title: Конспект НОД "Путешествие в зоопарк"

extracted_text:
КОНСПЕКТ  НЕПОСРЕДСТВЕННО ОБРАЗОВАТЕЛЬНОЙ ДЕЯТЕЛЬНОСТИ
          на тему «Путешествие в зоопарк».
          Одинаматова Лилия Александровна

Образовательная область:  «Художественное творчество» (лепка).
Вид деятельности: непосредственно- образовательная деятельность.
Возрастная группа: подготовительная группа.
ЦЕЛЬ: создать условия для развития практических умений и навыков у воспитанников; учитьприменять полученные знания на практике.
ЗАДАЧИ:
1.Обучающая: закрепить умения лепить животных, используя знакомые приемы лепки. Активизировать знания детей о диких животных, зверей жарких стран,коллективно работать при создании творческой композиции.
2.Развивающая: развивать мелкую моторику пальцев рук, чувство объёма и форму, творческие способности, связную речь, зрительное внимание, мышление,потребность в речевом общении, умении точно выражать свою мысль, отвечать навопросы полным предложением.
3.Воспитывающая: воспитывать любовь к животным, бережное отношение к ним,живойинтерес кприроде, культуру труда, аккуратностьприработес
пластилином, усидчивость.
Материал:
1.Пластилин, доски для лепки, стеки, салфетки для каждого ребёнка, семена клёна, палочки.
2.Алгоритмы выполнения работы(лепка животного по образцу).
3.Макет зоопарка
Медиабъекты:
-Видеоролик «Зоопарк»
Оборудование:
Ноутбук, проектор, экран.
Методы: игровой, словесно-логический, наглядный, частично – поисковый, проблемный, самостоятельный.
Предварительная работа: чтение художественной литературы: С.Я. Маршак «Детки в клетке», «Где обедал воробей?» К.О. Дмитриев «Зоопарк на столе», А.Клыков «Лисица», рассматривание иллюстраций с изображением зоопарка и его обитателей,загадывание загадок о животных, рисование и раскрашивание животных разных стран в свободной деятельности.
 Проведение НОД:
 В групповом помещении организована свободная игровая деятельность. Воспитатель вносит посылку.

ХОД деятельности:
Воспитатель: - Ребята, к нам в группу пришла посылка. Давайте посмотрим, что же в  ней?
( Открывают посылку и достают «волшебные мешочки»).
Воспитатель приглашает детей сесть на стульчики.
Воспитатель: - Ребята, давайте попробуем определить, что же находится в них?
(Каждый из детей достает одно животное и рассказывает, как он его узнал)
Воспитатель:- Как ты определил?

1	ребенок: - Это медведь(у него четыре лапы, маленькая голова)
2	ребенок: - Это крокодил (у него большой хвост, длинное туловище, продолговатая голова)
ребенок: - Это носорог (у него на мордочке рог)
ребенок: -Это зебра (у неё грива, четыре ноги, хвост)
ребенок: - Это бегемот (у него толстенький животик, толстые ноги, и маленький хвостик)
Воспитатель: - Ребята, вы вспомнили много разных животных. Молодцы! А где можно увидеть их?(Ответы детей)
Воспитатель: В книгах есть картинки или фотографии животных, но живых зверей и птиц можно посмотреть в зоопарке.
Кто из вас бывал в зоопарке?  Вслушайтесь в это слово- «зоопарк» На иностранном языке слово «зоо» означает- «животное», а слово парк всем хорошо известно. Соединяем этихдва слова и получаем «зоопарк » - парк ,в котором в неволе  содержат диких животных сцелью показа. Это музей живой природы, в котором мы можем увидеть представителейживотного мира всей планеты.
А вы хотите отправиться сейчас в зоопарк?
А в зоопарк мы отправимся на «машине». Представьте , что вы на машине , возьмитесь за
воображаемый руль.(Повороты руками , которые «держат руль»)
Динамическая пауза
На машине ехали , в зоопарк приехали. Би-би-би !
Воспитатель: - Прежде , чем начнется наша прогулка по зоопарку, давайте вспомним
правила поведения в зоопарке.
НЕ кормите , не дразните. Не пугайте животных
НЕ бросайте ничего в животных.
НЕ заходите за ограждения, не прислоняйтесь к нему, и тем более не просовывайте
руки.
Соблюдайте тишину и чистоту!
Воспитатель ведет детей по кругу и подводит к экрану.
Показ видеоролика
Воспитатель: - Вот, ребята, мы с вами побывали в зоопарк. Дети, а как этих животных
можно назвать одним словом?( Звери!)
Воспитатель: - А где обитают звери в природе?
( В лесу, в джунглях)
Воспитатель:  - А если животные живут в зоопарке, где их держат?
(В клетках!)
Воспитатель: - Правильно, а еще эти клетки называются вольерами. А кто ухаживает за
животными в зоопарке?
(Человек!)
Воспитатель: - Правильно! А давайте подумаем с вами, что общего у всех этих животных? А
поможет нам в этом наша схема. Что общего у всех этих животных?
ребенок: - Тело покрыто шерстью.
ребенок: - У них 4 лапы.
ребенок: - У них есть клыки.
ребенок: - Своих детенышей они вскармливают молоком.

 Воспитатель: - А сейчас закройте глазки и представьте себе своё любимое животное.
Воспитатель: -Ребята , пока вы представляли себе животное , добрая волшебница нам подарила макет зоопарка. Давайте его рассмотрим. Здесь кого- то не хватает ? (Ответы детей - животных)
Воспитатель: -Ребята, волшебница вам даёт задание вылепить их из пластилина ,но вначале отгадайте загадки и узнайте, какое животное вы должны вылепить.
1.Живёт спокойно , не спешит
На всякий случай носит щит .
Под ним , не зная страха
Гуляет... . (черепаха).
2. И петь не поёт,
И летать не летает
За ,что же тогда
Его птицей считают? (страус)
З.Он ходит,голову задрав,
Не потому, что важный граф,
Не потому, что гордый нрав,
А потому, что он ...( жираф).
4.Что за коняшки
надели тельняшки? (зебры).
- Молодцы ребята.
Дети садятся за столы.
Воспитатель:- Посмотрите, всё ли приготовлено для работы?
Давайте вспомним правила работы с пластилином.
Работать с пластилином на подставке.
Стекой пользоваться осторожно
3.Перед началом работы кусочек пластилина нужно размять и согреть в
руках, тогда пластилин станет мягким и податливым;
4.По  окончанию  работы  руки  следует протереть  сухой  тряпочкой  илисалфеткой, а затем вымыть с мылом.
Воспитатель: - Чтобы подготовить наши пальчики к работе , поиграем с ними немного

Воспитатель: Теперь принимаемся за работу.
 Ребята получают технологические схемы , гдепоказано, в какой последовательности надо делать изделие и по ним выполняютработу.
Физминутка
По зоопарку мы шагаем
И медведя там встречаем
Этот мишка косолапый
Широко расставил лапы,
То одну, то обе вместе
Долго топчется на месте.
Впереди из- под куста
Смотрит хитрая лиса
Мы лисичку обхитрим
На носочках пробежим
Подражаем мы зайчихе
Непоседе, шалунишке
Но закончилась игра
Заниматься нам пора.

Дети лепят животных .Воспитатель по мере необходимости оказывает
индивидуальную помощь.
Воспитатель: -Ребята, давайте наши работы поместим в макет зоопарка.
 - Молодцы, дети! Вы сегодня потрудились на славу! Были очень старательными, усидчивыми и аккуратными. У нас с вами получился настоящий мини зоопарк.
Рефлексия.
Воспитатель: Ребята , скажите, где мы побывали ?
Узнали ли вы для себя что -то новое?
С каким настроением вы уходите с занятия?
Далее идёт обмен впечатлениями.


title: Конспект урока "Единство живой и неживой природы" 5 класс

extracted_text: КОНСПЕКТ УРОКА «Единство живой и неживой природы»


Презентация "Театр и экран - две грани изобразительной образности"


title: Презентация "Гладиаторы Древнего Рима"

extracted_text:
Гладиаторы древнего рима
История их происхождения, типы гладиаторов и их известные представители
 Происхождение гладиаторов
Гладиаторы (лат. gladiator, от gladius - меч) - в Древнем Риме - военнопленные, осуждённые преступники и рабы, специально обученные для вооруженной борьбы между собой на аренах амфитеатров. Гладиаторы Древнего Рима обычно сражались на публике до смерти. Поединки римских гладиаторов устраивались сначала в дни наиболее значительных религиозных праздников, а затем превратились в наиболее популярное увеселение простых граждан. Традиция боёв гладиаторов сохранялась на протяжении более чем 700 лет.
История гладиаторства
Гладиаторские бои были переняты римлянами у греков, этруссков и египтян и приняли религиозный характер жертвоприношения богу войны Марсу. В начале гладиаторами являлись военнопленные и приговорённые к смертной казни. Законы древнего Рима позволяли им участие в гладиаторских боях. В случае победы (на полученные деньги) можно было выкупить свою жизнь. Были случаи, когда граждане, отказавшись от имеющейся у них свободы, вступали в гладиаторы в погоне за славой и деньгами.
Для того чтобы стать гладиаторами, необходимо было принять присягу и объявить себя "юридически мёртвыми". С этого момента бойцы вступали в другой мир, где царили жестокие законы чести. Первым из них - было молчание. Гладиаторы объяснялись на арене жестами. Второй закон - полное соблюдение правил чести. Так, например, гладиатор, упавший на землю и сознающий своё полное поражение, был обязан снять защитный шлем и подставить горло под меч противника или же вонзить свой нож в собственное горло. Конечно, аудитория могла всегда предоставлять милосердие тем гладиаторам, которые отважно сражались и нравились публике, однако такое помилование случалось крайне редко.

Жизнь и судьба гладиатора
Как правило, жизнь на арене не была долгой, но в каждом бое обычно бывают как побежденные, так и победители. По правилам игр оставшийся в живых получал из рук устроителя пальмовую ветвь (в западных провинциях империи) или дубовый венок (в восточных). Кроме того, триумфатору полагалось денежное вознаграждение, которое для раба не могло составлять более одной пятой его собственной цены, а для добровольца - более четверти суммы от заключенного контракта. На самом деле, деньги были немалые, и каждое удачное сражение приближало день освобождения. В истории Рима есть множество свидетельств о том, что гладиаторы одерживали десять, двадцать и более побед, после чего заслуженных бойцов отпускали на покой. По этому случаю устраивались пышные проводы, во время которых удачливому воителю вручали символический деревянный меч. Гладиаторов-пенсионеров называли «рудиариями» от латинского названия «rudis» -деревянный меч.
Это может показаться парадоксальным, но, несмотря на все тяжести гладиаторской жизни, далеко не все счастливцы соглашались оставить свое кровавое ремесло. Так, гладиатор Филамма четырежды получал символ свободы, но всякий раз после этого вновь подписывал очередной контракт. Он так и остался гладиатором до конца своих дней, смерть настигла его во время 39-го боя.

Галерея гладиаторов
       Битва гладиаторов
Бой с животными
Идущие на смерть
Retiarius (от лат. rete - "сеть")Вооружен сетью и трезубцем, но слабо защищен. Это самый легкий тип гладиаторов, однако при этом коварен и опасен. Даже более сильный противник не может быть уверен, что ему удастся избежать его сети. А если противник попадется в сеть, то защита ретиарию может и не понадобиться.Secutor (от лат. sequi - "преследовать")Основной противник ретиария, назван так из-за умения не давать ретиарию отбежать на безопасное расстояние. Вооружен мечом и небольшим щитом. Гладкий округлый шлем не цепляется за сеть и дает секутору возможность выскользнуть, даже если сеть накрыла его. Секутор также хорош и против других типов гладиаторов, любящих атаковать издалека.
Секутор
Ретиарий
Hoplomachus (от греч. hopla - "вооружение", machein - "сражаться")Происходит от одного из трех самых первых типов гладиаторов, который назывался самнитом (как представитель пленных из Самнии) и в давние времена дрался с галлом и фракийцем. Теперь в роли гопломаха часто выступают римляне. Это самый тяжелый и сильный из всех гладиаторов и обладает самым тяжелым снаряжением. Он вооружен большим щитом и мечом, а его основная тактика - защита.Veles (мн. velites, от лат. velum - "полотно", т.к. одет в полотняную тунику)Происходит от одноименного рода войск в римской армии. Вооружен тремя метательными дротиками, маленьким щитом и мечом. Он опасен на расстоянии, но слабо защищен вблизи, поэтому обычно старается держать дистанцию, если в запасе еще есть дротики.
Велит
Гопломах
 Жест палец вверх
В случае, когда гладиатор был ранен и не мог сражаться, он поднимал указательный палец вверх, таким образом прося публику решить его участь. В зависимости от мнения толпы, победитель должен был добить лежащего или оставить его в живых, если тот заслужил жизнь доблестным сопротивлением. В играх, проводившихся в самом Риме, толпа «голосовала» при помощи жестов, которые со временем менялись. Если гладиатор смог впечатлить публику своей воинской удалью, его могли помиловать. Знатные римляне, устраиващие бои, могли помиловать гладиатора, но сохранять жизнь каждого гладиатора для них было позорно, так как их могли посчитать скупыми.
Хотя распространено мнение, что «поднятый палец» означал «Жизнь», а опущенный — «Смерть» (в таком виде жесты используются сейчас для одобрения и осуждения), на большинстве античных игр вне зависимости от направления оттопыренный палец означал «смерть», символизируя движением добивающий меч, а «Жизнь» обозначал просто спрятанный большой палец в кулак. Не последнюю роль играли и крики с пожеланиями.
акже многие исследователи приходят к выводу, что император, не опускал палец вниз, а выставлял вбок и, согнув руку, касался им шеи. Дело в том, что победивший гладиатор опускал поверженного на колени и в случае смертного приговора вонзал клинок глубоко вертикально вниз в шею, за ключицей, пронзая сердце. Таким образом император буквально указывал, куда нужно наносить удар.
Самые известные гладиаторы
Один из наиболее известных гладиаторов — Спартак.
Соратники Спартака:
Крикс.
Гай Ганник.
Каст.
Эномай.
Публипор-единственный из соратников, переживший Спартака, позднее примкнул к Луцию Сергию Катилине.
Римский император Коммод любил сражаться на арене в качестве гладиатора (провёл 735 боёв!)
Фламма - гладиатор-секутор родом из Сирии.
Лентул Батиата — основоположник самой большой гладиаторской школы в Италии, сам до того как организовать школу был выступающим гладиатором. По одной из версий учитель Спартака. Открытая им школа в Капуе положила позитивную традицию для других гладиаторских школ.

