Az ember annyiszor hal meg, ahányszor társa kihal mellőle, Ahányszor
átlépi a percet: önmagát. Ahányszor rákiált a Csönd... Haltál meg volna
mig nem vártad a halált. Halj meg; mig élhetsz: életet, ami a nyavalyásnak
oly hosszú, amily rövid a boldogoknak.