Sebők György (zongoraművész)
Sebők György (Szeged, 1922. november 2. – Bloomington, 1999. november 14.) nemzetközileg elismert Liszt Ferenc-díjas zongoraművész és az Indiana University School of Music professzora  volt Bloomingtonban (Indiana, USA).

Élete
Sebők Vilmos (1887–1943) ügyvéd és Krausz Klára (1896–1978) gyermekeként született; húga Sebők Éva költő, műfordító. Zenei tanulmányait 5 éves korában szülővárosában kezdte. Tehetségét anyai nagyapja, Krausz József (1866–1950) szegedi főorvos ismerte fel, aki bemutatta őt dr. Baranyi Jánosnak, Dohnányi Ernő egykori tanítványának, Szeged akkori legelismertebb zongoratanárának. A mester a gyermek tanításával először Bartl Ödönné zongoratanárnőt bízta meg és a zeneelméletre Szögi (Szeghy) Endre tanította, és ő vette észre, hogy abszolút hallása van a „kis növendéknek”. Kamarazenére Gábor Arnoldné hegedűtanárnő oktatta. Később a tanítását Sándor György vette át, aki abban az időben Bartók Béla tanítványa volt a Zeneakadémián és hetente Szegedre utazott tehetséges növendékeknek órákat adni.

1938-ban, 16 évesen felvételt nyert Székely Arnold osztályába a Zeneakadémiára. Később a tanulást Keéri-Szántó Imrénél folytatta, majd egy rövidebb ideig Faragó Györgyhöz került. A kamarazenét Weiner Leótól a zeneszerzést Kodály Zoltántól tanulta. A sors és a körülmények játéka, hogy az akadémián nem a tanáraitól tanult a legtöbbet. Olyan helyzetbe került, hogy kísérte Zathureczky Ede osztályát, kísért Molnár Imre énekóráin, Kresz Géza hegedűóráin, kísért diplomahangversenyeken, vagyis egyszerre volt korrepetitor, növendék, illetve tanár. A Zeneakadémiát befejezve (1938) Paul Weingarten zongoraművész magántanítványa lett.

Huszonegy évesen őt sem kerülte el a második világégés, behívták munkaszolgálatra. Távollétében édesanyját és tizenhét éves nővérét deportálták, de túlélték a megpróbáltatásokat. A háború után Szegedre költözött. Később Bukarestbe utazott és ott a véletlen szerencsének köszönhetően George Enescu felkérte szólistának egy zenekari koncertre. A nagy sikernek köszönhetően Erdély-szerte koncertezett, majd rövidebb ideig Párizsban tartózkodott, de ekkor még kénytelen hazautazni (1946). Ezután újra Budapesten kapott lehetőséget, ami az akkori Bartók Konzervatórium zongoratanári állásában kínálkozott (1949-1957). Ezekben az időkben a tanítás mellett sokat szerepelt koncerteken, rádió felvételeket készíthetett és szerepelhetett a Világifjúsági Találkozón (VIT) is, ahol díjat is kapott. Az elismertség és a megbecsülés jegyeként 1952-ben megkapta a Liszt Ferenc-díjat.

1956 őszén, látva az itthoni helyzetet, (másodszor is) Párizsba költözött (1957). Egy kinti sikeres szólóest után Gabriel Dussurget-nek, a párizsi Opera későbbi igazgatójának ajánlásával lemezszerződési ajánlatot kapott az Erato hanglemezcégtől, 8 lemez elkészítésére, amiből az első azonnal „Grand Prix du Disque”-díjat kapott. 1958–tól stabilizálódott a kinti helyzete és lehetőség nyílt a régen áhított nemzetközi karrierre.

Az Egyesült Államokbeli Pennsylvaniából és Coloradóból kapott meghívást, melyet nem fogadott el. Később 1962-ben az Indiana Állami Egyetem zenei fakultására, a Jacobs School of Music, által felajánlott lehetőséggel élve Bloomingtonba került.

