Kanyó András
Kanyó András (Szamosújlak, 1932. szeptember 17. – Budapest, 2021. április 7.) magyar hírszerző, rendőrtiszt, újságíró.

Életútja 
Szakérettségi után elvégezte az Idegen Nyelvi Főiskolát (angol nyelv és irodalom, okleveles fordító és tolmács). 1951 júliusa és 1953 június között hírszerzőként dolgozott az ÁVH-nál; utóbbi megszűnése után a Belügyminisztérium alá rendelt hírszerzésnél. 1956-ban moszkvai továbbképzésen volt, 1957–1961 között pedig Londonban. Külföldön szerzett tapasztalatai alapján bírálta a vezetést, a munkamódszereket, és 1966-ban kirúgták.

Egy ideig munkanélküli volt, majd munkatárs a TV Híradónál, 1968–69-ben a Magyar Hírlapnál. 1970–1989 között a Népszabadság tudósítója Kelet-Berlinben, Moszkvában és Bonnban. 1989–1990-ben a Magyarország hetilap főszerkesztője. A rendszerváltáskor elbocsátották. Reklámmal és rendezvényszervezéssel foglalkozó családi vállalkozást alapított, s könyveket írt.

Könyvei 
 Versenyfutás az olajért, Táncsics Kiadó, 1976
 Semlegesek fegyverben, Zrinyi Kiadó, 1976
 Latin-Amerika jövője, Ifjúsági Lapkiadó Vállalat, 1979
 Német Szövetségi Köztársaság útikönyv, társszerző, Panoráma, 1980
 Der gefesselte Riese - Die Bundesrepublik Deutschland, német nyelvű kötet, társszerző, Econ Verlag Düsseldorf-Wien, 1981
 Fegyverek a Rajna partján, Zrínyi Katonai Kiadó, 1983
 Ki a rakétákkal Európából, Országos Béketanács (Budapest), 1987
 Végakarat, Hírlapkiadó Vállalat, 1989
 Horthy és a magyar tragédia, Népszabadság Zrt. Viva Media Holding, 2008
 Igazságtétel - Mindszenty másik arca, Divald Bt., 2010
 Egy kirúgott hírszerző emlékei, Ad Librum Kft., 2016. október

Jegyzetek

Források 
 Meghalt Kanyó András
 port.hu

1932-ben született személyek
2021-ben elhunyt személyek
Hírszerzők
Magyar rendőrök
Magyar újságírók
Kanyó András ( Szamosújlak , szeptember – Budapest , április ) magyar hírszerző , rendőrtiszt , újságíró . Életútja Szakérettségi után elvégezte az Idegen Nyelvi Főiskolát ( angol nyelv és irodalom , okleveles fordító és tolmács) .júliusa ésjúnius között hírszerzőként dolgozott az ÁVH-nál ; utóbbi megszűnése után a Belügyminisztérium alá rendelt hírszerzésnél.ban moszkvai továbbképzésen volt,1961 között pedig Londonban . Külföldön szerzett tapasztalatai alapján bírálta a vezetést , a munkamódszereket , ésban kirúgták . Egy ideig munkanélküli volt , majd munkatárs a TV Híradónál,69-ben a Magyar Hírlapnál.1989 között a Népszabadság tudósítója Kelet-Berlinben , Moszkvában és Bonnban.1990-ben a Magyarország hetilap főszerkesztője . A rendszerváltáskor elbocsátották . Reklámmal és rendezvényszervezéssel foglalkozó családi vállalkozást alapított , s könyveket írt . Könyvei Versenyfutás az olajért , Táncsics Kiadó , Semlegesek fegyverben , Zrinyi Kiadó , Latin-Amerika jövője , Ifjúsági Lapkiadó Vállalat , Német Szövetségi Köztársaság útikönyv , társszerző , Panoráma , Der gefesselte Riese - Die Bundesrepublik Deutschland , német nyelvű kötet , társszerző , Econ Verlag Düsseldorf-Wien , Fegyverek a Rajna partján , Zrínyi Katonai Kiadó , Ki a rakétákkal Európából , Országos Béketanács ( Budapest ) , Végakarat , Hírlapkiadó Vállalat , Horthy és a magyar tragédia , Népszabadság Zrt . Viva Media Holding , Igazságtétel - Mindszenty másik arca , Divald Bt . , Egy kirúgott hírszerző emlékei , Ad Librum Kft. , október Jegyzetek Források Meghalt Kanyó András port.hu 1932-ben született személyek 2021-ben elhunyt személyek Hírszerzők Magyar rendőrök Magyar újságírók