Jak rosou těžké motýle
radosti pána opozděné
tam krouží dosud opilé,
moc tajná ještě v kruh je žene,
kol paláce, jenž hasne již,
hledají cosi nenasytné,
jak světlušek roj v noční tiš
kdy nad rašeliništi kmitne
a počíná sny světlé příst,
a z jedněch nepohne se míst...