Parathormon
A parathormon vagy paratiroid hormon (rövidítve PTH) a mellékpajzsmirigy fősejtjeiben termelődő peptidhormon, amelynek elsődleges feladata, hogy a vérben megemelje a kalciumionok szintjét. Hatása ellentétes a kalciumcsökkentő kalcitoninéval. A parathormon 84 aminosavból áll, bár ahhoz, hogy kapcsolódjon receptorához elegendő az N-terminus felőli 34 aminosav is. Két receptora van: a parathormon 1 receptor a csontban és a vesében található meg, míg a parathormon 2 receptor elsősorban a központi idegrendszerben, hasnyálmirigyben, herékben és a méhlepényben fejeződik ki. A PTH féléletideje a vérben kb. 4 perc. Molekulatömege 9,5 kDa.

Funkciói

A szérum kalciumszintjének szabályozása 

A parathormon a csontok, a vesék és a bél sejtjeire hatva képes megnövelni a vérben található kalcium mennyiségét.

A csontban közvetetten megnöveli a csontlebontó sejtek, az oszteoklasztok számát. Közvetlenül a csontépítő, kalciumlekötő oszteoblasztokhoz köt, amelyekben megnöveli egy közvetítő molekula (kappa-b nukleáris faktor receptoraktivátor-ligand, angol rövidítéssel RANKL) termelését, amely meggyorsítja az oszteoklasztok érését és végül csontlebomláshoz és kalciummobilizációhoz vezet.

A vesében az elsődleges filtrátumba kb. 250 mmólnyi kalcium kerül bele naponta. Ennek többségét, 245 mmólt a vese visszaabszorbeálja és csak 5 mmól kerül ki a vizeletbe. A reabszorbció 60-70%-a a vesetubulusok proximális részén történik. A parathormon csak a maradék 30-40%-ra hat, ami a tubulusok disztális részén történik. A parathormon ennél jelentősebb hatása, hogy meggátolja a foszfátionok reabszoprcióját, amitől a vérplazma foszfáttartalma csökken. Mivel a foszfát a kalciummal nehezen oldódó sót képez, a foszfátcsökkenés a szabad kalciumionok mennyiségének növekedésével jár.

A parathormon harmadik vesére gyakorolt hatása, hogy az 1-α-hydroxyláz enzim stimulálásával elősegíti a kalcifediol (ami a D3 vitamin hidroxilálásával képződik a májban) átalakulását kalcitriol hormonná, amely aztán stimulálja a kalciumfelszívást a bélben.

A szérum foszfátszintjének szabályozása 
Az előzőekben említettek szerint a parathormon hatására csökken a vese proximális tubulusaiban a foszfátionok felszívódása, vagyis több foszfát ürül ki a vizelettel. Másrészt viszont a PTH a kalciummal együtt a foszfátok felszívódását is fokozza a bélben és az általa aktivált csontlebontás során is kerülnek foszfátionok a vérbe. Végeredményül a PTH hatására a vérszérum foszfáttartalma kissé csökken.

Szabályozása 
A parathormon termelődésének mértéke elsősorban a vér kalciumszintjéről függ, amelyet a mellékpajzsmirigy érzékelősejtjei detektálnak. A következő faktorok stimulálják a parathormon szekrécióját: 
 alacsony [Ca2+]-szint a vérben
 a vér [Mg2+]-szintjének enyhe csökkenése
 a vér foszfátszintjének növekedése

Az alábbi tényezők gátolják a parathormon termelését:
 a vér magas [Ca2+]-tartalma.
 a vér [Mg2+]-szintjének erős csökkenése.
 kalcitriol

Kóroki szerepe 
A parathormon túlságosan magas szintje általában két okból lép fel. Az elsődleges hiperparatiroidizmus a mellékpajzsmirigy kóros túlműködésére vezethető vissza, míg a másodlagos hiperparatiroidizmus a szervezet válasza lehet a hipokalcémiára, a túlzottan alacsony kalciumszintre. A túlságosan alacsony PTH-szint (hipoparatiroidizmus) többnyire a pajzsmirigyműtét során eltávolított vagy megsérült mellékpajzsmirigy miatt következik be.

A parathormon normális szintje a vérben 8–51 pikogramm/milliliter.

Egyes ritka genetikai betegségek is hatással lehetnek a parathormon metabolizmusára (pseudohipoparatiroidizmus, öröklődő hipokalciuriás hiperkalcémia). Menopauza utáni csontritkulásos esetekben a parathormon-analóg teriparatid adásával a csontok erősödését és törésekkel szembeni megnövekedett ellenállását tapasztalták.

