Tathágata-garbha szútrák
A Tathágata-garbha szútrák mahájána szútrák egy csoportját jelenti, amelyek a tathágata, azaz Buddha méhét vagy embrióját (garbha) jelentik. Minden érző lény képes elérni a buddhaság állapotát a tathágata-garbha miatt.

Ez a koncepció Indiából ered és hatalmas hatással volt a kelet-ázsiai buddhizmusra is, ahol ez megegyezett a „Buddhadhátu”, „buddha-elem” vagy buddha-természet fogalmainak.

A Tathágata-garbha szútrák közé tartozik a Tathágata-garbha-szútra, a Srímáládeví-szimhanáda-szútra, a mahájána Maháparinirvána-szútra és az Angulimálíja-szútra. Hasonló tanítások szerepelnek a Lankávatára és az Avatamszaka-szútrában. Fontos szövegnek számít még a Hit felébredése, amelyet eredetileg Kínában ítak, valamint a Mahájána Maháparinirvána-szútra, amelyet jelentősen kiegészítettek Kínában.

A kifejezés eredete
A szanszkrit tathágata-garbha (kínai: 如来藏, pinjin: rúláizàng, japán: にょらいぞう, koreai: 여래장, vietnámi: như lai tạng) összetett alak, amelynek első része azt jelenti, hogy „az ekként távozott” (utalva a buddhaságra), a második rész pedig „gyökér, embrió, lényeg”.

A koncepció eredete

Az Anguttara-nikájában, Buddha egy bizonyos „ragyogó tudat”-ról beszél. A kánon nem támogatja azt a nézetet, miszerint a „ragyogó tudat” megfelelne a nirvána tudatnak, jóllehet szerepet játszik a nirvána elérésében. Egy buddhista tudós szerint a béklyók megszüntetésével a nirvána tudat felragyog az arhatság méhéből. A tathágata-garbha és a buddha-természet ugyan nem egészen ugyanazt jelenti, a buddhista hagyományban egymással azonosították a kettőt. Az Angulimalija-szútrában és a Mahájána-maháparinirvána-szútrában a „buddha-természet” (buddha-dhátu) és a „tathágata-garbha” szinonimák.

Több buddhista szútra is megkísérli elmagyarázni a tathágata-garbha jelentését, mégis rejtélyes és állítólag kifürkészhetetlen marad a közönséges, meg nem világosodott ember számára, és csak a tökéletes buddhák érthetik meg teljességében. A tathágata-garbhát nem szükséges művelni, csupán felismerni kell, mivel az mindig is jelen van minden lényben. A tathágata-garbha a legvégső, tiszta, megfoghatatlan, végtelen, igaz és halál nélküli lényege a Buddha valóságának, a fenséges természetének lényege.

Szövegek

Áttekintés
A tannal kapcsolatos legfontosabb szövegek, amelyeket Indiában írtak: 
 Tathágata-garbha-szútra (200-250)
 Srímáládeví-szimhanáda-szútra (3. század)
 Anunatva-Apurnatva-nirdésa
 Angulimálíja-szútra
 Ratnagotravibhága
 Mahájána Maháparinirvána-szútra (200 körül)
 Lankávatára-szútra (3. század)
 Ébredő tudat a mahájánában (6. század)

Paul Williams szerint Tathágata-garbha szútrák hagyománya a jógácsára és a madhjamaka iskolákhoz képest kevésbé volt jelentős Indiában, viszont kifejezetten fontos szerepe lett a közép-ázsiai és kelet-ázsiai buddhizmusban.

A Tathágata-garbha-szútra (200-250)
A Tathágata-garbha-szútrában a tathágata-garbha egy virtuális Buddha-homunculus, egy tökéletes bölcsességgel rendelkező Buddha, „aki hatalmas és elpusztíthatatlan”, érintetlen, minden lényen belül, lótusz pózban fenségesen ül, és csak egy tökéletesen megvilágosodott buddha képes meglátni. A Tathágata-garbha szútrák közül ez a tathāgatagarbha legszemélyesebb jellemzése, amely emlékeztet Buddha mahájána ábrázolására, amint az anyja méhében ül születése előtt lótusz pózban.

