Londoni Filharmonikus Zenekar
A Londoni Filharmonikus Zenekar  (London Philharmonic Orchestra) népszerű rövidítéssel (LPO) Egyesült Királyság egyik élvonalbeli szimfonikus zenekara, a londoni Royal Festival Hall állandó zenekara.

Története

Alapítás
A Londonban állandó tágokból álló szimfonikus zenekart 1932-ben alapította Sir Thomas Beecham és Sir Malcolm Sargent, részben a már korábban megalakult Londoni Szimfonikus Zenekar  illetve a BBC Szimfonikus Zenekar riválisát.
Az alapítók szándéka egy, az akkor már  Európában és Amerikában állandó tagokkal működő szimfonikus  zenekarokkal egyenlő színvonalú zenekart hozzanak létre. A megítélések szerint 1932 és a második világháború között ezt az elvárást messzemenően kielégítették. A Queen’s Hallban Sir Thomas Beecham  vezényletével 1932 okt. 7-én adott bemutatkozó koncertjükön a közönség a székeken állva tapsolt, a kritikusoktól a legmagasabb elismerést kapták. Megalakulásuktól a Queen's Hall volt rendszeres londoni koncertjeik helyszíne.

II. világháború
A háborús évek a zenekart súlyos válságba sodorták, London 1941-es bombázása során lerombolt Queen's Hallban a zenekari tagok jelentős része hangszereit elvesztette, ezután a BBC által sugárzott felhívás eredményeképp a zenekar számára adományozott hangszereken tudta folytatni koncertjeit. Miután a BBC Szimfonikus Zenekart Bedfordba telepítették, az együttes átvállalta szerepléseiket, így 1942-től Henry Wood felkérésére léptek fel először a Royal Albert Hallba helyezett Proms koncertjein. A háború kitörésekor a zenekar magán támogatói visszavonták támogatásaikat, ennek eredményeként a zenekar tagjai saját maguk által működtetett zenekarrá szerveződtek, míg viszont a londoni zenekarok száma tovább bővült, 1945-ben  és 1946-ban a legalább olyan magas színvonalú Philharmonia Zenekarral és a Royal Filharmonikus Zenekarral.

'50-es '60-as évek
1950-ben a BBC-től nyugdíjba került Sir Adrian Boult vette át a zenekar vezetését, s Boult irányítása alatt visszakerült eredeti színvonalára. 1957-ig volt a zenekar vezető karmestere, majd elfogadta a zenekar elnöki címét.

Az 1960-as évekre a zenekar újból elérte az eredeti nívóját, jelentős szerződésnek számított akkor a nyári  Glyndebourne Festivalon való részvételük.

Henry Wood Hall
A londoni zenekarok egyik állandó gondja volt a megfelelő próbaterem hiánya. 1973-ban az együttes a Londoni Szimfonikus Zenekarral közösen megszerzett egy  Southwark-ban lévő, már nem használt templomot, melyet a felújítás során saját próbatermévé alakított át, a  Henry Wood Hall-á. A kiváló akusztikájú termet, mely mind próbateremként valamint stúdió felvételek számára is elsőrangú, 1975-ben adták át.

1982-ben ünnepelték fennállásuk félévszázados évfordulóját a zenekar akkori vezető karmestere, Solti György vezényletével.

21. század
A Londoni Filharmonikus Zenekar a Temze déli partján álló Royal Festival Hall rezidens zenekara, mely a londoni zenei élet főbb koncertjeinek helyszíne, ahol a koncertterem megnyitása, 1951 óta lépnek fel, 1992-től rezidens zenekarként, 1995 óta megosztva ezt a szerepet a Philharmónia Zenekarral. Ezen túlmenően az együttes állandó fellépéseinek színhelye a Congress Theatre Eastbourne és a Brighton Dome, de az országon belül és külföldön is rendszeresen ad koncertet.

Lemezek

Megalakulásuk óta állandó szerepkörük lemezfelvételeken való részvételük az EMI, Decca Philips, CBS, RCA, Chandos és más lemeztársaságok számára.

A zenekar fennállásának első évtizedében, a ’30-as években, 300-nál is több lemezfelvételt készített. A ’60-as és ’70-es években a Lyrita lemezkiadóval - egy független kiadó, mely a kevésbé ismert  angol repertoár kiadására specializálódott - közösen kiadott lemezeiknek karmestere Sir Adrian Boult volt.

