Abesszin fecske
Az abesszin fecske (Cecropis abyssinica) a verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a fecskefélék (Hirundinidae) családjába tartozó faj.

Rendszerezése 
A fajt Félix Édouard Guérin-Méneville francia entomológus írta le 1843-ban, a Hirundo nembe Hirundo abyssinica néven.

Alfajai 
Cecropis abyssinica puella (Temminck & Schlegel, 1845) – Szenegáltól és Sierra Leonétől észak-Kamerunig;
Cecropis abyssinica maxima (Bannerman, 1923) – délkelet-Nigéria, dél-Kamerun, délnyugat-Közép-afrikai Köztársaság, Bioko;
Cecropis abyssinica bannermani (C. H. B. Grant & Mackworth-Praed, 1942) – nyugat- és délnyugat-Szudán, északkelet-Közép-afrikai Köztársaság;
Cecropis abyssinica abyssinica (Guérin-Méneville, 1843) – kelet-Szudán, Etiópia, Eritrea;
Cecropis abyssinica unitatis (W. L. Sclater & Mackworth-Praed, 1918) – Egyenlítői-Guineatól és Gabontól Dél-Szudánig, Kenyáig, dél-Szomáliáig, közép-Angoláig, valamint kelet-Zambia, Zimbabwe, kelet-Botswana, Mozambik, kelet-Szváziföld, kelet-Dél-afrikai Köztársaság;
  Cecropis abyssinica ampliformis (Clancey, 1969) – dél-Angolától és észak-Namíbiától nyugat-Zambiáig és északnyugat-Zimbabwéig.

Előfordulása 
Afrikában a Szaharától délre eső területeken honos. Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki esőerdők, mangroveerdők, szavannák és legelők, valamint folyók, patakok környéke és emberi környezet. Vonuló faj.

Megjelenése 
Testhossza 19 centiméter, testtömege 15-21 gramm.

Életmódja 
Rovarokkal táplálkozik, de fogyaszt gyümölcsöket is.

Szaporodása 
A költési ideje az esős évszakra korlátozódik. A fészekalj általában három tojásból áll, melyeken a nőstény egyedül költ 14-16 napon keresztül. A mindkét szülő által táplált fiókák 17-19 nap után repülnek ki a fészekből, de egy ideig még visszatérnek etetést igényelve.

Természetvédelmi helyzete 
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig növekszik. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.

Jegyzetek

Források

További információk 
Képek az interneten a fajról

Cecropis
Madárfajok
Angola madarai
Benin madarai
Bissau-Guinea madarai
Botswana madarai
Burkina Faso madarai
Burundi madarai
Csád madarai
A Dél-afrikai Köztársaság madarai
Dél-Szudán madarai
Egyenlítői-Guinea madarai
Elefántcsontpart madarai
Eritrea madarai
Etiópia madarai
Gabon madarai
Gambia madarai
Ghána madarai
Guinea madarai
Kamerun madarai
Kenya madarai
A Kongói Demokratikus Köztársaság madarai
A Kongói Köztársaság madarai
A Közép-afrikai Köztársaság madarai
Libéria madarai
Malawi madarai
Mali madarai
Mozambik madarai
Namíbia madarai
Niger madarai
Nigéria madarai
Ruanda madarai
Sierra Leone madarai
Szenegál madarai
Szomália madarai
Szudán madarai
Szváziföld madarai
Tanzánia madarai
Togo madarai
Uganda madarai
Zambia madarai
Zimbabwe madarai
Az abesszin fecske ( Cecropis abyssinica ) a verébalakúak ( Passeriformes ) rendjébe , ezen belül a fecskefélék ( Hirundinidae ) családjába tartozó faj. Rendszerezése A fajt Félix Édouard Guérin-Méneville francia entomológus írta leban , a Hirundo nembe Hirundo abyssinica néven . Alfajai Cecropis abyssinica puella ( Temminck & Schlegel,– Szenegáltól és Sierra Leonétől észak-Kamerunig ; Cecropis abyssinica maxima ( Bannerman,– délkelet-Nigéria , dél-Kamerun , délnyugat-Közép-afrikai Köztársaság , Bioko ; Cecropis abyssinica bannermani ( C. H. B . Grant & Mackworth-Praed,– nyugat- és délnyugat-Szudán , északkelet-Közép-afrikai Köztársaság ; Cecropis abyssinica abyssinica ( Guérin-Méneville,– kelet-Szudán , Etiópia , Eritrea ; Cecropis abyssinica unitatis ( W. L. Sclater & Mackworth-Praed,– Egyenlítői-Guineatól és Gabontól Dél-Szudánig , Kenyáig , dél-Szomáliáig , közép-Angoláig , valamint kelet-Zambia , Zimbabwe , kelet-Botswana , Mozambik , kelet-Szváziföld , kelet-Dél-afrikai Köztársaság ; Cecropis abyssinica ampliformis ( Clancey,– dél-Angolától és észak-Namíbiától nyugat-Zambiáig és északnyugat-Zimbabwéig . Előfordulása Afrikában a Szaharától délre eső területeken honos . Természetes élőhelyei a szubtrópusi vagy trópusi síkvidéki esőerdők , mangroveerdők , szavannák és legelők , valamint folyók , patakok környéke és emberi környezet . Vonuló faj. Megjelenése Testhosszacentiméter , testtömegegramm . Életmódja Rovarokkal táplálkozik , de fogyaszt gyümölcsöket is . Szaporodása A költési ideje az esős évszakra korlátozódik . A fészekalj általában három tojásból áll , melyeken a nőstény egyedül költnapon keresztül . A mindkét szülő által táplált fiókáknap után repülnek ki a fészekből , de egy ideig még visszatérnek etetést igényelve . Természetvédelmi helyzete Az elterjedési területe rendkívül nagy , egyedszáma pedig növekszik . A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel . Jegyzetek Források További információk Képek az interneten a fajról Cecropis Madárfajok Angola madarai Benin madarai Bissau-Guinea madarai Botswana madarai Burkina Faso madarai Burundi madarai Csád madarai A Dél-afrikai Köztársaság madarai Dél-Szudán madarai Egyenlítői-Guinea madarai Elefántcsontpart madarai Eritrea madarai Etiópia madarai Gabon madarai Gambia madarai Ghána madarai Guinea madarai Kamerun madarai Kenya madarai A Kongói Demokratikus Köztársaság madarai A Kongói Köztársaság madarai A Közép-afrikai Köztársaság madarai Libéria madarai Malawi madarai Mali madarai Mozambik madarai Namíbia madarai Niger madarai Nigéria madarai Ruanda madarai Sierra Leone madarai Szenegál madarai Szomália madarai Szudán madarai Szváziföld madarai Tanzánia madarai Togo madarai Uganda madarai Zambia madarai Zimbabwe madarai