Tu poznal Záviš, záští, nenávist,
že v záměrech i činech jsou jak slepy,
sníh padlý že jim není dosti čist,
že krutostí jsou rovny vlkům v stepi,
zpěv slavíka že bídný jim je svist,
že krásu uprou zlatoskvoucí duze,
na růži nevidí květ, ani list,
nic nezří sebe větší na zásluze...