Junkers
A Junkers Flugzeug- und Motorenwerke AG német repülőgép- és repülőgépmotor-gyártó cég volt. Az első világháborúban és az 1920-as években élenjárt a csak fémből épült repülőgépek készítésében. Miután alapítóját, Hugo Junkerst a nemzetiszocialista kormányzat 1934-ben félreállította és államosították a céget, a Junkers Németország egyik legfontosabb harci repülőgépgyártójává vált. 1958-ban beolvadt a Messerschmitt-Bölkow-Blohm konzorciumba, 1969-től pedig megszüntették a Junkers márkanév használatát.

Az első világháborúban

Hugo Junkers 1895-ben alapította cégét, amely kezdetben kazánok, radiátorok és gáztűzhelyek gyártásával foglalkozott. Az 1910-es évek elején érdeklődni kezdett a repülőgépek iránt és 1914-ben elkezdte kísérleteit egy csak fémből készített konstrukcióval. Az akkori repülőgépek jellemzően rétegelt falemezből, szárnyuk pedig fakeretre feszített vászonból épültek. 1915 végére elkészült az egyfedelű Junkers J 1 (nem összetévesztendő a későbbi Junkers J.I vadászgéppel), becenevén Pléhszamár (Blechesel). Az acéllemezekből épített gép szárnyát nem külső huzalok feszítették, hanem belső konzol tartotta. A J 1 nehéz, rosszul manőverező repülő volt, de kedvező aerodinamikai tulajdonsági miatt a mindössze 120 lóerős, hathengeres Mercedes D.II motor is elég volt, hogy 170 km/h-s sebességet érjen el.

A J 2 egy katonai célokra továbbfejlesztett, géppuskával felfegyverzett prototípus volt, amit a J 3 követett, amin már forgómotort és az acéllemez-borítás helyett dúralumíniumból készült hullámlemezt alkalmaztak. A hadsereg ragaszkodott az akkor elterjedt kétfedelű konstrukcióhoz, így készült a J 4, amelyen már a szárny és a farok is dúralumíniumból volt. A J 4 volt az első sorozatgyártásba került Junkers-modell, 283-at rendeltek belőle, amiből 184 készült el. A páncélozott, puskalövésektől védett repülő alkalmasnak bizonyult a földi célpontok géppuskázására és a gyalogság támogatására. A légierő Junkers J.I néven regisztrálta a J 4-et és a későbbiekben a más gyártók (Albatros Flugzeugwerke, AEG) hasonló funkciójú repülőit is J kóddal illette.

Hugo Junkers továbbra is az egyfedelű megoldást tekintette a jövő útjának és további prototípusai monoplánként készültek. Az 1917-es J 7, majd az annak módosításaival született kétüléses J 8 szárnya már a törzs alatt helyezkedett el és a korabeli repülőgépekhez képest kimondottan modern külsejűek. A J 8-ból 51 db készült és Junkers CL.I néven került a keleti frontra. A dúralumínium hullámlemez felület a háború alatt és a 20-as években is gyakorlatilag a Junkers védjegyévé vált.

1917. október 20-án a Junkers és a Fokker repülőgépgyártó a kormányzat nyomására Junkers-Fokker Werke AG (Jfa) néven egyesült. A Fokker licencet kapott a Junkers-modellekre és ennek köszönhető, hogy amikor a háború után, 1919-ben ismét szétváltak, a két gyár külsőre hasonló gépeket épített (bár a Fokker eleinte fával dolgozott dúralumínium helyett).

Két háború között
A békekötés után a J 8 alapján hamarosan elkészült az F.13, a világ első fémből készült utasszállító repülőgépe. A négy utasra méretezett gép 1919 júniusában szállt fel először. Gyártását eleinte a versailles-i szerződés minden más német repülőgépével együtt megtiltotta, de a tilalmat később a polgári célú gépek számára feloldották. .