Благодарю за внимание!


title: Конспект урока "Звук и буква Ч" 1 класс

extracted_text:
Тема: звук и буква Ч .
Цели: 1. Уточнить и автоматизировать правильное произношение звука Ч в слогах,
Задачи
Образовательные:
познакомить учащихся с новым звуком и буквой, обозначающей этот звук;
научить читать слова с новой буквой.
Коррекционно-развивающие:
корригировать и развивать фонематический слух учащихся;
развивать артикуляционный аппарат учащихся;
развивать смысловую догадку на материале загадок типа «доскажи словечко».
коррекция слухо-речевой памяти.
Воспитательные:
воспитывать интерес к предмету.
Оборудование: символ звука Ч, буквы Ч раздаточные и демонстрационные, картинки
                          предметные, «Волшебная ниточка», звуковые линеечки, зеркала, буква Ч
                          пластмассовая и разборная.
Ход занятия.
I Орг.момент. Речёвка: «Кто хочет разговаривать …». Пальчиковая разминка: «Этот пальчик бабушка, этот пальчик дедушка, этот пальчик папочка, этот пальчик мамочка, ну а это наш малыш». (поочерёдное загибание пальцев одной руки).
II Введение в тему. Прослушать стихотворение и сказать, какой звук чаще всего встречается.
Подогрела чайка чайник,
Пригласила восемь чаек.
Прилетели все на чай,
Сколько чаек, отвечай!
III Тема. Повторение.
   - Какой звук учили на прошлом занятии?
 - Скажите, что делает язык? Губы? Как идёт воздушная струя?
-   Дайте характеристику звука Ч.
- Припомните стихотворение о букве Ч
Дети объявляют какой звук и букву будем сегодня учить на занятии.
выполнить 5 упражнений артикуляционной гимнастики: «Заборчик – трубочка», «Окошко», «Чашечка», «Почистим верхние зубки», «Лошадки».
Выставляется символ звука Ч. Правильная артикуляция звука Ч. Ответить, что делает язык, губы, какая воздушная струя. Многократное изолированное произнесение по символу «Поезд».
Характеристика звука Ч по плану.
Добавь Ч, произнеси слово целиком: Гра., вра., мя., кала., обру., бога., клю..
IV произнесение цепочек слогов: ча-чо-чу, ач-оч-уч, что-чту-чты и т.п.
     Чтение слогов по слоговой таблице. Преобразование слогов: ча-ач, ич-чи, чо-оч и т.д.
V «Услышь звук» хлопнуть в ладоши если Ч есть в слове.
    Кочка, оценка, штука, чемодан, ночь, человек, речка, овощи, кошка, дочка, чёрный.
VI Произнесение Ч в словах. Отгадать загадки, найти картинки-отгадки.
       У них усы – не для красы –
       Они показывают время
        И называются …(часы)
Кто же это ходит в каменной рубахе ?
В каменной рубахе ходит …(черепаха)
             На носу сидим, на мир глядим, за уши держимся.  (Очки)
Сама дубовая, деревянная, а пояс железный. (бочка)
Хвост во дворе, нос в конуре, кто хвостом повернёт, тот и в дом войдёт. (ключ)
Чёрная птица одним крылом весь мир закрыла. (ночь)

Составление схем к словам  отгадкам.
Произнесение звука Ч в словах, словосочетаниях, предложениях.
Назвать картинки на наборном полотне, подобрать к большим картинкам маленькие, назвать маленькие предметы ласково.
Мяч – мячик                               чемодан – чемоданчик
Ключ – ключик                          бочка – бочечка
Чашка – чашечка                       сумка – сумочка
Чайник – чайничек                   замок – замочек
Миска – мисочка                       санки – саночки
Составление предложений со словосочетаниями: мяч большой, а мячик маленький и т.п. у меня мяч, а у Жени мячик и т.п.
IV составление словосочетаний со словами чёрный, коричневый.
   Чёрный грач, перчатки, выключатель, чернила, ручка, чемодан.
    Коричневая бочка, бабочка, очки, чемодан, ручка, чулок, пчела, черепаха.
Закрашивание предметов чёрным и коричневым цветом в раскраске, составление словосочетаний
VII Физминутка.
     Тик-так, тик-так, все часы идут вот так: тик-так, тик-так.  (дети наклоняют голову, то к
                                                                                одному, то к другому плечу)
    смотри скорей который час – направо  - раз, налево – раз (дети раскачиваются в такт
                                                                                маятника)
   мы тоже можем так: тик – так, тик – так. (дети поворачивают голову влево – вправо)
VIII Работа с буквой Ч
рассматривание печатной и прописной букв Ч.
Да, вы правильно решили:
Букву пишем как четыре.
Только с цифрами, друзья,
Буквы путать нам нельзя.
сравнение прописной буквы Ч с червячком, чайкой (рисунки)
IX звуко-буквенный анализ слов луч, часы, чайник, грач. Выкладывание из букв разрезной азбуки с опорой на картинки.
X  Итог занятия. Оценка работы детей. Припомнить слова ос звуком Ч.


title: Конспект урока "Класс Паукообразные" 7 класс

extracted_text:
Авдеевская средняя общеобразовательная
    школа Зарайского района Московской области.

           Урок по теме:

Класс Паукообразные

                                                 Урок  разработала                                           учитель  биологии  Самошкина Т.И.

Тема урока: Класс  Паукообразные
 Цель урока:
1)Обучающая: раскрыть особенности строения паукообразных в связи со средой обитания; расширить знания о признаках класса
рассказать о многообразии паукообразных, их значение в природе и жизни человека; учить сравнивать, обобщать, анализировать и делать выводы
2) Развивающая:
продолжить формирование умений рассуждать на заданную учителем     тему и делать логические выводы;
•	формирование навыков самостоятельного поиска ответов на поставленные вопросы;
•	сформировать интерес к использованию в процессе обучения информационных технологий;
•	продолжить формирование умений самостоятельной работы с текстом учебника, таблицей
•	Развивать творческие способности учащихся.
3) Воспитывающая.
•    формировать у учащихся научное мировоззрение, бережное отношение к окружающей среде
Оборудование: презентация, таблица.
Ход урока:
Добрый день ребята. Сегодня мы изучим животное , которое всем вам знаком из жизни. Но прежде ,
давайте повторим предыдущий параграф, так как наш новый

знакомый имеет сходные признаки с классом Ракообразных.
Внимание на экран. Вопросы. (Дети отвечают)

1. Из каких отделов  состоит тело ракообразных?
2.Что расположено на головогруди?
3.Что расположено на брюшке у рака?
4.Скольно ходильных ног у рака расположено на головогруди?
5.Чем покрыто тело ракообразных?
     6.Почему рак  линяет?

2.Но, а теперь можно изучить нашего старого знакомого.
 Узнайте его!   (файл)
Нашел укрытии в цветке И в восемь глаз глядит, Заметив муху на листке, К ней в восемь ног спешит.
Его собратья сети  ткут -Тончайшая работа. А он, как волк: то там, то тут -На мух идет охота!
Тема урока: Класс Паукообразные, Запишите в тетрадях
.План урока.
1 .Общие признаки класса Паукообразные
2.Рассмотреть особенности строения паукообразных в с связи со средой обитания.
3.Найти черты сходства и различия с классом Ракообразные
4.Узнать о многообразии паукообразных, их значение в
  природе и жизни человека.

                      Ход урока
1 .Общие признаки.
Изучает пауков наука Арахнология.
Откуда появилось такое название? Есть такая легенда.
В древнейшие годы Арахна жила Из тоненьких нитей полотна ткала. И возгордилась своими трудами, Твердо решив состязаться с богами
С богиней Афиной спор завела, Что лучше ее полотна плела! Решила Афина выткать людей. Арахна сплела море божих страстей!
Работа Арахны прекрасней была. Богиня со злости ее порвала! Арахну она в паука превратила, Чтоб вечно ткачиха плела паутину,
Чтоб люди труды ее вечно срывали,
Паучьи глаза ее, чтобы пугали...
Столетья прошли, но Арахна живет!
И с тем же уменьем полотна плетет!
 Вот так и появилось название науки
    о пауках -Арахнология.
А что вы знаете о пауках и где с ними встречались?
Пауки - одно из чудес живой природы. Их разнообразие поражает воображение. Науке известно около 70 000 видов

пауков. Размеры сильно варьируют: от самых маленьких (0,8 мм) до самых крупных (11 см). Пауки — одни из самых распространенных животных. Наиболее богаты пауками области с обильным растительным покровом, но встречаются они во всех ландшафтных и климатических зонах, от полярных областей и высоких гор до сухих степей и раскаленных пустынь. Пауки найдены в Гренландии близ ледников и на антарктических островах, многие виды обычны в горах на высоте 2—3 тыс. м, а один вид скакунов найден на Эвересте на высоте 7 тыс. м. Места обитания пауков чрезвычайно разнообразны. Они живут в почве и на ее поверхности, в лесной подстилке, во мху, на травянистой и древесной растительности, под корой, в дуплах, под камнями, в трещинах скал, в пещерах, в норах и гнездах других животных, в жилище человека.
2.А теперь мы рассмотрим 2 вопрос нашего урока .
Особенности строения в связи со средой обитания. И найдем признаки сходства и отличия их от Ракообразных.
А для рассмотрения и сравнения у вас на столах лежат таблицы .Работать , т.е. заполнять будете парами. В первой графе у вас признаки., а во второй необходимо узнать и записать характеристику этого признаки.
Итак, строение тела. Внимательно смотрим на экран
 (Новые понятия)
Хелицеры-  крючкообразные , твердые челюсти., хватают пищу,  прокалывает жертву.
 Ногощупальца- короткие, чувствительные с
  волосками -органы осязания.
   Паутинные бородавки

1 .В  чем сходства строения  тела, заполняем таблицу. Еще своеобразным способом  приспособления являются З пары

паутинных бородавок , с помощью которых они плетут очень прочную и тонкую —-паутину. Как вы думаете для чего она нужна пауку?
2.Внутенне строение мы с вами изучим с помощью текста в учебники и рисунка на стр.121.
А изучать мы буде разделившись на варианты. 1 вариант найдет в учебнике и на рисунке Пищеварительную систему и дыхательную систему.
2 вариант- Выделительную систему и Кровеносную систему.
3 вариант- Нервную систему и размножение.
На работу 5 мин., записать в таблицу.
Заслушиваем ответы ребят, заполняя таблицу-10 мин.
Каковы особенности пищеварения и пищеварительной системы паукообразных? Средняя кишка образует слепые выросты, которые увеличивают ее вместимость и всасывающую поверхность. В брюшке из них образуется печень. Клетки печени участвуют в переваривании пищи. Пауки принимают большое количество пищи, в большинстве своем, жидкой, а потом долго могут голодать.
Делаем Вывода о Чертах сходства и различия.
Физминутка.- Море волнуется раз..Самая интересная фигура животных замри., отомри.и присаживаемся.
А теперь рассмотрим многообразие паукообразных.
Арахниды отличаются и друг от друга.
Если вы хотите представить, как выглядели древнейшие паукообразные 500 млн. лет назад, в палеозойскую эру, взгляните на нашего современника - скорпиона. По своим размерам (до 20 см.) скорпионы - рекордсмены среди паукообразных. Но их вымершие предки - ракоскорпионы

-достигали иногда 1,8 м. в длину и были настоящей грозой рек, дельт и лагун. Жалит ли скорпион себя?
Существует легенда, что скорпион, будучи окружен кольцом горящих углей, наносит себе смертельный удар жалом, чтобы избежать мучительной смерти. Так ли это на \самом деле?  Послушаем сообщения.

