Buza Gábor (mérnök)
Buza Gábor (Szeged, 1952. július 21. –) mérnök, a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Gépjárművek és Járműgyártás Tanszékének nyugalmazott docense, a Miskolci Egyetem Fémtani és Képlékenyalakítási Intézeti Tanszékének címzetes egyetemi tanára. A Magyar Tudományos Akadémia Anyagtudományi és Technológiai Tudományos Bizottság szavazati jogú tagja és a Nagyenergiasűrűségű Megmunkálások Albizottság titkára. A Bay Zoltán Alkalmazott Kutatási Közalapítvány kutatóprofesszora.

Pályafutása 
A Miskolci Nehézipari Műszaki Egyetem Kohómérnöki Karán diplomázott 1975-ben. Az egyetem után a Vasipari Kutatóintézetben helyezkedett el, a Fémtani Osztály kutatómérnökeként. Az acélok γ-α fázisátalakulással járó hőkezelési folyamatainak matematikai modellezését kutatta. Részt vett a Farkas Bertalan űrrepülése kapcsán végzett űr-anyagtechnológiai kísérletekben. Három évig Düsseldorfban dolgozott a Max Planck Institut für Eisenforschung nevű vasipari kutatóintézetben.

1987-től a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Gépjárművek és Járműgyártás Tanszékén dolgozott. Itt nagy energiasűrűségű anyagmegmunkáló technológiákkal (plazmaszórással, majd nagy fényteljesítményű lézerekkel) foglalkozott.

1986-ban a BME-n egyetemi doktori fokozatot szerzett. 1991-ben a műszaki tudományok kandidátusa lett, 1998-ban pedig PhD fokozatot nyert el a Miskolci Egyetemen.

Díjai, elismerései 
Akadémiai-Szabadalmi Nívódíj, 2007
Kiváló munkáért miniszteri dicséretet, 1981

Jegyzetek 

Élő személyek
1952-ben született személyek
Szegediek
Magyar mérnökök
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Buza Gábor ( Szeged , július – ) mérnök , a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Gépjárművek és Járműgyártás Tanszékének nyugalmazott docense , a Miskolci Egyetem Fémtani és Képlékenyalakítási Intézeti Tanszékének címzetes egyetemi tanára . A Magyar Tudományos Akadémia Anyagtudományi és Technológiai Tudományos Bizottság szavazati jogú tagja és a Nagyenergiasűrűségű Megmunkálások Albizottság titkára . A Bay Zoltán Alkalmazott Kutatási Közalapítvány kutatóprofesszora . Pályafutása A Miskolci Nehézipari Műszaki Egyetem Kohómérnöki Karán diplomázottben . Az egyetem után a Vasipari Kutatóintézetben helyezkedett el , a Fémtani Osztály kutatómérnökeként . Az acélok γ-α fázisátalakulással járó hőkezelési folyamatainak matematikai modellezését kutatta . Részt vett a Farkas Bertalan űrrepülése kapcsán végzett űr-anyagtechnológiai kísérletekben . Három évig Düsseldorfban dolgozott a Max Planck Institut für Eisenforschung nevű vasipari kutatóintézetben . 1987-től a Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem Gépjárművek és Járműgyártás Tanszékén dolgozott . Itt nagy energiasűrűségű anyagmegmunkáló technológiákkal ( plazmaszórással , majd nagy fényteljesítményű lézerekkel ) foglalkozott . 1986-ban a BME-n egyetemi doktori fokozatot szerzett.ben a műszaki tudományok kandidátusa lett, ban pedig PhD fokozatot nyert el a Miskolci Egyetemen . Díjai , elismerései Akadémiai-Szabadalmi Nívódíj , Kiváló munkáért miniszteri dicséretet , Jegyzetek Élő személyek 1952-ben született személyek Szegediek Magyar mérnökök Magyar egyetemi , főiskolai oktatók