Přised’ zase k dávné, skvostné knize,
lepotou se kochal rouch a tváří,
z jemné, zlaté arabesek příze
pilně tkal svou příští slavozáři,
všechny díla půvaby a ctnosti
snášeje do stati sáhodlouhé, –
k tomu za lék choré obraznosti
místo kávy mléko srkal pouhé.