Живет в наших водоемах  (файл)интересный паук. Послушайте о нем Загадку.
Все мои друзья - на суше,
Ну, а я живу в пруду
Когда надо, дом воздушный
Под водою заведу. (Паук - серебрянка)
Почему у него такое название?
Давайте выясним.	Сообщение о пауке
Есть еще группа пауков .Они не плетут ловчие сети, а преследуют свою добычу или бросаются на нее из засады.
(Паук-волк) –сообщение ученика(файл)

Сравнительная характеристика классов типа Членистоногие
Среди клещей есть и полезные. Это - хищники, поедающие вредителей растений. По мнению ,ученых , они уничтожают гораздо больше насекомых ,чем птицы. Сами являются пищей других животных, птиц,    зверей. Почвенные клещи активно участвуют в почвообразовательном процессе. Яд пауков - используют в медицине. Урок подходит к концу, подведем итоги., что мы сегодня
узнали.

Закреплении материала- биологические задачи.
1.   У паука-крестовика имеются ногощупальцы и ходильные ноги. Отличаются ли они по строению и функции.
2.   Если положить на паутину чистую бумажку, паук на нее не реагирует, но если на ней была раздавлена муха, то паук нападет на бумажку и путает ее паутиной. Дайте объяснение поведению паука
3.   Паук-крестовик твердую пищу есть не может, но его жертвы насекомые имеют твердый покров. Каким образом паук все же питается насекомыми
4.   Два друга поспорили: один утверждал, что скорпион - представитель ракообразных, а другой -что спорпионы относятся к паукам. Кто из них прав ?


title: Конспект урока "Термические ожоги. Оказание первой медицинской помощи при ожогах" 5 класс

extracted_text:
МОУ «Новокленская СОШ»
Тамбовской области Первомайского района

Тема урока:
«Термические ожоги.
Оказание первой медицинской помощи при ожогах.»

учитель ОБЖ
Умрихина Надежда Михайловна
nadjaumrikhina@rambler.ru

Апрель 2011 г

Тема урока:  «Термические  ожоги.   Оказание первой медицинской помощи при ожогах .»

Цели урока:  познакомить учащихся со степенями ожогов, овладеть приемами оказания помощи при ожогах .

Тип урока: комбинированный.
Ход урока.
Проверка  домашнего задания учащихся за компьютерами.  (компьютерное тестирование 2 варианта с помощью программы  MyTestX ) http://mytest.klyaksa.net/htm/download/index.htm ссылка на закачку программы
Объяснение нового материала.
I. При воздействии высоких температур у человека возникают ожоги. От пламени, кипятка и горячего пара они называются термическими. При воздействии на кожу и слизистые оболочки крепких кислот и щелочей возникают химические ожоги. При попадании на кожу и слизистые оболочки возникают радиационные ожоги. (слайд 3)
Тяжесть ожогов зависит не только от глубины поражения тканей, но и от площади ожога. В зависимости от глубины поражения кожи и тканей различают 4 степени ожогов: легкую (I), средней тяжести (II), тяжелую (III), крайне тяжелую (IV). (слайд 4—7  )
1  степень - на пораженном участке возникают покраснение и болезненные ощущения, отеки кожи. При оказании помощи необходимо освободить пострадавшую часть тела от одежды и подержать обожженное место под струей холодной воды до 10 мин. Можно приложить марлю, смоченную слабым раствором марганцевокислого калия. Затем на место ожога накладывают стерильную повязку. Поверхностные ожоги легко излечиваются на 3 или 4 день, начинается слущивание верхнего слоя кожи, и через несколько дней она приобретает нормальный вид.
2 степень - на обожженном месте появляются волдыри, заполненные тканевой жидкостью.
3  степень - происходит повреждение кожи и образуется струп (плотная обуглившаяся кожная ткань).
4 степень - обугливается не только кожа, но и подлежащие ткани: подкожно-жировая клетчатка, мышцы, сухожилия и даже кости.
Лечить ожоги 2, 3, 4 степени необходимо только в больнице.
Оказывается, наш "второй хлеб", наша "палочка-выручалочка" в домашнем меню, любимая наша картошка - еще и чудодейственное лекарство от ожогов. Если ребенок перегрелся на солнце, возьмите пару картофелин, натрите их на мелкой терке и мажьте тонким слоем обгоревшие места. Если ожоги не солнечные, а более тяжелые, прикладывайте к обожженному месту чистые тряпочки, смазанные густым слоем картофельной массы, периодически меняя ее на свежеприготовленную. Эффективно лечит ожоги также настойка крапивы, ее нужно приготовить заранее и держать дома на всякий случай. Итак, собираем и измельчаем свежую траву жгучей крапивы: один стакан на 0,5 л водки, настаиваем 2 месяца. Если понадобится, смачиваем в этой настойке кусок чистого бинта и прикладываем к месту ожога.
Для излечения даже самых тяжелых ожогов будет достаточно 3-4 повязок из такого снадобья: хорошо прокипяченных вместе со 100 г еловой живицы столько же свиного сала и пчелиного воска. Ожог сначала нужно промыть известковой водой (столовая ложка негашеной извести на литр кипяченой воды), а затем наложить повязку с приготовленной мазью.
И еще одно народное средство от ожога: кашица из свежего каланхоэ, предварительно чисто вымытого и тщательно размятого. Она снимает боль, способствует быстрому заживанию.
Размеры ожоговой поверхности выражают в процентах от общей поверхности кожного покрова.
Для взрослых поверхность головы и шеи принимают равной 9% (от всей поверхности тела), поверхность одной верхней конечности - 9%, поверхность груди и живота - 18%, задняя поверхность туловища - 18%, поверхность одной нижней конечности - 18%, поверхность промежности и наружных половых органов -1%.
При обширных, занимающих 10-15% поверхности тела ожогах II-III степени возникает тяжелое общее поражение организма ожоговая болезнь, которая иногда осложняется ожоговым шоком.
Ожоговая болезнь характеризуется: острой интоксикацией, нарушением в организме процессов водного и солевого обмена, часто осложняется воспалением легких, поражением печени, почек, острыми язвами желудочно-кишечного тракта.
При оказании помощи: (слайд 8)
1) Прежде всего надо погасить горящую одежду, для чего на пораженного набрасывают пальто, одеяло и гасят пламя.
2) Обожженную часть тела освобождают от одежды, обрезая ее вокруг, оставляя на месте прилипшие к ожогу.
3) Нельзя вскрывать пузырьки, касаться ожоговой поверхности руками, смазывать ее жиром, мазью и другими веществами.
4) На ожоговую поверхность накладывают стерильную повязку.
5) Провести все мероприятия по предупреждению шока и срочно транспортировать в медицинское учреждение.

Чего категорически нельзя делать при ожогах: (слайд 9 )
отрывать одежду от тела; куски ткани следует оставить; вскрывать волдыри, возникающие на коже, и отслаивать кожу;
рану на месте лопнувшего волдыря обрабатывать йодом, зеленкой, другими жгучими жидкостями (это дополнительный ожог);
накладывать на ожоги бактерицидный лейкопластырь — снимая его, ты можешь отслоить обожженную кожу и усилить травму;
место ожога смазывать лосьонами, мазями (кроме специальных), маслом, присыпать порошками, так как все это способствует удержанию тепла в обожженном месте и тем самым может усилить ожог.

Для закрепления Кроссворд (слайд 10 )
Задания к кроссворду и кроссворд раздаются учащимся с последующей проверкой на экране.
По горизонтали: 1. Повреждения тканей тела из-за высокой температуры. 2. Средство пожаротушения. 3. Какой орган защищает ватно-марлевая повязка при пожаре? 4. Остановка пожара на путях его распространения.
По вертикали: 1. Признак ожога 4-й степени. 2. Ожог, вызванный пламенем. 3. Признак ожога 2-й степени. 4. Как называется плотная обуглившаяся кожная ткань, образовавшаяся от ожога 3-й степени? 5. Способ прекращения горения веществ и материалов.

Литература и ресурсы.

http://images.yandex.ru/yandsearch?text=%D0%BE%D0%B6%D0%BE%D0%B3%D0%B8%20%D0%BF%D0%B5%D1%80%D0%B2%D0%B0%D1%8F%20%D0%BF%D0%BE%D0%BC%D0%BE%D1%89%D1%8C&stype=image
Павлова О. В., Попова Г П. Пожарная безопасность. Конспекты занятий и классных часов в 5—11 классах. Волгоград. 2006 г
Митрофанов А. М., Аделев А. И., Киселев Ю. П. ОБЖ. 5 класс. Учебное пособие, Тамбов, 2002 г
Завьялов В.Н., Гоголев М.И. Медико-санитарная подготовка учащихся. М, Просвещение. 1986 г
Программа  MyTestX. Адрес для закачки программы: http://mytest.klyaksa.net/htm/download/index.htm
Тесты по основам медицинских знаний, ПДД. Газета. Полоса безопасности. Февраль, 2006 г, №2 (32).


title: Конспект урока "Закрепление знаний по таблице умножения и деления 2 - 5" 3 класс

extracted_text:
Метлицкая Татьяна Ивановна
Переторгский филиал МБОУ-Лопушская СОШ им. Н.М. Грибачёва (п. Десна,
Выгоничского района, Брянской области)
Учитель начальных классов
Тема. Закрепление знаний по таблице умножения и деления 2 – 5.
Цели:
    • воспитывать  трудолюбие,  аккуратность,  активность,  ответственность,
      самостоятельность, культуру общения, любовь  и  бережное  отношение  к
      животным;
    • закреплять  знание таблиц умножения и деления с числами 2-5;
    •  совершенствовать  вычислительные  навыки,   умение   решать   задачи,
      изученных видов;
    • развивать математическую речь, внимание, память,  логическое  мышление
      учащихся;
    • совершенствовать навыки самоконтроля и взаимоконтроля  при  выполнении
      самостоятельной и коллективной работ;
                                 Ход урока.
   I. Организационное начало урока

Быстренько проверь, дружок,
Готов ли ты начать урок?
Все ль на месте, все ль в порядке:
Ручка, книжка и тетрадки?
Гостям, друг другу улыбнитесь
И очень тихо на  свои места садитесь.
Все ли сели правильно?
Слушают внимательно?
Как настроение? Замечательно!
К новым знаниям, вперед!
Начинаем наш урок.

  II. Сообщение темы урока

    Умножение и деление …
    Прочитайте запись на доске.  Вспомните,  чему  вы  учились  на  прошлых
    уроках? Как вы думаете, чему будет посвящен сегодняшний? Действительно,
    сегодня …., совершая математическое морское путешествие.

 III. Устный счет

      А вот и наш корабль. Чтобы подняться на его борт, нужно вспомнить
всевозможные примеры на умножение и деление со следующими ответами:   8, 6,
4.
- Что общего у этих чисел? А в каком порядке они записаны?
      Чтобы наш корабль отправился в путь, давайте поднимем якорь, а для
этого вычислим математическую цепочку:

12 : 2 * 4 : 3 * 5 =

Все готовы? Тогда в путь, приключения нас ждут.
- Ваша тетрадь  на время путешествия  превращается в бортовой журнал,
записи в котором должны вестись очень аккуратно и грамотно. - Итак,
проверьте, сегодня 26 ноября. Классная работа.
- А знаете ли вы, какое самое большое животное  на  нашей  планете?  Давайте
проверим ваши предположения,  вспоминая  решения  задач.  Есть  ли  желающие
работать у доски? Итак, вы внимательно слушаете задачи, устно решаете,  а  в
тетрадь  записываете  лишь  букву  соответствующую  полученному  результату.
Решите задачи верно – получите название  животного.  Проверяем  правильность
выполнения сигнальными карточками.
   1. На пристани стояло 9 кораблей, а лодок в 3 раза больше.  Сколько лодок
      стояло на пристани?
      Измените условие задачи так, чтобы она решалась сложением.
   2. Утренним рейсом в путешествие отправилось 28 туристов, а вечерним в  4
      раза меньше.  Сколько  туристов  отправилось  в  путешествие  вечерним
      рейсом?
   3. На одном корабле 30 матросов, на  другом  5.  Во  сколько  раз  больше
      матросов на первом корабле, чем на втором?
      Синий (голубой) кит – самое большое животное на нашей планете.
За правильность выполнения этого задания поставьте на полях тетради +.
Известно ли вам что-то о нем? Он относится к усатым китам. Обитает
повсеместно. Чаще всего синие киты держатся поодиночке или парами.
  IV. Закрепление изученного материала

    1. Составление задачи по краткой записи, письменное решение.

