Bogdanovići
Bogdanovići (1948-ig "Sratok", 1991-ig "Bogdanović" volt a hivatalos neve) falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében. Közigazgatásilag Prgomethez tartozik.

Fekvése
Splittől légvonalban 21, közúton 36 km-re északnyugatra, Trogirtól légvonalban 15, közúton 26 km-re északra, községközpontjától légvonalban 5, közúton 10 km-re északkeletre Dalmácia középső részén a Zagorán, Trogir előterében fekszik. Határa nyugat-keleti kiterjedésű.

Története
A település környékén már a történelem előtti időben éltek emberek. Erről tanúskodnak az erődített települések maradványai és a nagy számú halomsír. Határában Gradina kod Hrgán, Gradina kod Mateljanán és Gradina kod Grgićán is találhatók ilyen erődítmények maradványai. A 7. században a Bizánci Birodalom fennhatósága alatt állt ez a terület, amikor avar-szláv támadás érte. Ennek eredményeképpen elesett a térség akkori legnagyobb városa Salona is. A dalmát Zagora termékeny földjén új lakosság, a mai horvátok ősei telepedtek le, akik magukba olvasztották az itt talált romanizált lakosságot. Egyházilag e vidék a spliti érsekség alá tartozott, a missziós munkát a bencés szerzetesek végezték. A török háborúk idején e vidék lakossága nagyrészt elmenekült. A török veszély elmúltával ferences szerzetesek telepítették újra, akik a hívek lelki szolgálatát is ellátták. 1686-ban a nevesti plébániához tartozott. Az 1709-es velencei összeírásban „Sratoch” alakban szerepel. 1797-ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett. 1806-ban Napóleon csapatai foglalták el és 1813-ig francia uralom alatt állt. Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett, mely az első világháború végéig tartott. 1857-ben 526, 1910-ben 762 lakosa volt. Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság, ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság, majd Jugoszlávia része lett. A második világháború idején olasz csapatok szállták meg. Lakossága 2011-ben 184 fő volt, akik főként mezőgazdaságból és állattartásból éltek. A perkovići plébániához tartoztak.

Lakosság

Nevezetességei
Szent Miklósnak szentelt temploma több szakaszban épült fel, végül a homlokzatra 1891-ben építették rá a harangtornyot a két haranggal. A bejárat felett körablak, felette pedig hatágú rozetta látható. Főoltára márványból készült, rajta Szent Miklós márvány szobrával, valószínűleg spliti mester alkotása. A szentély falán a Szeplőtelen Szűz Mária képe Pietro Bezzi alkotása 1788-ból. A diadalívnél két mellékoltár áll a Szeplőtelen Szűz Máriának és Szent Antalnak szentelve. A hajóban Szent Anna szobra, valamint Szent Miklós, Szent Anna és Szent Illés próféta képei láthatók, szintén Bezzi alkotásai. A templomnak egy régi, fából faragott feszülete is van. A templom mellett temető található.
A településen összesen kilenc kis kápolna is található. A két legrégebbi a Sinji Miasszonyunk, míg a harmadik, melyet 1937-ben építettek a Jurić-háznál Szent Antal tiszteletére van szentelve. 
Történelem előtti erődített települések maradványai a Gradina kod Hrga, Gradina kod Mateljana és Gradina kod Grgića nevű magaslatokon.
A település északi részén, a Vuka folyó feletti magas terasz szélén található a Voćnjak nevű őskori régészeti lelőhely. A régészeti kutatásokat a Vukovári Városi Múzeum végezte, melynek során feltárták a bádeni, kostolaci és a vučedoli kultúrák régészeti leleteit. A lelőhely többrétegűsége megerősíti az itteni őskori népesség hosszú ideig tartó folytonosságát.

