I já kdys věřil v pravdu, právo,
však krutě byl jsem vyléčen,
a místo soucitu mi dravo
rván z duše ideál i sen,
leč zplálo obé nestřísněno
zas v duši mi hvězd tisíce
a s nimi láska a tvé jméno,
má tichá, něžná světice!