Ve dnů svých knihu obraz ten jsem kladl,
a ostrý jeho trn mi posud neuvadl
a ještě dnes mi mysl rozruší...
Ó, tehda klesl jsem až bolu pod únavou,
ó, tehda vírem mou to hřmělo hlavou
a zoufalství mi znělo ve duši.
I ztratit měl jsem zářnou svoji hvězdu,
neb strojila se s mužem ku odjezdu. –