Hoch už chtivě chýlí hlavu
ku pestrému písmen davu –
divná slova skládá z nich;
i ten červ tam v trámu ztich’.
„Vidíš? – myš a ptáka spola –
šedý to pan netopýr –
jak se motá v divná kola!“ –
„„Na bidle-li zříš jej tkvěti?
zříš, jak jemu ve zápětí
oknem tiše šumí výr?““ –
„„„Pěkně vítám, pane sejčku,
vítám, kmotře kulichu!
Nebude vám horko, strejčku,
na peci v tom kožichu? – “““
„„A ty myšky, ještěřice,
hoši, hoši, to je shon!
Tu zas hmyzu na tisíce
ze všech skulin do světnice! – ““