Trnbusi
Trnbusi falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Omišhoz tartozik.

Fekvése 
Splittől légvonalban 27, közúton 44 km-re keletre, községközpontjától légvonalban 9, közúton 27 km-re északkeletre, Gornja Poljicán, a Poljica területén, a Cetina déli partja és a Mosor-hegység között fekszik. Itt halad át az A1-es autópálya.

Története 
Területe a középkorban része volt a 13. században alapított, úgynevezett Poljicai Köztársaságnak, mely tulajdonképpen egy jelentős autonómiával rendelkező kenézség volt. Poljica kezdetben a horvát-magyar királyok, majd 1444-től a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott. Velence nagyfokú autonómiát biztosított a poljicai települések számára. Jogi berendezkedését az 1490-ben kibocsátott Poljicai Statutum határozta meg, mely egyúttal rögzítette határait is. Területe már nagyon korán, 1495 előtt török uralom alá került és csak 1715-ben a velencei-török háború során szabadult fel a török uralom alól. Ezután ismét velencei fennhatóság alá tartozott, de autonómiájának valamely szintjét végig megőrizte. Poljica önállóságát 1807-ben a bevonuló napóleoni francia csapatok szüntették meg. Napóleon lipcsei veresége után 1813-ban a Habsburgoké lett.

A település maga a középkorban a gornji dolaci kantonhoz, egyházilag pedig a gornja poljicai települések közös plébániájához tartozott. 1625-ben Szent Lukács templomával a tizenöt poljicai plébánia egyikeként tűnik fel, papja is volt Stjepan Tomasović személyében. Ekkor 130 lelket számláltak a településen. 1857-ben 303, 1910-ben 494 lakosa volt. 1918-ban az új szerb-horvát-szlovén állam, majd később Jugoszlávia része lett. Plébániaházát a második világháború idején 1942. október 2-án felgyújtották az olasz parancsnokság alatt álló knini csetnik csapatok. Ezután több évig elhagyatott volt. A háború után a szocialista Jugoszláviához került. 1991 óta a független Horvátországhoz tartozik. Az 1970-es évek óta lakossága a fiatalok elvándorlása miatt folyamatosan csökkent. 2011-ben a településnek 162 lakosa volt.

Lakosság 

(1857-ben és 1890-ben Trambusi néven.)

Nevezetességei 
Szent Lukács evangélista tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemploma 1907 és 1912 között épült szépen faragott kövekből. A település központjában közvetlenül az út mellett áll. Bejárata felett a homlokzaton kereszt alakú ablak, felette pedig pengefalú harangtorony áll a tetején kőkereszttel. A harangtoronyban két harang található. A hajó hosszúsága 13, szélessége 7,70 méter, a félköríves apszisa 4 méter hosszú és 5 méter széles. A templomnak kezdetben három oltára volt, 1980-as években azonban megújították és a két mellékoltárt megszüntették. Szent Lukács és a Rózsafüzér királynője szobrai díszítik. A templomot körítőfal övezi.
A régi Szent Lukács plébániatemplomot a település nyugati részén, a temetőben találjuk. Miután az új plébániatemplom felépült temetőkápolnává alakították át. A szakemberek szerint a 16. században építették. Helyén feltehetően már korábban is szakrális építmény volt. 1625-ben már plébániatemplomként említik, majd a török alóli felszabadulás után is többször szerepel a spliti érsekek által végzett egyházi vizitációk irataiban. 1762-ben a vizitáció során Grgo Lekšić plébános arra kérte Dinarić érseket, hogy rendelje el a templom és környezetének rendezését. Ekkor építették az épületet övező kőfalat az állatok bemenetelének megakadályozására. Egyszerű kőépület, bejárata felett kis körablakkal, homlokzata felett kis harangtoronnyal, melyben egy harang található.

Jegyzetek

Források 
A split-makarskai érsekség honlapja

További információk 
Omiš város hivatalos oldala  
Omiš város turisztikai irodájának honlapja 

Split-Dalmácia megye települései
Trnbusi falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Omišhoz tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re keletre , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északkeletre , Gornja Poljicán , a Poljica területén , a Cetina déli partja és a Mosor-hegység között fekszik . Itt halad át az A1-es autópálya . Története Területe a középkorban része volt a században alapított , úgynevezett Poljicai Köztársaságnak , mely tulajdonképpen egy jelentős autonómiával rendelkező kenézség volt . Poljica kezdetben a horvát-magyar királyok , majdtől a Velencei Köztársaság uralma alá tartozott . Velence nagyfokú autonómiát biztosított a poljicai települések számára . Jogi berendezkedését azben kibocsátott Poljicai Statutum határozta meg , mely egyúttal rögzítette határait is . Területe már nagyon korán, előtt török uralom alá került és csakben a velencei-török háború során szabadult fel a török uralom alól . Ezután ismét velencei fennhatóság alá tartozott , de autonómiájának valamely szintjét végig megőrizte . Poljica önállóságátben a bevonuló napóleoni francia csapatok szüntették meg . Napóleon lipcsei veresége utánban a Habsburgoké lett . A település maga a középkorban a gornji dolaci kantonhoz , egyházilag pedig a gornja poljicai települések közös plébániájához tartozott.ben Szent Lukács templomával a tizenöt poljicai plébánia egyikeként tűnik fel , papja is volt Stjepan Tomasović személyében . Ekkorlelket számláltak a településen.benbenlakosa volt.ban az új szerb-horvát-szlovén állam , majd később Jugoszlávia része lett . Plébániaházát a második világháború idején októberán felgyújtották az olasz parancsnokság alatt álló knini csetnik csapatok . Ezután több évig elhagyatott volt . A háború után a szocialista Jugoszláviához került.óta a független Horvátországhoz tartozik . Azes évek óta lakossága a fiatalok elvándorlása miatt folyamatosan csökkent.ben a településneklakosa volt . Lakosság ( 1857-ben ésben Trambusi néven . ) Nevezetességei Szent Lukács evangélista tiszteletére szentelt római katolikus plébániatemplomaésközött épült szépen faragott kövekből . A település központjában közvetlenül az út mellett áll . Bejárata felett a homlokzaton kereszt alakú ablak , felette pedig pengefalú harangtorony áll a tetején kőkereszttel . A harangtoronyban két harang található . A hajó hosszúsága szélessége70 méter , a félköríves apszisaméter hosszú ésméter széles . A templomnak kezdetben három oltára volt , as években azonban megújították és a két mellékoltárt megszüntették . Szent Lukács és a Rózsafüzér királynője szobrai díszítik . A templomot körítőfal övezi . A régi Szent Lukács plébániatemplomot a település nyugati részén , a temetőben találjuk . Miután az új plébániatemplom felépült temetőkápolnává alakították át . A szakemberek szerint a században építették . Helyén feltehetően már korábban is szakrális építmény volt.ben már plébániatemplomként említik , majd a török alóli felszabadulás után is többször szerepel a spliti érsekek által végzett egyházi vizitációk irataiban.ben a vizitáció során Grgo Lekšić plébános arra kérte Dinarić érseket , hogy rendelje el a templom és környezetének rendezését . Ekkor építették az épületet övező kőfalat az állatok bemenetelének megakadályozására . Egyszerű kőépület , bejárata felett kis körablakkal , homlokzata felett kis harangtoronnyal , melyben egy harang található . Jegyzetek Források A split-makarskai érsekség honlapja További információk Omiš város hivatalos oldala Omiš város turisztikai irodájának honlapja Split-Dalmácia megye települései