       - Ой, ребята, посмотрите скорее вперед. А вот и первая опасность.
       Перед нами скала, чтобы её обойти, познакомьтесь со следующей
       записью:
         Голова -  9 м
         Туловище – на 8 м длиннее
         Общая длина - ?
    Составив и решив задачу,  вы не только обойдете скалу, но и узнаете
    длину нашего кита.
    - Кто может пояснить решение этой задачи?
    - самостоятельная запись решения
    - взаимопроверка

    Какова же длина кита? А вообще, длина синих китов может достигать 30
    метров и более.

    Физминутка.

    Мы плывем на корабле,
    Вьется парус в вышине.
    Чайки над волной летят,
    Рыбку выловить хотят.
                  Мы за чайкой наблюдаем
                  И разминку выполняем.
                  Ручками похлопаем,
                  Ножками потопаем,
                 А теперь попрыгаем,
                 Головой подвигаем.
    Кораблик по волнам  бежит вперед,
             Разминку мы закончили,
               И нас работа ждет.

    2 Математический диктант

          Ребята, мне кажется, что в  нашем  корабле  все   таки  появились
    пробоины. Наверное, здесь есть  и  подводные  скалы.  Давайте  поскорее
    отыщем пробоины и их устраним. Для этого возьмите вот такие карточки. Я
    буду читать задания, вы его выполняете  и  подчеркиваете  то  число  из
    данных, которое получили.  Если  все  задания  выполните  верно  –  все
    пробоины будут устранены.

    - найдите частное чисел 24 и 3
    - 3 увеличьте в 6 раз
    - найдите произведение чисел 9 и 5
    - 36 уменьшите в 9 раз
    - на какое число умножили 7, если получили 21
    - во сколько раз 18 больше 9
    - на какое число разделили 16, если получили 4

    Самопроверка.

    3.Работа по учебнику.
        А это, что за чудеса? Это летучая рыба. Решите устно задачу №15 на
    стр. 57 и я вам о ней расскажу.
    А периметр какой фигуры можно найти выражением
                 6 * 2 + 4 * 2 = 20 (см)
    Какие еще способы нахождения периметра знаете?

         Летучая рыба водится во всех морях и океанах с температурой воды
    не ниже 20 градусов. Главная ее особенность – способность к полету.
    Почуяв опасность рыба может пролететь над водой целых 400м.

    Гимнастика для глаз

    Глазами влево  нарисуй кружочек,
    И то же вправо повтори.
    Ты головою не крути,
    А лишь глазами осторожно
    Ты вдоль по линиям веди.
    Всмотрись в его ты середину,
    Зажмурься крепко, не ленись!
    Теперь глаза открой, немного потянись,
    Смотри вперед.
    Гимнастика закончена, и нас работа ждет.

    4. Математическое лото.

       А хотите ли вы заглянуть в морские глубины? Тогда соберите
    математическое лото,  вспоминая правила порядка действий.

    3 * 4 : 6 =                             3 * (8 : 2) =
          14 + 28 : 7 =
    (48 – 16) : 8 =                      6 * (20 -16) =
      9 * 2 : 3 =

       Расскажите о своих впечатлениях. Кого увидели?

       Морской  дракон  –  чемпион  по  маскировке,  обитает   в   зарослях
       водорослей, плавает вертикально.
       Рыба - еж  - ничем не отличается от обычных рыб,  но  при  появлении
       опасности,  молниеносно  заглатывает   огромное   количество   воды,
       раздуваясь, как шарик и приводя шипы в боевую готовность.

       Рыба – зебра – часами может неподвижно простаивать, поджидая добычу.
       Мелкие рыбешки, любящие поплавать  в  морских  зарослях,  неожиданно
       попадают к ней в рот. При появлении врага, она топорщит  отравленные
       колючки на своем теле.
       Морской черт – рыба,  полностью  оправдывающая  свое  название.  Она
       большая по размеру, с  огромной  головой.  Пасть  вооружена  острыми
       зубами. Благодаря темной окраске она почти незаметна на дне.

        5. Работа по учебнику
           А знаете ли вы, рекордсменов среди рыб?
                Выполните задание №8 на стр 57.

             Самая большая – рыба – луна , длина до 3м, высота – более 4м.
             Самая длинная – сельдяной король, длина до 14 м.
             Самая быстрая – рыба – парусник (109 км/ч)

        Если  вы  заинтересовались  жителями  морей  и  океанов   и   хотите
продолжить с ними  знакомство,  то  можете  воспользоваться  этой  и  другой
литературой наших библиотек.

   V. Подведение итогов урока

           Пришло время возвращаться назад. А, чтобы мы  еще  раз  вспомнили
      самое главное, над чем сегодня работали на уроке, давайте  исполним  1
      куплет из песни «2 * 2 = 4»

    Молодцы! Со всеми заданиями справились.
    Что на уроке вам понравилось?
    Что закрепили? Новое узнали?
    О чем бы маме с папой рассказали?
    Какое сейчас у вас настроение?
    Поставьте оценки себе за умение?
    ( учащиеся подсчитывают плюсики на полях тетради и производят
    самооценку своей работы)

    Литература
    Ю. Школьник, Ю. Золотарёва. Атлас животных. –М.: Изд-во Эксмо, 2005.


title: Презентация "Культура Київської Русі"

extracted_text:
Виконала:
студент групи ДК – 15
Романова Анна
Перевірив:
Ващенко В. В.
Міністерство освіти УкраїниДніпропетровський Національний Університетім. Олеся ГончараФакультет“психології”ПрезентаціяНазва:“ Культура Київської русі ”
Зміст презентації
Загальні відомості про Київську Русь
Ентогенез слов’ян. Природні, духовні, соціально-економічніпередумови формування українського етносу.
Про зовнішній вигляд і фізичний тип
Матеріальна і духовна культура східних слов'ян
Слов'янські боги
Вплив запровадження християнства на розвиток культури Київської Русі
Характерні особливості забудови Києва
Архітектура
Писемність і освіта
Музичне мистецтво
Список літератури
		Київська Русь — одна з могутніх держав Європи ІХ—ХІІ ст. Вона відіграла велику роль в історії східних слов'ян та інших слов'янських народів. Давньоруська держава сприяла їх суспільно-політичному, економічному та культурному розвитку.
		Древня Русь впливала на міжнародне життя Європи, підтримувала і розвивала торговельні, політичні й культурні зв'язки з багатьма країнами Заходу і Сходу. Вона тісно співпрацювала з Візантією, Німеччиною, Францією, Угорщиною, скандинавськими країнами, а також зі східнослов'янськими — Польщею і Чехією. Активно розвивалися культурні відносини з південними слов'янами, особливо з Болгарією; як відомо, південнослов'янська писемність справила вплив на писемність Русі, а з ХІ—ХІІ ст. починається зворотний вплив Русі на південнослов'янську писемність. Це ще раз підтверджує спільність походження, мовну спорідненість східних, західних і південних слов'ян, близькість їхніх культур та історичної долі.
		Руські купці торгували в державах Поволжя, Волзькій Булгарії, Хозарії, доходили в Середню Азію до Багдада. Не залишалися поза увагою також народи Кавказу і Закавказзя.
		Діти київських князів були пошлюблені з більшістю царських родин Європи, що також ще раз підтверджує впливовість Київської Русі на політичне життя своїх сусідів.
		Спільність мови, території, духовної та матеріальної культури, спільна світоглядна позиція, державно-політичне життя, правові відносини ("Руська Правда"), спільна боротьба з ворогами сприяли формуванню в народів Київської Русі свідомого ставлення щодо об'єднання руських земель в одну державу.

Загальні відомості про Київську Русь
		З проблемою етногенезу слов'ян тісно пов'язана проблема прабатьківщини українського народу. Існують дві протилежні теорії: міграційна і автохтонна.
		Міграційна теорія побудована на визнанні руху як керівної засади етногенетичного процесу. Згідно з даною теорією, слов'янство виникло в Прибалтиці, яка мала би бути першою батьківщиною слов'ян. Потім вони рушили на південь у віслянський басейн, а пізніше — на схід у басейн середнього Дніпра. Внаслідок слов'яни поділилися на західних і південно-східних.
		Автохтонна теорія стверджує, що слов'яни були незмінними жителями тієї самої території з часів неоліту. Змінювались культури, але етнос залишався той самий. Отже, слов'яни — це автохтони-аборигени, а їх прабатьківщиною було межиріччя Одри і Вісли, або середнє Наддніпров'я.
	На сьогодні існує декілька гіпотез етногенезу українців:
теорія “споконвічності” - українці існують стільки, скільки взагалі існує людина сучасного типу, тобто від 30-40 тис. до 2-3 млн. років;
теорія автохтонності (М.Грушевський), згідно з якою етнічну основу українців складало населення пізнього палеоліту, яке проживало на території України, а росіяни і білоруси мали свою окрему етнічну основу і територію проживання;
теорія “єдиної колиски” (яка була загальноприйнятою в СРСР у 30-80-і рр. ХХ ст.): зародження і розвиток трьох близьких слов'янських народів з єдиної древньоруської народності;
 теорія “незалежного розвитку окремих східнослов'янських народів”, тобто українців, росіян, білорусів, яка набула поширення останнім часом.
Ентогенез слов’ян. Природні, духовні, соціально-економічніпередумови формування українського етносу.
		Сьогодні підкреслюється, що Київська Русь була поліетнічною, тобто багатонаціональною державою. В основному в сучасній літературі початком націогенезису українців вважається період Київської Русі, хоч він і не досяг тоді завершення. Згодом внаслідок несприятливих історичних обставин цей процес був перерваний і поновився на повну силу в XV-XVII сторіччях. У цьому, імовірно, і полягає специфіка етногенезу українців.
		Український етнос остаточно сформувався на рубежі XVI-XVII ст., причому каталізаторами цього процесу стали загроза фізичного знищення з боку Степу (утворення Кримського ханства - васала Османської імперії), національний гніт польської шляхти та перехід аристократії до католицтва і укладення церковної унії. На хвилі національної боротьби росла національна самосвідомість. Остання виявилася на побутовому рівні в усвідомленні своєї приналежності до “руського народу”, а на вищому, ідеологічному рівні – у боротьбі за національні права, за православ'я, за створення національних державних інститутів і атрибутів.
		Складність етнічної історії українців відбилася і в різноманітності самоназв (етнонімів), назв з боку інших народів, а також назв країни і держави. З моменту зародження українського етносу ключовим було поняття Русь. Причому в різні періоди домінували такі його варіанти: VI-XI ст. - Русь; з 1395 р. - Мала Русь; у XVII-XVIII ст. - Малоросія; XIX ст. – початок ХХ ст. - Україна-Русь. Визнання назви “Україна” (уперше згадане у 1187 р.) відбулося у XVII ст., але тоді воно співіснувало з іншим - “Малоросія”, яке набуло широкого розповсюдження після приєднання України до Московської держави. Тільки з початку ХХ ст. етнонім “Україна” став домінуючим. Слід виділити і таку особливість: спочатку Руссю, а потім Україною називали центральну область, тобто Київську землю, а потім звідси найменування “Русь” розповсюдилося на все східне слов'янство, а “Україна” пізніше на все українство. Тобто назва “Русь” сформувалася як спільнослов'янський термін, і саме тому Московська держава взяла його собі у назву для утвердження концепції “Третього Риму”. Що стосується назви “Україна”, то є декілька пояснень його походження: або від “краю” – кордону зі Степом, або від слова “країна” інша версія – “край” як батьківщина, вітчизна, та ін.
Про зовнішній вигляд і фізичний тип
		Що стосується самоназви “українець”, то вона довго була малопоширеною. Це багато в чому можна пояснити труднощами етносоціального розвитку. Синонімами виступали терміни “козак”, “козацький народ”, одночасно продовжували існувати і старі самоназви “руські”, “русини”. Тільки в умовах національного відродження у другій половині XIX ст. остаточно утвердилася самоназва “українець”. Таким чином, в етнічній історії українців можна виділити три ключові етнооб'єднуючі самоназви:
слов'яни (словени);
руси (руські, роси, русичі, русини);
українці (козаки).

	Про зовнішній вигляд і фізичний тип наших предків не можемо сказати нічого певного. Чужинці, що перші зіткнулися зі слов’янами, подають не раз про них перші-ліпші каламутні звістки. «Всі вони високі й незвичайно міцні, тілом і волоссям не дуже білі чи ясні, також не зовсім чорні, а скорше всі русяві», — писав грек Прокопій. Арабським купцям, що бували у Східній Європі, ще більше впадали в очі рум’яне тіло й русяве волосся місцевих мешканців. Вони кажуть навіть, що люди носять волосся довге, як кінська грива, та що фарбують його у чорне. Але не маємо певності, чи ці племена, з якими зустрілися чужоземні подорожні, були справді наші предки, а не якісь інші слов’янські племена.
	Слов’яни тепер поділяються дуже виразно на два типи: один високий і чорнявий, другий — низький, ясноволосий. Серед українців переважає перший тип — високих брюнетів.

