K podlosti já nesnížil vás,
jen za svatou víru Krista,
snahou mojí z krve Maurů
pohana vám byla jistá.
Hrabatům já, zeťům svojím,
klenot vzácný, dal jsem vás;
zrezavěly jste, ó běda!
vinou jejich na pospas,
hanbě propadly jste oba,
v rukou jich jak sprzněné,
v nádheru jen sloužily jste,
hladovíce bezcenné.
Volny teď jste z oněch dlaní,
kde jste dlely v zajetí,
Cid vás drží, líp vás uctí
v nových řeží objetí!“