Ethel Smyth
Dame Ethel Mary Smyth, DBE (London, 1858. április 23. – Woking, 1944. május 8.) angol zeneszerzőnő, valamint a női választójogi mozgalom tagja.

Smyth Sidcupban született – amely most a London Borough of Bexley nevet viseli – negyedik gyerekként egy nyolcgyermekes családban. Apja, John Hall Smyth, vezérőrnagy a Királyi Tüzérségben, ellenezte lányának, hogy a zenélésből próbáljon karriert alakítani.

Smyth azonban rendíthetetlen volt: elhatározta, hogy zeneszerző lesz, magántanára segítette a fejlődésében, majd a Lipcsei Konzervatóriumba ment, ahol megismerkedett a kor fontos zeneszerzőivel. Lassan Smyth is próbálkozni kezdett komponálással. A művei közé zongoradalok, kamarazenekarra írt darabok, zenekari és kórusművek, valamint operák tartoznak.

Élt Frimhurstban, Frimley Green közelében több évig, de 1913-tól kezdődően fokozatosan kezdte elveszíteni hallását. Mielőtt még teljesen megsüketült volna, sikerült befejeznie négy nagyobb munkáját, majd az alkotó karrierje véget ért. A zene után az irodalomban talált menekvést: 1919 és 1940 között megjelent tíz rendkívül sikeres, többnyire önéletrajzi könyve.

Az igazi elismerés zeneszerzői és írói munkásságáért 1922-ben érte: a Brit Birodalom Rendje (DBE) Dame Commander címmel tüntette ki, ő lett az első női zeneszerző. Smyth tiszteletbeli doktori címet kapott a zenében, a Durhami és Oxfordi Egyetemtől. Wokingban halt meg 1944-ben, 86 éves korában.

Zenei pályája 
Magántanulóként kezdte Alexander Ewinggel, tizenhét évesen. Ő ismertette meg vele Wagner, Berlioz műveit. Miután megvívott egy csatát apjával tervei miatt, szülei megengedték neki, hogy zenei tanulmányait a Lipcsei Konzervatóriumban folytathassa, ahol Carl Reinecke zeneszerző tanította. Egy év után azonban kiábrándult az alacsony színvonalú oktatásból, majd magánúton folytatta zenei tanulmányait, Heinrich von Herzogenbergnál. Még a Lipcsei Konzervatóriumban megismerkedett Dvořák, Grieg, Csajkovszkij zeneszerzőkkel. Herzogenbergnek köszönhetően találkozott Clara Schumann-nal és Brahmsszal.

A Hajótöröttek című operáját úgy ítélik meg a kritikusok, hogy a „legfontosabb angol opera Purcell és Britten között”. Egy másik operája, a Der Wald,1903-ban született. Ez több mint egy évszázada az egyetlen opera női zeneszerzőtől. A New York-i Metropolitan Opera-ban mutatták be (Kaija Saariaho a tervek szerint a 2016–2017-es évadban bemutatja a L'Amour de karaj című művét).

Az elismerés Angliában kissé későn jött karmestere, Leon Botstein részéről. Abban az időben ő az Amerikai Szimfonikus Zenekar karmestere is volt, a Hajótöröttek New York-i premierjén, 2007. szeptember 30-án ezt mondta:
 1934-ben, a 75. születésnapján, Beecham irányítása alatt Ethel Smyth munkáját ünnepelték egy fesztiválon, a Royal Albert Hallban a Királynő jelenlétében. Szívszorító, de abban a pillanatban a zeneszerző már teljesen elvesztette hallását, így nem hallotta sem saját zenéjét, sem a hízelgő tömeget.

A kritika hangja 
Összességében a kritikus vélemények vegyes voltak. Egyaránt volt dicsérve és lehúzva írásai és zenéi miatt, amelyeket túl férfiasnak találtak egy hölgy zeneszerzőhöz. Eugene Gates megjegyezte:
 „Smyth munkája ritkán volt úgy értékelve mint egyszerűen egy zeneszerző művei, ő a »női zeneszerző«." Ez arra volt jó, hogy a pálya perifériáján tarthassa őt a szakma, valamint, párosulva a szexuális esztétika kettős mércéjével, elhelyezték őt egy kettős értékelési rendszerben. Egyrészt, ha erős, ritmikus zenét komponált, azt mondták rá, hogy a munkája nem tartalmaz nőies bájt; viszont amikor finom, dallamos kompozíciókat hozott létre, megvádolták, hogy nem méri fel a művészi színvonalát a férfi kollégáinak.”

