Bych nestál v jasu Angelově stínem,
já z ciziny se nechtěl vrátit dříve,
až jméno moje předejde mě slávou.
Z mlh severu jde v slunný domov antik!
Již muž – a snílek sebeklamem blázna...
Jdu domů, domů, kam jsem toužil léta,
z mlh severu jdu na jih, domov slunný;
hruď vzdouvá se, v ní dětsky nyvé srdce
mi taje dojetím, až oko vlhne,
pnu ramena vstříc domovu a druhům –
Klid mrazivý a pátravý jen pohled:
tož on – a sluní královou se přízní
v Anglii chladné za Alpami, mořem?
Ten mistr chudý objednávek čestných,
však známe, známe: rváč a kumpán vojen!
Proč neskanul jsem domů zlata deštěm,
jak s nebe bůh kýs v báji ku Danaé?
Já v cizině byl šťasten přízní lidí,
však doma rmut a trn a žluč a peluň,
hled číhavý a zpod obočí stranou,
zda rozetnu kde spor a vádu pěstí.
A já – syn ztracený tak nejde k otci!
Vlá duší klid mi zrajících žní slavných
a rukou nemdlobnou svůj příští chápu úkol,
sní srdce touhou po pohledu tklivém,
jenž vedl by mě s věrnou láskou k létům,
kde plodů odměnou plá jasná jeseň.
Jak z doznání se trpké pravdy hanbím:
Já šťasten u cizin. A doma, doma –
hrot v sobě, na čele jen chladnou chmuru.
Tož na cizinu vzpomínám, jsa doma.
Ne slunných žehů plápolavé barvy,
zas vidím šťavné, syté barvy klidné,
jak pokostem by stuhly po krajinách,
jichž ráz mi nový tak a zajímavý,
kde není pinií, ni vavřínů, ni oliv;
svah hory, chlum – chvoj chmurná po nich dumá,
a buk a duby tajemné strou stíny,
chlad, ticho hájů hlubokých a vlhkých;
skot tučný toulá ohradou se lučin,
v nichž ohně páchnou syrým vzduchem, večer
než klesnou mlhy. Po únavných válkách
lid zahloubaný klidně koná práci
dní lopotných, ať v přístavech či doma.
Tam práce tajemství se odhalilo
mé mysli těkavé. I mne již práce
tam blaží v dílně střízlivé a tiché,
co kolem kypí města ruch, též v práci.
Tam domů vzpomínám. Však práce jen a práce!
Ať dotud světu neznámá a neceněná,
mne vábí její půvab! V duše koutku
kdys modlívám se: Zraj, jsi chlebem samot!
I umělcova marnivost se hlásí:
Bych domovu se vrátil s čelem jasným!
Pak doma, u nás? Zpět a k práci toužím:
Jen navrátit se kamenu a dlátu!