Prakriti
A prakriti vagy prakrti szanszkrit szó (प्रकृति, IAST: prakṛti), jelentése: természet, eredet.

A mindenséget betöltő anyag összessége a prakriti, az anyagvilág teljessége, a szó legátfogóbb értelmében vett Természet. Az örök ősanyag vagy ősforrás; a megnyilvánuló, szemmel látható sokféleség energiahálója, amely a természetként, a fizikai világként jelenik meg.

A hinduizmuson belül a szánkhja iskolában használt kulcsfontosságú fogalom. Ebben a bölcseletben ellentétben áll a purusával, a tiszta öntudatossággal, az önvalóval. A szánkhja kimondja, hogy a lélek — purusa — az anyagtól (még az anyag legfinomabb formájától is) tökéletesen és végletesen különbözik, fölötte áll mindannak, ami az anyagvilágban törvényszerűleg megnyilvánul.

A Szánkhja bölcseletében az ősanyag — a Múlá-prakriti (,,a Természet gyökere, alapanyaga") kezdet- és vég nélküli; de nem módosulásaiban és alakzataiban az, hanem egészében, összességében, eredendő, módosulatlan mivoltában. Mint ilyen, meg-nem-nyilvánuló, rejtett állapotban van. Úgy is mondhatjuk, hogy a Prakriti ebben az elsődleges állapotban még mozdulatlan, formátlan. 

A Szánkhja és a Bhagavad-gíta alapján a prakriti jellege a három guna, a minőségi sajátosságok, ezek: szattva, radzsasz, tamasz. 
 Az anyagi természet (prakrti) három kötőerőből (guna) áll: szattva (jóság), radzsasz (szenvedély) és tamasz (tudatlanság). Az élőlény alárendeltjévé válik e kötőerőknek, mihelyt kapcsolatba kerül az anyagi természettel. (Bhagavad-gíta)
 
A Szánkhja rendszere a kibontakozott anyagvilágot 24 alapvető princípiumra, lényegiségre osztja, ezen belül nyolcféle prakritit említ, amelyek az egyetlen prakriti kibontakozásának nyolc különböző fázisa.
 
A hinduizmus szerint a karma (az ok-okozat törvénye) a Prakritinek, az Univerzum matériájának rezgése. Mindenben, amit tevékenységnek, cselekvésnek lehet nevezni, a prakriti rezdül, áramlik, vibrál. Brahman és a Prakriti (Mindenség) elválaszthatatlan egymástól. Ez a Világ létezésében mutatkozó látszólagos kettősségnek az alapja.

A Védánta bölcselete rávilágít a Brahman (a létezésének ősokának) fogalmára. A Prakritit nevezhetjük egynek, hiszen anyagi, s ezért, ha felfogásunk nem is tekintheti át határait, már természeténél fogva is egy: az egység gondolatába zárható tény. A Brahman azonban nem anyagi, nem ismer korlátozást, nem ismer változást, mint a Prakriti, tehát még az „egység" fogalmán is felül kell, hogy álljon. Ha az anyagvilág összessége a Prakriti ákása-szubsztanciájának megmozdulása, vibrációja, módosulása révén áll elő, akkor a világ minden jelensége, külön-külön és együttvéve, még mindig csak a Prakriti és gyökeresen különbözik a létesítő, mozdító indíték forrásától, a Brahmantól. Az anyagvilág, amelybe a létesítő erő áradt, bizonyos értelemben a Brahman megnyilvánulási formája. a Brahmanból kiáradó léterő, a létesítő akarat, már nem maga a Brahman, hanem csupán elv, tény, amely belőle ered, belőle nyeri hatalmát, s ilyen értelemben csakugyan a Brahman megnyilatkozása. A megnyilatkozáshoz felfogó közeg kell, amelyben valami megnyilvánulhat. Ez a felfogó közeg a Prakriti, az anyagvilág, amely éppen a Brahmanból kiáradó akarat első indítékára jön mozgásba, általa létesül és bontakozik ki vibrációinak végtelen módosulásaiban.

