Spousty sněhu rostly venku denně.
Maruška se dosti nadiviti
nemůže té ve přírodě změně,
démantů kde na tisíce svítí;
největší však radost působí jí,
některý-li z bájných květů těch,
které obě okénka teď kryjí,
roztaví úst jejich teplý dech
a když za něj, než-li naděje se,
jak by vyzván kouzelnými slovy
čaroděje, vyroste květ nový.