Podbablje Gornje
Podbablje Gornje (1931-ig Podbablje, 1991-ig Gornje Podbablje) falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Podbablje községhez tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 61, közúton 83 km-re keletre, Makarskától légvonalban 16, közúton 36 km-re északkeletre, a dalmát Zagora területén, Imotska krajina középső részén, Imotski városával szemben 8 km-re délnyugatra, az Imotski-mező déli oldala felett emelkedő Baba-hegy aljában fekszik.

Története 
Nevét  felette emelkedő 546 méteres "Baba" nevű hegyről kapta. Jelentése Baba alatti hely. A „gornje” (felső) jelző az alatta fekvő Donje Podbabljétől, azaz a mai Drumtól különbözteti meg jelezve, hogy magasabban fekszik. A térség első ismert népe az illírek voltak. Jelenlétüket igazolják az ókorból fennmaradt halomsírok és várak maradványai. Az illír háborúk végeztével az 1. század elején e terület is Dalmácia római tartomány része lett. A békésebb idők gazdasági felvirágzást hoztak e vidék számára is. A kereszténység már az első századokban elterjedt ezen a területen, erről mesélnek a szomszédos Zmijavcin talált ókeresztény bazilika maradványai, melyek a 6. századból származnak. A horvátok ősei a 7. században vándoroltak be erre a vidékre. A középkori horvát állam közigazgatásában ez a terület Fehér-Horvátországhoz, azon belül az Imoti zsupánsághoz tartozott. A bencés atyák a 11. században Proložachoz tartozó Opačacnál a Vrljika-folyó forrásánál építették fel kolostorukat, innen végezték a térség lakóinak keresztény hitre térítését. A 14. századtól a hívek lelki gondozását a ferencesek vették át, akik az elpusztult kolostort újjáépítették. A török 1463-ban meghódította a közeli Boszniát, majd 1493-re már ez a terület is uralmuk alá került. A török uralom idején „Donba”, illetve „Dobablje” volt a neve. Az 1699-es karlócai béke török kézen hagyta. Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró pozsareváci békével 1718-ban történt meg. Ezután a Velencei Köztársaság fennhatósága alá tartozott. A török uralom teljes ideje alatt a hívek lelki gondozását a vrljikai ferencesek látták el, kolostoruk a 17. századtól már a Prološko blato kis Manastir nevű szigetén működött. A 16. század második felében a rend a közeli Kamenmoston is letelepedett, ahol saját rendházuk és kápolnájuk is volt. A podbabljei plébániát kezdetben a ferences atyák vezették, akik 1735-ig laktak Kamenmoston, ezután építették fel az új plébániaházat a plébánia központjában. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után 1813-tól újra az osztrákoké lett. A falunak 1857-ben 1521, 1910-ben 2008 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később a Jugoszláv Királyság része lett. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. 2011-ben a településnek 523 lakosa volt.

Lakosság 

(Az adatok 1857-től 1921-ig Grubine, 1857-ben és 1869-ben Podosoje, 1857-ben, 1869-ben és 1921-ben Kamenmost, 1869-ben és 1921-ben Drum lakosságát is tartalmazzák.)

Nevezetességei 
Szent Mihály és Szent Simon tiszteletére szentelt temploma 1941-ben épült. A második világháború után hittanteremként működött, ekkor bővítették és felújították. A templomban Szent Simon, Szent Mihály és Szűz Mária szobrai találhatók. Minden második vasárnapon mondanak szentmisét benne.
Szent Márk evangélista tiszteletére szentelt templomát a környező települések hívei építették és 1993. április 25-én Szent Márk ünnepén szentelték fel. A templomban Szent Márk és Szűz Mária szobrai találhatók.
Védett építmény az Imotski-mező déli részén, Jaruga medrén Mračajnál átvezető kőhíd. A Jaruga-csatorna a Prološki blatoból ered és a Vrljika folyóba ömlik. A híd egy két boltíves kőhíd, amelyet a 19. század végén építettek helyben faragott kőtömbökből. A boltívek hosszúkás kőgerendákon fekszenek, amelyek a nyugati és a keleti oldalon félkör alakú kiemelkedésekben végződnek. A híd hossza 11,10 m, az útburkolat szélessége mellvédekkel 6,10 m.