Hivatkozások 

 Baktay Ervin: A diadalmas jóga - A megismerés és önuralom tana, Pantheon Kiadás

Hinduizmus
Jóga
A prakriti vagy prakrti szanszkrit szó ( प्रकृति , IAST : prakṛti ) , jelentése : természet , eredet . A mindenséget betöltő anyag összessége a prakriti , az anyagvilág teljessége , a szó legátfogóbb értelmében vett Természet . Az örök ősanyag vagy ősforrás ; a megnyilvánuló , szemmel látható sokféleség energiahálója , amely a természetként , a fizikai világként jelenik meg . A hinduizmuson belül a szánkhja iskolában használt kulcsfontosságú fogalom . Ebben a bölcseletben ellentétben áll a purusával , a tiszta öntudatossággal , az önvalóval . A szánkhja kimondja , hogy a lélek — purusa — az anyagtól ( még az anyag legfinomabb formájától is ) tökéletesen és végletesen különbözik , fölötte áll mindannak , ami az anyagvilágban törvényszerűleg megnyilvánul . A Szánkhja bölcseletében az ősanyag — a Múlá-prakriti ( ,,a Természet gyökere , alapanyaga " ) kezdet- és vég nélküli ; de nem módosulásaiban és alakzataiban az , hanem egészében , összességében , eredendő , módosulatlan mivoltában . Mint ilyen , meg-nem-nyilvánuló , rejtett állapotban van . Úgy is mondhatjuk , hogy a Prakriti ebben az elsődleges állapotban még mozdulatlan , formátlan . A Szánkhja és a Bhagavad-gíta alapján a prakriti jellege a három guna , a minőségi sajátosságok , ezek : szattva , radzsasz , tamasz . Az anyagi természet ( prakrti ) három kötőerőből ( guna ) áll : szattva ( jóság ) , radzsasz ( szenvedély ) és tamasz ( tudatlanság ) . Az élőlény alárendeltjévé válik e kötőerőknek , mihelyt kapcsolatba kerül az anyagi természettel . ( Bhagavad-gíta ) A Szánkhja rendszere a kibontakozott anyagvilágotalapvető princípiumra , lényegiségre osztja , ezen belül nyolcféle prakritit említ , amelyek az egyetlen prakriti kibontakozásának nyolc különböző fázisa . A hinduizmus szerint a karma ( az ok-okozat törvénye ) a Prakritinek , az Univerzum matériájának rezgése . Mindenben , amit tevékenységnek , cselekvésnek lehet nevezni , a prakriti rezdül , áramlik , vibrál . Brahman és a Prakriti ( Mindenség ) elválaszthatatlan egymástól . Ez a Világ létezésében mutatkozó látszólagos kettősségnek az alapja . A Védánta bölcselete rávilágít a Brahman ( a létezésének ősokának ) fogalmára . A Prakritit nevezhetjük egynek , hiszen anyagi , s ezért , ha felfogásunk nem is tekintheti át határait , már természeténél fogva is egy : az egység gondolatába zárható tény . A Brahman azonban nem anyagi , nem ismer korlátozást , nem ismer változást , mint a Prakriti , tehát még az „ egység " fogalmán is felül kell , hogy álljon . Ha az anyagvilág összessége a Prakriti ákása-szubsztanciájának megmozdulása , vibrációja , módosulása révén áll elő , akkor a világ minden jelensége , külön-külön és együttvéve , még mindig csak a Prakriti és gyökeresen különbözik a létesítő , mozdító indíték forrásától , a Brahmantól . Az anyagvilág , amelybe a létesítő erő áradt , bizonyos értelemben a Brahman megnyilvánulási formája . a Brahmanból kiáradó léterő , a létesítő akarat , már nem maga a Brahman , hanem csupán elv , tény , amely belőle ered , belőle nyeri hatalmát , s ilyen értelemben csakugyan a Brahman megnyilatkozása . A megnyilatkozáshoz felfogó közeg kell , amelyben valami megnyilvánulhat . Ez a felfogó közeg a Prakriti , az anyagvilág , amely éppen a Brahmanból kiáradó akarat első indítékára jön mozgásba , általa létesül és bontakozik ki vibrációinak végtelen módosulásaiban . Hivatkozások Baktay Ervin : A diadalmas jóga - A megismerés és önuralom tana , Pantheon Kiadás Hinduizmus Jóga