Más kritikusok kedvezőbbeket nyilatkoztak: „A zeneszerző egy tanult zenész: fejlődni akar, ami ad neki erőt ahhoz, hogy kifejezze a természetes, veleszületett humorérzékét... Dr. Smyth ismeri Mozartot és a Sullivanját: megtanulta, hogyan kell beszélgetéseket írni a zenében... A Fedélzetmester az egyike a legnagyobb, a legtöbb tónussal rendelkező, élvezetes vígoperáknak, amiket valaha a színpadon láthattunk.”

Részvétel a szüfrazsett mozgalomban 
1910-ben Smyth csatlakozott a Nők Társadalmi és Politikai Uniójához, a választójog szervezethez, így feladta a zenét két évre, hogy a mozgalomnak szentelje magát.  A "The March of the Women" (1911) műve lett a női választójogi mozgalom himnusza. 1912-ben, amikor a WSPU vezetője, Emmeline Pankhurst, felszólította tagjait, hogy törjék be bármelyik politikus házának ablakát, aki ellenezte a nők szavazati jogát, Smyth volt az egyik a 109 tag közül, aki eleget tett Pankhurst kérésének. Őt, Pankhurst-ot és 100 másik nőt letartóztattak, két hónapra a Holloway Börtönbe került. Amikor barátja, Thomas Beecham meglátogatta a börtönben, a szüfrazsettek a háztömb körül meneteltek, miközben Smyth kihajolt az ablakon, és fogkefével vezényelte az éneklő nőket.

Magánélete 
Ethel Smyth volt a negyedik a nyolcgyermekes családban. A legfiatalabb testvér Robert ("Bob") Napier Smyth (1868–1947) volt, aki a Brit Hadsereg tábornoka lett. Ő volt a nagynénije Sir Ralph Eastwoodnak. 

Smythnek több viszonya is volt életében, többségük nőkhöz kapcsolódott. Filozófus barátja, néhány operájának a szövegírója, Henry Bennet Brewster, lehetett az egyetlen férfi szeretője. 1892-ben ezt írta neki: „Azon tűnődöm, miért van az, hogy sokkal könnyebb szeretni a saját nememet, mint a tiéd. Nem tudok rájönni, pedig egy nagyon egészséges gondolkodású ember vagyok.” Smyth egy időben szerelmes volt a házas szüfrazsett Emmeline Pankhurstba. 71 évesen beleszeretett Virginia Woolf — ő is dolgozott a női választójog mozgalomban –, aki egyaránt aggódva és szórakozottan azt mondta, „olyan, mintha fogtam volna egy hatalmas rákot”, végül barátok lettek. Smyth és Violet Gordon-Woodhouse kapcsolatát ábrázolja szatirikusan Roger Scruton 2005-ös Violet operája.

Smyth aktívan sportolt egész életében. Fiatalon lelkes lovas teniszező volt. Szenvedélyes golfjátékossá vált, valamint tagja lett a Woking Golf Clubnak.

Miután meghalt, elhamvasztották, a hamvakat, ahogyan ő kérte, bátyja, Bob szétszórta az erdőben.

Nyilatkozatok 
Ethel Smyth szerepelt Edith Staines név alatt E. F. Benson Dodo című könyvében (1893–1921). Ő is vidáman elismerte, hogy a portré szerint épp olyan, mint Prunella Scales.

Ő volt később Dame Hilda Tablet fiktív modellje az 1950-es években Henry Reed rádiójában.

Művei 
Impressions That Remained: Memoirs (1919)
Streaks Of Life (1921)
A Three-Legged Tour in Greece (March 24 – May 4, 1925) (1927)
A Final Burning of Boats, etc. (1928)
Female Pipings in Eden (1933)
Beecham and Pharaoh (1935)
As Time Went On ... (1936)
Inordinate (?) Affection: A Story for Dog Lovers (1936)
Maurice Baring (1938)
What Happened Next (1940)