1985-től az egyetem örökös professzora címet kapja (1993-ban Bloomingtonban 1 évig tanítványa volt Bogányi Gergely). Sok-sok éven át hangversenyezett és kurzusokat tartott a világ számos pontján. 14 évig dolgozott a berlini Hochschule der Künste vendégtanáraként. Tanított a tokiói Toho Schoolban, a párizsi Conservatoire-on, Amszterdamban, Barcelonában, Banffban (Kanada) és a finn Sibelius Akadémián, valamint idehaza Keszthelyen, a Szombathelyi Bartók Szemináriumon és a Zeneakadémián. 1985-ben kurzust alapított ’Ernen Musikdorf’ néven a svájci Ernenben. Élete végéig aktív művész maradt, Amerika, Európa, Japán és a világ számos helyén, felejthetetlen, maradandó koncertet adott. Munkásságát számos kitüntetéssel jutalmazták világszerte.

Díjai, elismerései
 Liszt Ferenc-díj (1952)
 Ernen díszpolgára (Svájc) (1988)
 Párizs város aranyérme - Jacques Chirac francia köztársasági elnök tüntette ki (1995)
 A Magyar Köztársasági Érdemrend Középkeresztje (1995)
 A Francia Becsületrend (1996).
 Szeged Város Emlékplakettje (1997)

Jegyzetek

Források
 Sebők György Szegedről, Budapestről, Párizsról, Bloomingtonról, Ernenről - Budapesten 
 Dombi Józsefné - Az előadóművészi képesség gyökerei   Sebők György művészetében
 Zeneakademia - Nagy-elődök- Sebők György

További információk 
 Sebők György – riportfilm (magyar)
 Zeneakadémia Lexikon – Nagy elődök, oktatók: Sebők György
 Az előadóművészi képesség gyökerei Sebők György művészetében
 Magyar Zenei Információs Központ – művészadatbázis: Sebők György
 Az isten háta mögött, az isten tenyerén: Sebők György kurzusa és fesztiválja Ernenben
 Muzsikalendarium - Sebők György 75 éves 

