Konec písně, přijmi díky,
polibkem tvé zamknu rtíky,
ale nech ty chodbou křiky,
nech ty kroky, ať jdou blíž! –
Ať jak pýr mne pomsta smete,
tebe, čistý nebes květe,
nedotknu se, dlouholeté
viny nesu hroznou tíž,
nebi dík, že v konec pouti
lásce v tvář smím nahlédnouti,
na tom dost, nechť přijdou již!