Vždy výš a výše vede cesta,
co srdce blahem burácí,
vždy výš a výš se dostáváme
jak nejšťastnější tuláci.
Jde poutník středem pachů, vůní,
do smíchu je mu, do zpěvu,
a jako had se potom sluní
v zrcadle zlatých úsměvů.