Nuž tedy, Asro zlatá, ustaň vzpomínati též,
a přestaň nořit oko své v ty vlny,
jež potaženy pláštěm noci...
Jdi, dítě mé, a klesni v náruč snův,
v snů náruč lepších, potěšnějších,
vždyť brzy pozdraví tě kraje nové,...
nuž „s Bohem buď!“ – Buď šťastna – klidni tvojí snové!