Jegyzetek

Források 
Podbablje község hivatalos oldala 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
A község információs portálja 
A spliti ferences rendtartomány honlapja 
Podbablje – turistainformációk

Irodalom 
Strategija razvoja općine Podbablje 2015-2020. Podbablje,2015.  - Podbablje község fejlesztési stratégiája  

Split-Dalmácia megye települései
Podbablje Gornjeig Podbablje,ig Gornje Podbablje ) falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Podbablje községhez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , Makarskától légvonalban közútonkm-re északkeletre , a dalmát Zagora területén , Imotska krajina középső részén , Imotski városával szembenkm-re délnyugatra , az Imotski-mező déli oldala felett emelkedő Baba-hegy aljában fekszik . Története Nevét felette emelkedőméteres " Baba " nevű hegyről kapta . Jelentése Baba alatti hely . A „ gornje” ( felső ) jelző az alatta fekvő Donje Podbabljétől , azaz a mai Drumtól különbözteti meg jelezve , hogy magasabban fekszik . A térség első ismert népe az illírek voltak . Jelenlétüket igazolják az ókorból fennmaradt halomsírok és várak maradványai . Az illír háborúk végeztével az század elején e terület is Dalmácia római tartomány része lett . A békésebb idők gazdasági felvirágzást hoztak e vidék számára is . A kereszténység már az első századokban elterjedt ezen a területen , erről mesélnek a szomszédos Zmijavcin talált ókeresztény bazilika maradványai , melyek a századból származnak . A horvátok ősei a században vándoroltak be erre a vidékre . A középkori horvát állam közigazgatásában ez a terület Fehér-Horvátországhoz , azon belül az Imoti zsupánsághoz tartozott . A bencés atyák a században Proložachoz tartozó Opačacnál a Vrljika-folyó forrásánál építették fel kolostorukat , innen végezték a térség lakóinak keresztény hitre térítését . A századtól a hívek lelki gondozását a ferencesek vették át , akik az elpusztult kolostort újjáépítették . A törökban meghódította a közeli Boszniát , majdre már ez a terület is uralmuk alá került . A török uralom idején „ Donba” , illetve „ Dobablje” volt a neve . Azes karlócai béke török kézen hagyta . Végleges felszabadulása csak az újabb velencei-török háborút lezáró pozsareváci békévelban történt meg . Ezután a Velencei Köztársaság fennhatósága alá tartozott . A török uralom teljes ideje alatt a hívek lelki gondozását a vrljikai ferencesek látták el , kolostoruk a századtól már a Prološko blato kis Manastir nevű szigetén működött . A század második felében a rend a közeli Kamenmoston is letelepedett , ahol saját rendházuk és kápolnájuk is volt . A podbabljei plébániát kezdetben a ferences atyák vezették , akikig laktak Kamenmoston , ezután építették fel az új plébániaházat a plébánia központjában . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége utántól újra az osztrákoké lett . A falunakbenbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később a Jugoszláv Királyság része lett . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik.ben a településneklakosa volt . Lakosság ( Az adatoktőlig Grubine, ben ésben Podosoje, ben, ben ésben Kamenmost, ben ésben Drum lakosságát is tartalmazzák . ) Nevezetességei Szent Mihály és Szent Simon tiszteletére szentelt templomaben épült . A második világháború után hittanteremként működött , ekkor bővítették és felújították . A templomban Szent Simon , Szent Mihály és Szűz Mária szobrai találhatók . Minden második vasárnapon mondanak szentmisét benne . Szent Márk evangélista tiszteletére szentelt templomát a környező települések hívei építették és áprilisén Szent Márk ünnepén szentelték fel . A templomban Szent Márk és Szűz Mária szobrai találhatók . Védett építmény az Imotski-mező déli részén , Jaruga medrén Mračajnál átvezető kőhíd . A Jaruga-csatorna a Prološki blatoból ered és a Vrljika folyóba ömlik . A híd egy két boltíves kőhíd , amelyet a század végén építettek helyben faragott kőtömbökből . A boltívek hosszúkás kőgerendákon fekszenek , amelyek a nyugati és a keleti oldalon félkör alakú kiemelkedésekben végződnek . A híd hossza10 m , az útburkolat szélessége mellvédekkel10 m . Jegyzetek Források Podbablje község hivatalos oldala A split-makarskai érsekség honlapja További információk A község információs portálja A spliti ferences rendtartomány honlapja Podbablje – turistainformációk Irodalom Strategija razvoja općine Podbablje Podbablje,2015. - Podbablje község fejlesztési stratégiája Split-Dalmácia megye települései