Bús Pyram amikoron társát elvesztve kesergné,
A kétségbeesés gyilka alatt leborúlt.
Vak szerelem mire vitte fejét! csak képzeni tudta
Kedvese holtát s már ő is halálra rohant.
Rejtekiből kijövő Thisbét rémíti Pyramnak
Holt testébe feszűlt fegyvere, melyre borúlt.
Felriad ez, s szívét a Fájdalom árja repeszti,
Majd dühe felbújtván tőrt ragad, és leveri.
Ím e két szerető ifjúk még gyenge koroknak
Ékei közt feselő kellemöket leveték,
S mint bús áldozatok egymásra borúltak hevűlten
A fátyolt tapadó vad könyerűlte után!