Ale jdem ku naší věci zas:
Kdy se tedy vrátí onen zlatý čas,
Čím budeme mocí bratrův sesílení?
Zlatem, zbraní Angličanskou?
Zlaté časy zlatem hledá pošílený. –
Lstí snad dykou Karušanskou?2)
Lest leze strachem, strach straží lest,
Ostrážený strachem pádu jistý jest. –
Tedy bojem pěstí Otakarskou?
Nechci sledovati chybu pomaďarskou. –
Bůh dal býku sílu rohů,
Rychlou jelenovi nohu,
Člověkovi rozum, řeč;
Aby býkům zbraní síla,
Jelenovi rýchlost byla,
A člověku rozum meč! –
Tímto mečem mluva vládne,
K vítězství jej vede čas,
Těla mocnost každá padne,
Pravdy žije v řeči hlas. –
Až nám věčnost Tu všem vrátí,
Budem míti zas věk zlatý!
Slávy věk to zlato časův věčné,
Rez, jenž nesní nasilí nevděčné,
Ráno, nímž všech Slávóv blaho vznikne,
Člověk člověčnosti vidinou vynikne,3)
Bratrův snahou vzešlý světla den,
Jenž vytrhne syny z vazeb noci ven,
Syny otců slavně v Slávy slávě slavných,
Budoucí osvěty světlem světu světlých,
Světlem pravdy Slávy, jenž se z tmava ven
Dere svorem k světu; mysl vzhůru! den!
Den, basníci! Nechte noční lásky snění,
Vzneste světlem světu osvícené pění,
Pění duchem pravdy Slavóv blahem hlasné,
V níchž by člověčenstvím skvěl se Slavjan jasně!!