Az LPO lemezei között számos operafelvétel szerepel, ezek egy részét Glyndebourne-ben ill. a londoni Festival Hallban adott élő előadások felvételeiből adták közre, mások a Decca és EMI stúdióiban készültek. A művek skálája korai barokk zenétől, mint Cavalli L'Ormindo (1968-ban készült felvétel), Handel Theodora (1996), ill. állandó repertoár darabokon át,  mint a Così fan tutte (1974), Carmen (1975, 2002) és a Nürnbergi mesterdalnokok  (2011), a huszadik századi zeneművek felvételéig terjed, köztük  Vaughan Williams The Pilgrim's Progress (1972), Sosztakovics Lady Macbeth of Mtsensk (1979) és  Eötvös Péter  Love and Other Demons (2008).

2005 óta a zenekar saját lemeztársasága neve alatt - (LPO) - teszi közzé lemezeit, a lemeztársaság főként az együttes élő koncertjeinek felvételeit, ill. az állandó karmesterekkel (Beecham-től Jurowski-ig) készült stúdió felvételek CD-it adja ki.

Filmzenék

Számos filmzenét készítettek, köztük az Arábiai Lawrence (1962),  Antonius és Cleopátra (1972), Jézus Krisztus szupersztár (1973), Evita (1976) filmzenéjét, de a Gyűrűk ura trilógia Oscar-díjas filmzenéjét is ők játszották, és őket kérték fel a 2012-es londoni olimpia idején a részt vevő országok himnuszainak felvételére is, ezek a felvételek hangzottak el a 2016-os olimpiai játékokon is Rio de Janeiro-ban.

Karmesterek

Vezető karmesterek

 Sir Thomas Beecham, (1932) a zenekar alapító karmestere
 Eduard van Beinum (1947–1950)
 Sir Adrian Boult (1950-1957)
 William Steinberg (1958-1960)
 John Pritchard (1962-1967)
 Bernard Haitink  (1967–1979) 
 Solti György  (1979–1983) 
 Franz Welser-Möst  (1990–1996) 
 Kurt Masur  (2000-2007)
 Vladimir Jurowski  (2007-

Vendégkarmesterek

Számos világhírű karmester közül csak néhányat említve:

Bruno Walter, John Barbirolli,  Serge Koussevitzky,  Széll György, Fritz Busch, Igor Stravinsky, Furtwängler, Victor de Sabata, Sergiu Celibidache, Sir Adrian Boult, Daniel Barenboim, Erich Leinsdorf,  Carlo Maria Giulini, Eugen Jochum, Riccardo Chailly, Klaus Tennsted, Riccardo Muti, Simon Rattle, Paul Kletzki, Jean Martinon, Hans Schmidt-Isserstedt, Solti György, Walter Susskind, Vaughan Williams, Eugen Jochum.

Jegyzetek

Források 
 Aldous, Richard (2001). Tunes of Glory – The Life of Malcolm Sargent. London: Hutchinson. .
 Elkin, Robert (1944). Queen's Hall, 1893–1941. London: Rider. OCLC 636583612.
 Hill, Ralph (ed) (1951). Music 1951. Harmondsworth, England: Penguin Books. OCLC 26147349.
 Jenkins, Lyndon (2005). While Spring and Summer Sang – Thomas Beecham and the Music of Frederick Delius. Aldershot: Ashgate. .
 Kennedy, Michael (1987). Adrian Boult. London: Hamish Hamilton. .
 Kenyon, Nicholas (1981). The BBC Symphony Orchestra, 1930–1980. London: British Broadcasting Corporation. .
 Lucas, John (2008). Thomas Beecham – An Obsession with Music. Woodbridge: Boydell Press. .
 Moore, Jerrold Northrop (1982). Philharmonic – Jubilee 1932–1982. London: Hutchinson. .
 Morrison, Richard (2004). Orchestra –The LSO: A Century of Triumph and Turbulence. London: Faber and Faber. .
 Peacock, Alan (chairman) (1970). Report on Orchestral Resources in Great Britain. London: Arts Council of Great Britain. .
 Pirouet, Edmund (1998). Heard Melodies are Sweet – A History of the London Philharmonic Orchestra. Hove: Book Guild. .
 Reid, Charles (1968). Malcolm Sargent – A Biography. London: Hamish Hamilton. .
 Reid, Charles (1961). Thomas Beecham – An Independent Biography. London: Victor Gollancz. OCLC 500565141.
 Sackville-West, Edward; Desmond Shawe-Taylor (1955). The Record Guide. London: Collins. OCLC 474839729.
 Simeone, Nigel; Simon Mundy (1980). Sir Adrian Boult – Companion of Honour. London: Midas Books. .
 Stuart, Philip (1997). The London Philharmonic discography. Westport, US: Greenwood Press. .

