Na obraznosti zlatém lítal křídle,
jak roztáh’ je, hned hudba světem zněla,
hned s ním se ztrácel v dějin valném zřídle,
a jeho píseň bitev hromem hřměla,
a slzy lidské na brilianty stydlé
pak vinula si v řetězích kol čela,
a velká, jak nad mořem slunce v sklonu,
se chvěla jako slavný hlahol zvonů.