Než dosud k bokům vetché žuly
raménka jemná svlačec tulí
a věncem pne se do výšky;
až na vrcholek sloupu stoupá
a kolkol čistým vzduchem houpá
své běloskvoucí kalíšky.
Až minulosti hrdou stvůru
bouř časů v trosky rozbije –
on ještě vzhůru do azuru
kol ssutin věnce uvije.