Která, jak violka zkrytá,
V svaté kvetouc domácnosti,
S nelíčenou šetrností
Příchozího mile vítá,
Která mě co přítele
Upřímného vidí ráda,
Býti mou si nechtíc žádá,
Mne co mužského se bojí:
Dobré nebe! ta buď mojí!