Sevid
Sevid falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Marinához tartozik.

Fekvése
Split központjától légvonalban 31, közúton 47 km-re nyugatra, Trogirtól 20 km-re nyugatra, községközpontjától 5 km-re délnyugatra Dalmácia középső részén fekszik. Településrészei  Koprivica, Barbišćevica, Plat, Oštrica mala, Oštrica velika, Krči, Miline gornje, Miline donje, Gamba, Bok, Alina és Svrda.

Története
A településtől északkeletre, Marina közelében a főút mellett található Grota Sv. Jakova barlang leletei azt igazolják, hogy már az őskorban is éltek itt emberek. Az ókorban illírek éltek itt, majd az i. e. 4. században a rómaiak hódították meg ezt a térséget. A római jelenlétet a Stari Trogir-öbölben található római villagazdaság maradványai bizonyítják. A horvátok ősei a 7. században érkeztek erre vidékre, mely a 10. században már az ősi Drid zsupánsághoz tartozott. Ennek székhelye a Marinától 2 km-re északnyugatra fekvő 177 méter magas Veli vrh és az alacsonyabb Mali vrh hegyén volt. A dridi zsupánság a független horvát állam megszűnése után megszűnt. Ezután idővel a Šibenik és Trogir közötti terület e két város fennhatósága között oszlott meg és a határ a Stupin-öbölnél húzódott. Így a mai település területe Trogir város igazgatása alá került. A trogiri közösségnek már a magyar uralom idejében 13. században saját statutuma volt, mely alapján hatóságai működtek és törvénykeztek. 

Trogir 1420. június 22-től velencei uralom alá került és ezt követően már csak korlátozott autonómiával rendelkezett. A köztársaságot a velencei nemesség tagjai közül kinevezett kapitányok képviselték. Sevid település a határában fekvő Krči településrész területén található Szent Vid templomról kapta a nevét. A templomnak ma már csak a romjai láthatók. Más magyarázat szerint a templom helyéről nyíló nagyszerű kilátásról nevezték el. A „sve vidi” ugyanis a horvátban azt jelenti, hogy mindent lát. A település kezdetben a mai Gornji Sevidként ismert részen alakult ki és a part mentén jobbára csak a halászok laktak. Később a turizmus fejlődésével a súlypont a tengerpartra tevődött át. 
1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1823-ban az osztrák fennhatóság alatt alakult meg Marina község, melynek területéhez már Sevid  is hozzá tartozott. A község 1866-ig működött, amikor területét Trogirhoz csatolták. 

A településnek 1880-ban 251, 1910-ben 253 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A település lakossága 2011-ben 267 fő volt, akik a rogoznicai plébániához tartoztak. Fő bevételi forrásukat a turizmus jelenti.

Lakosság 

(1869-ben, 1921-ben és 1931-ben a ma Rogoznicához tartozó Dvornica és Ražanj lakosságát is ide számították. 1981-ig Vinišće lakosságával együtt.)

Nevezetességei
A Szent Vid-hegy déli lejtőin Krči területén találhatók a középkori Szent Vid templom maradványai. 
A Stari Trogir-öbölben római villa rustica maradványai találhatók. A pihenési, gazdasági és kikötői célokat szolgáló épületegyüttes északnyugat-délkeleti tájolású volt. A faragott kövekből épített falak magassága ma is 1 és 3 méter között váltakozik. Az épületegyüttes feltárása még várat magára. 
A Szent Kereszt tiszteletére szentelt modern temetőkápolnája.
A közeli Sv. Arhanđel-szigeten a Szent Főangyalok tiszteletére szentelt templom és kolostor található.

Jegyzetek

További információk
Marina község hivatalos oldala 
Marina turisztikai irodájának honlapja  
A rogoznicai plébánia honlapja 
A marinai Szent Jakab plébánia honlapja 
Rövid képes ismertető 
Turistakalauz 
Dunja Babić: Opis trogira i njevoga teritorija a kraja 16. stoljeća 

Split-Dalmácia megye települései
Sevid falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Marinához tartozik . Fekvése Split központjától légvonalban közútonkm-re nyugatra , Trogirtólkm-re nyugatra , községközpontjátólkm-re délnyugatra Dalmácia középső részén fekszik . Településrészei Koprivica, Barbišćevica , Plat , Oštrica mala , Oštrica velika , Krči , Miline gornje , Miline donje , Gamba , Bok , Alina és Svrda . Története A településtől északkeletre , Marina közelében a főút mellett található Grota Sv . Jakova barlang leletei azt igazolják , hogy már az őskorban is éltek itt emberek . Az ókorban illírek éltek itt , majd az i . e. században a rómaiak hódították meg ezt a térséget . A római jelenlétet a Stari Trogir-öbölben található római villagazdaság maradványai bizonyítják . A horvátok ősei a században érkeztek erre vidékre , mely a században már az ősi Drid zsupánsághoz tartozott . Ennek székhelye a Marinátólkm-re északnyugatra fekvőméter magas Veli vrh és az alacsonyabb Mali vrh hegyén volt . A dridi zsupánság a független horvát állam megszűnése után megszűnt . Ezután idővel a Šibenik és Trogir közötti terület e két város fennhatósága között oszlott meg és a határ a Stupin-öbölnél húzódott . Így a mai település területe Trogir város igazgatása alá került . A trogiri közösségnek már a magyar uralom idejében században saját statutuma volt , mely alapján hatóságai működtek és törvénykeztek . Trogir júniustől velencei uralom alá került és ezt követően már csak korlátozott autonómiával rendelkezett . A köztársaságot a velencei nemesség tagjai közül kinevezett kapitányok képviselték . Sevid település a határában fekvő Krči településrész területén található Szent Vid templomról kapta a nevét . A templomnak ma már csak a romjai láthatók . Más magyarázat szerint a templom helyéről nyíló nagyszerű kilátásról nevezték el . A „ sve vidi” ugyanis a horvátban azt jelenti , hogy mindent lát . A település kezdetben a mai Gornji Sevidként ismert részen alakult ki és a part mentén jobbára csak a halászok laktak . Később a turizmus fejlődésével a súlypont a tengerpartra tevődött át . 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.ban az osztrák fennhatóság alatt alakult meg Marina község , melynek területéhez már Sevid is hozzá tartozott . A községig működött , amikor területét Trogirhoz csatolták . A településnekbanbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A település lakosságabenfő volt , akik a rogoznicai plébániához tartoztak . Fő bevételi forrásukat a turizmus jelenti . Lakosság ( 1869-ben,ben ésben a ma Rogoznicához tartozó Dvornica és Ražanj lakosságát is ide számították.ig Vinišće lakosságával együtt . ) Nevezetességei A Szent Vid-hegy déli lejtőin Krči területén találhatók a középkori Szent Vid templom maradványai . A Stari Trogir-öbölben római villa rustica maradványai találhatók . A pihenési , gazdasági és kikötői célokat szolgáló épületegyüttes északnyugat-délkeleti tájolású volt . A faragott kövekből épített falak magassága ma isésméter között váltakozik . Az épületegyüttes feltárása még várat magára . A Szent Kereszt tiszteletére szentelt modern temetőkápolnája . A közeli Sv . Arhanđel-szigeten a Szent Főangyalok tiszteletére szentelt templom és kolostor található . Jegyzetek További információk Marina község hivatalos oldala Marina turisztikai irodájának honlapja A rogoznicai plébánia honlapja A marinai Szent Jakab plébánia honlapja Rövid képes ismertető Turistakalauz Dunja Babić : Opis trogira i njevoga teritorija a kraja stoljeća Split-Dalmácia megye települései