A japán nyelv szókészlete
A japán nyelv szókészletét vizsgáló kutatások megállapították, hogy a mai japán nyelvben, körülbelül 30-40 ezer szót használnak. Rétegei, eredetük szerint, három főbb csoportra osztható; őshonos szavak, sinojapán szavak, és az egyéb jövevényszavak. A japán lexikon rendkívül nagy számban tartalmaz jövevényszavakat. Megtalálhatóak benne a közeli nyelvek szavai, mint a koreai és az ainu, de legnagyobb részüket a kínai – sinojapán – átvételek teszik ki. Jelen korunkban a japán nyelv befogadóképességének koránt sincs vége, ami leginkább az angol nyelvből vett szókincs bővülésében mutatkozik meg.

Őshonos szavak

Az őshonos japán eredetű szavak a vago (和語, japán szavak), vagy más néven jamato kotoba (大和言葉, jamato szavak). Minden olyan szó ide tartozik, amely a japán nyelv kialakulásának és fejlődésének a terméke, és bizonyítottan nem kapcsolható más idegen nyelvhez.

Vago 

A vago (和語), szó szerinti jelentése, va szavak. A va (和) írásjegy, az ősi kínai vo (倭) írásjegyből alakult ki, mely a japán szigetvilágon kialakult kultúrák megnevezésére szolgált. A modern japán nyelvben a va írásjegy, egy olyan képző, melynek a szavak elé illesztésével, valamilyen japánnal kapcsolatos szóösszetételt kapunk. Például: vasu (和酒, tradicionális japán alkoholos ital), vasi (和紙, japán papír), vagy jelen esetben a vago. Ősi kínai eredetét tekintve, a va írásjegy segítségével képzett szavak, nem tartoznak az őshonos japán szavak közé.

A jamatokotoba (大和言葉) szó szerinti jelentése jamato szavak. Eredete nem más, mint az ősi japán uralkodó klán neve, melynek központja, a mai Nara tartomány területén helyezkedett el. A japán történelemben, ezt az időszakot Jamato-kornak (250-710) nevezik. A 20. század elején erős nacionalista felhangot kapott, mivel a Japán Birodalmon belül uralkodó etnikai csoportot azonosították vele. A tudományos megnevezéseket illetően, kevésbé affektív jelentése miatt, inkább a vago kifejezést használják a japán őshonos szavakra.

Giongo és gitaigo 

A giongo (擬音語, hangutánzó szavak) és gitaigo (擬態語, hangulatfestő szavak), külön csoportot alkotnak a japán nyelvben. A japán anyanyelvű emberek számára, a hangutánzó és a hangulatfestő szavak jelentése magától értetendő. Ezen szavak többségét, nem tüntetik fel a legtöbb szótárban és tankönyvben. Mivel más nyelvből nem kölcsönöztek hangulatfestő és hangutánzó szavakat, ezért számos tudós, ezen szavak csoportját az őshonos szavak közé sorolja.

Sakujógo 

A sakujógo (借用語, kölcsön szavak), egy olyan gyűjtőfogalom a japán tradícióban, ami minden egyes szóra vonatkozik, ami nem japán eredetű. Az idegen nyelvek többségéből, leginkább az új szavak és kifejezések honosodtak meg a japán nyelvben, ennek ellenére számos őshonos és korábban asszimilálódott szóra, könnyedén találunk még újabbat, divatosabbat, gyarapítva ezzel a szinonimák tengernyi számát.

A kontinentális jövevényszavak

A kontinentális jövevényszavak közé, leginkább azokat a szavakat soroljuk, amik a japán nyelv szókészletének fejlődésére, legkorábban – körülbelül a japán ókor (kodai-kor, 250-1185) végéig bezárólag – fejtették ki a hatásukat. Ezek többségében, a japán szigetvilágon és annak közvetlen közelében élő, de nem a japán kultúrkörhöz tartozó népek, mint az ainu, koreai, kínai, szanszkrit, és fellelhetők benne egyéb ausztro-ázsia népek szavai is. Megállapítani e szavak eredetének többségét, nem mindig sikerül, és legtöbbször nem egyértelmű.

Kango 

Az ősi kínai eredetű jövevényszavak, más néven a sinojapán szavak általános elnevezése Japánban, a kango (漢語), melynek szó szerinti jelentése kan szavak. A kan, a kínai han (漢) írásjegy megfelelője, ami a Han-dinasztiából (i.e. 206–i.u 220) eredeztethető, és egyben jelöli még a mindenkori Kínát legnagyobb számban lakó etnikai népcsoportot is. Másik kevésbé használt elnevezés a dzsiongo (字音語, kínai írásjegy kiejtéséből származó szavak). A kínai eredetű szavak átvétele intenzív volt, és körülbelül 1500 évig tartott. A kínai írásjegyek átvételével kezdődött, melynek a legkorábbi forrása, az időszámításunk szerinti 5. század.

