Wolfsberg (Karintia)
Wolfsberg (szlovénül Volšperk) város Ausztria Karintia tartományában, a Wolfsbergi járás központja. Lakossága 2016. január 1-én 25 045 fő volt.

Elhelyezkedése

Wolfsberg Karintia keleti részén a Lavanttali-Alpokban, a Lavant-folyó völgyének kb. a közepén helyezkedik el. A városi önkormányzathoz tartozó terület 278,63 km², amivel 1973-as létrehozásakor a harmadik legnagyobb osztrák önkormányzat volt, 2015 óta pedig az 5. legnagyobb. Az önkormányzat 40 katasztrális községbe szervezett 75 faluból és településrészből tevődik össze. 

A környező települések: északra Bad Sankt Leonhard im Lavanttal, északkeletre Preitenegg, keletre Frantschach-Sankt Gertraud, délre Sankt Andrä, délnyugatra Griffen, nyugatra Eberstein és Klein Sankt Paul, északnyugatra Hüttenberg.

Története
A település területén bronzkori, a vaskori Halstatt-kultúrához tartozó és római kori leletekre is bukkantak. 

A 11. század elején, 1007 körül a régió a bambergi püspök tulajdonába került. A helyet először 1178-ban említik Wolfsperch néven a lavanttali Szt. Pál-apátság birtokleveleiben. A vár alatti falu kereskedelmi gócponttá vált és 1289-ben már városként hivatkoznak rá. 1328-ban Werntho bambergi püspök (1329-1335) Wolfsberget tett meg valamennyi karintiai birtokának központjává (övé volt többek között St. Leonhard, Villach, Feldkirchen, Tarvis, Griffen stb.). 1331-ben városjogot kapott. 1338-ban a városból kiűzték a zsidókat. 1475-1480 között a várat sikertelenül ostromolták a magyarok és a törökök is. 

A 16. században a város a reformáció egyik központjává vált. A közeli waldensteini várban Hans Ungnad működtette az egyik első osztrák nyomdát és kinyomtatta Luther Bibliáját, valamint röpcédulákat is német és szlovén nyelven. A ellenreformációval az addigi protestáns kápolnát a kapucinusoknak adták át. 

1716-ban egy tűzvész során 170 ház leégett. 1759-ben a többi bambergi birtokkal együtt a várost a Habsburgok vásárolták meg. A korábban jövedelmező borkereskedelmet a vasművesség váltotta fel. 1846-ban Hugo Henckel von Donnersmarck felső-sziléziai gróf vásárolta meg a birtokot, ő alakította át a várat az angol Tudor-stílusnak megfelelően, ahogyan ma is látni. 

A vasút 1879-ben ért el a Lavant völgyébe. 

1934 július 26-án az osztrák nemzetiszocialisták puccskísérlete során a puccsisták elfoglaltál Wolfsberget, ahonnan a hadsereg másnapra verte ki őket egy 22 halottat követelő csata során. A puccsisták Jugoszláviába menekültek át. 

A második világháborúban egy mintegy 7 ezer embert befogadó fogolytábor (Stalag XVIII A) működött a város mellett. 1944. december 18-án egy szövetséges bombázásban 46 hadifogoly és 3 civil meghalt. A kapituláció után a brit megszálló hatóságok ide gyűjtötték össze a karintiai, kelet-tiroli és stájer nemzetiszocialistákat és háborús bűnösöket, kb. 3-4 ezer főt. 1948-ban a tábort átadták az osztrák hatóságoknak.

Lakosság
Wolfsberg lakossága 2016. január 1-én 25 045 fő volt. 2001-ben a lakosok 95,8%-volt osztrák, 1,1%-a pedig boszniai állampolgár. Ekkor 89,3% volt római katolikus, 2% protestáns, 2,1% muszlim, 5,2% pedig felekezet nélküli.

Látnivalók

a wolfsbergi vár
a waldsteini vár
a Szent Márk-templom
a pékek kápolnája (1497-ből)
a forsti Keresztelő Szt. János-templom
a Bayerhofen-kúria
a Thürn-kastély
a Weißenau-kastély
a Reideben-vár

A város futballcsapata, a Wolfsberger AC az osztrák első osztályban játszik.

Híres wolfsbergiek
Patrick Friesacher Forma 1-versenyző
Walter Kogler labdarúgó
Elisabeth Köstinger politikus, az Európai Parlament képviselője
Sabine Schöffmann snowboardos, 2011-ben junior világbajnok
Rainer Schönfelder olimpiai bronzérmes síző
Christine Lavant költő, a városban élt

Testvérvárosok
 Herzogenaurach, Németország
 Várpalota, Magyarország

Jegyzetek

Fordítás

Források
 Wolfsberg honlapja
 StatistikAustria
1000 Jahre Wolfsberg - oder warum doch nicht?

