Pojď, dítě, sedni ke mně na lavičku,
sem v stinné loubí naší besídky,
a poslyš starou, praznámou písničku,
vždyť ráda míváš ty mé povídky;
však zvolna, zvolna – nesviť očkem černým,
jeť v staré písničce již známá věc,
a o čem než o lásce slovem věrným
můž’ také zpívat starý mládenec.