Střás’ teď jařmo kleté – Leč dále co sudba mu chystá,
když bez vábu život, když v útrobě pusto a prázdno?
Zas volný tu těká pod klenbou hvozdu ševelnou,
však ta mu temně nyní jen teskné zvěsti vypráví
o mládí ztraceném, jak podzim zvolna se blíží
pošmourný, studený, bez kvítí, vůně a písní;
zní jak thrény tiché nad rakví krásy životní,
jak na hrobech nadějí hluchošumná hudba pohřební.