„O své tvory vedeš stále péče:
Když tvá milost naši vlasť zas spojí?
V její prsou kochají se meče,
Zbor se svárů v prsích její rojí.
Ach, což žádný z bohů, jako Škřítek,
Neochrání vlasti mladistvé co kvítek,
Což má zajít ještě ve poupěti?
Nemá přestat nikdý krváceti?“