Felvételek 
 A Fedélzetmester. Nadine Benjamin, Rebecca Louise Dale, Edward Lee, Ted Schmitz, Jeremy Huw Williams, Simon Wilding, Mark Nathan, Lontano Ensemble, c. Odaline de la Martinez. Visszatekintve az Opera RO001 (két Cd-k).
 Cselló Szonáta, C-moll (1880): Friedemann Kupsa cselló, Anna Silova zongora; Lieder und Balladen, Opp. 3 & 4, Három Hangulatok, a Tenger (1913): Maarten Koningsberger bariton, Kelvin Habarcs zongora. TRO-CD-01417.
 Vonósnégyes E-Moll, majd a Karakterlánc Kvintett op. 1 E-Dúr. Mannheimer Streichquartett, Joachim Griesheimer. A CPO-t 999 352-2.
 Teljes Zongora Működik. Liana Serbescu. A CPO-t 999 327-2.
 A Concerto for Violin, Horn Zenekar. BBC Filharmonikusok, c. Odaline de la Martinez. Chandos Chan 9449.
 Dupla Koncertet a hegedű, kürt, zongora (1926): Renate Eggebrecht hegedű, Franz Draxinger horn, Céline Dutilly zongora; Négy Dalt a mezzo-szoprán, kamaraegyüttes (1907): Melinda Paulsen mezzo, Ethel Smyth ensemble; Három dalt mezzo-szoprán, zongora (1913): Melinda Paulsen mezzo, Angela Gassenhuber zongora. TRO-CD 01405.
 Tömeg D, Március a Nőkről, Jelenet A Fedélzetmester. Eiddwen Harrhy, A Plymouth Zene Sorozat, Philip Brunelle. Szűz Klasszikusok VC 7 91188-2.
 Hegedű Szonáta a-moll, Op. 7, Cselló Szonáta a-moll, Op. 5, String Kvintett E-dúr, Op. 1, Vonósnégyes E-moll (1912): Renate Eggebrecht, hegedű, Friedemann Kupsa cselló, Céline Dutilly zongora, fanny mendelssohn kvartett. TRO-CD-01403 (két CD).
 A Hajótöröttek Anne-Marie Owens, Justin Levendula, Peter Sidhom, David Wilson-Johnson, Judith Howarth, Anthony Roden, Brian Bannatyne-Scott, Annemarie Homok. Huddersfield Kórus Társadalom, a BBC Filharmonikusok, c. Odaline de la Martinez. Conifer Classics.