Karintia települései
Wolfsberg ( szlovénül Volšperk ) város Ausztria Karintia tartományában , a Wolfsbergi járás központja . Lakossága januárén045 fő volt . Elhelyezkedése Wolfsberg Karintia keleti részén a Lavanttali-Alpokban , a Lavant-folyó völgyének kb. a közepén helyezkedik el . A városi önkormányzathoz tartozó terület63 km² , amivelas létrehozásakor a harmadik legnagyobb osztrák önkormányzat volt, óta pedig az legnagyobb . Az önkormányzatkatasztrális községbe szervezettfaluból és településrészből tevődik össze . A környező települések : északra Bad Sankt Leonhard im Lavanttal , északkeletre Preitenegg , keletre Frantschach-Sankt Gertraud , délre Sankt Andrä , délnyugatra Griffen , nyugatra Eberstein és Klein Sankt Paul , északnyugatra Hüttenberg . Története A település területén bronzkori , a vaskori Halstatt-kultúrához tartozó és római kori leletekre is bukkantak . A század elején,körül a régió a bambergi püspök tulajdonába került . A helyet előszörban említik Wolfsperch néven a lavanttali Szt . Pál-apátság birtokleveleiben . A vár alatti falu kereskedelmi gócponttá vált ésben már városként hivatkoznak rá.ban Werntho bambergi püspökWolfsberget tett meg valamennyi karintiai birtokának központjává ( övé volt többek között St . Leonhard , Villach , Feldkirchen , Tarvis , Griffen stb. ) .ben városjogot kapott.ban a városból kiűzték a zsidókat.között a várat sikertelenül ostromolták a magyarok és a törökök is . A században a város a reformáció egyik központjává vált . A közeli waldensteini várban Hans Ungnad működtette az egyik első osztrák nyomdát és kinyomtatta Luther Bibliáját , valamint röpcédulákat is német és szlovén nyelven . A ellenreformációval az addigi protestáns kápolnát a kapucinusoknak adták át . 1716-ban egy tűzvész soránház leégett.ben a többi bambergi birtokkal együtt a várost a Habsburgok vásárolták meg . A korábban jövedelmező borkereskedelmet a vasművesség váltotta fel.ban Hugo Henckel von Donnersmarck felső-sziléziai gróf vásárolta meg a birtokot , ő alakította át a várat az angol Tudor-stílusnak megfelelően , ahogyan ma is látni . A vasútben ért el a Lavant völgyébe . 1934 júliusán az osztrák nemzetiszocialisták puccskísérlete során a puccsisták elfoglaltál Wolfsberget , ahonnan a hadsereg másnapra verte ki őket egyhalottat követelő csata során . A puccsisták Jugoszláviába menekültek át . A második világháborúban egy mintegyezer embert befogadó fogolytábor ( Stalag XVIII A ) működött a város mellett. decemberán egy szövetséges bombázásbanhadifogoly éscivil meghalt . A kapituláció után a brit megszálló hatóságok ide gyűjtötték össze a karintiai , kelet-tiroli és stájer nemzetiszocialistákat és háborús bűnösöket , kb.ezer főt.ban a tábort átadták az osztrák hatóságoknak . Lakosság Wolfsberg lakossága januárén045 fő volt.ben a lakosok8%-volt osztrák ,1%-a pedig boszniai állampolgár . Ekkor3 % volt római katolikus , protestáns,1 % muszlim,2 % pedig felekezet nélküli . Látnivalók a wolfsbergi vár a waldsteini vár a Szent Márk-templom a pékek kápolnájaből ) a forsti Keresztelő Szt . János-templom a Bayerhofen-kúria a Thürn-kastély a Weißenau-kastély a Reideben-vár A város futballcsapata , a Wolfsberger AC az osztrák első osztályban játszik . Híres wolfsbergiek Patrick Friesacher Formaversenyző Walter Kogler labdarúgó Elisabeth Köstinger politikus , az Európai Parlament képviselője Sabine Schöffmann snowboardos, ben junior világbajnok Rainer Schönfelder olimpiai bronzérmes síző Christine Lavant költő , a városban élt Testvérvárosok Herzogenaurach , Németország Várpalota , Magyarország Jegyzetek Fordítás Források Wolfsberg honlapja StatistikAustria 1000 Jahre Wolfsberg - oder warum doch nicht ? Karintia települései