Rozhněvá se král: „Což drahou krev nám
divé šelmy darmo píti budou?
k předu! k předu!“ rozvelí svým vojům,
a jak hrom se s nebe dolů kácí,
rázem k zemi sráží stromy silné,
tak to vojsko české mezi Uhry.
S rykem řady jejich ustupují.