Ta tvář i ten blesk zřítelnic
zapomnít nelze, dokud’s žil...
Zasvítilo se oko víc
mládenci, jak vlk pozavyl,
a s koně dolů seskočiv
zamával mečem taseným,
leč dříve než tnul, krve chtiv,
kles’ na znak s okem zhašeným,
hruď, blýsknutím meče protknutou
zbarvila stříkající krev – –
Stál vítěz s tváří nehnutou,
crčící krve slyšel zpěv...