchenyi Antal tábornagy ( Széchenyi Huszárezred ) Báró Ujházy Ferenc Ferdinánd vezérőrnagy ( Ujházy Huszárezred ) Habsburg-Estei Ferdinánd főhercegban Ferdinánd-huszárezred ) Károly Tivadar bajor királyi hercegban lemondott az ezred tulajdonosi címéről ) Franz Folliot de Crenneville altábornagy 1900 Herceg Thurn und Taxis Imre lovassági tábornok , Ezred-parancsnokok Hadműveletek Spanyol örökösödési háború ben az ezred egészen a Rajna folyóig nyomult előre , és Landau megszállásában részt vett. ban biztosítási és járőrözési műveletekben vett részt . Harcok Baden tartományban , illetve Felső-Pfalzban . Harcok Bajorországban , és a sendlingi csatában aló részvétel . Aidenbachi csata . Freiburg és Landau megszállása . Járőr szolgálat a felső-rajna mentén . Csata Ellingennél Báró Babocsay Pál parancsnoksága alatt . Járőrszolgálat a Rajna mentén és Bajorországban . Harci cselekmény nem történt . Járőrszolgálat a Felső-Rajna mentén , rajtaütések Rumersheimnél . 11 Járőrszolgálat a Rajna mentén és Bajorországban . Rajtaütések Erlebachnál és Lauterburgnál . A lauterburgi-vonal megtámadásában egy svadron részt vett . Landau elfoglalása és megszállása . Velencei-osztrák-török háború Ütközet Carlowitznál és részvétel a péterváradi csatában , utána Temesvár megszállására rendelték ki . Belgrád megszállása és a dunai-híd biztosítása , A törökök üldözése , és Zwornik felderítése . 35 Savoyai Jenő hadseregében való részvétel a Rajnánál . Báró Festetics József parancsnoksága alatt elfoglalták Bagna-Palánkot . Orosz–osztrák–török háború Az ezred a fő hadsereg része volt , de harci cselekményben nem vett részt . A grockai csatában súlyos veszteségeket szenvedett az ezred , kb.főt . Osztrák örökösödési háború Részt vett a sziléziai és csehországi harcokban . Győztes csatát vívott Neuhausnál . Harcolt a tschaslaui csatában és a píseki rajtaütésben . Harcolt a pilseni csatában . Prága megszállására átvezényelték Báró Festetics József vezetésével az ezred a csehországi Eger blokádjában vett részt . Bevonulás Bajorországba , majd előrenyomulás a Rajnáig . Harcok a sziléziai Halberschwerdtnél . 47 Járőrszolgálat a spanyos-németalföldön . Négy század átvezénylésre került Itáliába . Áthelyezés Csehországba . Hétéves háború ben bevette Brandeis és részt vett a kolini csatában . Ezt követte a gothai csata . Harcok Bambergnél . Herzfeld elfoglalása . Harcok Ochsenfurtnál és Meißennél . Részvétel a maxeni csatában . Harcok Drezdánál és Kunzendorfnál . Részt vett a torgaui csatában . Járőrszolgálat Szászországban . Rajtaütés Meißenen , Pretschdorf megtámadása és a részt vett a freibergi csatában . Bajor örökösödési háború Járőrszolgálat Sziléziában . Járőr-és biztosítási szolgálat . Koalíciós háborúk Az ezred Csehországban állomásozott . Egy osztály Németalföldön harcolt Evrehaillem Assessenél és Cense de Vietnél . Az ezred többi osztályát és átvezényelték a Németalföldre . Harcok Champagnenál és Croix-au-Bloisnél . Az ezred egységei részt vettek a tirlemonti- , maubeugei- , templeuve-i , annapes lillei- , etreuxi- , mons-eu-pévellei- és cysoingi csatákban . Részt vett a neerwindeni csatában és Marchiennes elfoglalásában. ban a York-hadtest alá rendelték . Részt vett az absconi és vauxi csatában , ahol Löpper őrnagynagynak és osztályának sikerült nagymennyiségű ágyút lefoglalnia . Részt vett a landreciesi- , tournayi- , tourcoingi- , tongereni- és houtain-st.sim éoni csatában . Járőr-és biztosítási szolgálat Mannheim erődje előtt . Járőr-és biztosítási szolgálat a Felső-Rajna vidékén . Harcok Scharmützelnél , Mündelheimnál , Appenweiernél , Oberkirchnél , Dillingennél , Neresheimnál , Friedbergnél és Biberachnál . Járőr-és biztosítási szolgálat a Felső-Rajna vidékén . Harcokra nem került sor . Harcok Ostrachnál , Stockachnál , Donaueschingennél és Alt-Breisachnál . Harcok a Felső-Rajna mentén . Harcok Breisachnál és Schliengennél , Wettenhausennél , Schwabmünchennél és Hohenlindennél . Áthelyezés Itáliába , ahol az ezred részt vett a castelvecchioi- , caldieroi- , villanovai- és san pietro-engúi csatákban. ben a németországban harcoló Osztrák Császári Hadsereg III. Hadtestje alá rendelték . Részt vett az eglofsheimi- , asperni- és a wagrami csatában . Felszabadítási háborúk ban a csehországi hadsereg alá volt beosztva . Harcolt Drezdánál , Zeitznél,Chemnitznél , Penignél , és Liebertwolkowitznál . Részt vett a lipcsei csatában. ben a IV . Hadtest kötelékében az ezred hat százada Langresnél , Briennenál , Montereaunál , Fontaine-Guerinsnél , Arcis-sur-Aubenál és Fére-Champenoisenél harcolt . Csaták a franciaországi Dannemarienál és Belfortnál . Risorgimento ben az ezred biztosítási műveletekben vett részt Itáliában . Egy osztály Nápoly térségében , a második pedig Piemontnál . 