Külső hivatkozások 
 Londoni Filharmonikus Zenekar hivatalos honlapja 
 Londoni Filharmonikus Zenekar ALLMUSIC honlapján

Fordítás 

Londoni komolyzene
Szimfonikus zenekarok
A Londoni Filharmonikus Zenekar ( London Philharmonic Orchestra ) népszerű rövidítéssel ( LPO ) Egyesült Királyság egyik élvonalbeli szimfonikus zenekara , a londoni Royal Festival Hall állandó zenekara . Története Alapítás A Londonban állandó tágokból álló szimfonikus zenekartben alapította Sir Thomas Beecham és Sir Malcolm Sargent , részben a már korábban megalakult Londoni Szimfonikus Zenekar illetve a BBC Szimfonikus Zenekar riválisát . Az alapítók szándéka egy , az akkor már Európában és Amerikában állandó tagokkal működő szimfonikus zenekarokkal egyenlő színvonalú zenekart hozzanak létre . A megítélések szerintés a második világháború között ezt az elvárást messzemenően kielégítették . A Queen’s Hallban Sir Thomas Beecham vezényletévelokt.én adott bemutatkozó koncertjükön a közönség a székeken állva tapsolt , a kritikusoktól a legmagasabb elismerést kapták . Megalakulásuktól a Queen's Hall volt rendszeres londoni koncertjeik helyszíne . II. világháború A háborús évek a zenekart súlyos válságba sodorták , Londones bombázása során lerombolt Queen's Hallban a zenekari tagok jelentős része hangszereit elvesztette , ezután a BBC által sugárzott felhívás eredményeképp a zenekar számára adományozott hangszereken tudta folytatni koncertjeit . Miután a BBC Szimfonikus Zenekart Bedfordba telepítették , az együttes átvállalta szerepléseiket , ígytől Henry Wood felkérésére léptek fel először a Royal Albert Hallba helyezett Proms koncertjein . A háború kitörésekor a zenekar magán támogatói visszavonták támogatásaikat , ennek eredményeként a zenekar tagjai saját maguk által működtetett zenekarrá szerveződtek , míg viszont a londoni zenekarok száma tovább bővült, ben ésban a legalább olyan magas színvonalú Philharmonia Zenekarral és a Royal Filharmonikus Zenekarral . '50-es '60-as évek 1950-ben a BBC-től nyugdíjba került Sir Adrian Boult vette át a zenekar vezetését , s Boult irányítása alatt visszakerült eredeti színvonalára.ig volt a zenekar vezető karmestere , majd elfogadta a zenekar elnöki címét . Azas évekre a zenekar újból elérte az eredeti nívóját , jelentős szerződésnek számított akkor a nyári Glyndebourne Festivalon való részvételük . Henry Wood Hall A londoni zenekarok egyik állandó gondja volt a megfelelő próbaterem hiánya.ban az együttes a Londoni Szimfonikus Zenekarral közösen megszerzett egy Southwark-ban lévő , már nem használt templomot , melyet a felújítás során saját próbatermévé alakított át , a Henry Wood Hall-á . A kiváló akusztikájú termet , mely mind próbateremként valamint stúdió felvételek számára is elsőrangú, ben adták át . 1982-ben ünnepelték fennállásuk félévszázados évfordulóját a zenekar akkori vezető karmestere , Solti György vezényletével . 21. század A Londoni Filharmonikus Zenekar a Temze déli partján álló Royal Festival Hall rezidens zenekara , mely a londoni zenei élet főbb koncertjeinek helyszíne , ahol a koncertterem megnyitása, óta lépnek fel,től rezidens zenekarként, óta megosztva ezt a szerepet a Philharmónia Zenekarral . Ezen túlmenően az együttes állandó fellépéseinek színhelye a Congress Theatre Eastbourne és a Brighton Dome , de az országon belül és külföldön is rendszeresen ad koncertet . Lemezek Megalakulásuk óta állandó szerepkörük lemezfelvételeken való részvételük az EMI , Decca Philips , CBS , RCA , Chandos és más lemeztársaságok számára . A zenekar fennállásának első évtizedében , a ’30-as években, nál is több lemezfelvételt készített . A ’60-as és ’70-es években a Lyrita lemezkiadóval - egy független kiadó , mely a kevésbé ismert angol