Gljev
Gljev falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Sinjhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 36, közúton 48 km-re északkeletre, községközpontjától 14 km-re északkeletre, a Sinji mező felett, a Cetina folyótól keletre, a Kamešnica-hegység lejtőin, az országhatár mellett fekszik.

Története 
A régészeti leletek tanúsága szerint már ősidőktől fogva lakott volt. A legősibb itt élő ismert nép az illírek egyik törzse a dalmátok voltak. Jelenlétükről a Gljev határában található erődített település maradványai tanúskodnak. A rómaiak a 6 és 9 között zajlott utolsó nagy dalmát felkelés leverését követően szilárdították meg hatalmukat a térségben. A település határában kisebb késő ókori erődítmény maradványai találhatók, mely a népvándorlás idején védte sikertelenül a Dalmáciát övező római limest. A horvátok ősei az avarokkal egy időben, a 7. század elején telepedtek le a Cetina mentén. A kereszténység felvételéről a közeli Gala területén talált és a Cetinai területi múzeumban őrzött 7. századi, a szentélyt a hívektől elválasztó faragott kőtábla tanúskodik. A középkori horvát állam megalapítása után területe a Cetinai zsupánsághoz, majd az azonos nevű grófsághoz tartozott. A cetinai grófok közül említésre méltók a Nepilićek, akik 1344 és 1435 között birtokolták e területet. Ebből a korból származnak az elsősorban Gljev területén található középkori sírkövek. A Cetina felső folyásának környéke először 1513-ban került török kézre, majd Sinj várának 1536-os eleste után szilárdult meg a török uralom, mely 1686-ig Sinj felszabadításáig tartott. A török uralom idején a horvát lakosság fokozatosan kipusztult. A török felett 1715-ben Sinjnél aratott nagy győzelem, majd az 1718-as  pozsareváci béke véget vetett az állandó török veszélynek. A kipusztult lakosság pótlására a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság érkezett. A hívek kezdetben az otoki plébániához tartoztak, majd 1830-ban megalapították a galai plébániát, melyhez Gljevet is hozzá csatolták. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a településre. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban újra az osztrákoké lett. A Habsburg uralom 1918-ig tartott. 1903-ban megnyílt Obrovac település alapiskolája, mely 1960-ban területi iskola lett, ahova Obrovacon kívül a szomszédos Bajagić, Gala és Gljev gyermekei is jártak. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia részévé vált. 1857-ben 357, 1910-ben 733 lakosa volt. A második világháború idején a Független Horvát Állam része volt. A háború után a szocialista Jugoszlávia része lett. A település 1991-től a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben 326 lakosa volt, akik főként mezőgazdaságból és állattenyésztésből éltek, valamint a közeli városokban dolgoztak. Egyházilag a galai plébániához tartoznak.

Lakosság

Nevezetességei 
Szent Jeromos tiszteletére szentelt római katolikus templomát 1907-ben építették a 18. század első felében épített régi templom helyére. Egyhajós épület négyszögletes apszissal, homlokzata felett új, pengefalú harangtoronnyal, melyben három harang található. A homlokzat közepén kő rozetta, a bejárati oldalon szűk kis félköríves ablakocska látható. Az oltár helyben bányászott kőből épült, rajta a szent szobrával. A diadalívnél áll Szent Péter apostol szobra. A templomban egy régi feszület is található. Az épület belsejét nemrég újították fel, bevezették az áramot, az automatikus harangozást, a hangosítást, új padokat helyeztek el, a keresztutat pedig a lorettói nővérek spliti kápolnájából hozták át. A templom mellett az 1980-as években Mile Marović atya idejében hittantermet építettek. A templom körül temető található, melynek kerítését 1975-ben építették. A temetőben még látható néhány késő középkori sírkő. A temetőm kívül, a bejárattól mintegy húsz méterre nyugatra egy kis méretű, történelem előtti halomsír látható rajta késő középkori sírkővel. A régészeti lelőhely és a templom kulturális védelem alatt áll.
A település híres népszokásairól és népi hagyományairól is.