A Srímáládeví-szimhanáda-szútra (2. század)
A tudósok a legkorábbi és legfontosabb Tathágata-garbha szútrák némelyikét bizonyos korai buddhista iskolákhoz kötik.

Brian Edward Brown szerint a Srímáládeví-szimhanáda-szútra a 3. századi Iksváku-dinasztia korában keletkezhetett, a mahászánghika szerzők tollából, Ándhra régióban (például a csaitika iskolák). Wayman tizenegy pontban szedte össze a mahászánghikák és a Srímálá egyezőségeit. Sree Padma és Anthony Barber is mahászánghikákkal társítja a Tathágata-garbha-szútra korai szakaszát, és arra következtetnek, hogy az Ándhra régióból származó mahászánghikáktól származhat a tathágata-garbha tan.

A Srímáládeví-szimhanáda-szútrában a következő szerepel a tathágata-garbháról:

Az Anunatva Apurnatva-nirdésa
A buddha-természet doktrína fejlődése szorosan kapcsolódik a buddha-mátrix (szanszkrit: tathágata-garbha) fogalmához. Az Anunatva-Apurnatva-nirdésában Buddha a tathágata-garbhát a dharma-dhátuhoz (minden jelenség legvégső, nem teremtett lényege) és a lényegiséghez köti:

Az Angulimálíja-szútra
Minden lénynek buddha-természete (Buddha-dhátu) van. Azt állítja az Angulimálíja-szútra, hogy a buddhák sem lennének képesek olyan lényt találni, akiből hiányzik a buddha-természet. A szútrában az szerepel, hogy a buddhák valójában minden lényben az örök buddha-természetet látják.

A tathāgatagarbha igaz valóságában való hit fontosságáról szóló szövegek alapján a tathāgatagarbha egy erősen eltökélt pozitív mentális cselekedet, amelynek a tagadása rendkívül kedvezőtlen karmát eredményez. Az Angulimálíja-szútra szerint kedvezőtlen újjászületést eredményez még az is, ha az éntelenség tanítása mellett a tanító nem tér ki a tathágata-garbha valóságára, a  tathágata-garbha tan terjesztése viszont nem csak annak az egyénnek, hanem az egész világnak a javára válik:

A Ratnagotravibhága
A vitatott szerzeményű Ratnagotravibhága (vagy más néven Uttaratantra) az egyetlen indiai kísérlet egy koherens filozófiai modellre, amely a  Tathágata-garbha szútrákban található ideákra épül. A Ratnagotravibhága különösen emlékeztet a Srímáládeví-szimhanáda-szútrára. A szútra a buddha-természetre (tathágata-garbha) úgy tekint, mint „ilyenség” vagy „olyanság”. A lényege az, hogy minden lény legvégső tudatossága tiszta és hibátlan, amit azonban tisztátlan és negatív tendenciák vesznek körbe.

A Mahájána-maháparinirvána-szútra (200 körül)

A Nirvána-szútra egy eszkatológiai szöveg. A nagy része Indiában készült, abban az időben, amelyről úgy tartották, hogy akkor fog elpusztulni a buddha-dharma és az összes mahájána szútra. A szútra erre a megjövendölt végre reagál a tathágata-garbha kinyilatkoztatásával, amely szerint minden érző lény veleszületett tulajdonsága a buddha-természet.

Sallie B. King szerint a Maháparinirvána-szútra nem számít jelentős újításnak, és meglehetősen rendszertelen is. Emiatt későbbi tudósok előszeretettel rendezték át ezt a szútrát szövegmagyarázataikban. King szerint a legfontosabb újítása az, hogy összeköti a buddhadhátu fogalmát a tathágata-garbhával. 