		Нема ніякої певності, що слов’яни були суцільним антропологічним типом. Всі народи світу мішалися між собою від непам’ятних часів, і чисті раси рідко де утрималися. Щодо України, то наша земля лежала при великім шляху народів, що веде з Азії до Європи, яким безнастанно пересувалися різні далекі племена.
				Всі вони сусідували з нашими слов’янами, і це було зовсім природно, що різнорідні племена входили між собою у кровні зв’язки й перемішувалися. Як же важко було утримати чистий расовий тип! Які великі були чужі впливи — це бачимо на самій княжій династії. По чоловічій лінії княжий рід виводився зі Скандинавії, отже був германського походження. Княжі жінки дуже часто бували також із чужосторонніх дворів: Ярослав Мудрий мав за жінку шведську королівну, його сини Ізяслав — польську княжну, Святослав — німкеню, Всеволод — грецьку царівну; дружина Володимира Мономаха походила з Англії; Мономахів Ізяслав одружився з черкешенкою, син його Мстислав — із полькою і т. д. Ці подружжя були спонукані часто політичними мотивами, а не раз молоді княжичі одружувалися, захоплені красою полонянок, особливо черкешенок.

		Але хоч доплив чужої крові був значний, все-таки слов’янське живло перемогло, і витворився суцільний український тип зі своїми характерними фізичними прикметами. Давні українці були народ здоровий, поставний і гарний. «Зростом був високий, плечима широкий, лицем гарний», — це звичайна характеристика визначних князів, яку дають нам літописці, — ідеал чоловічої краси. Деколи додають ще інші прикмети: «червоний лицем, з великими очима»; «волосся мав жовте, кучеряве, руки й ноги гарні»; «від голови до ніг не було в ньому хиби». Високі, кремезні, здорові постаті подобалися сучасникам, вони в них любувалися і славили їх. Але слабих і хворих бувало тоді, мабуть, не менше, ніж сьогодні. Довговічність не була більша, ніж у нас. З-поміж князів ледве кілька перейшло поза шістдесятий рік життя: Володимир Мономах прожив 72 роки, Данило — 62, його брат Василько — 65, Лев галицький — близько 75, одна з княгинь жила 84 роки.

Матеріальна і духовна культура східних слов'ян
		Основою культури Русі була багатовікова самобутня культурна традиція східнослов'янських племен. Археологічні матеріали свідчать, що до середини I тисячоліття нашої ери в господарському укладі слов'ян давно вже переважало землеробство — підсічно-вогневе в поліській зоні й орне — у лісостепу. Скотарство, полювання, рибальство і бортництво (лісове бджільництво) для основного населення Русі стали до того часу підсобними, хоч і дуже важливими, промислами.
		Досить високого рівня досягло до Х віку і ремесло. Виготовленням виробів із заліза і кольорових металів займалися переважно майстри- професіонали. Ковальська справа вважалася заняттям почесним і навіть чаклунським. На Русі склався переказ про братів-ковалів, які перемогли в битві жахливого дракона. Вони запрягли чудовисько у величезний плуг і проорали ним борозну «змійових валів» — оборонних споруд навколо Києва (довжина їх в Україні — понад 2 000 км, датуються І тисячоліттям до н. е. — І тисячоліттям н. е.). У Х столітті майстерність київських ковалів і ливарників отримала визнання далеко за межами Русі. Персидський географ за сторіччя до Нестора писав: «Там виготовляють дуже цінні клинки і мечі, які можна зігнути навпіл, і вони знов розправляються самі».
		Розвивалися гончарна справа, ткацтво, вичинка й обробка шкіри, різьблення по каменю і дереву. З льону, конопель і вовни слов'янки ткали чудові сукна і полотна, їм було знайоме складне малюнкове ткання і вишивка. Високим умінням відрізнялися майстри обробки шкір. Усього ж дослідники нараховують у названий час в давньоруських містах від шістдесяти до ста різних ремісничих спеціальностей. Спеціалізація при цьому йшла не за матеріалом, а за готовим виробом: мечники, щитники, сідельники, ювеліри займали в містах цілі вулиці. Щоб виготувати свій виріб від початку до кінця, кожний з майстрів повинен був володіти принаймні декількома спеціальностями.
Cлов’янські прикраси
		Торгівля продуктами сільського господарства і ремесла, що зароджувалася, спочатку мала характер обміну як всередині общини, так і між племенами та землями. Згодом зародилися товарно-грошові відносини. Про це свідчать скарби срібних римських, візантійських і арабських монет. Торгівля Русі здійснювалася не тільки з Візантією і країнами Сходу, але і з Північною і Західною Європою, куди руські купці (рузарії, як їх називали латинські хроніки) везли свої і східні товари.
		Відбувалося швидке зростання міст. скандинави називали Русь Гардарікою — «країною міст». До початку Х століття в літописах згадуються понад двадцять міст, до XII століття — біля двохсот, а перед татаро-монгольським нашестям — вже більше трьохсот міст і фортець. Велич столиці давньоруської держави настільки вражала сучасників, що Київ часто називали «суперником Константинополя». Так, європейський хроніст Тітмар Магдебурзький у своїй хроніці 1018 року пише про Київ як «столицю королівства, велике місто, в якому понад 400 церков, 8 ринків, незліченна кількість мешканців». Поступовий і неухильний розвиток східних слов'ян обумовив розкладання первісних відносин. Хоч економічною основою суспільства була родова власність общини на землю, все ж мала сім'я найближчих родичів починає відігравати дедалі значнішу роль. Літопис «Повість временних літ» свідчить, що у східних слов'ян переважала парна патріархальна сім'я, багатожонство зустрічалося рідко.
		Родова община називалася «мир» або «вервь» (вірьовкою відмірювали наділи землі общинникам). За спостереженнями середньовічних західних письменників, крадіжка і обман у слов'ян зустрічалися настільки рідко, що вони не замикали своїх скринь з добром. Члени общини були пов'язані круговою порукою, діяв закон кровної помсти.
		Як і в інших народів, князівська влада у слов'ян на стадії розкладання суспільного ладу і військової демократії підкорялася раді старійшин і загальним племінним зборам. Зазвичай князя обирали або призначали для відсічі зовнішнього ворога, але по мірі формування князівських дружин з молодців, готових за командою вдатного ватажка «пошукати собі честі, а князеві слави» в набігах на сусідні території і племена, його фактично стала обирати дружина.
		Древні слов'янські вірування були язичницькими і ґрунтувалися на обожнюванні сил природи. Все життя слов'ян пронизувала віра у втручання надприродних сил, залежність людей від богів і духів. Для дохристиян — «язичників» немає нічого надприроднього, немає нічого, що було б поза Природою. Язичники-слов'яни ніколи не потребували виразу своєї віри у церквах як особливих релігійних організаціях, тому що божественне завжди було там де вони перебували, навколо і в середині них. Суть стародавньої віри — це не особисте спасіння, як у світових релігіях, — а збереження і примноження роду, родючості землі, плодовитості худоби, охорона способу життя і цінностей роду. Таким чином, це і комлекс вірувань, і спосіб життя, і світогляд, і спосіб відтворення родових стосунків, культури, знань та навиків. Слов`яни вірили у багатьох богів. Сучасні вчені мають думку, що язичницькі боги, яких вважають виявом початкової міфології, насправді були уявленнями наших предків про Всесвіт.
		В українській міфологічній традиції багато уваги приділялося природним стихіям, явищам оточуючого світу, різноманітним життєвим випробуванням, з якими зустрічається людина, тощо.
		Ще однією особливістю української міфології є поєднання християнських релігійних уявлень із язичницькими віруваннями,Українська міфологія досить багата на символіку, велика частина – це символіка дохристиянського пантеону багатобожжя слов'ян, праукраїнців. Велика частина символів пов’язана з рослинним світом.
слов'янські боги
		Одним із першобогів слов'янської міфології вважається Род. За міфами, він - зачинатель усього живого, Господар Світу, відає долями богів та людей. Род - це також бог природи, врожаю, "керує" дощем, блискавицею.
		Не менш важливим у пантеоні язичників виступав Дажбог - бог Сонця, світла, добра.
		Вагоме місце у пантеоні древніх богів посідав Стрибог. Він усимволізовував небесну силу, яка приносила як добро, так і зло. Вчені визначають його як "володаря лютуючої стихії, хаосу, магічних заклять, що можуть обернутися на зло людям". Стрибог усимволізовував божество війни, смерті з усіма її наслідками.
		Перун символізував бога блискавки й грому, військової дружини. Він - нестримність, мужність, непереможність. Як бог-громовик приносив життєдайний дощ, сприяв врожайності.
		Цікавою й символічною постаттю є Ярило, який усимволізував весняне сонце, любов і пристрасть. Ярило - заступник трударів, хліборобів-сіячів.
		Велес /Волос/ - це бог "нижнього світу", заплавних пасовиськ, худоби. Часто з'являється у міфах як Змій-Дракон, суперник Перуна.
		Глибоку символіку для язичників мала Берегиня /Оберега, Велика Богиня/. Вона - захисниця людей від усякого зла, добра "хатня" богиня. Оберігала оселю, малих дітей, добробут сім'ї. Відгомін про неї знаходимо у словах "оберігати", "обереги" - магічні предмети, фігури, яким приписувалася таємнича сила. Схематичне зображення Берегині /символічна постать жінки з застережливо піднятими руками/ трансформувалася в малюнок тризуба.

Слов’янські боги
Багатоманітність української міфологічної тематики складала цілий ряд циклів:
Космогонічні – про походження життя (створення світу);
Антропогонічні – про створення людини;
Тотемічні – про тотемічних предків окремих племен, в основі яких лежать фантастичні уявлення про походження племені від певних тварин;
Теогонічні – про походження богів;
Календарні – про річні цикли природи та обряди, пов'язані зі зміною пір року і господарською діяльністю;
Есхатологічні – про потойбічний світ та передбачен-ня майбутнього;
Історичні, культурно-біографічні – про життєві вип-робування і діяння окремих героїв, героїчний епос-билини тощо.
		Світогляд східних слов'ян формувався відповідно до загальноєвропейських тенденцій розвитку уявлень про світ. Як і інші народи, вони вірили у пекло, небесну твердь, центр світу («світове дерево»), вирій (місце на небі, куди відлітають душі померлих праведників). Життя людини підлегле долі — «суду божому». Правда, доля у східних слов'ян не була, очевидно, такою ж невідворотною, як фатум у древніх греків, але головні події людського життя вважалися визначеними наперед. Недаремно майже кожне календарне свято включало обряди ворожби про майбутнє життя людини. Релігія східних слов'ян, як і інші складники культури, які формувалися на етапі родоплемінних відносин, з виникненням і розвитком державності неминуче повинні були зазнати серйозних змін. Якісно нові культурні процеси в Русі відбулися вже після прийняття християнства.
		Сьогодні риторично і нериторично запитують — коли ж християнства прийшло християнство на Русь? на розвиток культури. Деякі історики роблять спробу київської русі віднести цю акцію до часу Андрія Первозванного, дехто — до грецьких поселень Херсонеса, Ольвії. Можливо, вони мають рацію, адже Русь не ізолювалася від іноземців і була досить віротерпимою. Отже, цілком імовірно, християни були на Русі, але до утвердження християнства як офіційної релігії значного впливу на формування світоглядних засад не справляли.
		Розглянемо окремі позиції проникнення християнства на Русь. За історією руської церкви Є. Голубицького, святий Андрій, подорожуючи з Константинополя до Риму, чомусь обрав вельми цікавий маршрут — через Україну, Новгород і звідти до Риму. Замість прямого шляху, який не перевищив би два-три тижні, він витратив принаймні 8—9 місяців. Можливо, тільки для того, щоб сказати на дніпрових схилах учням: "Чи бачите ви гори, он ті? На горах тих засяє ласка Божа; тут постане місто велике. И Бог побудує багато церков. Поблагословіть ці гори і поставте хреста...", а в Новгороді попаритися в лазнях, спізнати смаку північної екзотики?! Така версія видається сумнівною, її спростовують як теологи, так і світські вчені.
		А от літописні хроніки свідчать, що Аскольд і Дір були християнами. Щоправда, попри їх понад двадцятирічне княжіння у Києві (862— 885 рр.), особливого поширення, окрім княжої дружини, християнство не дістало.