Jegyzetek

Források 
Az obrovaci Ivan Mažuranić alapiskola honlapja 
A spliti ferences rendtartomány honlapja

További információk 
Sinj város hivatalos oldala 
Sinj város turisztikai irodájának honlapja 
A sinji plébánia honlapja 
A split-makarskai érsekség honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Gljev falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Sinjhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északkeletre , községközpontjátólkm-re északkeletre , a Sinji mező felett , a Cetina folyótól keletre , a Kamešnica-hegység lejtőin , az országhatár mellett fekszik . Története A régészeti leletek tanúsága szerint már ősidőktől fogva lakott volt . A legősibb itt élő ismert nép az illírek egyik törzse a dalmátok voltak . Jelenlétükről a Gljev határában található erődített település maradványai tanúskodnak . A rómaiak aésközött zajlott utolsó nagy dalmát felkelés leverését követően szilárdították meg hatalmukat a térségben . A település határában kisebb késő ókori erődítmény maradványai találhatók , mely a népvándorlás idején védte sikertelenül a Dalmáciát övező római limest . A horvátok ősei az avarokkal egy időben , a század elején telepedtek le a Cetina mentén . A kereszténység felvételéről a közeli Gala területén talált és a Cetinai területi múzeumban őrzött századi , a szentélyt a hívektől elválasztó faragott kőtábla tanúskodik . A középkori horvát állam megalapítása után területe a Cetinai zsupánsághoz , majd az azonos nevű grófsághoz tartozott . A cetinai grófok közül említésre méltók a Nepilićek , akikésközött birtokolták e területet . Ebből a korból származnak az elsősorban Gljev területén található középkori sírkövek . A Cetina felső folyásának környéke előszörban került török kézre , majd Sinj váránakos eleste után szilárdult meg a török uralom , melyig Sinj felszabadításáig tartott . A török uralom idején a horvát lakosság fokozatosan kipusztult . A török felettben Sinjnél aratott nagy győzelem , majd azas pozsareváci béke véget vetett az állandó török veszélynek . A kipusztult lakosság pótlására a velencei hatóságok irányításával és rámai ferences szerzetesek vezetésével Boszniából és Hercegovinából keresztény lakosság érkezett . A hívek kezdetben az otoki plébániához tartoztak , majdban megalapították a galai plébániát , melyhez Gljevet is hozzá csatolták . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be a településre.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utánban újra az osztrákoké lett . A Habsburg uralomig tartott.ban megnyílt Obrovac település alapiskolája , melyban területi iskola lett , ahova Obrovacon kívül a szomszédos Bajagić , Gala és Gljev gyermekei is jártak.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia részévé vált.benbenlakosa volt . A második világháború idején a Független Horvát Állam része volt . A háború után a szocialista Jugoszlávia része lett . A településtől a független Horvátországhoz tartozik.benlakosa volt , akik főként mezőgazdaságból és állattenyésztésből éltek , valamint a közeli városokban dolgoztak . Egyházilag a galai plébániához tartoznak . Lakosság Nevezetességei Szent Jeromos tiszteletére szentelt római katolikus templomátben építették a század első felében épített régi templom helyére . Egyhajós épület négyszögletes apszissal , homlokzata felett új , pengefalú harangtoronnyal , melyben három harang található . A homlokzat közepén kő rozetta , a bejárati oldalon szűk kis félköríves ablakocska látható . Az oltár helyben bányászott kőből épült , rajta a szent szobrával . A diadalívnél áll Szent Péter apostol szobra . A templomban egy régi feszület is található . Az épület belsejét nemrég újították fel , bevezették az áramot , az automatikus harangozást , a hangosítást , új padokat helyeztek el , a keresztutat pedig a lorettói nővérek spliti kápolnájából hozták át . A templom mellett azas években Mile Marović atya idejében hittantermet építettek . A templom körül temető található , melynek kerítésétben építették . A temetőben még látható néhány késő középkori sírkő . A temetőm kívül , a bejárattól mintegy húsz méterre nyugatra egy kis méretű , történelem előtti halomsír látható rajta késő középkori sírkővel . A régészeti lelőhely és a templom kulturális védelem alatt áll . A település híres népszokásairól és népi hagyományairól is . Jegyzetek Források Az obrovaci Ivan Mažuranić alapiskola honlapja A spliti ferences rendtartomány honlapja További információk Sinj város hivatalos oldala Sinj város turisztikai irodájának honlapja A sinji plébánia honlapja A split-makarskai érsekség honlapja Split-Dalmácia megye települései