Kották

Jegyzetek

Fordítás

Kapcsolódó szócikkek 
 Zenetörténet

Angol zeneszerzők
LMBT komolyzenészek
Londoniak
1858-ban született személyek
1944-ben elhunyt személyek
Dame Ethel Mary Smyth , DBE ( London , április – Woking , május ) angol zeneszerzőnő , valamint a női választójogi mozgalom tagja . Smyth Sidcupban született – amely most a London Borough of Bexley nevet viseli – negyedik gyerekként egy nyolcgyermekes családban . Apja , John Hall Smyth , vezérőrnagy a Királyi Tüzérségben , ellenezte lányának , hogy a zenélésből próbáljon karriert alakítani . Smyth azonban rendíthetetlen volt : elhatározta , hogy zeneszerző lesz , magántanára segítette a fejlődésében , majd a Lipcsei Konzervatóriumba ment , ahol megismerkedett a kor fontos zeneszerzőivel . Lassan Smyth is próbálkozni kezdett komponálással . A művei közé zongoradalok , kamarazenekarra írt darabok , zenekari és kórusművek , valamint operák tartoznak . Élt Frimhurstban , Frimley Green közelében több évig , detól kezdődően fokozatosan kezdte elveszíteni hallását . Mielőtt még teljesen megsüketült volna , sikerült befejeznie négy nagyobb munkáját , majd az alkotó karrierje véget ért . A zene után az irodalomban talált menekvést : 1919 ésközött megjelent tíz rendkívül sikeres , többnyire önéletrajzi könyve . Az igazi elismerés zeneszerzői és írói munkásságáértben érte : a Brit Birodalom Rendje ( DBE ) Dame Commander címmel tüntette ki , ő lett az első női zeneszerző . Smyth tiszteletbeli doktori címet kapott a zenében , a Durhami és Oxfordi Egyetemtől . Wokingban halt megben,éves korában . Zenei pályája Magántanulóként kezdte Alexander Ewinggel , tizenhét évesen . Ő ismertette meg vele Wagner , Berlioz műveit . Miután megvívott egy csatát apjával tervei miatt , szülei megengedték neki , hogy zenei tanulmányait a Lipcsei Konzervatóriumban folytathassa , ahol Carl Reinecke zeneszerző tanította . Egy év után azonban kiábrándult az alacsony színvonalú oktatásból , majd magánúton folytatta zenei tanulmányait , Heinrich von Herzogenbergnál . Még a Lipcsei Konzervatóriumban megismerkedett Dvořák , Grieg , Csajkovszkij zeneszerzőkkel . Herzogenbergnek köszönhetően találkozott Clara Schumann-nal és Brahmsszal . A Hajótöröttek című operáját úgy ítélik meg a kritikusok , hogy a „ legfontosabb angol opera Purcell és Britten között” . Egy másik operája , a Der Wald,1903-ban született . Ez több mint egy évszázada az egyetlen opera női zeneszerzőtől . A New York-i Metropolitan Opera-ban mutatták be ( Kaija Saariaho a tervek szerint a2017-es évadban bemutatja a L'Amour de karaj című művét ) . Az elismerés Angliában kissé későn jött karmestere , Leon Botstein részéről . Abban az időben ő az Amerikai Szimfonikus Zenekar karmestere is volt , a Hajótöröttek New York-i premierjén , szeptemberán ezt mondta : ben , a születésnapján , Beecham irányítása alatt Ethel Smyth munkáját ünnepelték egy fesztiválon , a Royal Albert Hallban a Királynő jelenlétében . Szívszorító , de abban a pillanatban a zeneszerző már teljesen elvesztette hallását , így nem hallotta sem saját zenéjét , sem a hízelgő tömeget . A kritika hangja Összességében a kritikus vélemények vegyes voltak . Egyaránt volt dicsérve és lehúzva írásai és zenéi miatt , amelyeket túl férfiasnak találtak egy hölgy zeneszerzőhöz . Eugene Gates megjegyezte : „ Smyth munkája ritkán volt úgy értékelve mint egyszerűen egy zeneszerző művei , ő a »női zeneszerző« . " Ez arra volt jó , hogy a pálya perifériáján tarthassa őt a szakma , valamint , párosulva a szexuális esztétika kettős mércéjével , elhelyezték őt egy kettős értékelési rendszerben . Egyrészt , ha erős , ritmikus zenét komponált , azt mondták rá , hogy a munkája nem tartalmaz nőies bájt ; viszont amikor finom , dallamos kompozíciókat hozott létre , megvádolták , hogy nem méri fel a művészi színvonalát a férfi kollégáinak.” Más kritikusok kedvezőbbeket nyilatkoztak : „ A zeneszerző egy tanult zenész : fejlődni akar , ami ad neki erőt ahhoz , hogy kifejezze a természetes , veleszületett humorérzékét . . . Dr . Smyth ismeri Mozartot és a Sullivanját : megtanulta , hogyan kell beszélgetéseket írni a zenében . . . A Fedélzetmester az egyike a legnagyobb , a legtöbb tónussal rendelkező , élvezetes vígoperáknak , amiket valaha a színpadon láthattunk.” Részvétel a szüfrazsett mozgalomban 1910-ben Smyth csatlakozott a Nők Társadalmi és