ВПЛИВ ЗАПРОВАДЖЕННЯ ХРИСТИЯНСТВА НА РОЗВИТОК КУЛЬТУРИ КИЇВСЬКОЇ РУСІ
	За княжіння Ігоря (913—945 рр.) та Ольги (до 969 р.) християнство поширюється серед заможних верств, побутує разом з язичництвом. Дві віри доповнюють одна одну і не ворогують між собою. Про це свідчить витяг із договору, укладеного послами князя Ігоря з грецькими царями Романом, Константином і Степаном.
		Цей договір Ігоря з греками — важливий документ, який свідчить, що християнство існувало і функціонувало до його офіційного утвердження. Тим більше, що християн представляли, і досить сильно, військова верхівка, дружинники князя та найманці-варяги.
		Першою християнкою була княгиня Ольга, але й вона не наважилася запровадити християнство як офіційну, державну релігію. Цю акцію реалізував Володимир Великий. Незважаючи на те, що "Повість минулих літ" акт охрещення висвітлює в рожевих тонах, опір християнству був великий. Сумнівно, щоб в один день можна було вирішити питання, пов'язане зі зміною світогляду цілого народу, який формувався впродовж століть.
		Що ж спонукало Володимира прийняти християнство? Барон Розен навів цікавий літопис православного грека Ях'ї, де йдеться про те, що Вард Фока збунтувався проти грецького царя, і цар Василь попросив допомоги у Володимира, який її й надав. За це Василь обіцяв видати за Володимира свою сестру, але за умови, що Володимир прийме християнство. Володимир цього ж 987 р. охрестився у присутності імператорських послів — свідків виконання договору. Була виконана з боку Володимира й угода про надання війська; бунт було припинено, Вард Фока скараний, Василю ніщо не загрожувало, проте угоди про видачу сестри виконано не було. Володимир діяв рішуче: обложивши Корсунь, він досяг своєї мети — царівна Анна стала його дружиною. У Корсуні він відкрито вінчається з Анною і як переможець та свояк грецького імператора більше не ховається з новою вірою, приймає рішення охрестити Русь, а відтак ввести її як рівну до держав європейської співдружності. Сама акція охрещення слов'ян була досить жорсткою і відбулася, як пише літописець, 988 р.; проте це не зовсім відповідає правді. Адже, за свідченням грецьких джерел, Володимир взяв Корсунь 989 р., та й після цього князь не сидів без діла. Отже, найвірогідніше, охрещення відбулося влітку 990 р.
		Після охрещення Русі Володимир закладає школи, куди набирає дітей із сімей як свого оточення, так і жителів міста з наказом: державі потрібні освічені люди. Вірогідно, одночасно з освітніми школами засновувалися школи для підготовки священиків. Розпочалося зведення Успенської церкви, відомої як Десятинна — першого православного храму Київської Русі.
		Із прийняттям християнства Київська Русь входить як рівна до співдружності європейських країн. Вона активно вбирає кращі культурні набутки Європи: кам'яну архітектуру, живопис, книгописання, книгозбирання, шкільництво. Створюються монастирські осередки як своєрідна концентрація інтелектуального потенціалу.
		Утвердження єдиної віри стабілізувало політичну систему в державі, обгрунтувало право князя-імператора на владу.
		Православна церква досить гнучко розпочала свою діяльність: частково адаптувала місцеві звичаї, включила до сонму святих вихідців з Руської землі — Бориса, Гліба, Ольгу, Володимира та інших, служби відправляла слов'янською мовою, навіть ураховувалися регіональні особливості. Усе це зумовлювало поширення християнства по окраїнах Русі. Варто наголосити і на тому, що в українського духовенства був високий освітній і культурний рівень, а тому воно мало високий авторитет серед руської людності.

		Згідно з історичними хроніками Київ було засновано у V—VI ст. братами Києм, Щеком, Хоривом та їх сестрою Либіддю.
		Але свого найвищого розквіту місто набуло в Х ст. за князювання Володимира Святославовича. Він об'єднав під своєю рукою племена полян, сіверян, словенів, кривичів, в'ятичів, радимичів і створив могутню країну. Київ став столицею однієї з провідних європейських держав. Вигідне розташування на перехресті важливих торговельних шляхів зумовило його політичний, економічний та культурний злет. Територія Дитинця, стародавнього міста, істотно розширюється, зводяться потужні укріплення — вали з дерев'яними рубленими стінами, воротами Софійськими (Батиєвими), Михайлівськими та на Поділ.
		Після Константинополя і Кордови Київ був третім за значенням містом Європи.
		Особливого розмаху містобудівництво, зокрема у Києві, набуло за часів Ярослава Мудрого, який майже вдесятеро збільшив площу міста порівняно з містом Володимира. Було створено єдину оборонну систему, систему планування, головним елементом якої стала вулиця, що веде від Софійських воріт до ансамблю Святої Софії. До міста зі сходу та заходу подорожні в'їжджали через Лядські та Львівські ворота, від них віялом розходилися вулиці, що збереглися й донині: Михайлівська, Ма-ложитомирська, Софіївська, Стрітенська, Рейтарська. Із внутрішнього боку укріплень уздовж валу йшли вулиці, які також збереглися: Ярославів вал, Мала Підвальна, Велика Житомирська. Композиційною домінантою Києва періоду Ярослава був Софійський собор. Він став символом державності, віри та культурним центром. При Софії Київській було зібрано першу на Русі бібліотеку, працювали школа, майстерня для переписування і перекладів книг. Храм Софії — одна з перших кам'яних будівель; решта міста була дерев'яною. Щоправда, окремі будинки обмазувалися глиною та розфарбовувалися під кам'яну кладку.

ХАРАКТЕРНІ ОСОБЛИВОСТІ ЗАБУДОВИ КИЄВА
Слов’янські міста

		Київ — не тільки верхнє місто. Визначна роль належала Подолу, торговельному і ремісничому району. Тут була зручна природна гавань у гирлі Почайни, біля неї базар, де торгували купці з різних країн: греки, хозари, євреї, поляки, німці, чехи та ін. Вони пропонували хутро, тканини, прянощі, дорогоцінне каміння, паволоки золототкані, оксамити тощо. Не гірше виглядали і вироби київських ремісників: срібний посуд із карбованими візерунками, срібні колти, витончене золоте намисто, оздоблене перегородчастою емаллю, гончарні вироби — глечики, корчаги, черпаки, кухлі, миски, виготовлені в сусідньому урочищі за горою Дитинкою. їх сусідами були кожум'яки, ковалі, склодуви, різьбярі по кістці та ін.
		Навколо Києва було чимало поселень, що входили до міської системи. По шляху на Вишгород, на Кирилівському узгір'ї, розкинулися численні слободи. З Угорським пов'язана літописна легенда про вбивство Аскольда та Діра князем Олегом. Нині тут стоїть пам'ятник "Ас-кольдова могила". Трохи далі — заміська резиденція київських князів — Берестово, де працював митрополит Іларіон, автор "Слова про закон і благодать"; донині тут збереглися залишки храму Спаса на Берестові. Далі були "варязькі" печери; на їх місці зведено Києво-Печерську лавру. Біля гирла р. Либідь — Звіринець, місце полювання князів.

		Довгий час будівельним матеріалом служила деревина. У центрі поселень знаходилися “гради” , які служили для захисту від ворогів, проведення племінних зборів і культових обрядів. Більшість споруд у “градах” споруджувалися із зрубів – колод, укладених в чотирикутні вінці. З них будували і прості хати, і 2-3поверхові тереми, зруби закладалися в основу кріпосних валів.
		Перші кам’яні споруди були зведені в період князювання Володимира Великого. Першим відомим кам’яним храмом Київської Русі була Десятинна церква (989 – 996), побудована візантійськими майстрами. Зруйнована у 1240 році, коли до Києва увірвалися орди Батия.
		Найбільше поширення на Русі отримало хрестово-купольне планування соборів. Відповідно до цієї системи склепіння з центральним куполом спиралися на чотири стовпи, утворюючи хрестоподібну композицію.
		У роки правління Ярослава Мудрого (978 – 1054 р.) була заснована ченцем Антонієм Києво-Печерська лавра (1051 р.). Зведений Софіївський собор (1037 р.), що уособлював велич і силу держави. В архітектурі храму втілилася ідея ієрархії. Головний купол символізував Христа, а дванадцять інших куполів – його учнів-апостолів. При будівництві застосовувалися напівкруглі арки – закомари, характерні тільки для російського зодчества. Центральний простір храму в плані утворював хрест. Усередині храм був прикрашений мозаїкою і фресками, із зображеннями князя з родиною в оточенні свити, Христа-Вседер-жителя, Богоматері Оранти.
		Крім Софійського собору в Києві в цю добу були побудовані Ірининський і Георгіївський храми, а також Золоті ворота.
Архітектура
Софія київська
		На етапі завершення формування Київської Русі її культура збагатилася новими здобутками. Найважливішим серед них була писемність. Археологічні джерела дозволяють відносити час оволодіння східними слов’янами неупорядкованим письмом до IX ст. У цьому переконує "Софійська азбука", яка була виявлена на стіні Софійського собору в Києві. Також на існування ранньої слов’янської писемності вказують літописні дані про підписання Візантією договорів з русами в 911 і 944 рр. грецькою та іншою, в цьому випадку руською, мовами. Також було відомо, що на випадок смерті наші предки писали заповіти місцевою мовою. Тільки після масового запровадження християнства в 988 р. на Русі поширюється нова писемність, складена братами Кирилом і Мефодієм і названа за іменем одного з них "кирилицею". Вона була собою південнослов’янським мовним діалектом, зрозумілим і східному слов’янству, що й стало головною передумовою її поширення на українських землях.
		У X – XII ст. писемність переростає в освіту. Розвиток освіти у Київській Русі ґрунтувався на власних національних традиціях і вико-ристанні античного та болгаро-візантійського досвіду шкільного навчання. Християнство, основою якого була писана книга, сприяло поширенню початків писемності та грамотності. Після церковної реформи Володимира Великого, виникла потреба у навчанні та вихованні освічених людей. Вони потрібні були не тільки для впровадження нового християнського культу, але і для функціонування органів державного управління, розвитку торгівлі, укладання договорів, діловодства, написання різних князівських грамот, оподаткування населення тощо.
Писемність і освіта
		Шкільна освіта за князювання Володимира Великого і Ярослава Мудрого стає частиною загальнодержавної і церковної політики Київської Русі. Утворилися три типи шкіл: палацова школа підвищеного типу, тобто державний навчальний заклад, що утримувався за рахунок князя, школа "книжного вчення" (для підготовки священників та світська приватна школа домашнього навчання, переважно для купецького і ремісничого населення.
		У школах вивчали основи письма, читання, арифметику, спів, музику. Вищу освіту визначали богословсько-філософські дисципліни: богослов’я, філософія, риторика, граматика, співи.
		Особливого значення у вищих школах надавалося вивченню іноземних мов. На першому місці була грецька мова, якою написані канонічні книги православної релігії, і якою, у ті часи, часто велися церковні відправи. Через те, володіння грецькою мовою було вкрай необхідне для вищих ієрархів церкви. Друге місце за значенням посідала латинська (варязька) мова.
		На духовність наших предків впливала як перекладна, так і ори-гінальна література з історії, філософії, правознавства. Найосвіченіша людина свого часу, спочатку священик з с. Берестова під Києвом, а потім перший давньоукраїнський митрополит Іларіон написав "Слово про Закон і Благодать" (між 1050 – 1087 рр.), де прославляв діяльність Володимира Святославича й виступав проти спроб нав’язати Русі духовну зверхність Візантії. З літератури богословсько-морального циклу найвідомішими тоді були "Ізборники". У цих творах роз’яснювалися норми поведінки людей у різних життєвих ситуаціях, пропагувалися мир, а також літературні знання
Слов’янські літописи
		Крім того, у Київській Русі зародився оригінальний літературний жанр – літописання. Практично всі наші знання з історії, соціально-політичного життя наших предків, їхні звичаї та обряди почерпнуті з давньоруських літописів. Жоден народ не може похвалитися таким духовним надбанням. А це тільки окремі скалки, що дійшли до нас а багатющої скарбниці Київської Русі. Перший літопис написано в Києві – центрі літературної думки Київської держави. Найвидатнішим літературним твором є "Повість минулих літ" батька українського літописання ченця Печерського монастиря Нестора. Його перша редакція з’явилась у 1113 році. Розповідь в ній доведено до 1110 році. Зміст літопису полягає в з’ясуванні історії східнослов’янських народів і пропаганді благородної ідеї служіння рідній землі.
		Великою популярністю користувалося "Сказання про Бориса і Гліба" – святих-воїнів, покровителів і захисників російської землі і руських князів.
		Унікальним явищем літератури середньовіччя стало "Слово о полку Ігоревім" (приблизно 1187 році), яке вирізняється глибоким народним світосприйняттям.
		З київського періоду бере початок власний оригінальний науковий досвід. Непересічне значення має "Руська правда" – збірка законів князя Ярослава і його наступників. Цей правовий документ пізніше став основою Литовського статуту й законодавства гетьманської доби.
		Центрами освіти в давньоруський період були Київ, Новгород, Полоцьк, Чернігів, Галич, Володимир-Волинський .
		Як свідчать археологічні матеріали, зокрема графіті на стінах храмів, ливарних формочках, посуді, а також берестяні грамоти, писемна 62

		культура не була привілеєм тільки духовенства та вищих феодальних кіл Київської Русі. Вона поширювалася і серед простого люду.
Музичне мистецтво
		Музичне мистецтво східних слов'ян музичне мистецтво доби Київської Русі досягло високого рівня. Про це свідчать фольклорна спадщина, давньоруський культовий спів, музика княжого двору, ратна (військова) музика.
		В усній народній традиції продовжують розвиватись ігри, календарні та родинно-побутові пісні, похоронні плачі й голосіння, їх найдавніші зразки збереглися в невеликій кількості.
		Плин часу зумовлював нові народнопісенні жанри. Серед них найзначніший — билинний епос, що активно розвивався у Х—ХІ ст. У билинах у художньо-поетичній формі відбивалася боротьба народу за незалежність, втілювалися патріотичні ідеї, уявлення про героїв-богатирів, наділених мудрістю, силою, красою. Такими є билинні герої Ілля Муромець, Добриня Никитич, Альоша Попович, Микула Селянино-вич. Історія зберегла також імена народних співців билин — Бояна, Митуси, Ора, згадки про яких зустрічаються у "Слові о полку Ігоревім", Іпатїївському літописі та ін.
		Носіями народного мистецтва були скоморохи. Ці обдаровані виконавці-імпровізатори поєднували якості актора, танцюриста, співака, музиканта-інструменталіста, акробата. Вони були постійними учасниками народних розваг, свят, урочистих подій; нерідко їх запрошували до боярських та княжих дворів. Лише церква негативно ставилася до цих "веселих молодців", як їх називали в ті часи.
		Великий інтерес становить музика княжого двору. За свідченням істориків, починаючи з середини Х ст. прийоми іноземних послів проходили під музичний супровід. Цей звичай запровадила княгиня Ольга, яка під час свого перебування у Константинополі 945 р. була вражена грою на різних інструментах, зокрема органі. Імовірно, саме з того часу орган поширюється на Русі.
		На думку дослідників музичної культури Київської Русі, князі утримували при дворі професійних музикантів-інструменталістів, співаків, танцюристів. Учасниками князівських розваг, свят у княжих палатах були співці — сказителі билин, скоморохи.

