V mých sadech, jež volně rostou a bují
a neznají pout,
v nejzazším lese, jímž vichry, jež dují,
nemohou hnout,
jest kout,
v němž schátralý kostelík stojí.
A Tebou, jenž v mnohém boji
Jsi otupil něžný vznět,
nemůže pohled shaslých těch oken nezachvět.