Ó, muži neblahý! že’s ku posledu
opustil věrnou sobě družku – vědu!
Že’s, nechav péra, po krutém sáh’ meči
a v mnohé darmo krev proléval seči!
Že – dříve velduch – teď jsi dělal sluhu,
tož králi vetřelci a dobrodruhu;
a zaslepen že’s účastnil se s Thurnem,
ješitným sobcem, u zápasu spurném,
ba v samé Vídni páchal velezrádu,
děl jícny řídě k císařskému hradu!
Za odboj ten, ač věren svému mnění,
ty tak jsi jednal k vlasti uvolnění,
co vlastivrah máš býti popraven;
k výkonu díla kat, hle, připraven!