A Buddha-dhátu, azaz a buddha-természet a Nirvána-szútra központi témája. King szerint a szútra olyan sokféleképpen beszél a buddha-természetről, hogy kínai tudósok egy egész listát állítottak össze a szövegben szereplő különböző buddha-természetekből. A buddha természetét úgy ábrázolja mint ami időtlen, örök, minden érző lény veleszületett képessége a buddhaság elérésére. Ez nem azt jelenti, hogy az érző lények jelenleg is buddha tulajdonsággal rendelkeznek, csupán azt, hogy a jövőben lesznek ilyen tulajdonságaik. Mindezt elhomályosítják a klésák, a negatív mentális tényezők, amelyek közül a legjellemzőbbek a kapzsiság, a gyűlölet, a csalódás és a büszkeség. Amint ezek a negatív mentális tényezők el lettek távolítva, a buddha-dhátu magától felragyog, amely állapotba azután tudatosan be lehet lépni és elérni a halál nélküli nirvána állapotát.

A Lankávatára-szútra (3. század)
A Lankávatára-szútra alapján a tathāgata-garbha tanítása megegyezik az üresség (súnjatá) tanával. Egyesíti a tathágata-garbhát a pradzsnyápáramitá szútrákban található üresség (súnjatá) tanításokkal. Az üresség a gondolkozáson túli non-dualista, nem függő, minden behatároltságtól mentes szabad lét. A Lankávatára-szútrában a tathágata-garbha ragyogó és tiszta, amely szkandhák, dhátuk és ájatanák ruhájába van csomagolva, és a ragaszkodás, gyűlölet, csalódás és téves képzetek poros földjébe van ágyazva. A tathágata-garbhát (és a álaja-vidzsnyánát, vagy nyolcfajta tudatosság) a nirvánához is hasonlítja, bár ez az nirvána elérésére vonatkozik, és nem a nirvánára, mint időtlen jelenségre.

Kapcsolódó szócikkek 
 Dolpopa
 Dzogcsen
 Hit a buddhizmusban
 Isten a buddhizmusban
 Hiranyagarbha
 Dzsonang, a tibeti buddhizmus egyik iskolája
 Buddhista vegetarianizmus