СЛОВ’ЯНСЬКІ МУЗИКИ
		Музика супроводжувала ратні походи княжих бойових дружин. Головну роль тут відігравали духові та ударні інструменти.
		Багатство і різноманітність інструментарію свідчать про високий рівень музичного мистецтва доби Київської Русі.
		Якими ж були музичні інструменти? Це струнні смичкові — гудок, смик; щипкові — лютня, гуслі, псалтир; духові — роги, труби, сурми, свистки, сопілки, дудки, жалійки, волинки, органи; ударні — бубни, тарілки, дзвіночки, брязкальця. Важливу роль відігравали церковні дзвони, які сповіщали про наступ ворога, пожежу, скликали людей на віче.
		Унікальні відомості про інструментарій Київської Русі дають фрески Софійського собору. На них, зокрема, зображено музик, які грають на духових та струннощипкових інструментах.
		У культурномистецькій спадщині Київської Русі чільне місце посідає церковний спів.
		Давньоруські одноголосні церковні наспіви називалися знаменним розспівом (від давньослов'янського "знам'я" — знак). Відповідно і східнослов'янська нотація знаменного розспіву називалася знаменною, або крюковою. Запозичений з Візантії, знаменний розспів збагатився народнопісенними традиціями східних слов'ян. Так, в інтонуванні текстів помітний вплив давньоруського епосу, величальних пісень та похоронних плачів.

		Основою знаменного розспіву стали "гласи" — хорові монодії, мелодія наближалася до речитації. Знаменний розспів був чисто вокальний, без супроводу. Його краса і самобутність викликали захоплення у багатьох іноземних мандрівників.
		У Київській Русі з'явилися центри навчання співу. Це, зокрема, великий хор та школа при Десятинній церкві, двір деместиків — співаків – солістів, що були одночасно диригентами й учителями співу. Важливу роль у формуванні й поширенні музичної традиції відігравала Києво-Печерська лавра. Серед відомих майстрів церковного співу слід назвати деместика та піснетворця Стефана.
		Багата й різноманітна спадщина часів Київської Русі стала міцним підгрунтям для формування професійної музичної культури українського народу.

Список літератури
1. 	 Бокань В., Половий Л., - “Історія культури України”. Навч. посіб. – К.:МАУП,
	2002. – 3-тє вид.
Висоцький О.Ю. Історія української культури: Навчальний посібник. – Дніпропетровськ : НметАУ, 2009. – 130 с.
3.	   Лебедєва Г.О. Конспект лекцій з дисципліни «Історія української культури» для   студентів усіх спеціальностей денної форми навчання. Дніпродзержинськ, 2010.
4. 	     Пальм Н. Д. П14 Історія української культури : навчальний посібник / Н. Д. Пальм, Т. Є. Гетало. – Х. : Вид. ХНЕУ, 2013. – 296 с. (Укр. мов.)


title: Конспект занятия "Развивающие игры"

extracted_text:
Конспект занятия кружка «Развивающие игры»
(обучение детей старшего дошкольного возраста игре в шахматы)

Автор: Мадримова Галина Юрьевна - воспитатель I квалификационной категории

Цель: закрепить и обобщить знания детей, полученные за год обучения в шахматном кружке: правила хода пешкой и фигурами, знания шахматной доски, шахматные понятия. Развивать логическое и образное мышление, внимание и память детей.

Материал: демонстрационная шахматная доска с набором шахматных фигур; один комплект настольных шахмат; указка; две картонные шахматные доски, разрезные по вертикали; 5 белых и 5 черных пешек на веревочке для игроков команд; плоскостные шахматные фигуры с написанными заданиями; магнитная доска и магниты.

Литература: Гришин В.Г. «Малыши играют в шахматы» Москва, 1991

Ход:
Дети заходят в зал; воспитатель предлагает, не выбирая взять себе одну пешку и в зависимости от ее цвета дети делятся на 2 команды.
Руководитель: Сегодня, ребята, у нас с вами последнее занятие по шахматам и я хочу посмотреть чему вы научились. Мы с вами разделились на две команды: «Белые фигуры» и «Черные фигуры». Проходите, пожалуйста, каждый на свои места и выберите капитана для своих команд.
Разминка:
1 команде: Маленькая, удаленькая,
Все поля прошла и фигуры нашла (пешка)
2 команде: Стою на самом краю
	Путь откроют – пойду.
	Только прямо хожу,
	Как зовут не скажу (ладья)
1 команде:  Я смел, и строен, и высок.
	Предпочитаю ходить и бить
Всегда по-своему – наискосок. (слон)
2 команде:  Передвигается не косо и не прямо,
	А буквой «Г» - так шахматисты говорят. (конь)

Руководитель: С разминкой справились отлично, ну, а теперь задания для команд. (Руководитель берет поочередно со стола плоские шахматные фигуры и прежде, чем прочитать задание, спрашивает у детей: - как называется эта фигура? – как она ходит? Задания даются поочередно для каждой команды, за правильный ответ на магнитной доске помещается одна фишка-магнит)
Сколько линий на доске, как они называются? (8 горизонталей, 8 вертикалей, диагонали)
Как обозначаются поля на шахматной доске? (буквой и цифрой)
Можно ли ставить на одно поле по две пешки или по две фигуры? (нет)
Как называется одновременный ход королем и ладьей? (рокировка)
От шаха, какой фигуры нельзя закрыться ничем? (коня)

Физминутка: Эстафета «Кто быстрее расставит фигуры» (Посередине зала ставится шахматная доска; команды встают с двух сторон на некотором расстоянии от нее. Игроки команды по очереди взяв 1 фигуру бегут и ставят ее на нужное место на доске. Так бегают, пока не расставят все фигуры. Выигравшая команда получает 1 очко – добавляют 1 магнит).

	Дети садятся на свои места.
Продолжаются задания для команд.
Поставить мат королю в 1 ход (диаграммы №52 и №53 в книге стр 83)
Что происходит с пешкой, если она доходит до последней горизонтали? (она может превратиться в любую фигуру кроме короля)
Какая фигура не может стоять рядом с такой же фигурой противника? (король)

Конкурс капитанов:
Д/у «Сложи шахматную доску»
Каждому капитану дается 8 вертикалей, обозначенных буквами. По команде надо быстро сложить шахматную доску и назвать буквы. Победитель получает 1 очко – ставится на доску фишка.

Итог:
Вот и закончилось соревнование команд «Белые фигуры» и «черные фигуры». Давайте подсчитаем очки! Команда победитель получает комплект шахмат. Всем детям вручаются небольшие призы.


title: Презентация "Формулы сокращённого умножения. Квадрат суммы" 7 класс

extracted_text:
Тема: «Формулы сокращённого умножения. Квадрат суммы»
Цели урока:
выведение формул квадрата суммы выражений;
отработка навыка применения данной формулы;

Поясните формулу схемой
(       +      )2=

=      2+ 2       +   2

         (■ +▲)2=
      =■2+2∙■∙▲ +▲2

Соотнести выражения с ответами
При записи формул были допущены ошибки . Найдите и исправьте.
(с + 11)2 = с2 + 11с + 121
 (х + d)2=х2 +2хd +d2
(у + 6)2 =  у2 + 12у + 12

Тест
Ответы
Домашняя работа


Презентация "Синус, косинус и тангенс углов от 0⁰ до 180 ⁰" 9 класс


title: Азбука пожарной безопасности для дошкольников

extracted_text:
Азбука пожарной безопасностидля дошкольников
Автор воспитатель МКДОУ
 «Детский сод  общеразвивающего вида  №21 «Голубой огонек»
Логинова
Ирина Владимировна

Спасибо за внимание!


Проект по окружающему миру "Разнообразие животного мира"


title: Конспект урока "В. Высоцкий «Он не вернулся из боя»" 3 класс

extracted_text:
             Алексеева Светлана Борисовна
Учитель I квалификационной категории
МОУ Сылвенская общеобразовательная школа
Конспект урока 3 класс
Конспект урока
  ЛИТЕРАТУРНОЕ ЧТЕНИЕ, с элементами технологии
ТЕМА: В.Высоцкий «Он не вернулся из боя»
Цель:
- формировать читательские навыки,
 -развивать умение выразительного     чтения стихов, их анализа,
 -совершенствовать навыки самостоятельной работы,
- воспитывать патриотизм, любовь к Родине, уважение к старшему поколению.
                       Ход урока.
1.Организационный момент.
Пусть мы с вами почти не знакомы.
Но, надеюсь, друг друга поймём.
А помогут нам в этом знания.
Мы возьмём их с собой на урок.
2.Актуализация знаний. Определение темы и целей урока.
                 Работа в группах.
- У вас на столах лежат:
1) название праздников.
2) праздничные открытки.
3)праздничные атрибуты.
- Подумайте, к какому празднику начинает готовиться наша страна, и
выберите, что подходит,  из раздаточного материала.
(слайд1)
- Какая тема урока?
-Какие цели ставим перед собой?
3. Знакомство с произведением.
- Из какого произведения эти строки?
-Кто автор?
«Почему всё не так? Вроде - всё как всегда:
то же небо - опять голубое,
тот же лес, тот же воздух и та же вода…
Только он не вернулся из боя».
Стр.193
- Прочитайте название. О чём может быть это стихотворение? Если готовимся
ко Дню победы, значит, стихотворение о какой войне?
-Кто автор?
(слайд2)
-Читали вы раньше стихи этого автора? «Песня Кэрролла»
- Что вы знаете о нём?
-Где можно найти дополнительную информацию?
-Обратите внимание на дату рождения. Как вы думаете, мог ли В.Высоцкий
участвовать в этой войне?
- Высоцкий не был на войне. Когда она закончилась, Володе было 7 лет. Но
его отец был военным. Поэтому Высоцкому очень близка тема войны. Он не
только писал стихи на эту тему, но и придумывал мелодии и сам исполнял на
гитаре. Сейчас вы услышите песню на стихи В.Высоцкого «Он не вернулся из
боя». Ваша задача не только слушать песню, но и следить по книге. Будьте
внимательны, после прослушивания я попрошу вас ответить на вопросы.
    Тест – опросник

1.Какое чувство у вас вызвало это стихотворение?
2.Какое четверостишье не звучало в песне?
3.С чем поэт сравнивает потерю друга?
   Почему?
4.Каждая строфа заканчивается одной и той же фразой. Какой? Почему?
5.Как автор относился к другу, когда тот был жив?
6.ПОЧЕМУ АВТОР ГОВОРИТ В КОНЦЕ « ЭТО Я НЕ ВЕРНУЛСЯ ИЗ БОЯ»
(слайд 3)
(слайд 4)
4. Физкультминутка.
В дни роковые даже дети
Бросались на защиту рубежей.
Ну, что, защитники планеты,
Давайте разомнёмся поскорей.
Встали все по стойке «смирно».
Вправо, влево голова.
Взглядом водим очень мирно
Вверх и вниз, туда, сюда.
Наклонились, потянулись,
Самолётом полетим,
Разогнулись и салют изобразим.
Раз – налево, два – направо,
Три – кругом и шагом марш.
Стойкие солдаты, браво.
Продолжаем урок наш.

