Jdu tak zprvu nepatrný,
v sebe skrytý, zatížený.
Naslouchat jdu písni trhu,
v cárech zažloutlých jenž plane,
v pestrých skvrnách barevných,
zda v ní Nespokojenost se hýbá.
Naslouchat jdu šumu Města,
tepně, která slabě bije,
zvonu, jenž zní idylicky
s věže staré gothiky.