Víc neslyšel. Však divoké v něm zaplanuly boje.
Jen jeden rok! Nu, tedy buď! Chce užiti ho zcela;
co posud tropil, hříčka jen to dětská, nyní měla
se rozpoutati bouřlivě ta jeho touha žhavá,
vše vidět, zkusit, prodělat, co srdce a co hlava
můž’ pojmout jen a procítit za rok, než smrt jej schvátí;
chtěl skoro Faustu podoben vše znát a svým vše zváti.
I přemýšlel a přemítal a protivy vše vážil,
v rok jeden obsah života on vměstnati se snažil.
A sotva že se uzdravil, dal „s bohem“ nám všem tady
a odejel, kam lákaly ho jihu bujné vnady,
žil ve Florenci, v Benátkách a v Paříži a Římě
a všady hojně utrácel; pak v Egyptě byl v zimě,
pak v lázních v létě u moře; počítat nebyl zvyklý,
vždyť rok měl žít jen jediný! Vše choutky, jež v něm vznikly,
ukájel hned a přehojně a rozhazoval všady.