I šel Vuk, šel do benátských krámů,
přines’ bílé odtamtud tři listy,
na ně Gjuro písma troje napsal.
Ale nepsal černidlem je samým,
krví svojí psal je rozmíšeným,
že, než napsal všechny, ve tvář bílou
hlubokou si brkem vbodnul ránu.
Vukovi pak dal je Dojčevići:
„Dones, bratře, písma troje, dones,
Ivovi je bratru mému dodej,
může-li a chce-li trojích statků
oželit, že uzří zase bratra!“