Jegyzetek

Források

További információk
 

Buddhista filozófia
Mahájána szútrák
Buddha-természet
A Tathágata-garbha szútrák mahájána szútrák egy csoportját jelenti , amelyek a tathágata , azaz Buddha méhét vagy embrióját ( garbha ) jelentik . Minden érző lény képes elérni a buddhaság állapotát a tathágata-garbha miatt . Ez a koncepció Indiából ered és hatalmas hatással volt a kelet-ázsiai buddhizmusra is , ahol ez megegyezett a „ Buddhadhátu” , „ buddha-elem” vagy buddha-természet fogalmainak . A Tathágata-garbha szútrák közé tartozik a Tathágata-garbha-szútra , a Srímáládeví-szimhanáda-szútra , a mahájána Maháparinirvána-szútra és az Angulimálíja-szútra . Hasonló tanítások szerepelnek a Lankávatára és az Avatamszaka-szútrában . Fontos szövegnek számít még a Hit felébredése , amelyet eredetileg Kínában ítak , valamint a Mahájána Maháparinirvána-szútra , amelyet jelentősen kiegészítettek Kínában . A kifejezés eredete A szanszkrit tathágata-garbha ( kínai : 如来藏 , pinjin : rúláizàng , japán : にょらいぞう , koreai : 여래장 , vietnámi : như lai tạng ) összetett alak , amelynek első része azt jelenti , hogy „ az ekként távozott” ( utalva a buddhaságra ) , a második rész pedig „ gyökér , embrió , lényeg” . A koncepció eredete Az Anguttara-nikájában , Buddha egy bizonyos „ ragyogó tudat”-ról beszél . A kánon nem támogatja azt a nézetet , miszerint a „ ragyogó tudat” megfelelne a nirvána tudatnak , jóllehet szerepet játszik a nirvána elérésében . Egy buddhista tudós szerint a béklyók megszüntetésével a nirvána tudat felragyog az arhatság méhéből . A tathágata-garbha és a buddha-természet ugyan nem egészen ugyanazt jelenti , a buddhista hagyományban egymással azonosították a kettőt . Az Angulimalija-szútrában és a Mahájána-maháparinirvána-szútrában a „ buddha-természet” ( buddha-dhátu ) és a „ tathágata-garbha” szinonimák . Több buddhista szútra is megkísérli elmagyarázni a tathágata-garbha jelentését , mégis rejtélyes és állítólag kifürkészhetetlen marad a közönséges , meg nem világosodott ember számára , és csak a tökéletes buddhák érthetik meg teljességében . A tathágata-garbhát nem szükséges művelni , csupán felismerni kell , mivel az mindig is jelen van minden lényben . A tathágata-garbha a legvégső , tiszta , megfoghatatlan , végtelen , igaz és halál nélküli lényege a Buddha valóságának , a fenséges természetének lényege . Szövegek Áttekintés A tannal kapcsolatos legfontosabb szövegek , amelyeket Indiában írtak : Tathágata-garbha-szútra Srímáládeví-szimhanáda-szútra század ) Anunatva-Apurnatva-nirdésa Angulimálíja-szútra Ratnagotravibhága Mahájána Maháparinirvána-szútrakörül ) Lankávatára-szútra század ) Ébredő tudat a mahájánában század ) Paul Williams szerint Tathágata-garbha szútrák hagyománya a jógácsára és a madhjamaka iskolákhoz képest kevésbé volt jelentős Indiában , viszont kifejezetten fontos szerepe lett a közép-ázsiai és kelet-ázsiai buddhizmusban . A Tathágata-garbha-szútra A Tathágata-garbha-szútrában a tathágata-garbha egy virtuális Buddha-homunculus , egy tökéletes bölcsességgel rendelkező Buddha , „ aki hatalmas és elpusztíthatatlan” , érintetlen , minden lényen belül , lótusz pózban fenségesen ül , és csak egy tökéletesen megvilágosodott buddha képes meglátni . A Tathágata-garbha szútrák közül ez a tathāgatagarbha legszemélyesebb jellemzése , amely emlékeztet Buddha mahájána ábrázolására , amint az anyja méhében ül születése előtt lótusz pózban . A Srímáládeví-szimhanáda-szútra század ) A tudósok a legkorábbi és legfontosabb Tathágata-garbha szútrák némelyikét bizonyos korai buddhista iskolákhoz kötik . Brian Edward Brown szerint a Srímáládeví-szimhanáda-szútra a századi Iksváku-dinasztia korában keletkezhetett , a mahászánghika szerzők tollából , Ándhra régióban ( például a csaitika iskolák ) . Wayman tizenegy pontban szedte össze a mahászánghikák és a Srímálá egyezőségeit . Sree Padma és Anthony Barber is mahászánghikákkal társítja a Tathágata-garbha-szútra korai szakaszát , és arra következtetnek , hogy az Ándhra régióból származó mahászánghikáktól származhat a tathágata-garbha tan . A Srímáládeví-szimhanáda-szútrában a következő szerepel a tathágata-garbháról : Az Anunatva Apurnatva-nirdésa A