5.Работа над выразительным чтением.
- Сейчас я вам предлагаю подготовить это стихотворение для выразительного
чтения.
-Поработайте в группах, подумайте, как нужно его прочитать. Какие слова
выделить голосом, а какие прочитать тихо, спокойно.
1 группа работает над первыми двумя четверостишьями.
2 группа читает следующие восемь строчек, со слов «Он молчал невпопад…».
3 группа  «Нынче вырвалось – будто из плена весна…» и до конца.
     Чтение выразительно.
(три человека читают текст выразительно)
-Какая тема урока?
-А разве это стихотворение о Дне победы? О чём оно? ( о войне)
- У вас на партах лежат заготовки с овалами. Подумайте, каким цветом можно
написать слово «война»? Почему?
- Напишите в овал. Рядом напишите слова, которые ассоциируются с этим
словом.
 (чтение по «цепочке»)
- Ради чего погибали солдаты?
           (ради мира)
- Переверните листок. Подумайте, каким цветом нужно написать слово «мир»?
Почему?
- Напишите «мир» и слова, с которыми оно ассоциируется.
     ( чтение по «цепочке»)
Прочитайте высказывание:
   (слайд 5)
« Народ, непомнящий своей истории обречён на её повторение».
-Как вы понимаете эти слова?
- Мы должны знать и помнить историю своей страны. Мы должны знать и
проявлять уважение к героям, которые делали эту историю.
-У нас в посёлке осталось всего 5 участников ВОВ.
(назвать  Ф.И.О.)
               (слайд 6)
-Они уже очень старенькие и заслужили к себе уважение.
-У вас на партах лежит лист ватмана и конверт с заготовками. Подумайте,
какую поздравительную открытку можно сделать для них. Продумайте
композицию. Можно самим нарисовать, это – ваше творчество. Но помните, это
подарок. Сделать его нужно с любовью, аккуратно.
-Можно приступить к работе, а я вам ещё раз включу песню на стихи
В.Высоцкого « Он не вернулся из боя».
- Кто запомнил, сколько ветеранов осталось в посёлке?
- А открыток у вас 3. Я вам даю буклет с их контактами и  предлагаю в
классе сделать ещё открытки и поздравить ветеранов.
- Давайте ещё раз обратимся к стихотворению.
- Кем для автора, который нам рассказал эту историю, был погибший солдат?
              (другом)
- Очень тяжело терять близких людей. Но у вас сегодня есть возможность
приобрести новых друзей.
- В городе- герое, Санкт – Петербурге (бывшем Ленинграде) живут ваши
сверстники. Они, как и вы учатся в 3 классе. У нас есть возможность с ними
познакомиться и спросить, как они готовятся к этому празднику.
  (связь с Н.С.)
6.Рефлексия.
-Вот и подошёл к концу урок.
- Мы выполнили все поставленные цели?
-Кому из вас захотелось выучить наизусть это стихотворение?
- Поближе познакомиться с творчеством В.Высоцкого?
- Это и будет домашнее задание, по выбору.
-Спасибо за урок! Мне было приятно с вами общаться!


title: Занятие "Количество и счёт. Перестановка слагаемых (частей) – основное свойство сложения"

extracted_text:
      Занятие в подготовительной группе по формированию математических
     представлений «Количество и счёт. Перестановка слагаемых (частей) –
                        основное свойство сложения».

Цель:
   1. Познакомить детей с переместительным свойством сложения.
   2. Закрепить представление о взаимосвязи частей и целого.
Материал: Фея Математика; «волшебный» конверт с заданиями; мешки с
игрушками; карточки – примеры, набор геометрических фигур.
                                Ход занятия:
         – Сегодня у вас в гостях добрая фея Математика. Она хочет
           проверить ваши знания, выявить самого внимательного и активного,
           наградить самого умного. Для этого надо правильно выполнить все
           задания.
   Появляется фея Математика с «волшебным» конвертом, в котором находятся
задания и вопросы. Ребенок достает из конверта листочек с заданием.
   Задание №1 (разминка).
   Загадки:
                    В году у дедушки четыре имени. Кто они? Назовите их.
(Времена года)

                    Кто имеет пятачок,
                    Не зажатый в кулачок?
                    На ногах его копытца,
                    Ест и пьет он из корытца?      (Поросенок)

                    У кого одна нога,
                    Да и та без башмака?       (Гриб)

         – Какие числа встретились в загадках?
         – Возьмите «волшебные» кисти и напишите эти цифры в воздухе.
   Задание №2. Игра «Сколько нас?»
   К доске приглашаются девочки и мальчики.
    – Сколько девочек? (3)
    – Сколько мальчиков? (2)
   Остальным детям предлагается закрыть глаза, по команде (по хлопкам
педагога), дети, стоящие у доски, меняются местами. Дети, сидящие на своих
местах, отрывают глаза.
    – Что изменилось? (Поменялись местами)
    – Изменилось ли при этом количество детей? (Нет)
    – Почему? (Дети не куда не уходили и не приходили, они только
      поменялись местами)
   Дети закрывают глаза.
   Стоящие у доски меняются местами еще раз, но уже в другой
последовательности.
   (Разбор ситуации происходит аналогично предыдущей).
    – Какой можно сделать вывод? (От перестановки мест детей, количество их
      не изменяется).
   Задание №3 Минутка для отдыха «Как живешь?».
    – Как живешь? – Вот так! (показ детей)
    – А плывешь? – Вот так!
    – Как бежишь? – Вот так!
    – Вдаль глядишь? – Вот так!
    – Ждешь обед? – Вот так!
    – Машешь вслед? – Вот так!
    – Утром спишь? – Вот так!
    – А шалишь? – Вот так!

   Задание №4
   Фея рассказала, что подарила Крокодилу Гене и Чебурашке по два мешка с
игрушками. Заглянув в мешки, друзья стали спорить, чей подарок лучше.
    – Давайте поможем нашим друзьям, разрешим их спор.
   (Дети рассматривают мешки).
    – Что в первом мешке у Чебурашке? (Цветок и флажок).
   Положите столько кругов, сколько игрушек в первом мешке.
    – Что во втором мешке у Чебурашки? (Рыбка)
   Положите столько квадратов, сколько игрушек во втором мешке.
    – Сколько всего игрушек? (3)
    – Как вы узнали, что для этого сделали? (Подружили, сложили все в один
      большой мешок:2+1=3).
    – Что в первом мешке у Крокодила? (Рыбка).
   Положите столько квадратов, сколько игрушек в первом мешке.
    – Что во втором мешке у Крокодила? (Цветок и флажок)
   Положите столько кругов, сколько игрушек во втором мешке.
    – Сколько всего игрушек? (3)
    – Как вы узнали, что для этого сделали? (Подружили, сложили все в один
      большой мешок:1+2=3).
    – Сколько всего игрушек у Чебурашки? (3) Назовите их.
    – Сколько всего игрушек у Крокодила? (3) Назовите их.
    – Можно ли сказать, что игрушки у друзей одинаковые?
    – Как бы вы не меняли местами игрушки, в каком порядке их не ставили,
      количество не изменится. Не изменяться и сами игрушки. Меняется лишь
      их расположение.
    – Маленькие мешки – это части; большой мешок – это целое.
    – Можно сделать вывод: от перестановки мест частей, их целое не
      изменяется.
   Задание №5 Игра от Феи «Найди пару».
   На столах у педагога лежат карточки с примерами (1+1; 2+1; 3+1; 4+1;
5+1; 6+1; 7+1; 8+1; 9+1; 1+5; 1+7). Дети делятся на две команды. Нужно
найти похожие примеры, т.е. найти «пару» (перестановку слагаемых) с
одинаковым ответом. Победит та команда, которая справиться с заданием
быстро и без ошибки.
    – В каком случае вам было легче и быстрее считать: когда к большей
      части прибавляли меньшую часть, чтобы получить целое, или наоборот,
      когда к меньшей части прибавляли большую часть, чтобы получить целое?
      (Легче к большей части прибавить меньшую).
   Фея сообщает о том, что все дети были очень внимательными, активными и
старательными. Поэтому за свои знания, умные дети награждаются
аплодисментами и шоколадными медалями.
   Итог.


title: Технологическая карта урока "Деление многозначного числа на однозначное" 3 класс

extracted_text:
ТЕХНОЛОГИЧЕСКАЯ КАРТА УРОКА

Дата проведения урока: 14.12.2016 года
Учебный предмет: Математика
Класс : 3 «Б»
Учитель : Кайгородова Т.А.
УМК « Перспектива». Автор учебника : Л.Г.Петерсон.
Тема урока: «Деление многозначного числа на однозначное»
Цели урока: отрабатывать навыки деления многозначного числа на однозначное в столбик; закреплять умение решать текстовые задачи, выполнять преобразование операции с именованными числами; совершенствовать вычислительные навыки; развивать внимание, наблюдательность, логическое мышление.
Планируемые результаты: учащиеся научатся выполнять деление многозначного числа на однозначное в столбик; понимать учебную задачу урока и стремиться к её выполнению; планировать свои действия в соответствии с поставленной целью и условиями её реализации; осуществлять итоговый и пошаговый контроль по результату; работать в группах.
Оборудование : Мультимедийное оборудование , электронная презентация, Фотографии с изображением собак, Л.Г. Петерсон Математика. Учебник. 3 класс Ч. 2.
Технологии : на данном уроке используется интегрированная технология деятельностного подхода, здоровьесберегающая технология, дифференцированный подход, ИКТ.
 Используются активные формы организации деятельности учащихся, продолжается работа над развитием самоконтроля и формированием оценочной деятельности учащихся.

    Литература:
Петерсон Л.Г.  Учебник-тетрадь по математике для 3 класса, в 3-х частях (ФГОС)
Петерсон Л.Г. Методические рекомендации к учебнику математики 3класса.
http://tatyana-chulan.ucoz.ru/_fr/0/0304888.jpg
http://alexgetti.narod.ru/img698.jpg
http://afisha.yandex.ru/media/events/gallery/images/3f65f9ccdcab85aae508aa54c4a4c13c.jpg


title: Конспект урока "Юмор произведений Николая Николаевича Носова «Федина задача» и И.Л. Гамазкова «Страдания»" 4 класс

extracted_text:
Дата: 02.05.2017
Предмет: Литературное чтение
Класс: 4Б
Студент: Шатная Елена Александровна
Учитель: Верёвкина Светлана Викторовна
Руководитель практики: Яковлева Татьяна Николаевна
Тема: Юмор произведений Николая Николаевича Носова «Федина задача» и И.Л. Гамазкова «Страдания»
Тип урока: ОНЗ
Цель урока: познакомить с произведениями Носова «Федина задача»  и И.Л. Гамазкова «Страдания»
Задачи урока:
Образовательные: познакомить с жизнью и творчеством  Н.Н. Носова, И.Л. Гамазкова; формировать представление о произведениях «Федина задача», «Страдания», как о юмористическом рассказе стихотворении; обеспечить понимание содержания текста.
Развивающие: развивать качества полноценного чтения; развивать умения работать с текстом, определять главную мысль произведения; развивать связную речь; обогащать словарный запас детей; развивать творческое воображение.
Воспитательные: воспитывать трудолюбие, интерес к чтению.

Средства обучения:

ХОД  УРОКА:

Учитель:_____________________
Руководитель практики:___________________
Оценка:________________________


title: Презентация "Слоги с буквами ш, ч"

extracted_text:
   Лексическая тема: ”Зима”
Тема урока: “Слоги с буквами ш, ч”
Собери  рассказ.
Зима.
	Пришла зима. Зимой холодно. Снег белый, пушистый. Замёрзла река.
	Коля надел тёплую рубашку, куртку. Яна надела тёплую кофту, пальто. Дети пошли на каток. Они катались на коньках. Максим и Аскар играли на горке. Они катались на санках.
Запомни!
Зима – қыс
зимой – қымтыгүні
снег – қар
замёрзла (замёрзнуть) – қатып қалды (қатып қалу)
пошли (пойти) – кетті (кету)
горка - төбешік
Какое время года нступило?
Какая погода зимой?
Какой снег?
Что надели дети?
Как дети играли?

Работа с карточками
Кто составит больше слов с этими слогами?

Жи, ши, ча, ща, чу, щу.

Спишите, разделив слова для переноса.

Снежный, зимой, коньки, санки, катаются, лыжи, чистый, мороз
Составьте предложения на тему “Зимние забавы”.
Азбука добрых слов.
Бабушка (какая?)___ , __________.
Дедушка (какой?) _____, ________.
Братик мой  (какой?) _______, _____.
Сестрёнка моя (какая?) _____, ______.
Папа и мама,
Я вас всех люблю!

Работа с учебником
Упражнение 4, 5 (стр.96)
Подбери нужное слово и запиши его по горизонтали
1.Игра на льду на коньках в шайбу.
2.Дорога с рядами деревьев по сторонам.
3.Место,где продают билеты.
4.Человек, который совершает поездку на транспорте.
5.Дорога, покрытая асфальтом.
Повторим правила переноса слов.
Правила переноса слов
Молодцы! Успехов!


Презентация "Построение сечений тетраэдра и параллелепипеда" 10 класс