Stál Martel na pět kroků opodál
od královny teď, v trávě kvetoucí
a po boku byl jemu Alberik,
druh jeho věrný, přítel jediný,
jenž zbožňoval jej jako modlu svou
a tak jej miloval, že do duše
mu obraz ženy žádné nevnikl,
neb Martelovi celá patřila.