Jen v odpolední jas, kdy Jeseň v barvách vzhoří
kol pevnostních tvých zdí a v starých zahradách,
kdy s chladným večerem ztopeno v mlhy moři,
jímž elektrických lamp zaplane zmdlený nach,
jsi dávným městem mým, kdy ve snách jsem tě vídal,
kdy stesk jak lítá saň mé žhoucí srdce hlídal!