Junkers néhány nagyobb utasszállítót is tervezett, mint az egymotoros G.24-et vagy a hárommotoros G.31-et, de ezek nem lettek sikeresek. A békeszerződés megszorításait 1926-ban visszavonták és az azután piacra dobott Junkers W 33 és Junkers W 34 sorozat már jóval nagyobb számban talált vevőre; általánosan használták, utas-, teher- és később csapatszállításra. W 33/W 34 gépekkel több rekordot is felállítottak 1926 és 1930 között: leszállás nélküli repülési időt, távolsági és magassági rekordot, rajta próbálták ki a rakétahajtású felszállást és a levegőben történő üzemanyag-feltöltést. 1928-ban egy W 33-mal repülték át először kelet-nyugat irányban az Atlanti-óceánt.

Junkers 1924-ben kidolgozott egy forradalmi tervet egy (akkor elképesztően nagy) 80 főt szállítani képes négymotoros "csupaszárny" repülőgépre, ahol az utasok a szárny belsejében lettek volna elhelyezve. Tervei szerint a gép képes lett volna 8-10 óra alatt átrepülni az Atlanti-óceánt. Néhány alapelvet végül a Junkers G.38-ban valósított meg, amely a maga korában a világ legnagyobb utasszállítója volt, bár csak 34 utas és 7 főnyi személyzet fért el rajta. Néhány utasnak a szárny tövének belsejében biztosítottak helyet, amelybe elöl ablakokat is beépítettek.

1932-ben a Junkers tervezett egy aerodinamikus karosszériát a Maybach autógyár számára, de a gazdasági válság miatt a hasonló luxusautókra nem volt nagy kereslet.

1931 körül a cégnek pénzügyi gondjai támadtak és a részvényesek nyomására Hugo Junkers az igazgatói széket átadta barátjának, a kommunista nézeteiről is ismert Adolf Dethmann-nak. A gazdasági gondokat végül úgy oldották meg, hogy a fűtéstechnikai részleget eladták Robert Bosch cégének, amely a mai napig használja a Junkers márkát.

Hitler 1933-as hatalomra jutása után a német repülőgépipart az utasszállításról átterelték hadi célokra. A pacifista és szocialista Hugo Junkerst politikailag megbízhatatlannak ítélték és bebörtönzéssel fenyegetve kényszerítették, hogy adja át az államnak cégeinek többségi részvényeit és szabadalmainak tulajdonjogát. A Repülésügyi Minisztérium (Reichsluftfahrtministerium) egy- és kétüléses harci gépek fejlesztésére állított át a céget; ez alól két jelentősebb kivétel volt, a híres Ju 52 és a Ju 90.

A Ju 52 fejlesztése még 1928-ban indult és a korai egymotoros szállítógépből végül a hárommotoros változat, a "Ju néni" (Tante Ju) lett világhírű. A világ számos országának légitársaságai alkalmazták (Magyarországon is) és a més a második világháború után is gyártotta Spanyolország és Franciaország.

Az 1934-ben kihozott Ju 86 bombázótól kezdődően a Junkers szakított a termékeire jellemző hullámlemezes borítással. A cég részt vett Walther Wever stratégiai bombázóprogramjában és kifejlesztette a Ju 89 nehézbombázót; ám miután Wever légibalesetben meghalt, a minisztérium törölte a programot és inkább a taktikai bombázókat támogatta (később, az angliai csata idején ez a döntés megbosszulta magát). A Ju 89-et végül a Junkers Ju 90-né fejlesztették tovább, ami egy transzatlanti utakra specializált utasszállító volt. Mire azonban végeztek a teszteléssel és megkezdődhetett volna tényleges használatbavétele, kitört a második világháború.

A második világháborúban
Az államosítás után a Junkers fő profilja a harci repülőgépek készítése lett. A legsikeresebb és legismertebb terméke a Ju 87 Stuka zuhanóbombázó volt, amely a földi csapatok támogatására terveztek és jelentősen hozzájárult a Blitzkrieg kezdeti sikereihez. Pontos bombatámadásaival egyfajta légi tüzérség szerepét töltötte be, amely lépést tudott tartani a gyorsan előrenyomuló tankhadosztályokkal. A háború későbbi szakaszában nagykaliberű gépágyúval szerelték fel és tankelhárító szerepkörben is alkalmazták. A Dunkerque-nél és Sztálingrádnál vijjogva lecsapó Stukák a német hadigépezet egyik szimbólumává váltak.

