Éva lányom
Az Éva lányom (a magyar Anne Frankként is emlegetett) Heyman Éva, egy zsidó kislány naplója, amelyet a második világháború idején írt, amikor deportálták. Zsolt Ágnes, Éva anyja könyvvé formálta lánya naplóját, amit 1945-ben kapott meg szakácsnőjüktől, aki addig őrizte. Éva anyja később depresszióba esett, majd öngyilkos lett lánya sorsa miatt. A napló először 1948-ban jelent meg először az Uj Idők Irodalmi Intézet RT. (Singer és Wolfner) kiadónál.

A könyv angolul és héberül is megjelent. A napló 1944. május 30-án szakadt félbe, amikor Évát elhurcolták a németek.

A naplóban megemlített személyek 
 Heyman Éva
Heyman Béla – Éva édesapja
 Zsolt Ágnes – Éva édesanyja
Zsolt Béla – Ágnes férje
 dr. Rácz Rezső – Nagypapa
Kecskeméti Marica – Éva unokatestvére (Kecskeméti Lipót főrabbi unokája)
 Pajor Anikó – Éva egyik barátnője
 Vadas Pista – Éva plátói szerelme
Mengele – náci orvos

Rövid összegzés 
1944 februárjában, amikor a napló kezdődik, a nagyszülői ház még viszonylagos védettséget nyújt a gyereknek, bár a háború hangjai már ide is behallatszanak. Éva azonban igyekszik élni a tizenévesek mindennapjait: iskolába jár, meg a barátnőihez, örül a kitűnő félévi bizonyítványnak. A normalitás máza azonban már erősen repedezett a fasizmus előtörése miatt. A zsidótörvények, egyáltalán, hogy ki számít zsidónak és ki nem, és a munkaszolgálat réme mind-mind erősen foglalkoztatja a kislányt. Fokozatosan fosztják meg őt azoktól, akik és amik a legdrágábbak neki. Elhurcolják a barátnőjét, letartóztatják édesapját, elviszik a piros biciklijét, amelyre hosszú hónapokig gyűjtögették a pénzt. Ekkorra már a család idegei is teljesen felmondják a szolgálatot: a nagypapa egyik napról a másikra szinte összemegy, a nagymama hisztérikus rohamokban tör ki, az anya egyfolytában attól retteg, hogy férjét, Éva nevelőapját is bármikor elvihetik. Évának nincsenek különösebb illúziói: elejtett szavakból, félmondatokból ugyanis tudja, mi történhetett a Lengyelországba hurcolt kis barátnőjével, és tudja azt is, hogy rá és a családjára is ugyanez a sors várhat. Éva azonban élni akar; talán nem is akar semmit sem ennél jobban. Életszeretete és élni akarása átsüt a lapokon. A családból egyedül Éva anyja, Ágnes, és férje, Zsolt Béla élték túl a háború borzalmait.

Az, hogy Heyman Éva naplója fennmaradt, Szabó Mariskának köszönhető, aki évekig a család szakácsnőjeként dolgozott. A deportálás előtti napokban az egyik csendőr beengedte az asszonyt a váradi gettó falai közé; Éva vélhetően ekkor bízta legdrágább kincsét a szakácsnőre.

Ami Évával elhurcolása után történhetett 
Éva sorsa 1944. október 17-én teljesedett be. Auschwitzban minden szörnyűségből kivette a részét, csakúgy, mint sok millió sorstársa. Túlélők szerint, akik látták Évát, a testi és lelki gyötrelmek ellenére életszeretete egy pillanatra sem hagyta cserben, és ennek köszönhető, hogy testi állapota a többiekéhez képest végig kielégítő maradt. Unokatestvére és barátnője túlélők szerint Éva kezei között haltak meg, de ezután sem hagyta el élni akarása. Meg akarta élni azt a világot, amiről mindig is álmodozott.

A tizenhárom éves Éva harcolt tehát az életéért a Harmadik Birodalom gonosz, elállatiasodott hóhéraival, de végül a német vadállat legyőzte – azaz Mengele. Mengele az emberiség szégyenére orvosi diplomával rendelkezett. Ő választotta ki a deportáltak százezrei közül azokat, akiket azonnal gázhalálra szánt, és azokat, akiket életre ítélt. Éva október 17-ig az auschwitzi „C” lágerben a krematóriumok füstfelhője mögött élte az engedélyezett életét.

1944. október 17-én valószínűleg a felszabadító orosz csapatok közeledése miatt Mengele végrehajtotta az utolsó, leghatalmasabb méretű kiválogatását. Jobbra és balra mutatva irányította a hosszú sorban álló szerencsétlen sorsú embereket, akik várták, hogyan folytatódik az életük. Mengele kereste a rejtőzködőket is. Egy jólelkű orvosnő rejtegette Évát is, azonban Mengele rábukkant. Éva szerencsétlenségére megrühesedett, és mindkét lába kisebesedett.

„No nézd csak – üvöltött Mengele –, még rühes is vagy, te béka. Mars fel az autóra!”

Mengele sárgára festett teherautóval szállította a halálra ítélt embereket a krematóriumokba. Évát szemtanúk szerint maga Mengele tuszkolta fel a halálautóra: amitől 1941 óta félt, az bekövetkezett.

Éva élete ekkor ért véget Lengyelországban, 13 évesen.

