Letí střemhlav ku své chýži. –
Jde kol pěvec, v srdci žal;
i ten padnul k tomu kříži,
ruce sepjal, zaplakal:
„Umučený! pohleď dolů
na ten dobrý, bědný lid:
propadneš se – s křížem spolu,
nebudeš o, moci zřít,
kterak jemu nepřátelé
za částí rvou půdy čásť:
zachraň dědictví mu celé,
zachraň drahou, tesknou vlasť!“...