Hasonlóan sikeres modellnek bizonyult a Junkers Ju 88, amely formálisan közepes bombázó volt, de szinte minden funkcióra bevetették: stratégiai bombázóként, zuhanóbombázóként, éjszakai interceptorként és bombázóvadászként vagy akár hajók ellen. Több továbbfejlesztett verziója is gyártásba került, mint a Ju 188 vagy Ju 388, de ezek sem tudták kiszorítani az eredeti modellt. A Ju 52-eseket is széleskörűen használták a háborúban, főleg szállítási, de kisebb bombázói feladatokra is; később azonban már elavultnak számított és a lassú, kevéssé fordulékony típus nagy számban veszett oda Krétán vagy Sztálingrádnál.

A Junkers az Amerikabomber-program keretein belül kifejlesztett egy hatmotoros nehézbombázót, a Ju 390-et, amivel el lehetett volna érni az Egyesült Államokat is, de a háború késői szakaszában Németországnak már a védekezésre kellett koncentrálnia meglévő erőforrásait és a Ju 390-ből csak két prototípus készült el.

A háború után
Németország veresége után a cég átalakult Junkers GmbH-vá, amelyet 1958-ban felvásárolt a több repülőgépgyártó összeolvadásából létrejött Messerschmitt-Bölkow-Blohm csoport. 1967-ben a Messerschmitt beolvasztotta a Junkerst és a márkanév használatát 1969-ben megszüntették.

Junkers-repülőgépek
Az első Junkers-repülőgépeket J betűvel és sorszámmal jelölték. 1919 után újabb betűkódokat vezettek be: A (Austausschflugzeug polgári és katonai célra is), EF (Entwurf-Flugzeug kísérleti), F (Flugzeug repülőgép), G (Grossflugzeug nagy repülőgép) H (a cég moszkvai üzemében készült), K (Kampfflugzeug harci repülőgép), S (Spezial különleges), T (gyakorló), W (Wasserflugzeug hidroplán). Az első világháborúban a légierő a gyárétól eltérő jelzést használt, a repülőgép funkciójának megfelelően: CL (kétüléses gyalogsági támogató), D (együléses kétfedelű felderítő), E (együléses egyfedelű felderítő), J (kétüléses páncélozott kétfedelű gyalogsági támogató). Az államosítás után valamennyi modellt a Ju betűkóddal jelölték.

 Junkers J 1 kísérleti prototípus, az első fémből készült repülőgép (1915)
 Junkers J 2 a J 1 felfegyverzett változata (1916)
 Junkers J 3 kísérleti monoplán, a dúralumínium hullámlemez első alkalmazása
 Junkers J 4 vagy Junkers J.I másfélfedelű gyalogsági támogató gép (1917)
 Junkers J 5 kísérleti modell, a motor a pilóta mögött helyezkedett volna el
 Junkers J 6 kísérleti felderítő monoplán
 Junkers J 7 a J 9 prototípusa (1917)
 Junkers J 8 a J 10 és 11 prototípusa (1917)
 Junkers J 9 vagy Junkers D.I, együléses vadászgép (1918)
 Junkers J 10 vagy Junkers CL.I gyalogsági támogató monoplán (1918)
 Junkers J 11 a J 10 hidroplánváltozata (1918)
 Junkers J 12 az F.13 prototípusa (1919)
 Junkers F.13 vagy J 13, négyüléses utasszállító
 Junkers J 15 a K 16 prototípusa
 Junkers K 16 egymotoros utasszállító (1922)
 Junkers J 17 a K 16 tervben maradt továbbfejlesztése
 Junkers J 18 tengeri felderítő, terv maradt
 Junkers T 19 gyakorló repülőgép (1922)
 Junkers A 20 szállítógép (1923)
 Junkers J 21 vagy T 21 vagy H 21, a Szovjetunióban készült felderítőgép (1923)
 Junkers J 22 vagy H 22, a Szovjetunióban készült vadászgép (1922)
 Junkers T 23 sportrepülőgép (1923)
 Junkers G 23 hárommotoros, tízüléses utasszállító (1923)
 Junkers G 24 a G 23 nagyobb változata (1925)
 Junkers F 24 a G 23 egymotoros változata (1928)
 Junkers A 25 az A 20 L2 motorral felszerelt változata (1926)
 Junkers T 26 gyakorló és sportrepülőgép (1925)
 Junkers T 27 a T 26 másik motorral felszerelt változata (1925)
 Junkers J 28 a T 21 kétüléses változata, tervben maradt
 Junkers J 29 sportrepülőgép (1925)
 Junkers K 30 a G 24 katonai változata (1930)
 Junkers G 31 15 üléses utasszállító (1926)
 Junkers A 32 kísérleti monoplán (1926)
 Junkers W 33 egymotoros szállítórepülő, továbbfejlesztett F.13 (1926)