Vaszei kango 

Nem az összes kango származik közvetlenül Kínából. A japán hagyományok szerint, a szóösszetételek jelentős száma, a kínai írásjegyekhez rendelt olvasatokból alakult ki, melynek japán neve; vaszei kango (和製漢語, Japánban alkotott kango). Kialakulásának ideje szerint, két főbb csoportra oszthatjuk.

A középkori csoport első megjelenése körülbelül 1000-re tehető, és az azt követő 3-4 század termékeit értjük alatta. Ebben az időszakban, a vago szavak jelentős részét, kínai írásjeggyel írták le, így azok kango olvasata is elterjedt. Mivel, az ezt megelőző időszakban, Japánt szoros kapcsolatok fűzték a kínai Tang-dinasztiához (618-907), ezért – többek között – megkezdődött a kínai nyelv elsajátítása, – mint idegen nyelv – ami a műveltség egyik alapvető feltételének számított a férfiak körében. Ehhez köthető, a kanbun kundoku (漢文訓読) – melynek hozzávetőleges jelentése, a kínai szöveg olvasása japán nyelvtannal – és az ondoku (音読) – melynek hozzávetőleges jelentése, a kínai szöveg olvasása, mint idegen nyelv – megjelenése, ami megalapozta a vaszei no kango kialakulását.

A második csoport ismertebb neve a kango jakugo (漢語訳語, kango utánzat), vagy más néven a sinkango (新漢語, új kango), ami a rangaku (蘭学) – melynek szó szerinti jelentése holland tanulmányok, átvitt értelemben a nyugati kultúrkör tanulmányozása – hatására alakult ki a 19. század közepétől.

Gairaigo 

A gairaigo (外来語, idegenből átvett szavak) fogalom alatt, elsősorban olyan asszimilálódott szavakat értünk, amelyek európai nyelvekből származnak, azonban a számos eltérő tényállás, megnehezíti a fogalom pontos meghatározását. Az ősi kínai nyelvből és az egyéb környező nyelvekből származó szavak, amik a Meidzsi-kor (1868–1912) előtt kerültek be a japán szókészletbe, nem tekinthetőek gairaigonak. Viszont, számos tudós ide sorolja a kango jakugot, az Edo-kor (1600-1867) utáni kontinentális jövevényszavakat, és – többek között – a modern kínai átvételeket is. Ez utóbbiak kivételével, a legtöbb gairaigot katakana segítségével írják le, amit katakanagonak (カタカナ語, katakana szavak) is neveznek. A gairaigo kifejezések száma egyre növekszik, becslések szerint a szótárak korpuszának mintegy 10%-át teszik ki, nagy részük (94%-uk) angol eredetű.

Jógo 

A jógo (洋語, nyugati szavak) alatt, olyan jövevényszavakat értünk, amik kizárólag Európából származnak, beleértve a Meidzsi-kor előtti átvételeket is. A japán szókészletben sikeresen asszimilálódtak; angol, holland (蘭学), német, spanyol, portugál, francia, orosz és egyéb európai eredetű szavak.

Egyéb fogalmak

A gaikokugo (外国語, külföldi szavak), olyan szavakra vonatkozik, amik nem asszimilálódtak a japán szókészletbe, ill. jelentésük általában, az általános beszélőközösség számára, értelmezhetetlen.

A hibrid szavak tradicionális elnevezése a japán nyelvben, a konsugo (混種語, hibrid szavak). Minden olyan szó ide tartozik, ami az őshonos-, hangutánzó- és hangulatfestő-, sino-japán szavak és az egyéb külföldi szavak összeolvadásából alakult ki. Így összesen tizenkétféle változat lehetséges.

Tanulmányok

Az 1859-es Genkai szótár, hozzávetőlegesen 60%-ban sino–japán szavakat, 1,4%-ban más, egyéb kölcsönszavakat tartalmaz, habár napjainkban ezen utóbbi csoport jelentős mértékben növekedésnek indult, a sino–japán szavak szilárdan helyt állnak.

A Kokuricu Kokugo Kenkjúdzso (国立国語研究所, Anyanyelv Kutató Intézet'') 25. számú jelentése alapján, a kölcsönszavak mennyiségét tekintve, az angol nyelvből kölcsönzött szavak száma – a többi nyelvhez viszonyítva – eléri, a 80,8%-t.