Jegyzetek

További információk
Prgomet község hivatalos oldala  
A spliti ferences rendtartomány honlapja 
Prgomet – Pregled povijesno-prostornog razvoja (történeti áttekintés) 
Trogir a történelemben – Várak és erődített települések 

Split-Dalmácia megye települései
Bogdanovićiig " Sratok " ,ig " Bogdanović " volt a hivatalos neve ) falu Horvátországban Split-Dalmácia megyében . Közigazgatásilag Prgomethez tartozik . Fekvése Splittől légvonalban közútonkm-re északnyugatra , Trogirtól légvonalban közútonkm-re északra , községközpontjától légvonalban közútonkm-re északkeletre Dalmácia középső részén a Zagorán , Trogir előterében fekszik . Határa nyugat-keleti kiterjedésű . Története A település környékén már a történelem előtti időben éltek emberek . Erről tanúskodnak az erődített települések maradványai és a nagy számú halomsír . Határában Gradina kod Hrgán , Gradina kod Mateljanán és Gradina kod Grgićán is találhatók ilyen erődítmények maradványai . A században a Bizánci Birodalom fennhatósága alatt állt ez a terület , amikor avar-szláv támadás érte . Ennek eredményeképpen elesett a térség akkori legnagyobb városa Salona is . A dalmát Zagora termékeny földjén új lakosság , a mai horvátok ősei telepedtek le , akik magukba olvasztották az itt talált romanizált lakosságot . Egyházilag e vidék a spliti érsekség alá tartozott , a missziós munkát a bencés szerzetesek végezték . A török háborúk idején e vidék lakossága nagyrészt elmenekült . A török veszély elmúltával ferences szerzetesek telepítették újra , akik a hívek lelki szolgálatát is ellátták.ban a nevesti plébániához tartozott . Azes velencei összeírásban „ Sratoch” alakban szerepel.ben a Velencei Köztársaság megszűnésével a település a Habsburg Birodalom része lett.ban Napóleon csapatai foglalták el ésig francia uralom alatt állt . Napóleon bukása után ismét Habsburg uralom következett , mely az első világháború végéig tartott.benbenlakosa volt . Az I. világháború után rövid ideig az Olasz Királyság , ezután a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság , majd Jugoszlávia része lett . A második világháború idején olasz csapatok szállták meg . Lakosságabenfő volt , akik főként mezőgazdaságból és állattartásból éltek . A perkovići plébániához tartoztak . Lakosság Nevezetességei Szent Miklósnak szentelt temploma több szakaszban épült fel , végül a homlokzatraben építették rá a harangtornyot a két haranggal . A bejárat felett körablak , felette pedig hatágú rozetta látható . Főoltára márványból készült , rajta Szent Miklós márvány szobrával , valószínűleg spliti mester alkotása . A szentély falán a Szeplőtelen Szűz Mária képe Pietro Bezzi alkotásaból . A diadalívnél két mellékoltár áll a Szeplőtelen Szűz Máriának és Szent Antalnak szentelve . A hajóban Szent Anna szobra , valamint Szent Miklós , Szent Anna és Szent Illés próféta képei láthatók , szintén Bezzi alkotásai . A templomnak egy régi , fából faragott feszülete is van . A templom mellett temető található . A településen összesen kilenc kis kápolna is található . A két legrégebbi a Sinji Miasszonyunk , míg a harmadik , melyetben építettek a Jurić-háznál Szent Antal tiszteletére van szentelve . Történelem előtti erődített települések maradványai a Gradina kod Hrga , Gradina kod Mateljana és Gradina kod Grgića nevű magaslatokon . A település északi részén , a Vuka folyó feletti magas terasz szélén található a Voćnjak nevű őskori régészeti lelőhely . A régészeti kutatásokat a Vukovári Városi Múzeum végezte , melynek során feltárták a bádeni , kostolaci és a vučedoli kultúrák régészeti leleteit . A lelőhely többrétegűsége megerősíti az itteni őskori népesség hosszú ideig tartó folytonosságát . Jegyzetek További információk Prgomet község hivatalos oldala A spliti ferences rendtartomány honlapja Prgomet – Pregled povijesno-prostornog razvoja ( történeti áttekintés ) Trogir a történelemben – Várak és erődített települések Split-Dalmácia megye települései