Dračevica (Nerežišća)
Dračevica falu Horvátországban, Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Nerežišćához tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 20 km-re délkeletre, a supetari kompkikötőtől  légvonalban 5, közúton 11 km-re délre, községközpontjától 4 km-re nyugatra, a Brač-sziget északnyugati részén, a Nerežišćáról Milnára menő út mellett fekszik.

Története 
Területe már a történelem előtti időben is lakott volt. A Nerežišća felé vezető út mellett szárazon rakott fallal megerősített ókori, feltehetően illír halomsír található. A Blaca kolostorhoz vezető régi út mellett, a Szent Tudor templomtól északkeletre római épületmaradványok láthatók. A települést a török hódítás elől Poljicáról bevándorolt családok alapították a 16. században. Az első letelepedők a Šimunović és Žuvić családok voltak. Letelepedésük helye eredetileg a mai falutól mintegy 3 km-re nyugatra volt, de nem sokkal ezután áttelepültek a mai Dračevica területére. Első említése 1579-ben történt. Első plébániatemplomát a velencei szenátus engedélyével száz évvel később, 1674 és 1678 között építették. 1738-ban 90, 1760-ban már 130 lakos élt a településen. 1770-ben felépítették a második templomot is. A velencei uralomnak 1797-ben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába. 1806-ban a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került, de Napóleon lipcsei veresége után újra az osztrákoké lett. A lakosság hagyományos megélhetését a mezőgazdaság, a szőlő és olajbogyó termesztése biztosította. Ezen kívül főként kőbányászattal foglalkoztak. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. A háború után a szocialista Jugoszláviához tartozott. A település 1991 óta a független Horvátország része. 2011-ben a településnek 89 lakosa volt, akik főként mezőgazdasággal, állattenyésztéssel foglalkoztak.

Népesség 

(1921-ben lakosságát Nerežišćához számították.)

Nevezetességei 
Szent Kozma és Damján vértanúk tiszteletére szentelt régi plébániatemploma 1678-ban épült. A bejárat feletti felirat szerint Kuzma Žuvić építtette és úgy rendelkezett, hogy halála után örökösei viseljék a gondját. 1770-ig a mai plébániatemplom felépüléséig volt a település plébániatemploma. Egyszerű, egyhajós épület bejárata felett nyolcágú rózsaablakkal, felül egy harang számára kialakított harangtoronnyal.

A szeplőtelen fogantatás tiszteletére szentelt mai plébániatemploma 1770-ben épült, 1904-ben meghosszabbították. A templomnak három oltára van, a főoltár Szűz Máriát ábrázoló képe ismeretlen mester alkotása. Harangtornyának építését A. Citteneo írja le "Meštar Ivan" azaz János mester című regényében.

A falu feletti dombon a kőbánya közelében áll a Brač-sziget legnagyobb szélmalma. Egykor az egész sziget lakói ide jártak gabonát őrölni.

Híres emberek 
Itt született 1933. február 19-én Petar Šimunović nyelvész az egyetlen brači születésű akadémikus.

Jegyzetek

Források 
Nerežišća község hivatalos oldala  
 A sziget információs portálja

További információk 
Nerežšća község rendezési terve 

Brač települései
Dračevica falu Horvátországban , Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Nerežišćához tartozik . Fekvése Splittől légvonalbankm-re délkeletre , a supetari kompkikötőtől légvonalban közútonkm-re délre , községközpontjátólkm-re nyugatra , a Brač-sziget északnyugati részén , a Nerežišćáról Milnára menő út mellett fekszik . Története Területe már a történelem előtti időben is lakott volt . A Nerežišća felé vezető út mellett szárazon rakott fallal megerősített ókori , feltehetően illír halomsír található . A Blaca kolostorhoz vezető régi út mellett , a Szent Tudor templomtól északkeletre római épületmaradványok láthatók . A települést a török hódítás elől Poljicáról bevándorolt családok alapították a században . Az első letelepedők a Šimunović és Žuvić családok voltak . Letelepedésük helye eredetileg a mai falutól mintegykm-re nyugatra volt , de nem sokkal ezután áttelepültek a mai Dračevica területére . Első említéseben történt . Első plébániatemplomát a velencei szenátus engedélyével száz évvel később,ésközött építették.banban márlakos élt a településen.ben felépítették a második templomot is . A velencei uralomnakben vége szakadt és osztrák csapatok vonultak be Dalmáciába.ban a sziget az osztrákokat legyőző franciák uralma alá került , de Napóleon lipcsei veresége után újra az osztrákoké lett . A lakosság hagyományos megélhetését a mezőgazdaság , a szőlő és olajbogyó termesztése biztosította . Ezen kívül főként kőbányászattal foglalkoztak.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . A háború után a szocialista Jugoszláviához tartozott . A településóta a független Horvátország része.ben a településneklakosa volt , akik főként mezőgazdasággal , állattenyésztéssel foglalkoztak . Népesség ( 1921-ben lakosságát Nerežišćához számították . ) Nevezetességei Szent Kozma és Damján vértanúk tiszteletére szentelt régi plébániatemplomaban épült . A bejárat feletti felirat szerint Kuzma Žuvić építtette és úgy rendelkezett , hogy halála után örökösei viseljék a gondját.ig a mai plébániatemplom felépüléséig volt a település plébániatemploma . Egyszerű , egyhajós épület bejárata felett nyolcágú rózsaablakkal , felül egy harang számára kialakított harangtoronnyal . A szeplőtelen fogantatás tiszteletére szentelt mai plébániatemplomaben épült,ben meghosszabbították . A templomnak három oltára van , a főoltár Szűz Máriát ábrázoló képe ismeretlen mester alkotása . Harangtornyának építését A . Citteneo írja le " Meštar Ivan " azaz János mester című regényében . A falu feletti dombon a kőbánya közelében áll a Brač-sziget legnagyobb szélmalma . Egykor az egész sziget lakói ide jártak gabonát őrölni . Híres emberek Itt született februárén Petar Šimunović nyelvész az egyetlen brači születésű akadémikus . Jegyzetek Források Nerežišća község hivatalos oldala A sziget információs portálja További információk Nerežšća község rendezési terve Brač települései