 Junkers W 34 egymotoros szállító/felderítő, a w 33 továbbfejlesztése (1933)
 Junkers A 35 Posta-, gyakorló- és katonai repülőgép (1926)
 Junkers S 36 kétmotoros postagép (1927)
 Junkers K 37 az S 36 katonai változata (1928)
 Junkers G.38 négymotoros utasszállító, kora legnagyobb repülőgépe (1929)
 Junkers K 39 kísérleti felderítő/bombázó (1927)
 Junkers J 40 utasszállító hidroplán prototípus (1926)
 Junkers W 41 az F 24 Fo 4 dízelmotoros változata (1928)
 Junkers K 43 felderítő (1927)
 Junkers J 44 az A 35 továbbfejlesztése, prototípus
 Junkers Ju 46 postagép, a W 34 továbbfejlesztése
 Junkers K 47 vadászgép, a K.48 prototípusa (1927)
 Junkers A 48 vadászgép (1928)
 Junkers Ju 49 nagy magasságra tervezett kísérleti repülő (1931)
 Junkers A50 sportrepülőgép (1929)
 Junkers K 51 a G 38 Japánban gyártott nehézbombázó változata (1934)
 Junkers Ju 52 a Ju 52/3m egymotoros elődje (1930)
 Junkers Ju 52/3m Tante Ju (Ju néni) utas- és teherszállító
 Junkers K 53 Svédországban gyártott A 35
 Junkers J 54 az A 35 továbbfejlesztése, prototípus (1929)
 Junkers J 56 a K 16 továbbfejlesztése, prototípus (1930)
 Junkers J 58 az F 13 és W 34 továbbfejlesztése, prototípus (1929)
 Junkers Ju 60 egymotoros utasszállító (1932)
 Junkers EF 61 nagy magasságra tervezett vadász/felderítő, prototípus (1936)
 Junkers Ju 86 kétmotoros utasszállító, bombázó, felderítő (1934)
 Junkers Ju 87 Stuka, zuhanóbombázó (1935)
 Junkers Ju 88 bombázó/felderítő/éjszakai vadász
 Junkers Ju 89 nehéz szállítógép/bombázó, prototípus (1936)
 Junkers Ju 90 négymotoros utasszállító, továbbfejlesztett Ju 89 (1937)
 Junkers Ju 160 nagy sebességű utasszállító, a Ju 60 továbbfejlesztése (1934)
 Junkers Ju 186 a Ju 86 négymotoros, nagy magasságra tervezett verziója, terv maradt
 Junkers Ju 187 a Ju 87 továbbfejlesztése, leállították
 Junkers Ju 188 a Ju 88 továbbfejlesztése (1941)
 Junkers Ju 248 a Messershcmitt Me 263 változata
 Junkers Ju 252 szállító (1941)
 Junkers Ju 268 pilóta nélküli "parazitabombázó" projekt (1944)
 Junkers Ju 286 a Ju 86 hatmotoros, nagy magasságú változata, terv maradt
 Junkers Ju 287 előrenyilazott szárnyú, sugárhajtású bombázó, prototípus (1945)
 Junkers Ju 288 bombázó, prototípus (1941)
 Junkers Ju 290 szállító (1941)
 Junkers Ju 322 Mammut vitorlázó szállítógép, prototípus (1941)
 Junkers Ju 352 Herkules, szállító (1944)
 Junkers Ju 388 Störtebeker felderítő/éjszakai vadász (1943)
 Junkers Ju 390 továbbfejlesztett Ju 290, nagy távolságú nehézbombázó (Amerikabomber), prototípus (1943)
 Junkers Ju 488 nehézbombázó, tervezet
 Junkers EF 009 Hubjäger sugárhajtású vadész, tervezet
 Junkers EF 100 transzatlanti utasszállító, tervezet
 Junkers EF 101 hordozó repülőgép, egy "parazita" repülőgéppel, hatótávja 17 ezer km lett volna, tervezet
 Junkers EF 112 duplafarkú tervezet (1942)
 Junkers EF 126 sugárhajtású vadász, a háború után a Szovjetunióban készült el
 Junkers EF 127 az EF 126 rakétahajtású változata
 Junkers EF 128 sugárhajtású vadász, tervezet
 Junkers EF 131 a Ju 287 változata, a Szovjetunióban készült el
 Junkers EF 132 nehézbombázó, a Szovjetunióban dolgoztak rajta, nem készült el
 Junkers EF 140 bombázó/felderítő, a Szovjetunióban készült el
 Junkers EF 150 bombázó, a Szovjetunióban készült el