Jegyzetek

Források 
  
  

 
Természetes nyelvek
Egyes nyelvek szókincse
A japán nyelv szókészletét vizsgáló kutatások megállapították , hogy a mai japán nyelvben , körülbelülezer szót használnak . Rétegei , eredetük szerint , három főbb csoportra osztható ; őshonos szavak , sinojapán szavak , és az egyéb jövevényszavak . A japán lexikon rendkívül nagy számban tartalmaz jövevényszavakat . Megtalálhatóak benne a közeli nyelvek szavai , mint a koreai és az ainu , de legnagyobb részüket a kínai – sinojapán – átvételek teszik ki . Jelen korunkban a japán nyelv befogadóképességének koránt sincs vége , ami leginkább az angol nyelvből vett szókincs bővülésében mutatkozik meg . Őshonos szavak Az őshonos japán eredetű szavak a vago ( 和語 , japán szavak ) , vagy más néven jamato kotoba ( 大和言葉 , jamato szavak ) . Minden olyan szó ide tartozik , amely a japán nyelv kialakulásának és fejlődésének a terméke , és bizonyítottan nem kapcsolható más idegen nyelvhez . Vago A vago ( 和語 ) , szó szerinti jelentése , va szavak . A va ( 和 ) írásjegy , az ősi kínai vo ( 倭 ) írásjegyből alakult ki , mely a japán szigetvilágon kialakult kultúrák megnevezésére szolgált . A modern japán nyelvben a va írásjegy , egy olyan képző , melynek a szavak elé illesztésével , valamilyen japánnal kapcsolatos szóösszetételt kapunk . Például : vasu ( 和酒 , tradicionális japán alkoholos ital ) , vasi ( 和紙 , japán papír ) , vagy jelen esetben a vago . Ősi kínai eredetét tekintve , a va írásjegy segítségével képzett szavak , nem tartoznak az őshonos japán szavak közé . A jamatokotoba ( 大和言葉 ) szó szerinti jelentése jamato szavak . Eredete nem más , mint az ősi japán uralkodó klán neve , melynek központja , a mai Nara tartomány területén helyezkedett el . A japán történelemben , ezt az időszakot Jamato-kornaknevezik . A század elején erős nacionalista felhangot kapott , mivel a Japán Birodalmon belül uralkodó etnikai csoportot azonosították vele . A tudományos megnevezéseket illetően , kevésbé affektív jelentése miatt , inkább a vago kifejezést használják a japán őshonos szavakra . Giongo és gitaigo A giongo ( 擬音語 , hangutánzó szavak ) és gitaigo ( 擬態語 , hangulatfestő szavak ) , külön csoportot alkotnak a japán nyelvben . A japán anyanyelvű emberek számára , a hangutánzó és a hangulatfestő szavak jelentése magától értetendő . Ezen szavak többségét , nem tüntetik fel a legtöbb szótárban és tankönyvben . Mivel más nyelvből nem kölcsönöztek hangulatfestő és hangutánzó szavakat , ezért számos tudós , ezen szavak csoportját az őshonos szavak közé sorolja . Sakujógo A sakujógo ( 借用語 , kölcsön szavak ) , egy olyan gyűjtőfogalom a japán tradícióban , ami minden egyes szóra vonatkozik , ami nem japán eredetű . Az idegen nyelvek többségéből , leginkább az új szavak és kifejezések honosodtak meg a japán nyelvben , ennek ellenére számos őshonos és korábban asszimilálódott szóra , könnyedén találunk még újabbat , divatosabbat , gyarapítva ezzel a szinonimák tengernyi számát . A kontinentális jövevényszavak A kontinentális jövevényszavak közé , leginkább azokat a szavakat soroljuk , amik a japán nyelv szókészletének fejlődésére , legkorábban – körülbelül a japán ókor ( kodai-kor, végéig bezárólag – fejtették ki a hatásukat . Ezek többségében , a japán szigetvilágon és annak közvetlen közelében élő , de nem a japán kultúrkörhöz tartozó népek , mint az ainu , koreai , kínai , szanszkrit , és fellelhetők benne egyéb ausztro-ázsia népek szavai is . Megállapítani e szavak eredetének többségét , nem mindig sikerül , és legtöbbször nem egyértelmű . Kango Az ősi kínai eredetű jövevényszavak , más néven a sinojapán szavak általános elnevezése Japánban , a kango ( 漢語 ) , melynek szó szerinti jelentése kan szavak . A kan , a kínai han ( 漢 ) írásjegy megfelelője , ami a Han-dinasztiából ( i.e.i.ueredeztethet ő , és egyben jelöli még a mindenkori Kínát legnagyobb számban lakó etnikai népcsoportot is . Másik kevésbé használt elnevezés a dzsiongo ( 字音語 , kínai írásjegy kiejtéséből származó szavak ) . A kínai eredetű szavak átvétele intenzív volt , és körülbelülévig tartott . A kínai írásjegyek átvételével kezdődött , melynek a legkorábbi forrása , az időszámításunk szerinti század . Vaszei kango Nem az összes kango származik közvetlenül Kínából . A japán hagyományok szerint , a szóösszetételek jelentős száma , a kínai írásjegyekhez rendelt olvasatokból alakult ki , melynek japán neve ; vaszei kango ( 和製漢語 , Japánban alkotott kango ) . Kialakulásának ideje szerint , két főbb csoportra oszthatjuk . A középkori csoport első megjelenése körülbelülre tehető , és az azt követőszázad termékeit értjük alatta . Ebben az időszakban , a vago szavak jelentős részét , kínai írásjeggyel írták le , így azok kango olvasata is elterjedt . Mivel , az ezt megelőző időszakban , Japánt szoros kapcsolatok fűzték a kínai Tang-dinasztiához ezért – többek között – megkezdődött a kínai nyelv elsajátítása , – mint idegen nyelv – ami a műveltség egyik alapvető feltételének számított a férfiak körében . Ehhez köthető , a kanbun kundoku ( 漢文訓読 ) – melynek hozzávetőleges jelentése , a kínai szöveg olvasása japán nyelvtannal – és az ondoku ( 音読 ) – melynek hozzávetőleges jelentése , a kínai szöveg olvasása , mint idegen nyelv – megjelenése , ami megalapozta a vaszei no kango kialakulását . A második csoport ismertebb neve a kango jakugo ( 漢語訳語 , kango utánzat ) , vagy más néven a sinkango ( 新漢語 , új kango ) , ami a rangaku ( 蘭学 ) – melynek szó szerinti jelentése holland tanulmányok , átvitt értelemben a nyugati kultúrkör tanulmányozása – hatására alakult ki a század közepétől . Gairaigo A gairaigo ( 外来語 , idegenből átvett szavak ) fogalom alatt , elsősorban olyan asszimilálódott szavakat értünk , amelyek európai nyelvekből származnak , azonban a számos eltérő tényállás , megnehezíti a fogalom pontos meghatározását . Az ősi kínai nyelvből és az egyéb környező nyelvekből származó szavak , amik a Meidzsi-kor1912 ) előtt kerültek be a japán szókészletbe , nem tekinthetőek gairaigonak . Viszont , számos tudós ide sorolja a kango jakugot , az Edo-korutáni kontinentális jövevényszavakat , és – többek között – a modern kínai átvételeket is . Ez utóbbiak kivételével , a legtöbb gairaigot katakana segítségével írják le , amit katakanagonak ( カタカナ語 , katakana szavak ) is neveznek . A gairaigo kifejezések száma egyre növekszik , becslések szerint a szótárak korpuszának mintegy-át teszik ki , nagy részük-uk ) angol eredetű . Jógo A jógo ( 洋語 , nyugati szavak ) alatt , olyan jövevényszavakat értünk , amik kizárólag Európából származnak , beleértve a Meidzsi-kor előtti átvételeket is . A japán szókészletben sikeresen asszimilálódtak ; angol , holland ( 蘭学 ) , német , spanyol , portugál , francia , orosz és egyéb európai eredetű szavak . Egyéb fogalmak A gaikokugo ( 外国語 , külföldi szavak ) , olyan szavakra vonatkozik , amik nem asszimilálódtak a japán szókészletbe , ill. jelentésük általában , az általános beszélőközösség számára , értelmezhetetlen . A hibrid szavak tradicionális elnevezése a japán nyelvben , a konsugo ( 混種語 , hibrid szavak ) . Minden olyan szó ide tartozik , ami az őshonos- , hangutánzó- és hangulatfestő- , sino-japán szavak és az egyéb külföldi szavak összeolvadásából alakult ki . Így összesen tizenkétféle változat lehetséges . Tanulmányok Azes Genkai szótár , hozzávetőlegesen-ban sino–japán szavakat,4%-ban más , egyéb kölcsönszavakat tartalmaz , habár napjainkban ezen utóbbi csoport jelentős mértékben növekedésnek indult , a sino–japán szavak szilárdan helyt állnak . A Kokuricu Kokugo Kenkjúdzso ( 国立国語研究所 , Anyanyelv Kutató Intézet'' ) számú jelentése alapján , a kölcsönszavak mennyiségét tekintve , az angol nyelvből kölcsönzött szavak száma – a többi nyelvhez viszonyítva – eléri , a8%-t . Jegyzetek Források Természetes nyelvek Egyes nyelvek szókincse