Jimenu i dcery její
velký popadl strach, hoře,
neviděly posud nikdy
tolik lidí ve táboře.
Ale Cid je posilňoval,
a k nim těšná slova řek:
„Nebojte se, choti, dcery,
dokud žiju, Cid, já rek,
Mauři, dole jež tam zříte,
zmizí brzy v bitvy dým,
velkým plenem od nich, dcery,
skvostně já vás vybavím.
A čím více Maurů bude,
zisku tím víc zkvete nám,
a ty rohy, které drze
až do uší troubí vám,
ve Valencii se stanou
chrámu sluhy, přísahám!“