Jegyzetek

Fordítás

Források
 www.junkers.de
 Junkers Museum
 Luft '46

Repülőgépgyártó cégek
Németországi cégek
Hadiipar
Az 1890-es években alapított cégek
1895-ben alapított szervezetek
A Junkers Flugzeug- und Motorenwerke AG német repülőgép- és repülőgépmotor-gyártó cég volt . Az első világháborúban és azas években élenjárt a csak fémből épült repülőgépek készítésében . Miután alapítóját , Hugo Junkerst a nemzetiszocialista kormányzatben félreállította és államosították a céget , a Junkers Németország egyik legfontosabb harci repülőgépgyártójává vált.ban beolvadt a Messerschmitt-Bölkow-Blohm konzorciumba, től pedig megszüntették a Junkers márkanév használatát . Az első világháborúban Hugo Junkersben alapította cégét , amely kezdetben kazánok , radiátorok és gáztűzhelyek gyártásával foglalkozott . Azes évek elején érdeklődni kezdett a repülőgépek iránt ésben elkezdte kísérleteit egy csak fémből készített konstrukcióval . Az akkori repülőgépek jellemzően rétegelt falemezből , szárnyuk pedig fakeretre feszített vászonból épültek.végére elkészült az egyfedelű Junkers J( nem összetévesztendő a későbbi Junkers J.I vadászgéppel ) , becenevén Pléhszamár ( Blechesel ) . Az acéllemezekből épített gép szárnyát nem külső huzalok feszítették , hanem belső konzol tartotta . A Jnehéz , rosszul manőverező repülő volt , de kedvező aerodinamikai tulajdonsági miatt a mindösszelóerős , hathengeres Mercedes D.II motor is elég volt , hogykm / h-s sebességet érjen el . A Jegy katonai célokra továbbfejlesztett , géppuskával felfegyverzett prototípus volt , amit a Jkövetett , amin már forgómotort és az acéllemez-borítás helyett dúralumíniumból készült hullámlemezt alkalmaztak . A hadsereg ragaszkodott az akkor elterjedt kétfedelű konstrukcióhoz , így készült a J amelyen már a szárny és a farok is dúralumíniumból volt . A Jvolt az első sorozatgyártásba került Junkers-modell , at rendeltek belőle , amibőlkészült el . A páncélozott , puskalövésektől védett repülő alkalmasnak bizonyult a földi célpontok géppuskázására és a gyalogság támogatására . A légierő Junkers J.I néven regisztrálta a Jet és a későbbiekben a más gyártók ( Albatros Flugzeugwerke , AEG ) hasonló funkciójú repülőit is J kóddal illette . Hugo Junkers továbbra is az egyfedelű megoldást tekintette a jövő útjának és további prototípusai monoplánként készültek . Azes J majd az annak módosításaival született kétüléses Jszárnya már a törzs alatt helyezkedett el és a korabeli repülőgépekhez képest kimondottan modern külsejűek . A Jbóldb készült és Junkers CL.I néven került a keleti frontra . A dúralumínium hullámlemez felület a háború alatt és aas években is gyakorlatilag a Junkers védjegyévé vált . 1917. októberán a Junkers és a Fokker repülőgépgyártó a kormányzat nyomására Junkers-Fokker Werke AG ( Jfa ) néven egyesült . A Fokker licencet kapott a Junkers-modellekre és ennek köszönhető , hogy amikor a háború után, ben ismét szétváltak , a két gyár külsőre hasonló gépeket épített ( bár a Fokker eleinte fával dolgozott dúralumínium helyett ) . Két háború között A békekötés után a Jalapján hamarosan elkészült az F.13 , a világ első fémből készült utasszállító repülőgépe . A négy utasra méretezett gépjúniusában szállt fel először . Gyártását eleinte a versailles-i szerződés minden más német repülőgépével együtt megtiltotta , de a tilalmat később