Skulinou vešla; Krista u mateře,
jíž věčná lampa sporý skýtá svit,
stanula, klesla: „Boží matičko,
jdu, bídná já, se k tobě pomodlit,
ó dovol, ať se k tobě uteku
v svých hříchů srdcelomném nářeku,
kdy svědomí se ostny v duši ryjí!“