repertoár kiadására specializálódott - közösen kiadott lemezeiknek karmestere Sir Adrian Boult volt . Az LPO lemezei között számos operafelvétel szerepel , ezek egy részét Glyndebourne-ben ill. a londoni Festival Hallban adott élő előadások felvételeiből adták közre , mások a Decca és EMI stúdióiban készültek . A művek skálája korai barokk zenétől , mint Cavalli L'Ormindoban készült felvétel ) , Handel Theodora ill. állandó repertoár darabokon át , mint a Così fan tutte Carmenés a Nürnbergi mesterdalnokok a huszadik századi zeneművek felvételéig terjed , köztük Vaughan Williams The Pilgrim's Progress Sosztakovics Lady Macbeth of Mtsenskés Eötvös Péter Love and Other Demons 2005 óta a zenekar saját lemeztársasága neve alatt - ( LPO ) - teszi közzé lemezeit , a lemeztársaság főként az együttes élő koncertjeinek felvételeit , ill . az állandó karmesterekkel ( Beecham-től Jurowski-ig ) készült stúdió felvételek CD-it adja ki . Filmzenék Számos filmzenét készítettek , köztük az Arábiai Lawrence Antonius és Cleopátra Jézus Krisztus szupersztár Evitafilmzenéjét , de a Gyűrűk ura trilógia Oscar-díjas filmzenéjét is ők játszották , és őket kérték fel aes londoni olimpia idején a részt vevő országok himnuszainak felvételére is , ezek a felvételek hangzottak el aos olimpiai játékokon is Rio de Janeiro-ban . Karmesterek Vezető karmesterek Sir Thomas Beecham,a zenekar alapító karmestere Eduard van Beinum1950 ) Sir Adrian Boult William Steinberg John Pritchard Bernard Haitink 1979 ) Solti György 1983 ) Franz Welser-Möst 1996 ) Kurt Masur Vladimir Jurowski Vendégkarmesterek Számos világhírű karmester közül csak néhányat említve: Bruno Walter , John Barbirolli , Serge Koussevitzky , Széll György , Fritz Busch , Igor Stravinsky , Furtwängler , Victor de Sabata , Sergiu Celibidache , Sir Adrian Boult , Daniel Barenboim , Erich Leinsdorf , Carlo Maria Giulini , Eugen Jochum , Riccardo Chailly , Klaus Tennsted , Riccardo Muti , Simon Rattle , Paul Kletzki , Jean Martinon , Hans Schmidt-Isserstedt , Solti György , Walter Susskind , Vaughan Williams , Eugen Jochum . Jegyzetek Források Aldous , Richard Tunes of Glory – The Life of Malcolm Sargent . London : Hutchinson. \ . Elkin , Robert Queen's Hall, 1941. London : Rider . OCLC Hill , Ralph ( ed ) Music Harmondsworth , England : Penguin Books . OCLC Jenkins , Lyndon While Spring and Summer Sang – Thomas Beecham and the Music of Frederick Delius . Aldershot : Ashgate. \ . Kennedy , Michael Adrian Boult . London : Hamish Hamilton. \ . Kenyon , Nicholas The BBC Symphony Orchestra, 1980. London : British Broadcasting Corporation. \ . Lucas , John Thomas Beecham – An Obsession with Music . Woodbridge : Boydell Press. \ . Moore , Jerrold Northrop Philharmonic – Jubilee1982. London : Hutchinson. \ . Morrison , Richard Orchestra –The LSO : A Century of Triumph and Turbulence . London : Faber and Faber. \ . Peacock , Alan ( chairman ) Report on Orchestral Resources in Great Britain . London : Arts Council of Great Britain. \ . Pirouet , Edmund Heard Melodies are Sweet – A History of the London Philharmonic Orchestra . Hove : Book Guild. \ . Reid , Charles Malcolm Sargent – A Biography . London : Hamish Hamilton. \ . Reid , Charles Thomas Beecham – An Independent Biography . London : Victor Gollancz . OCLC Sackville-West , Edward ; Desmond Shawe-Taylor The Record Guide . London : Collins . OCLC Simeone , Nigel ; Simon Mundy Sir Adrian Boult – Companion of Honour . London : Midas Books. \ . Stuart , Philip The London Philharmonic discography . Westport , US : Greenwood Press. \ . Külső hivatkozások Londoni Filharmonikus Zenekar hivatalos honlapja Londoni Filharmonikus Zenekar ALLMUSIC honlapján Fordítás Londoni komolyzene Szimfonikus zenekarok