a polgári célú gépek számára feloldották. \ . Junkers néhány nagyobb utasszállítót is tervezett , mint az egymotoros G.24-et vagy a hárommotoros G.31-et , de ezek nem lettek sikeresek . A békeszerződés megszorításaitban visszavonták és az azután piacra dobott Junkers Wés Junkers Wsorozat már jóval nagyobb számban talált vevőre ; általánosan használták , utas- , teher- és később csapatszállításra . WWgépekkel több rekordot is felállítottakésközött : leszállás nélküli repülési időt , távolsági és magassági rekordot , rajta próbálták ki a rakétahajtású felszállást és a levegőben történő üzemanyag-feltöltést.ban egy Wmal repülték át először kelet-nyugat irányban az Atlanti-óceánt . Junkersben kidolgozott egy forradalmi tervet egy ( akkor elképesztően nagy) főt szállítani képes négymotoros " csupaszárny " repülőgépre , ahol az utasok a szárny belsejében lettek volna elhelyezve . Tervei szerint a gép képes lett volnaóra alatt átrepülni az Atlanti-óceánt . Néhány alapelvet végül a Junkers G.38-ban valósított meg , amely a maga korában a világ legnagyobb utasszállítója volt , bár csakutas ésfőnyi személyzet fért el rajta . Néhány utasnak a szárny tövének belsejében biztosítottak helyet , amelybe elöl ablakokat is beépítettek . 1932-ben a Junkers tervezett egy aerodinamikus karosszériát a Maybach autógyár számára , de a gazdasági válság miatt a hasonló luxusautókra nem volt nagy kereslet . 1931 körül a cégnek pénzügyi gondjai támadtak és a részvényesek nyomására Hugo Junkers az igazgatói széket átadta barátjának , a kommunista nézeteiről is ismert Adolf Dethmann-nak . A gazdasági gondokat végül úgy oldották meg , hogy a fűtéstechnikai részleget eladták Robert Bosch cégének , amely a mai napig használja a Junkers márkát . Hitleras hatalomra jutása után a német repülőgépipart az utasszállításról átterelték hadi célokra . A pacifista és szocialista Hugo Junkerst politikailag megbízhatatlannak ítélték és bebörtönzéssel fenyegetve kényszerítették , hogy adja át az államnak cégeinek többségi részvényeit és szabadalmainak tulajdonjogát . A Repülésügyi Minisztérium ( Reichsluftfahrtministerium ) egy- és kétüléses harci gépek fejlesztésére állított át a céget ; ez alól két jelentősebb kivétel volt , a híres Jués a Ju A Jufejlesztése mégban indult és a korai egymotoros szállítógépből végül a hárommotoros változat , a "Ju néni " ( Tante Ju ) lett világhírű . A világ számos országának légitársaságai alkalmazták ( Magyarországon is ) és a més a második világháború után is gyártotta Spanyolország és Franciaország . Azben kihozott Jubombázótól kezdődően a Junkers szakított a termékeire jellemző hullámlemezes borítással . A cég részt vett Walther Wever stratégiai bombázóprogramjában és kifejlesztette a Junehézbombázót ; ám miután Wever légibalesetben meghalt , a minisztérium törölte a programot és inkább a taktikai bombázókat támogatta ( később , az angliai csata idején ez a döntés megbosszulta magát ) . A Juet végül a Junkers Juné fejlesztették tovább , ami egy transzatlanti utakra specializált utasszállító volt . Mire azonban végeztek a teszteléssel és megkezdődhetett volna tényleges használatbavétele , kitört a második világháború . A második világháborúban Az államosítás után a Junkers fő profilja a harci repülőgépek készítése lett . A legsikeresebb és legismertebb terméke a JuStuka zuhanóbombázó