Magyar zongoristák
Magyar zenepedagógusok
Emigráns magyarok
Bloomingtoni zenészek
Liszt Ferenc-díjasok
Szegediek
Munkaszolgálatosok
A holokauszt túlélői
1922-ben született személyek
1999-ben elhunyt személyek
Sebők György ( Szeged , november – Bloomington , november ) nemzetközileg elismert Liszt Ferenc-díjas zongoraművész és az Indiana University School of Music professzora volt Bloomingtonban ( Indiana , USA ) . Élete Sebők Vilmos1943 ) ügyvéd és Krausz Klára1978 ) gyermekeként született ; húga Sebők Éva költő , műfordító . Zenei tanulmányaitéves korában szülővárosában kezdte . Tehetségét anyai nagyapja , Krausz József1950 ) szegedi főorvos ismerte fel , aki bemutatta őt dr. Baranyi Jánosnak , Dohnányi Ernő egykori tanítványának , Szeged akkori legelismertebb zongoratanárának . A mester a gyermek tanításával először Bartl Ödönné zongoratanárnőt bízta meg és a zeneelméletre Szögi ( Szeghy ) Endre tanította , és ő vette észre , hogy abszolút hallása van a „ kis növendéknek” . Kamarazenére Gábor Arnoldné hegedűtanárnő oktatta . Később a tanítását Sándor György vette át , aki abban az időben Bartók Béla tanítványa volt a Zeneakadémián és hetente Szegedre utazott tehetséges növendékeknek órákat adni . 1938-ban,évesen felvételt nyert Székely Arnold osztályába a Zeneakadémiára . Később a tanulást Keéri-Szántó Imrénél folytatta , majd egy rövidebb ideig Faragó Györgyhöz került . A kamarazenét Weiner Leótól a zeneszerzést Kodály Zoltántól tanulta . A sors és a körülmények játéka , hogy az akadémián nem a tanáraitól tanult a legtöbbet . Olyan helyzetbe került , hogy kísérte Zathureczky Ede osztályát , kísért Molnár Imre énekóráin , Kresz Géza hegedűóráin , kísért diplomahangversenyeken , vagyis egyszerre volt korrepetitor , növendék , illetve tanár . A Zeneakadémiát befejezvePaul Weingarten zongoraművész magántanítványa lett . Huszonegy évesen őt sem kerülte el a második világégés , behívták munkaszolgálatra . Távollétében édesanyját és tizenhét éves nővérét deportálták , de túlélték a megpróbáltatásokat . A háború után Szegedre költözött . Később Bukarestbe utazott és ott a véletlen szerencsének köszönhetően George Enescu felkérte szólistának egy zenekari koncertre . A nagy sikernek köszönhetően Erdély-szerte koncertezett , majd rövidebb ideig Párizsban tartózkodott , de ekkor még kénytelen hazautazni Ezután újra Budapesten kapott lehetőséget , ami az akkori Bartók Konzervatórium zongoratanári állásában kínálkozott Ezekben az időkben a tanítás mellett sokat szerepelt koncerteken , rádió felvételeket készíthetett és szerepelhetett a Világifjúsági Találkozón ( VIT ) is , ahol díjat is kapott . Az elismertség és a megbecsülés jegyekéntben megkapta a Liszt Ferenc-díjat . 1956 őszén , látva az itthoni helyzetet , ( másodszor is ) Párizsba költözött Egy kinti sikeres szólóest után Gabriel Dussurget-nek , a párizsi Opera későbbi igazgatójának ajánlásával lemezszerződési ajánlatot kapott az Erato hanglemezcégtől, lemez elkészítésére , amiből az első azonnal „ Grand Prix du Disque”-díjat kapott.tól stabilizálódott a kinti helyzete és lehetőség nyílt a régen áhított nemzetközi karrierre . Az Egyesült Államokbeli Pennsylvaniából és Coloradóból kapott meghívást , melyet nem fogadott el . Későbbben az Indiana Állami Egyetem zenei fakultására , a Jacobs School of Music , által felajánlott lehetőséggel élve Bloomingtonba került . 1985-től az egyetem örökös professzora címet kapjaban Bloomingtonbanévig tanítványa volt Bogányi Gergely ) . Sok-sok éven át hangversenyezett és kurzusokat tartott a világ számos pontján.évig dolgozott a berlini Hochschule der Künste vendégtanáraként . Tanított a tokiói Toho Schoolban , a párizsi Conservatoire-on , Amszterdamban , Barcelonában , Banffban ( Kanada ) és a finn Sibelius Akadémián , valamint idehaza Keszthelyen , a Szombathelyi Bartók Szemináriumon és a Zeneakadémián.ben kurzust alapított ’Ernen Musikdorf’ néven a svájci Ernenben . Élete végéig aktív művész maradt , Amerika , Európa , Japán és a világ számos helyén , felejthetetlen , maradandó koncertet adott . Munkásságát számos kitüntetéssel jutalmazták világszerte . Díjai , elismerései Liszt Ferenc-díj Ernen díszpolgára ( Svájc ) Párizs város aranyérme - Jacques Chirac francia köztársasági elnök tüntette ki A Magyar Köztársasági Érdemrend Középkeresztje A Francia Becsületrend Szeged Város Emlékplakettje Jegyzetek Források Sebők György Szegedről , Budapestről , Párizsról , Bloomingtonról , Ernenről - Budapesten Dombi Józsefné - Az előadóművészi képesség gyökerei Sebők György művészetében Zeneakademia - Nagy-elődök- Sebők György További információk Sebők György – riportfilm ( magyar ) Zeneakadémia Lexikon – Nagy elődök , oktatók : Sebők György Az előadóművészi képesség gyökerei Sebők György művészetében Magyar Zenei Információs Központ – művészadatbázis : Sebők György Az isten háta mögött , az isten tenyerén : Sebők György kurzusa és fesztiválja Ernenben Muzsikalendarium - Sebők Györgyéves Magyar zongoristák Magyar zenepedagógusok Emigráns magyarok Bloomingtoni zenészek Liszt Ferenc-díjasok Szegediek Munkaszolgálatosok A holokauszt túlélői 1922-ben született személyek 1999-ben elhunyt személyek