Észak-amerikai-lemez
Az Észak-amerikai-lemez a földkéreg egyik nagylemeze, amely egyaránt tartalmaz szárazföldi és óceáni kéregdarabokat is. Területe mintegy , mozgásának iránya nyugati, 15-25 mm/év sebességű. A lemez magán hordozza az észak-amerikai kontinens legnagyobb részét, beleértve Grönland szigetét, valamint a kontinenssel szomszédos atlanti-óceáni és jeges-tengeri területeket, valamint Ázsia északkeleti csúcsát.

Határok 
A lemez északi határait az Eurázsiai-lemez felé a Gakkel-hátság jelöli ki a Jeges-tenger vize alatt, ami dél felé Izlandon halad keresztül, ahol már Közép-Atlanti-hátság a neve, így az Atlanti-óceán nyugati medencéje e lemezen fekszik. Az Azori-szigeteknél a Közép-Atlanti-hátságon túl a szomszédja már az Afrikai-lemez. Az északi szélesség 20°-nál a lemez véget ér, egy transzform vetővel határolódik el dél felől a Dél-amerikai-lemeztől. A déli határvonal nyugat felé tovább haladva a Puerto Rico-árok a Karib-lemez felé, majd annak részlemezével, a Gonâve mikrolemezzel határos Hispaniola és Jamaica szigeténél, majd ezeket követően a Kajmán-árok és egy transzform vető Guatemala déli határvidékén. Délkeleten a Kókusz-lemezzel határos, ahol szintén egy szubdukciós zóna, a Közép-amerikai-árok a határvonal. Nyugati irányban a határvonal folytatódik immár a legismertebb transzform vetőben, a Szent András-törésvonalban. Továbbhaladva észak felé több kisebb maradványlemez bukik alá a kontinensnek, mint az Explorer-lemez, a Juan de Fuca-lemez és a Gorda-lemez. Ezt követően újból a Csendes-óceáni-lemezzel határos, Alaszka és a Bering-tenger szomszédságában az Aleut-árok a határvonal. A lemez területe ezután benyúlik az ázsiai kontinensre, magába foglalva Csukcsföldet és kelet-Jakutföldet, egészen a Cserszkij-hegyláncig. Emellett itt található az Ohotszki-lemez, amely részlemezének tekinthető.

Földtörténet 
A lemez legősibb része a Kanadai- avagy Laurenciumi-pajzs, amely több kratonból épült fel az ősidő folyamán. Ez a pajzsterület igen nagymértékű stabilitást mutatott az elmúlt 600 millió évben, csupán emelkedett és süllyedt. A pajzs északi területeit a jégkorszak kihámozta fedő üledék alól, míg a déli részen igen vastag, korszakon átívelő üledéksor található. Az óidőben először a Kaledóniai-hegységrendszerhez tartozó hegyek gyűrődtek fel az akkori ős-Európa, vagyis Fenoszarmácia a kontinensnek ütközésével. Ezek a hegyek alkotják a mai Appalache-hegység északi részét. Ez követően gondwanai lemeztöredékek, majd maga a déli szuperkontinens ütközött a lemeznek, ezzel felgyűrve az Appalache-hegység további részeit, és létrehozva Pangeát. A jurában elkezdett kinyílni az Atlanti-óceán, amely az újidő elejére leválasztotta a kontinenst Eurázsiáról. Az újidőben Amerika nyugat felé haladva folyamatosan gyarapszik a nyugati peremein, köszönhetően az alábukó ősi óceáni kéreglemezeknek, létrehozva így a Pacifikus-hegységrendszer láncait a kontinensen. Az újidő további időszakát a medencék és parti síkságok feltöltése jellemezte, kialakítva a mai földrajzi képet.

Yellowstone 

A lemez alatt több jegyzett forrópont található, amelyek a köpeny-mag határról indulva szállítják anyagukat, rendszeresen áttörve a lemezt, vulkáni formakincset hátrahagyva. A legismertebb ilyen forrópont a Yellowstone, amely esetében a működés szupervulkánként nyilvánul meg. A lemez a miocénben ért a forrópont fölé, az elmúlt 16 millió évből számos kitörés ismert a Snake-folyó síkságán egészen a Yellowstone-ig. A legutolsóra mintegy 640 000 éve került sor, amely hátrahagyta a ma ismert kalderát.