volt , amely a földi csapatok támogatására terveztek és jelentősen hozzájárult a Blitzkrieg kezdeti sikereihez . Pontos bombatámadásaival egyfajta légi tüzérség szerepét töltötte be , amely lépést tudott tartani a gyorsan előrenyomuló tankhadosztályokkal . A háború későbbi szakaszában nagykaliberű gépágyúval szerelték fel és tankelhárító szerepkörben is alkalmazták . A Dunkerque-nél és Sztálingrádnál vijjogva lecsapó Stukák a német hadigépezet egyik szimbólumává váltak . Hasonlóan sikeres modellnek bizonyult a Junkers Ju amely formálisan közepes bombázó volt , de szinte minden funkcióra bevetették : stratégiai bombázóként , zuhanóbombázóként , éjszakai interceptorként és bombázóvadászként vagy akár hajók ellen . Több továbbfejlesztett verziója is gyártásba került , mint a Juvagy Ju de ezek sem tudták kiszorítani az eredeti modellt . A Jueseket is széleskörűen használták a háborúban , főleg szállítási , de kisebb bombázói feladatokra is ; később azonban már elavultnak számított és a lassú , kevéssé fordulékony típus nagy számban veszett oda Krétán vagy Sztálingrádnál . A Junkers az Amerikabomber-program keretein belül kifejlesztett egy hatmotoros nehézbombázót , a Juet , amivel el lehetett volna érni az Egyesült Államokat is , de a háború késői szakaszában Németországnak már a védekezésre kellett koncentrálnia meglévő erőforrásait és a Juből csak két prototípus készült el . A háború után Németország veresége után a cég átalakult Junkers GmbH-vá , amelyetban felvásárolt a több repülőgépgyártó összeolvadásából létrejött Messerschmitt-Bölkow-Blohm csoport.ben a Messerschmitt beolvasztotta a Junkerst és a márkanév használatátben megszüntették . Junkers-repülőgépek Az első Junkers-repülőgépeket J betűvel és sorszámmal jelölték.után újabb betűkódokat vezettek be : A ( Austausschflugzeug polgári és katonai célra is ) , EF ( Entwurf-Flugzeug kísérleti ) , F ( Flugzeug repülőgép ) , G ( Grossflugzeug nagy repülőgép ) H ( a cég moszkvai üzemében készült ) , K ( Kampfflugzeug harci repülőgép ) , S ( Spezial különleges ) , T ( gyakorló ) , W ( Wasserflugzeug hidroplán ) . Az első világháborúban a légierő a gyárétól eltérő jelzést használt , a repülőgép funkciójának megfelelően : CL ( kétüléses gyalogsági támogató ) , D ( együléses kétfedelű felderítő ) , E ( együléses egyfedelű felderítő ) , J ( kétüléses páncélozott kétfedelű gyalogsági támogató ) . Az államosítás után valamennyi modellt a Ju betűkóddal jelölték . Junkers Jkísérleti prototípus , az első fémből készült repülőgép Junkers Ja Jfelfegyverzett változata Junkers Jkísérleti monoplán , a dúralumínium hullámlemez első alkalmazása Junkers Jvagy Junkers J.I másfélfedelű gyalogsági támogató gép Junkers Jkísérleti modell , a motor a pilóta mögött helyezkedett volna el Junkers Jkísérleti felderítő monoplán Junkers Ja Jprototípusa Junkers Ja Jésprototípusa Junkers Jvagy Junkers D.I , együléses vadászgép Junkers Jvagy Junkers CL.I gyalogsági támogató monoplán Junkers Ja Jhidroplánváltozata Junkers Jaz F.13 prototípusa Junkers F.13 vagy J négyüléses utasszállító Junkers Ja Kprototípusa Junkers Kegymotoros utasszállító Junkers Ja Ktervben maradt továbbfejlesztése Junkers Jtengeri felderítő , terv maradt Junkers Tgyakorló repülőgép Junkers Aszállítógép Junkers Jvagy Tvagy H a Szovjetunióban készült felderítőgép Junkers Jvagy H a Szovjetunióban