Saracéni stíhali Křesťany tvrdé,
Hoříc mstou a láskou k rozmilé vlasti.
Aby y protivníky co zvířata divá
Jednou ranou v svatyni vyhubivše
Pomstili svých, y se bleskotem zmlazené slávy
U všech zastkvěli věků, sehnali každou
Krůpěji sýly, a v patrném nebezpečenství
Smrti co na hody letíc konali divy.
Zmatkové s hrůzou rozbili u křižovníků
Plachých trůn, a z hlavy y moudrosti jiskru
Plašíc, mrtvíc v srdcy y smělosti pěnu
Zradili vítězství, a praporec slávy
K smělým připiali mužům. V radosti bytu
Rozkoše zhasly, a zemřely radovánky.
Bázlivé ženy, by zkázy se uhnuly, s svými
Hrdiny pádily v poušť, kam y Nomenye
Vyvolává Václava spitého láskou.
Vůdcové trhlých pluků ouzkosti spatříc
Blízkou smrtí vyběhli z rozmařilosti,
Zmužili srdce, a zhubili sváry, a Boží
Zkovali láskou národy k jednotě svaté.
Jedno jen srdce a duch blesk na Saracény
Vrazyli s hor a hrdého vítěze zbili.
Ztrativ sultán kmen své obrové sýly
S zástupem lehkým vrátil se do Egypta.