Bylo právě večer po klekání,
Když jsem kráčel po zahájské stráni,
A myslil jsem sobě brzo na to, a zas na to,
Jakby na mne – já řku, kdybych našel zlato –
Hezké holky braly,
A mne i se zlatem věrně milovaly,
A tak dále – –
Až jsem přišel k skále.