Zpíval jsem za rána (Města se otřásla podezřívavým žasem):
Pod jedním praporem nikdy se nesejdou národy k hostinám kýženým,
veliké myšlénky ve všech jazycích nikdy se nestanou stejně cennými,
víno rass nevyšumí, by ve slově lidskosť nebylo špíny sobectví.