Až jednou jsem veplul v zátoku
snů krásných a kouzelných... Skutečnost
se zrcadlila v jich hluboku,
však myšlena byla pro věčnost...
Kol ostrovů plul jsem, jež nad vlny čněly.
Kouzelné hlasy na nich pěly
zelení čerstvou a stínů chladem.
Kdos vztahoval svoje ruce v touze
v blouznění snivém a chtivém a mladém,
a volal toužně a dlouze...