Ač mi vzdor mých okrojených žáků
Letos pěknou spískal příjemnost,
Přec se nezbyla těch škodných ptáků
Moje Tullianská výmluvnost;
Ale jako Italii matku
Onen otec vlasti zachoval,
Když ve hrozném Katilinském zmatku
Proti kommunistům hromoval:
Tak i já své vlasti dbáti budu,
Ne quid detrimenti capiat,
Kdyby mne chtěl užit za rozhudu
Ledajakýs klučík „Audiat“;
A když ničeho zde nepořídím
Buda Pavlem – s evangelium
Z této Samarie dál se sklidím,
Abych spásu kázal pohanům!