Jednou o půlnoční době
Věčnost nad světy se vznášela;
Přísně vůkol sebe hleděla
A pak sama k sobě,
Jako tázajecí, promluvila:
„Kde jsi, již jsem sobě vyvolila,
Statných roditelko reků?
Kde jsi, již jsem opustila
V blahu svatém, u květoucím věku?“