Tak zvětrala i v duši mého reka
vzplanuvší kdysi láska ke Stáze.
On tušil, věděl, že tam v dáli čeká – –
však s dovolenou měl tu nesnáze,
vzpomínka na ni kamsi do daleka
zapadla v duši pak, až nejzáze
a, jak ji život zavanul a odnes’,
zapadlá klidně spala tam až podnes.