Tengerparti seprűcserje
A tengerparti seprűcserje vagy borfa (Baccharis halimifolia) az őszirózsafélék családjába tartozó, Észak-Amerikában honos, látványos virágzatú, sótűrő bokor. Európában és Ausztráliában kivadult és inváziós fajként terjed.

Megjelenése 
A tengerparti seprűcserje 2-4 (ritkán akár 6) méter magas lombhullató cserje. Néha kis, egytörzsű fa formájában nő, de többnyire sűrű bokor. A kifejlett növények kérge mélyen bordázott. Szórt elhelyezkedésű levelei rombusz alakúak, oválisak vagy keskeny ovális-lándzsásak, 2–6 cm hosszúak. Szélük a nyél közelében ép, a csúcs felé 1-3 nagy fog lehet rajta.

Ősszel, augusztus végétől novemberig virágzik. Virágai kétlakiak, vagyis a porzós és termős virágok külön növényeken találhatók. AZ egyes virágok aprók, de az ágak végén nagy virágzatba tömörülnek. A porzós virágok sárgásak, nem különösebben feltűnőek, viszont a termősök hosszú, gyapjúszálszerű fonalakat növesztenek, amelyek miatt messziről az egész bokor úgy tűnik, mintha vatta borítaná.

Termése 1,3-1,8 mm-es kaszat, amelynek végén számos, 10–12 mm hosszú, ezüstfehér szál segíti a szél által való terjesztést. A magoknak nincs szükségük pihenési időszakra, azonnal csírázásképesek.

Kromoszómaszáma 2n=18.

Elterjedése és termőhelye
Eredetileg Észak-Amerika délkeleti részén volt honos a kanadai Új-Skóciától Floridán keresztül egészen Texasig és Északkelet-Mexikóig (valamint Kubában és a Bahamákon). A Fekete-tenger partján (Abházia), Észak-Spanyolországban, Dél-Franciaországban, Olaszországban, Ausztráliában és Új-Zélandon kivadult és gyorsan terjedve veszélyezteti az őshonos fajokat. Szerepel az Európai Unió inváziós fajokat felsoroló jegyzékében.

Eredeti hazájában tengerpartokon, partközeli sós mocsarakban, legelőkön, utak mentén található meg. A talajjal szemben igénytelen, jól nő a nagyobb sótartalmú vagy szikes talajon; elviseli a nedves, száraz vagy tápanyagszegény aljzatot. A nehéz agyagtalajt nem kedveli. A fagyot jól tűri. Nagy mennyiségű magot termel (egy növény akár több százezret, sőt másfél milliót), amelyeket a szél több kilométerre is elvisz, így gyorsan tud terjedni.

Felhasználása 
Nagy tömegben hozott virágai jó méhlegelők, különösen ősszel, amikor kevés virág nyílik. Igénytelensége, gyors növekedése, látványos virágzata miatt dísznövényként ültetik, de a talaj eróziójának megakadályozására is használják. Magjai mérgezőek. Pollenje allergén lehet.

Források 
Tengerparti Seprűcserje Botanikaland
Tengerparti seprűcserje (Baccharis halimifolia) Vácrátóti Botanikus Kert
Baccharis halimifolia (groundsel-bush) Invasive Species Compendium
Baccharis halimifolia - L. Plants for a Future
Baccharis halimifolia University of Florida

Növényfajok
Őszirózsafélék
Észak-Amerika növényvilága
Inváziós fajok
A tengerparti seprűcserje vagy borfa ( Baccharis halimifolia ) az őszirózsafélék családjába tartozó , Észak-Amerikában honos , látványos virágzatú , sótűrő bokor . Európában és Ausztráliában kivadult és inváziós fajként terjed . Megjelenése A tengerparti seprűcserje( ritkán akárméter magas lombhullató cserje . Néha kis , egytörzsű fa formájában nő , de többnyire sűrű bokor . A kifejlett növények kérge mélyen bordázott . Szórt elhelyezkedésű levelei rombusz alakúak , oválisak vagy keskeny ovális-lándzsásak,6 cm hosszúak . Szélük a nyél közelében ép , a csúcs felénagy fog lehet rajta . Ősszel , augusztus végétől novemberig virágzik . Virágai kétlakiak , vagyis a porzós és termős virágok külön növényeken találhatók . AZ egyes virágok aprók , de az ágak végén nagy virágzatba tömörülnek . A porzós virágok sárgásak , nem különösebben feltűnőek , viszont a termősök hosszú , gyapjúszálszerű fonalakat növesztenek , amelyek miatt messziről az egész bokor úgy tűnik , mintha vatta borítaná . Termése3-1,8 mm-es kaszat , amelynek végén számos , 12 mm hosszú , ezüstfehér szál segíti a szél által való terjesztést . A magoknak nincs szükségük pihenési időszakra , azonnal csírázásképesek . Kromoszómaszáma=18. Elterjedése és termőhelye Eredetileg Észak-Amerika délkeleti részén volt honos a kanadai Új-Skóciától Floridán keresztül egészen Texasig és Északkelet-Mexikóig ( valamint Kubában és a Bahamákon ) . A Fekete-tenger partján ( Abházia ) , Észak-Spanyolországban , Dél-Franciaországban , Olaszországban , Ausztráliában és Új-Zélandon kivadult és gyorsan terjedve veszélyezteti az őshonos fajokat . Szerepel az Európai Unió inváziós fajokat felsoroló jegyzékében . Eredeti hazájában tengerpartokon , partközeli sós mocsarakban , legelőkön , utak mentén található meg . A talajjal szemben igénytelen , jól nő a nagyobb sótartalmú vagy szikes talajon ; elviseli a nedves , száraz vagy tápanyagszegény aljzatot . A nehéz agyagtalajt nem kedveli . A fagyot jól tűri . Nagy mennyiségű magot termel ( egy növény akár több százezret , sőt másfél milliót ) , amelyeket a szél több kilométerre is elvisz , így gyorsan tud terjedni . Felhasználása Nagy tömegben hozott virágai jó méhlegelők , különösen ősszel , amikor kevés virág nyílik . Igénytelensége , gyors növekedése , látványos virágzata miatt dísznövényként ültetik , de a talaj eróziójának megakadályozására is használják . Magjai mérgezőek . Pollenje allergén lehet . Források Tengerparti Seprűcserje Botanikaland Tengerparti seprűcserje ( Baccharis halimifolia ) Vácrátóti Botanikus Kert Baccharis halimifolia ( groundsel-bush ) Invasive Species Compendium Baccharis halimifolia - L. Plants for a Future Baccharis halimifolia University of Florida Növényfajok Őszirózsafélék Észak-Amerika növényvilága Inváziós fajok