Jegyzetek

Fordítás 

Endokrinológia
Hormonok
Peptidek
A parathormon vagy paratiroid hormon ( rövidítve PTH ) a mellékpajzsmirigy fősejtjeiben termelődő peptidhormon , amelynek elsődleges feladata , hogy a vérben megemelje a kalciumionok szintjét . Hatása ellentétes a kalciumcsökkentő kalcitoninéval . A parathormonaminosavból áll , bár ahhoz , hogy kapcsolódjon receptorához elegendő az N-terminus felőliaminosav is . Két receptora van : a parathormonreceptor a csontban és a vesében található meg , míg a parathormonreceptor elsősorban a központi idegrendszerben , hasnyálmirigyben , herékben és a méhlepényben fejeződik ki . A PTH féléletideje a vérben kb.perc . Molekulatömege5 kDa . Funkciói A szérum kalciumszintjének szabályozása A parathormon a csontok , a vesék és a bél sejtjeire hatva képes megnövelni a vérben található kalcium mennyiségét . A csontban közvetetten megnöveli a csontlebontó sejtek , az oszteoklasztok számát . Közvetlenül a csontépítő , kalciumlekötő oszteoblasztokhoz köt , amelyekben megnöveli egy közvetítő molekula ( kappa-b nukleáris faktor receptoraktivátor-ligand , angol rövidítéssel RANKL ) termelését , amely meggyorsítja az oszteoklasztok érését és végül csontlebomláshoz és kalciummobilizációhoz vezet . A vesében az elsődleges filtrátumba kb.mm ólnyi kalcium kerül bele naponta . Ennek többségét, mmólt a vese visszaabszorbeálja és csakmmól kerül ki a vizeletbe . A reabszorbció-a a vesetubulusok proximális részén történik . A parathormon csak a maradék-ra hat , ami a tubulusok disztális részén történik . A parathormon ennél jelentősebb hatása , hogy meggátolja a foszfátionok reabszoprcióját , amitől a vérplazma foszfáttartalma csökken . Mivel a foszfát a kalciummal nehezen oldódó sót képez , a foszfátcsökkenés a szabad kalciumionok mennyiségének növekedésével jár . A parathormon harmadik vesére gyakorolt hatása , hogy azα-hydroxyláz enzim stimulálásával elősegíti a kalcifediol ( ami a D3 vitamin hidroxilálásával képződik a májban ) átalakulását kalcitriol hormonná , amely aztán stimulálja a kalciumfelszívást a bélben . A szérum foszfátszintjének szabályozása Az előzőekben említettek szerint a parathormon hatására csökken a vese proximális tubulusaiban a foszfátionok felszívódása , vagyis több foszfát ürül ki a vizelettel . Másrészt viszont a PTH a kalciummal együtt a foszfátok felszívódását is fokozza a bélben és az általa aktivált csontlebontás során is kerülnek foszfátionok a vérbe . Végeredményül a PTH hatására a vérszérum foszfáttartalma kissé csökken . Szabályozása A parathormon termelődésének mértéke elsősorban a vér kalciumszintjéről függ , amelyet a mellékpajzsmirigy érzékelősejtjei detektálnak . A következő faktorok stimulálják a parathormon szekrécióját : alacsony [ Ca2+]-szint a vérben a vér [ Mg2+]-szintjének enyhe csökkenése a vér foszfátszintjének növekedése Az alábbi tényezők gátolják a parathormon termelését : a vér magas [ Ca2+]-tartalma. a vér [ Mg2+]-szintjének erős csökkenése. kalcitriol Kóroki szerepe A parathormon túlságosan magas szintje általában két okból lép fel . Az elsődleges hiperparatiroidizmus a mellékpajzsmirigy kóros túlműködésére vezethető vissza , míg a másodlagos hiperparatiroidizmus a szervezet válasza lehet a hipokalcémiára , a túlzottan alacsony kalciumszintre . A túlságosan alacsony PTH-szint ( hipoparatiroidizmus ) többnyire a pajzsmirigyműtét során eltávolított vagy megsérült mellékpajzsmirigy miatt következik be . A parathormon normális szintje a vérben51 pikogramm/milliliter . Egyes ritka genetikai betegségek is hatással lehetnek a parathormon metabolizmusára ( pseudohipoparatiroidizmus , öröklődő hipokalciuriás hiperkalcémia ) . Menopauza utáni csontritkulásos esetekben a parathormon-analóg teriparatid adásával a csontok erősödését és törésekkel szembeni megnövekedett ellenállását tapasztalták . Jegyzetek Fordítás Endokrinológia Hormonok Peptidek