Éles sás
Az éles sás (Carex acuta) az egyszikűek (Liliopsida) osztályába sorolt perjevirágúak (Poales) rendjében a palkafélék (Cyperaceae) családjának egyik faja.

Származása, elterjedése 

Eurázsiai faj; a Nagyalföldön és a Magyar középhegységben tömeges, a Dunántúlon szórványos. A Mátrában megtalálhatóak állományai.

Megjelenése, felépítése 

Erőteljes, végig érdes és leveles szára 40–100 cm magas.

Hosszú tarackot növeszt.

Tőlevelei levélhüvelyből és lemezből állnak; szélük nem foszlik. Hosszú, fűzöld levelei 5–8 mm szélesek, a szélükön finom, felfelé álló fogacskákkal; idősebb korukban lehajlanak. A legalsó, murvásodó levél erőteljesen túlnövi a virágzatot. Virágzata 2–4 porzós és alattuk 2–5 karcsú, termős füzérkéből áll. A termős füzérkék több cm hosszúak, nyelesek, idősebb korukban bókolók. A tömlőnél többnyire hosszabb, hegyes pelyvák sötét vörösbarnák, olykor majdnem feketék, hátukon zöld középcsíkkal. A tömlő 2–3 mm hosszú, kerekded vagy tojásdad, minden oldalán 4-5 finom érrel, a csúcsán egészen rövid csőrrel. A termő kétbibés. A termés ovális, lapított.

Életmódja, termőhelye 

Sűrűn gyepes, évelő növény, a partszéli, legfeljebb 80 cm vízzel borított élőhelyekre jellemző éles sásos (Caricetum gracilis) növénytársulás karakterfaja. Kövér, humuszos öntés- és tőzegtalajon, a feltöltés korábbi stádiumainak maradványaként megtalálható ligeterdőkben és mocsárréteken is. A tápanyagokat 30–50 cm mélyről, az iszapból veszi fel. A lápréteken és árokszéleken kialakuló magassásos társulásainknak is az egyik leggyakoribb faja.

Zsombéklyai alatt sástőzeg (radicellatőzeg) képződik.

Május–július között virágzik.

Felhasználása 

A szárított sástőzeget régebben eltüzelték.

Élénkzöld levelei és vörösbarna virágzata miatt kertekbe is ültetik, főleg tavacskák szélére.

Jegyzetek

Források 

 TERRA Alapítvány: éles sás
 Botta Pál, 1987: 88 színes oldal a vízi- és a mocsári növényekről. Mezőgazdasági, Budapest, p. 20. 

Carex
Magyarországon őshonos növények
Növényfajok
Az éles sás ( Carex acuta ) az egyszikűek ( Liliopsida ) osztályába sorolt perjevirágúak ( Poales ) rendjében a palkafélék ( Cyperaceae ) családjának egyik faja . Származása , elterjedése Eurázsiai faj ; a Nagyalföldön és a Magyar középhegységben tömeges , a Dunántúlon szórványos . A Mátrában megtalálhatóak állományai . Megjelenése , felépítése Erőteljes , végig érdes és leveles szára100 cm magas . Hosszú tarackot növeszt . Tőlevelei levélhüvelyből és lemezből állnak ; szélük nem foszlik . Hosszú , fűzöld levelei8 mm szélesek , a szélükön finom , felfelé álló fogacskákkal ; idősebb korukban lehajlanak . A legalsó , murvásodó levél erőteljesen túlnövi a virágzatot . Virágzata4 porzós és alattuk5 karcsú , termős füzérkéből áll . A termős füzérkék több cm hosszúak , nyelesek , idősebb korukban bókolók . A tömlőnél többnyire hosszabb , hegyes pelyvák sötét vörösbarnák , olykor majdnem feketék , hátukon zöld középcsíkkal . A tömlő3 mm hosszú , kerekded vagy tojásdad , minden oldalánfinom érrel , a csúcsán egészen rövid csőrrel . A termő kétbibés . A termés ovális , lapított . Életmódja , termőhelye Sűrűn gyepes , évelő növény , a partszéli , legfeljebbcm vízzel borított élőhelyekre jellemző éles sásos ( Caricetum gracilis ) növénytársulás karakterfaja . Kövér , humuszos öntés- és tőzegtalajon , a feltöltés korábbi stádiumainak maradványaként megtalálható ligeterdőkben és mocsárréteken is . A tápanyagokat50 cm mélyről , az iszapból veszi fel . A lápréteken és árokszéleken kialakuló magassásos társulásainknak is az egyik leggyakoribb faja . Zsombéklyai alatt sástőzeg ( radicellatőzeg ) képződik . Május–július között virágzik . Felhasználása A szárított sástőzeget régebben eltüzelték . Élénkzöld levelei és vörösbarna virágzata miatt kertekbe is ültetik , főleg tavacskák szélére . Jegyzetek Források TERRA Alapítvány : éles sás Botta Pál, színes oldal a vízi- és a mocsári növényekről . Mezőgazdasági , Budapest , p. 20. Carex Magyarországon őshonos növények Növényfajok