I poslal Lazar posla v Betfage,
by přivedl mu krásku samařskou.
Než vrátil se však posel s nevěstou,
vylíčil Mistr svému příteli,
co měl za prospěšno s ním sděliti
o děvě té, a tak se dozvěděl
Lazar, jak vyznala se u studny
sicharská kráska ze všech tužeb svých,
jak v smutku přiznala, že nenašla
dosavad muže, jejž lze milovat láskou,
které by konce nebylo,
a jak se radostí jí zrosil zrak,
když Mistr slíbil jí, že takého
jí najde ženicha ve Bethaně...
O jejím životě však dřívějším
se Mistr v podrobnostech nezmínil,
a když se po nich Lazar otázal,
odvětil jen: „Co minulo, nech spat!
Děl jsem, že krásná je tvá nevěsta
a dobrá v hloubi duše jak ty sám –
To, myslím, dostačí ti, příteli.
Co do minula, pouze budoucnost
když k sobě víže vás?“ A za týden