Julius Römer (botanikus)
Julius Paul Römer (Brassó, 1848. április 21. – Brassó, 1926. október 24.), Szinnyeinél és más korabeli kiadványokban Römer Gyula, erdélyi szász természettudós és tanár, az első erdélyi szász darwinista. Számos tanulmányt írt a Barcaság flórájáról, emellett az erdélyi természetjárás és természetvédelem egyik úttörője volt.

Élete
1848-ban született Paul Römer brassói városkapitány fiaként; apja hatására már kiskorában megszerette a természetet, természetjárást. Középiskolai tanulmányait a Honterus Líceumban végezte, majd 1866–1870 között Bécsben, Jénában, és Heidelbergben természettudományokat és teológiát tanult. Jénában ismerkedett meg Ernst Haeckel zoológussal, és rajta keresztül a darwini evolúcióval. Miután visszatért Brassóba, 1871-től természettudományt oktatott a Honterus Líceumban, de mivel az evolúció híve volt, és visszautasította a teológiai vizsgán való részvételt, távozásra szólították fel. 1872 és 1911 között az evangélikus polgári leányiskolában (Mädchen-Bürgerschule) tanított. Hódolva ifjúkori szenvedélyeinek, 1873-ban természetjáró egyesületet alapított, 1880-tól pedig behatóan kezdett a botanikával foglalkozni. Tagja volt a brassói férfikórusnak is. 1926-ban hunyt el, 78 évesen.

Jelmondata Ein sichtbar Zeichen sollst du sein, wie wir die Heimat lieben (Látható jele kell legyél annak, hogy szereted a hazádat).

Munkássága
Számos tanulmányt írt az Erdélyben található növényfajokról, élete során 86 tudományos cikket és 22 útleírást közölt. 1908-ban Römer hozta létre a legelső botanikai rezervátumokat a mai Románia területén; ezek között volt a Brassó melletti Cenk, a Tejbarlang, a Fortyogó-hegy környéke, és a Kis-függő-kő. Az erdélyi flóra legavatottabb ismerője volt, és számos európai szaktekintéllyel levelezett. Növénytani gyűjteménye  darabot számlált, ezt 1924-ben a Barcasági Szász Múzeumnak adományozta. Szintén 1924-ben a Wrocławi Természettudományi Egyetem tiszteletbeli doktorrá avatta. Munkásságáért a román állam a Román Koronarend lovagkeresztjével tüntette ki.

A természetjárás úttörőjeként 1873-ban megalapította a Siebenbürgische Alpenverein-t (Erdélyi Alpesi Egyesület), mely 1881-ben beleolvadt a Siebenbürgischer Karpatenverein-be (SKV, Erdélyi Kárpátok Egyesület). 1881 és 1911 között a SKV brassói szakosztályának elnöke volt, 1883 és 1922 között a SKV elnökhelyettese. Útleírásokat közölt, előadásokat és kirándulásokat szervezett, turisztikai kiállításokat rendezett (1886, 1898). 1904-ben megalapította a Brassói Természetbarátok Társaságát (Gesellschaft der Kronstädter Naturfreunde), melynek keretében 1915-ig több, mint száz tudományos előadást tartottak. A SKV elnökeként jó kapcsolatokat ápolt a magyar Erdélyi Kárpát-egyesülettel.

Ő volt az első erdélyi szász értelmiségi, aki Darwin elméleteit hirdette, bár a korabeli oktatás vallásos berendezkedése miatt csak újságcikkekben népszerűsíthette ezeket.

Főbb művei
Die Lehre Darwins als Gegenstand wissenschaftlicher Forschung (Darwin elmélete mint a tudományos kutatás tárgya), 1879
Die Pflanzenwelt der Zinne und des kleinen Hangesteins (A Cenk és a Kis-függő-kő növényvilága), 1892
Aus der Pflanzenwelt der Burzenländer Berge in Siebenbürgen (Az erdélyi Barcasági-hegyek növényvilága), 1898
Die Flora des Schuler (A Keresztényhavas flórája), 1905
Die Flora von Honigberg (Szászhermány flórája), 1911

Emlékezete
A Römer-csüdfűt (Astragalus roemerii Simonk.) és a keresztényhavasi Julius Römer menedékházat róla nevezték el. Brassó belvárosában utca viseli a nevét (Str. Julius Römer, régi magyar nevén Várhágó utca). Hasonlóképpen róla nevezték el a Keresztényhavasra vezető egyik turistautat (Römer-út, kék kereszt jelölés).

