Jasnou jitřenka již rudne září,
aj, toť příchod slunce zvěstuje!
Tvorstvo, které Pán Bůh pěstuje,
s vyjasněnou probouzí se tváří.
Na blízku, v dáli
Boha vše chválí,
oběť mu přináší za nový den:
Květ – vonné dechy,
slavík své vzdechy,
potůček hrčí mu ku slávě jen.
Kvítko mu v očičku
věnuje slzičku,
písní se ozývá hájek i les;
vody a skály
moc jeho chválí –
jeden vše souzvuk a jeden jen ples.
Zlaté slunce pozlacuje pláně,
ranní hvězdy zhasnul jasný kmit,
zvonek cinká, kleká zbožný lid,
z úst mu pozdrav line: Anděl Páně!