Nad jeskyní tmavou, skála kde se věží,
Tu se hrozno-rodný hustě keří les;
V stínu jeho Virgil pochovaný leží,
Kolem hrobu jeho ptactvo vede ples;
Nad ním vzhůru bobek v švihlém zrůstu pne se,
K koruně mu stálé, letorosti nese.