Képek

Jegyzetek

Források

További információk
 
 

 

1848-ban született személyek
1926-ban elhunyt személyek
Brassóiak
Német botanikusok
Erdélyi szász természettudósok
Siebenbürgischer Karpatenverein-tagok
Szakírók
Julius Paul Römer ( Brassó , április – Brassó , október ) , Szinnyeinél és más korabeli kiadványokban Römer Gyula , erdélyi szász természettudós és tanár , az első erdélyi szász darwinista . Számos tanulmányt írt a Barcaság flórájáról , emellett az erdélyi természetjárás és természetvédelem egyik úttörője volt . Élete 1848-ban született Paul Römer brassói városkapitány fiaként ; apja hatására már kiskorában megszerette a természetet , természetjárást . Középiskolai tanulmányait a Honterus Líceumban végezte , majd1870 között Bécsben , Jénában , és Heidelbergben természettudományokat és teológiát tanult . Jénában ismerkedett meg Ernst Haeckel zoológussal , és rajta keresztül a darwini evolúcióval . Miután visszatért Brassóba, től természettudományt oktatott a Honterus Líceumban , de mivel az evolúció híve volt , és visszautasította a teológiai vizsgán való részvételt , távozásra szólították fel.ésközött az evangélikus polgári leányiskolában ( Mädchen-Bürgerschule ) tanított . Hódolva ifjúkori szenvedélyeinek, ban természetjáró egyesületet alapított,tól pedig behatóan kezdett a botanikával foglalkozni . Tagja volt a brassói férfikórusnak is.ban hunyt el,évesen . Jelmondata Ein sichtbar Zeichen sollst du sein , wie wir die Heimat lieben ( Látható jele kell legyél annak , hogy szereted a hazádat ) . Munkássága Számos tanulmányt írt az Erdélyben található növényfajokról , élete sorántudományos cikket ésútleírást közölt.ban Römer hozta létre a legelső botanikai rezervátumokat a mai Románia területén ; ezek között volt a Brassó melletti Cenk , a Tejbarlang , a Fortyogó-hegy környéke , és a Kis-függő-kő . Az erdélyi flóra legavatottabb ismerője volt , és számos európai szaktekintéllyel levelezett . Növénytani gyűjteménye darabot számlált , eztben a Barcasági Szász Múzeumnak adományozta . Szinténben a Wrocławi Természettudományi Egyetem tiszteletbeli doktorrá avatta . Munkásságáért a román állam a Román Koronarend lovagkeresztjével tüntette ki . A természetjárás úttörőjekéntban megalapította a Siebenbürgische Alpenverein-t ( Erdélyi Alpesi Egyesület ) , melyben beleolvadt a Siebenbürgischer Karpatenverein-be ( SKV , Erdélyi Kárpátok Egyesület) .ésközött a SKV brassói szakosztályának elnöke volt,ésközött a SKV elnökhelyettese . Útleírásokat közölt , előadásokat és kirándulásokat szervezett , turisztikai kiállításokat rendezettben megalapította a Brassói Természetbarátok Társaságát ( Gesellschaft der Kronstädter Naturfreunde ) , melynek keretébenig több , mint száz tudományos előadást tartottak . A SKV elnökeként jó kapcsolatokat ápolt a magyar Erdélyi Kárpát-egyesülettel . Ő volt az első erdélyi szász értelmiségi , aki Darwin elméleteit hirdette , bár a korabeli oktatás vallásos berendezkedése miatt csak újságcikkekben népszerűsíthette ezeket . Főbb művei Die Lehre Darwins als Gegenstand wissenschaftlicher Forschung ( Darwin elmélete mint a tudományos kutatás tárgya ) , Die Pflanzenwelt der Zinne und des kleinen Hangesteins ( A Cenk és a Kis-függő-kő növényvilága ) , Aus der Pflanzenwelt der Burzenländer Berge in Siebenbürgen ( Az erdélyi Barcasági-hegyek növényvilága ) , Die Flora des Schuler ( A Keresztényhavas flórája ) , Die Flora von Honigberg ( Szászhermány flórája ) , Emlékezete A Römer-csüdfűt ( Astragalus roemerii Simonk . ) és a keresztényhavasi Julius Römer menedékházat róla nevezték el . Brassó belvárosában utca viseli a nevét ( Str . Julius Römer , régi magyar nevén Várhágó utca ) . Hasonlóképpen róla nevezték el a Keresztényhavasra vezető egyik turistautat ( Römer-út , kék kereszt jelölés ) . Képek Jegyzetek Források További információk 1848-ban született személyek 1926-ban elhunyt személyek Brassóiak Német botanikusok Erdélyi szász természettudósok Siebenbürgischer Karpatenverein-tagok Szakírók