Vroucně řekla Lidmila co krásy
Bohyně, a milka k srdcy piala,
Rozkoše a spanilosti řásy
Láskou zplameněnou v Božství zňala;
Mladota co nebes zbitý střelou
Bez paměti hledě na zardělou
Milostnicy klesnuv na kolena:
„Bože! hvězda slečen,“ vzdychl, „má žena.“