Források 
 Gábris Gyula (szerk.): Általános Természetföldrajz II. Bp., ELTE Eötvös Kiadó, 2013
 Probáld Ferenc: Amerika regionális földrajza. Trefort Kiadó, 2005
 Horváth Gergely, Probáld Ferenc, Szabó Pál (szerk.): Ázsia regionális földrajza. Bp., ELTE Eötvös Kiadó, 2008
 Harangi Szabolcs: Vulkánok - A Kárpát-Pannon térség tűzhányói. Szeged, GeoLitera, 2011
 http://geology.about.com/library/bl/blplate_size_table.htm 
 Huang, Zhen Shao (1997). "Speed of the Continental Plates". The Physics Factbook. Retrieved 30 June 2015.
 Tectonics at Mcgill University, Montréal

Lemeztektonika
Észak-Amerika földrajza
Az Észak-amerikai-lemez a földkéreg egyik nagylemeze , amely egyaránt tartalmaz szárazföldi és óceáni kéregdarabokat is . Területe mintegy , mozgásának iránya nyugati,mm/év sebességű . A lemez magán hordozza az észak-amerikai kontinens legnagyobb részét , beleértve Grönland szigetét , valamint a kontinenssel szomszédos atlanti-óceáni és jeges-tengeri területeket , valamint Ázsia északkeleti csúcsát . Határok A lemez északi határait az Eurázsiai-lemez felé a Gakkel-hátság jelöli ki a Jeges-tenger vize alatt , ami dél felé Izlandon halad keresztül , ahol már Közép-Atlanti-hátság a neve , így az Atlanti-óceán nyugati medencéje e lemezen fekszik . Az Azori-szigeteknél a Közép-Atlanti-hátságon túl a szomszédja már az Afrikai-lemez . Az északi szélesség-nál a lemez véget ér , egy transzform vetővel határolódik el dél felől a Dél-amerikai-lemeztől . A déli határvonal nyugat felé tovább haladva a Puerto Rico-árok a Karib-lemez felé , majd annak részlemezével , a Gonâve mikrolemezzel határos Hispaniola és Jamaica szigeténél , majd ezeket követően a Kajmán-árok és egy transzform vető Guatemala déli határvidékén . Délkeleten a Kókusz-lemezzel határos , ahol szintén egy szubdukciós zóna , a Közép-amerikai-árok a határvonal . Nyugati irányban a határvonal folytatódik immár a legismertebb transzform vetőben , a Szent András-törésvonalban . Továbbhaladva észak felé több kisebb maradványlemez bukik alá a kontinensnek , mint az Explorer-lemez , a Juan de Fuca-lemez és a Gorda-lemez . Ezt követően újból a Csendes-óceáni-lemezzel határos , Alaszka és a Bering-tenger szomszédságában az Aleut-árok a határvonal . A lemez területe ezután benyúlik az ázsiai kontinensre , magába foglalva Csukcsföldet és kelet-Jakutföldet , egészen a Cserszkij-hegyláncig . Emellett itt található az Ohotszki-lemez , amely részlemezének tekinthető . Földtörténet A lemez legősibb része a Kanadai- avagy Laurenciumi-pajzs , amely több kratonból épült fel az ősidő folyamán . Ez a pajzsterület igen nagymértékű stabilitást mutatott az elmúltmillió évben , csupán emelkedett és süllyedt . A pajzs északi területeit a jégkorszak kihámozta fedő üledék alól , míg a déli részen igen vastag , korszakon átívelő üledéksor található . Az óidőben először a Kaledóniai-hegységrendszerhez tartozó hegyek gyűrődtek fel az akkori ős-Európa , vagyis Fenoszarmácia a kontinensnek ütközésével . Ezek a hegyek alkotják a mai Appalache-hegység északi részét . Ez követően gondwanai lemeztöredékek , majd maga a déli szuperkontinens ütközött a lemeznek , ezzel felgyűrve az Appalache-hegység további részeit , és létrehozva Pangeát . A jurában elkezdett kinyílni az Atlanti-óceán , amely az újidő elejére leválasztotta a kontinenst Eurázsiáról . Az újidőben Amerika nyugat felé haladva folyamatosan gyarapszik a nyugati peremein , köszönhetően az alábukó ősi óceáni kéreglemezeknek , létrehozva így a Pacifikus-hegységrendszer láncait a kontinensen . Az újidő további időszakát a medencék és parti síkságok feltöltése jellemezte , kialakítva a mai földrajzi képet. Yellowstone A lemez alatt több jegyzett forrópont található , amelyek a köpeny-mag határról indulva szállítják anyagukat , rendszeresen áttörve a lemezt , vulkáni formakincset hátrahagyva . A legismertebb ilyen forrópont a Yellowstone , amely esetében a működés szupervulkánként nyilvánul meg . A lemez a miocénben ért a forrópont fölé , az elmúltmillió évből számos kitörés ismert a Snake-folyó síkságán egészen a Yellowstone-ig . A legutolsóra mintegy000 éve került sor , amely hátrahagyta a ma ismert kalderát . Források Gábris Gyula ( szerk . ) : Általános Természetföldrajz II. Bp. , ELTE Eötvös Kiadó , Probáld Ferenc : Amerika regionális földrajza . Trefort Kiadó , Horváth Gergely , Probáld Ferenc , Szabó Pál ( szerk . ) : Ázsia regionális földrajza . Bp. , ELTE Eötvös Kiadó , Harangi Szabolcs : Vulkánok - A Kárpát-Pannon térség tűzhányói . Szeged , GeoLitera , http://geology.about.com/library/bl/blplate_size_table.htm Huang , Zhen Shao " Speed of the Continental Plates " . The Physics Factbook . RetrievedJune Tectonics at Mcgill University , Montréal Lemeztektonika Észak-Amerika földrajza