Politikai Uniójához , a választójog szervezethez , így feladta a zenét két évre , hogy a mozgalomnak szentelje magát . A " The March of the Women" műve lett a női választójogi mozgalom himnusza.ben , amikor a WSPU vezetője , Emmeline Pankhurst , felszólította tagjait , hogy törjék be bármelyik politikus házának ablakát , aki ellenezte a nők szavazati jogát , Smyth volt az egyik atag közül , aki eleget tett Pankhurst kérésének . Őt , Pankhurst-ot ésmásik nőt letartóztattak , két hónapra a Holloway Börtönbe került . Amikor barátja , Thomas Beecham meglátogatta a börtönben , a szüfrazsettek a háztömb körül meneteltek , miközben Smyth kihajolt az ablakon , és fogkefével vezényelte az éneklő nőket . Magánélete Ethel Smyth volt a negyedik a nyolcgyermekes családban . A legfiatalabb testvér Robert ( " Bob " ) Napier Smyth1947 ) volt , aki a Brit Hadsereg tábornoka lett . Ő volt a nagynénije Sir Ralph Eastwoodnak . Smythnek több viszonya is volt életében , többségük nőkhöz kapcsolódott . Filozófus barátja , néhány operájának a szövegírója , Henry Bennet Brewster , lehetett az egyetlen férfi szeretője.ben ezt írta neki : „ Azon tűnődöm , miért van az , hogy sokkal könnyebb szeretni a saját nememet , mint a tiéd . Nem tudok rájönni , pedig egy nagyon egészséges gondolkodású ember vagyok.” Smyth egy időben szerelmes volt a házas szüfrazsett Emmeline Pankhurstba.évesen beleszeretett Virginia Woolf — ő is dolgozott a női választójog mozgalomban – , aki egyaránt aggódva és szórakozottan azt mondta , „ olyan , mintha fogtam volna egy hatalmas rákot” , végül barátok lettek . Smyth és Violet Gordon-Woodhouse kapcsolatát ábrázolja szatirikusan Roger Scruton 2005-ös Violet operája . Smyth aktívan sportolt egész életében . Fiatalon lelkes lovas teniszező volt . Szenvedélyes golfjátékossá vált , valamint tagja lett a Woking Golf Clubnak . Miután meghalt , elhamvasztották , a hamvakat , ahogyan ő kérte , bátyja , Bob szétszórta az erdőben . Nyilatkozatok Ethel Smyth szerepelt Edith Staines név alatt E. F. Benson Dodo című könyvében1921 ) . Ő is vidáman elismerte , hogy a portré szerint épp olyan , mint Prunella Scales . Ő volt később Dame Hilda Tablet fiktív modellje azes években Henry Reed rádiójában . Művei Impressions That Remained : Memoirs Streaks Of Life A Three-Legged Tour in Greece ( March– May( 1927 ) A Final Burning of Boats , etc . Female Pipings in Eden Beecham and Pharaoh As Time Went On\ ... Inordinate ( ? ) Affection : A Story for Dog Lovers Maurice Baring What Happened Next Felvételek A Fedélzetmester . Nadine Benjamin , Rebecca Louise Dale , Edward Lee , Ted Schmitz , Jeremy Huw Williams , Simon Wilding , Mark Nathan , Lontano Ensemble , c . Odaline de la Martinez . Visszatekintve az Opera RO001 ( két Cd-k ) . Cselló Szonáta , C-moll Friedemann Kupsa cselló , Anna Silova zongora ; Lieder und Balladen , Opp. & Három Hangulatok , a Tenger Maarten Koningsberger bariton , Kelvin Habarcs zongora . TRO-CD-01417. Vonósnégyes E-Moll , majd a Karakterlánc Kvintett op.E-Dúr . Mannheimer Streichquartett , Joachim Griesheimer . A CPO-t352-2. Teljes Zongora Működik . Liana Serbescu . A CPO-t327-2 . A Concerto for Violin , Horn Zenekar . BBC Filharmonikusok , c . Odaline de la Martinez . Chandos Chan Dupla Koncertet a hegedű , kürt , zongora Renate Eggebrecht hegedű , Franz Draxinger horn , Céline Dutilly zongora ; Négy Dalt a mezzo-szoprán , kamaraegyüttes Melinda Paulsen mezzo , Ethel Smyth ensemble ; Három dalt mezzo-szoprán , zongora Melinda Paulsen mezzo , Angela Gassenhuber zongora . TRO-CD Tömeg D , Március a Nőkről , Jelenet A Fedélzetmester . Eiddwen Harrhy , A Plymouth Zene Sorozat , Philip Brunelle . Szűz Klasszikusok VC91188-2. Hegedű Szonáta a-moll , Op. Cselló Szonáta a-moll , Op. String Kvintett E-dúr , Op. Vonósnégyes E-moll Renate Eggebrecht , hegedű , Friedemann Kupsa cselló , Céline Dutilly zongora , fanny mendelssohn kvartett . TRO-CD-01403 ( két CD ) . A Hajótöröttek Anne-Marie Owens , Justin Levendula , Peter Sidhom , David Wilson-Johnson , Judith Howarth , Anthony Roden , Brian Bannatyne-Scott , Annemarie Homok . Huddersfield Kórus Társadalom , a BBC Filharmonikusok , c . Odaline de la Martinez . Conifer Classics . Kották Jegyzetek Fordítás Kapcsolódó szócikkek Zenetörténet Angol zeneszerzők LMBT komolyzenészek Londoniak 1858-ban született személyek 1944-ben elhunyt személyek