Blesk píše to, hrom s vichřicí to pěje,
co já bych pěti měl! duj, bouře, duj!
mdlá píseň má co mrtvý dech jen věje,
jsem sláb, a potupen jest lavřín můj!“
O skálu zlatou lyru rozdrtil
a věnec svrhl – vír jej pohltil!
vichřice duje, blesk se s bleskem stíhá,
po skalách v dálce pěvce zjev se míhá.