Chci rythmus kolosů, jež duní z lidských dílen,
katastrof hrůzu, ticho po všech výkřicích,
ryk lokomotiv, které člověk řídí silen
po mostech, v tunelích, v letu a vichřicích,
hlas zvonů, které v nebezpečí ulity
nad světa propastí pyšně se houpají,
šumění nekonečné z nitra ulity,
kde vlny moří všech ke slunci stoupají.