Grunnbeløpet i folketrygden
Grunnbeløpet i folketrygden (forkortes vanligvis til G) benyttes som grunnlag for å beregne norske trygde- og pensjonsytelser. Regelverket kan for eksempel si at en gitt ytelse skal være på 3G, eller at en person ikke har rett på en gitt ytelse dersom vedkommende har annen inntekt over 2G. G brukes også for å beregne pensjonspoeng.
Grunnbeløpets størrelse ble før 2011 vedtatt av Stortinget på bakgrunn av forhandlinger i det årlige trygdeoppgjøret. Dette skjedde første gang da folketrygden ble opprettet i 1967. Beløpet ble da satt til 5400 kroner. Grunnbeløpet reguleres årlig (fra 1991) med virkning fra 1. mai.
Fra 1. mai 2019 tilsvarer G 99 858 kroner.
Stortinget har vedtatt retningslinjer for regulering av grunnbeløpet. Det er et mål at beløpet skal ha samme utvikling som lønn for yrkesaktive, og i perioden 2003-07 var gjennomsnittlig vekst både i G og årslønn for alle grupper 4,2 prosent per år.
Tidligere G-beløp
År
Beløp
2019
99 858 kroner
2018
96 883 kroner
2017
93 634 kroner
2016
92 576 kroner
2015
90 068 kroner
2014
88 370 kroner
2013
85 245 kroner
2012
82 122 kroner
2011
79 216 kroner
2010
75 641 kroner
2009
72 881 kroner
2008
70 256 kroner
2007
66 812 kroner
2006
62 892 kroner
2005
60 699 kroner
2004
58 778 kroner
2003
56 861 kroner
2002
54 170 kroner
2001
51 360 kroner
2000
49 090 kroner
1999
46 950 kroner
1998
45 370 kroner
1997
42 500 kroner
1996
41 000 kroner
1995
39 230 kroner
1994
38 080 kroner
1993
37 300 kroner
1992
36 500 kroner
1991
35 500 kroner, etter dette har justeringsdato fast vært 1. mai
1990
1.5: 34 000 kroner, 1.12: 34 100 kroner
1989
1.1: 32 700 kroner
1988
1.1: 30 400 kroner, 1.4: 31 000 kroner
1987
1.1: 29 900 kroner



Hvordan brukes grunnbeløpet i folketrygden?
som grunnlag for å beregne norske trygde- og pensjonsytelser