Források 
 Zsolt Ágnes: Éva lányom, XXI. Század, budapest, 2011, 
 Zsolt Ágnes: A piros bicikli, XXI. Század, Budapest, 2015,

Külső hivatkozások 
  (A Kolibri Pince előadása a Spinoza házban, 2006)
  (beszélgetés a könyvről, Bárdos András, Vekerdy Tamás, Margittai Linda)
 

Magyar könyvek
Holokauszt
Az Éva lányom ( a magyar Anne Frankként is emlegetett ) Heyman Éva , egy zsidó kislány naplója , amelyet a második világháború idején írt , amikor deportálták . Zsolt Ágnes , Éva anyja könyvvé formálta lánya naplóját , amitben kapott meg szakácsnőjüktől , aki addig őrizte . Éva anyja később depresszióba esett , majd öngyilkos lett lánya sorsa miatt . A napló előszörban jelent meg először az Uj Idők Irodalmi Intézet RT . ( Singer és Wolfner ) kiadónál . A könyv angolul és héberül is megjelent . A napló májusán szakadt félbe , amikor Évát elhurcolták a németek . A naplóban megemlített személyek Heyman Éva Heyman Béla – Éva édesapja Zsolt Ágnes – Éva édesanyja Zsolt Béla – Ágnes férje dr. Rácz Rezső – Nagypapa Kecskeméti Marica – Éva unokatestvére ( Kecskeméti Lipót főrabbi unokája ) Pajor Anikó – Éva egyik barátnője Vadas Pista – Éva plátói szerelme Mengele – náci orvos Rövid összegzés 1944 februárjában , amikor a napló kezdődik , a nagyszülői ház még viszonylagos védettséget nyújt a gyereknek , bár a háború hangjai már ide is behallatszanak . Éva azonban igyekszik élni a tizenévesek mindennapjait : iskolába jár , meg a barátnőihez , örül a kitűnő félévi bizonyítványnak . A normalitás máza azonban már erősen repedezett a fasizmus előtörése miatt . A zsidótörvények , egyáltalán , hogy ki számít zsidónak és ki nem , és a munkaszolgálat réme mind-mind erősen foglalkoztatja a kislányt . Fokozatosan fosztják meg őt azoktól , akik és amik a legdrágábbak neki . Elhurcolják a barátnőjét , letartóztatják édesapját , elviszik a piros biciklijét , amelyre hosszú hónapokig gyűjtögették a pénzt . Ekkorra már a család idegei is teljesen felmondják a szolgálatot : a nagypapa egyik napról a másikra szinte összemegy , a nagymama hisztérikus rohamokban tör ki , az anya egyfolytában attól retteg , hogy férjét , Éva nevelőapját is bármikor elvihetik . Évának nincsenek különösebb illúziói : elejtett szavakból , félmondatokból ugyanis tudja , mi történhetett a Lengyelországba hurcolt kis barátnőjével , és tudja azt is , hogy rá és a családjára is ugyanez a sors várhat . Éva azonban élni akar ; talán nem is akar semmit sem ennél jobban . Életszeretete és élni akarása átsüt a lapokon . A családból egyedül Éva anyja , Ágnes , és férje , Zsolt Béla élték túl a háború borzalmait . Az , hogy Heyman Éva naplója fennmaradt , Szabó Mariskának köszönhető , aki évekig a család szakácsnőjeként dolgozott . A deportálás előtti napokban az egyik csendőr beengedte az asszonyt a váradi gettó falai közé ; Éva vélhetően ekkor bízta legdrágább kincsét a szakácsnőre . Ami Évával elhurcolása után történhetett Éva sorsa októberén teljesedett be . Auschwitzban minden szörnyűségből kivette a részét , csakúgy , mint sok millió sorstársa . Túlélők szerint , akik látták Évát , a testi és lelki gyötrelmek ellenére életszeretete egy pillanatra sem hagyta cserben , és ennek köszönhető , hogy testi állapota a többiekéhez képest végig kielégítő maradt . Unokatestvére és barátnője túlélők szerint Éva kezei között haltak meg , de ezután sem hagyta el élni akarása . Meg akarta élni azt a világot , amiről mindig is álmodozott . A tizenhárom éves Éva harcolt tehát az életéért a Harmadik Birodalom gonosz , elállatiasodott hóhéraival , de végül a német vadállat legyőzte – azaz Mengele . Mengele az emberiség szégyenére orvosi diplomával rendelkezett . Ő választotta ki a deportáltak százezrei közül azokat , akiket azonnal gázhalálra szánt , és azokat , akiket életre ítélt . Éva októberig az auschwitzi „ C” lágerben a krematóriumok füstfelhője mögött élte az engedélyezett életét . 1944. októberén valószínűleg a felszabadító orosz csapatok közeledése miatt Mengele végrehajtotta az utolsó , leghatalmasabb méretű kiválogatását . Jobbra és balra mutatva irányította a hosszú sorban álló szerencsétlen sorsú embereket , akik várták , hogyan folytatódik az életük . Mengele kereste a rejtőzködőket is . Egy jólelkű orvosnő rejtegette Évát is , azonban Mengele rábukkant . Éva szerencsétlenségére megrühesedett , és mindkét lába kisebesedett . „ No nézd csak – üvöltött Mengele – , még rühes is vagy , te béka . Mars fel az autóra ! ” Mengele sárgára festett teherautóval szállította a halálra ítélt embereket a krematóriumokba . Évát szemtanúk szerint maga Mengele tuszkolta fel a halálautóra : amitőlóta félt , az bekövetkezett . Éva élete ekkor ért véget Lengyelországban,évesen . Források Zsolt Ágnes : Éva lányom , XXI. Század , budapest , Zsolt Ágnes : A piros bicikli , XXI. Század , Budapest , Külső hivatkozások ( A Kolibri Pince előadása a Spinoza házban , ( beszélgetés a könyvről , Bárdos András , Vekerdy Tamás , Margittai Linda ) Magyar könyvek Holokauszt