buddha-természet doktrína fejlődése szorosan kapcsolódik a buddha-mátrix ( szanszkrit : tathágata-garbha ) fogalmához . Az Anunatva-Apurnatva-nirdésában Buddha a tathágata-garbhát a dharma-dhátuhoz ( minden jelenség legvégső , nem teremtett lényege ) és a lényegiséghez köti : Az Angulimálíja-szútra Minden lénynek buddha-természete ( Buddha-dhátu ) van . Azt állítja az Angulimálíja-szútra , hogy a buddhák sem lennének képesek olyan lényt találni , akiből hiányzik a buddha-természet . A szútrában az szerepel , hogy a buddhák valójában minden lényben az örök buddha-természetet látják . A tathāgatagarbha igaz valóságában való hit fontosságáról szóló szövegek alapján a tathāgatagarbha egy erősen eltökélt pozitív mentális cselekedet , amelynek a tagadása rendkívül kedvezőtlen karmát eredményez . Az Angulimálíja-szútra szerint kedvezőtlen újjászületést eredményez még az is , ha az éntelenség tanítása mellett a tanító nem tér ki a tathágata-garbha valóságára , a tathágata-garbha tan terjesztése viszont nem csak annak az egyénnek , hanem az egész világnak a javára válik : A Ratnagotravibhága A vitatott szerzeményű Ratnagotravibhága ( vagy más néven Uttaratantra ) az egyetlen indiai kísérlet egy koherens filozófiai modellre , amely a Tathágata-garbha szútrákban található ideákra épül . A Ratnagotravibhága különösen emlékeztet a Srímáládeví-szimhanáda-szútrára . A szútra a buddha-természetre ( tathágata-garbha ) úgy tekint , mint „ ilyenség” vagy „ olyanság” . A lényege az , hogy minden lény legvégső tudatossága tiszta és hibátlan , amit azonban tisztátlan és negatív tendenciák vesznek körbe . A Mahájána-maháparinirvána-szútrakörül ) A Nirvána-szútra egy eszkatológiai szöveg . A nagy része Indiában készült , abban az időben , amelyről úgy tartották , hogy akkor fog elpusztulni a buddha-dharma és az összes mahájána szútra . A szútra erre a megjövendölt végre reagál a tathágata-garbha kinyilatkoztatásával , amely szerint minden érző lény veleszületett tulajdonsága a buddha-természet . Sallie B . King szerint a Maháparinirvána-szútra nem számít jelentős újításnak , és meglehetősen rendszertelen is . Emiatt későbbi tudósok előszeretettel rendezték át ezt a szútrát szövegmagyarázataikban . King szerint a legfontosabb újítása az , hogy összeköti a buddhadhátu fogalmát a tathágata-garbhával . A Buddha-dhátu , azaz a buddha-természet a Nirvána-szútra központi témája . King szerint a szútra olyan sokféleképpen beszél a buddha-természetről , hogy kínai tudósok egy egész listát állítottak össze a szövegben szereplő különböző buddha-természetekből . A buddha természetét úgy ábrázolja mint ami időtlen , örök , minden érző lény veleszületett képessége a buddhaság elérésére . Ez nem azt jelenti , hogy az érző lények jelenleg is buddha tulajdonsággal rendelkeznek , csupán azt , hogy a jövőben lesznek ilyen tulajdonságaik . Mindezt elhomályosítják a klésák , a negatív mentális tényezők , amelyek közül a legjellemzőbbek a kapzsiság , a gyűlölet , a csalódás és a büszkeség . Amint ezek a negatív mentális tényezők el lettek távolítva , a buddha-dhátu magától felragyog , amely állapotba azután tudatosan be lehet lépni és elérni a halál nélküli nirvána állapotát . A Lankávatára-szútra század ) A Lankávatára-szútra alapján a tathāgata-garbha tanítása megegyezik az üresség ( súnjatá ) tanával . Egyesíti a tathágata-garbhát a pradzsnyápáramitá szútrákban található üresség ( súnjatá ) tanításokkal . Az üresség a gondolkozáson túli non-dualista , nem függő , minden behatároltságtól mentes szabad lét . A Lankávatára-szútrában a tathágata-garbha ragyogó és tiszta , amely szkandhák , dhátuk és ájatanák ruhájába van csomagolva , és a ragaszkodás , gyűlölet , csalódás és téves képzetek poros földjébe van ágyazva . A tathágata-garbhát ( és a álaja-vidzsnyánát , vagy nyolcfajta tudatosság ) a nirvánához is hasonlítja , bár ez az nirvána elérésére vonatkozik , és nem a nirvánára , mint időtlen jelenségre . Kapcsolódó szócikkek Dolpopa Dzogcsen Hit a buddhizmusban Isten a buddhizmusban Hiranyagarbha Dzsonang , a tibeti buddhizmus egyik iskolája Buddhista vegetarianizmus Jegyzetek Források További információk Buddhista filozófia Mahájána szútrák Buddha-természet