készült vadászgép Junkers Tsportrepülőgép Junkers Ghárommotoros , tízüléses utasszállító Junkers Ga Gnagyobb változata Junkers Fa Gegymotoros változata Junkers Aaz AL2 motorral felszerelt változata Junkers Tgyakorló és sportrepülőgép Junkers Ta Tmásik motorral felszerelt változata Junkers Ja Tkétüléses változata , tervben maradt Junkers Jsportrepülőgép Junkers Ka Gkatonai változata Junkers G15 üléses utasszállító Junkers Akísérleti monoplán Junkers Wegymotoros szállítórepülő , továbbfejlesztett F.13 Junkers Wegymotoros szállító/ felderítő , a wtovábbfejlesztése Junkers APosta- , gyakorló- és katonai repülőgép Junkers Skétmotoros postagép Junkers Kaz Skatonai változata Junkers G.38 négymotoros utasszállító , kora legnagyobb repülőgépe Junkers Kkísérleti felderítő/ bombázó Junkers Jutasszállító hidroplán prototípus Junkers Waz FFodízelmotoros változata Junkers Kfelderítő Junkers Jaz Atovábbfejlesztése , prototípus Junkers Jupostagép , a Wtovábbfejlesztése Junkers Kvadászgép , a K.48 prototípusa Junkers Avadászgép Junkers Junagy magasságra tervezett kísérleti repülő Junkers A50 sportrepülőgép Junkers Ka GJapánban gyártott nehézbombázó változata Junkers Jua Ju3m egymotoros elődje Junkers Ju3m Tante Ju ( Ju néni ) utas- és teherszállító Junkers KSvédországban gyártott A Junkers Jaz Atovábbfejlesztése , prototípus Junkers Ja Ktovábbfejlesztése , prototípus Junkers Jaz Fés Wtovábbfejlesztése , prototípus Junkers Juegymotoros utasszállító Junkers EFnagy magasságra tervezett vadász/ felderítő , prototípus Junkers Jukétmotoros utasszállító , bombázó , felderítő Junkers JuStuka , zuhanóbombázó Junkers Jubombázó/ felderítő/éjszakai vadász Junkers Junehéz szállítógép/ bombázó , prototípus Junkers Junégymotoros utasszállító , továbbfejlesztett Ju( 1937 ) Junkers Junagy sebességű utasszállító , a Jutovábbfejlesztése Junkers Jua Junégymotoros , nagy magasságra tervezett verziója , terv maradt Junkers Jua Jutovábbfejlesztése , leállították Junkers Jua Jutovábbfejlesztése Junkers Jua Messershcmitt Meváltozata Junkers Juszállító Junkers Jupilóta nélküli " parazitabombázó " projekt Junkers Jua Juhatmotoros , nagy magasságú változata , terv maradt Junkers Juelőrenyilazott szárnyú , sugárhajtású bombázó , prototípus Junkers Jubombázó , prototípus Junkers Juszállító Junkers JuMammut vitorlázó szállítógép , prototípus Junkers JuHerkules , szállító Junkers JuStörtebeker felderítő/éjszakai vadász Junkers Jutovábbfejlesztett Ju nagy távolságú nehézbombázó ( Amerikabomber ) , prototípus Junkers Junehézbombázó , tervezet Junkers EFHubjäger sugárhajtású vadész , tervezet Junkers EFtranszatlanti utasszállító , tervezet Junkers EFhordozó repülőgép , egy " parazita " repülőgéppel , hatótávjaezer km lett volna , tervezet Junkers EFduplafarkú tervezet Junkers EFsugárhajtású vadász , a háború után a Szovjetunióban készült el Junkers EFaz EFrakétahajtású változata Junkers EFsugárhajtású vadász , tervezet Junkers EFa Juváltozata , a Szovjetunióban készült el Junkers EFnehézbombázó , a Szovjetunióban dolgoztak rajta , nem készült el Junkers EFbombázó/ felderítő , a Szovjetunióban készült el Junkers EFbombázó , a Szovjetunióban készült el Jegyzetek Fordítás Források www.junkers.de Junkers Museum Luft '46 Repülőgépgyártó cégek Németországi cégek Hadiipar Azes években alapított cégek 1895-ben alapított szervezetek