1848–49-es forradalom és szabadságharc ben a huszárezred részt vett a császári hadsereg elleni forradalomban és szabadságharcban. ben az ezredet újjá szervezik . Szárd–francia–osztrák háború június hónap közepén az ezred részt vett a solferinói csatában . Porosz–osztrák–olasz háború ban Itáliában harcolt az ún. déli hadsereg állományában részt vett a custozzai csatában . Egy század Verona megszállásában vett részt . Első világháború A huszárezred eleinte ezred kötelékben harcolt , majd hadosztály közvetlen huszárosztályként felosztva . A háború vége felé gyalogosként vetették be az ezredet . Majdban a felszámolták a győztes hatalmak nyomására . Megszüntetése 1918 őszén az Osztrák-Magyar Monarchia felbomlását követően Magyarország kikiáltotta függetlenségét . A frontokon harcoló alakulatokat haza szállították és a fegyverszüneti egyezmény értelmében felszámolták őket . Ez a sors jutott a nagy múltú Császári és Királyi gróf Hadik András Huszárezred számára is . A hivatalos források szerint viszont a Császári és Királyi Hadügyminisztérium alá tartozott és mivel Magyarország függetlenné vált , nem hívhatta volna haza a többnyire magyar sorállománnyal rendelkező ezredet , hogy megszüntethesse . Ezt csak is a K.u.K. Hadügyminisztérium tehette volna meg . Nem tudni pontosan , hogy ez valaha meg is történt-e . 1914. júliusi alárendeltségi állapot VII. Hadtest – Lovassági Hadosztály – Lovasdandár Nemzetiség : magyar – egyéb Ezredparancsnok : Viktor von Mouillard ezredes Ezredvezénylő nyelv : magyar Egyenruha : sötétkék atilla aranyozott gombokkal és fehér csákó takaróval Szervezete A XVIII. századi folyamatos hadseregreformok során a lovasságnál az ezredeket négy osztályra , ezen belül nyolc svadronra tagolták . Kialakítottak egy tartalék svadront isfővel , elsősorban az újoncok kiképzésére . Az addigiszázad = lovassági szervezést felváltotta az immársvadron = divízió szervezés . Vagyis a lovasságnál eltüntették az addig a gyalogságtól átvett kompánia ( század ) megnevezést és a lovassági század svadron nevet nyert , míg az addigi kétszázadnyi harcászati egység , a svadron új megnevezése divízió ( osztály ) lett . Szabályozták az ezredlétszámokat , a zászlók alakját , az egyenruha formáját , de a szín ezredről ezredre változott . A fegyverzet továbbra is kard , két pár pisztoly , később rövid karabély . A vezényleti nyelv német maradt , de a nem magyar származású ezredtulajdonosok , illetve ezredparancsnokok döntő többsége – tekintettel , hogy huszárjaikkal magyarul tudjanak beszélni – megtanulták a nyelvet , ha törve is , de megértették magukat . 1860-tól az ezredosztályból állt , ami továbbá három-három századból . Így került bevetésre az első világháborúban . Az egyes osztályokat a vezetőjükről nevezték el : az osztály volt az ezredesi-osztály a osztály volt az alezredesi-osztály a osztály volt az őrnagyi-osztály a osztály volt a őrnagyi-osztály 1798-ig az ezredeket tulajdonosuk neve szerint hívták , akiknek ténylegesen vezetniük is kellett az alakulataikat . Minden tulajdonos váltással az ezred új nevet kapott.at követően hivatalosan csak számozással illették az alakulatokat , de bizonyos esetben , illetve beszédben az éppen aktuális ezred tulajdonos nevén nevezték . Pont ezek miatt az állandó átnevezések kapcsán nehezen követhető az osztrák-magyar huszárezredek története . Utóélete Az első világháború után a Magyar Királyi Honvédség megalakította a Magyar Királyi gróf Hadik András Huszárezredet , ami egészen a második világháború végéig létezett . Kapcsolódó szócikkek Császári és Királyi Huszárok Források Ságvári György–Somogyi Győző : Nagy huszárkönyv . Magyar Könyvklub , Zachar József : A magyar huszár . Corvina , Obstlt . Alphons Frhr. v . Wrede : Geschichte der K.u.K. Wehrmacht vonbis Ende des XIX Jh. Bécs, 1905 Georg Schreiber : Des Kaisers Reiterei . Österreichische Kavallerie inJahrhunderten . Mit einem Geleitwort von Alois Podhajsky . Speidel , Bécs B . M. Buchmann : Österreich und das Osmanische Reich . WUV-Univ. kiadó . , Bécs , Allmayer-Beck/Lessing : Die k.u.k . Armee1918. Bertelsmann , München , Gustav Ritter Amon von Treuenfest : Geschichte des k.u.k . Hußaren-Regimentes Nr.Feldmarschall Andreas Graf Hadik von Futak Andreas . Wien Fordítás Császári és Királyi Hadsereg alakulatai