„Vše pusto tady!“ stařík truchle řekl,
„vznešená vrchnosť špatně vzpomíná“
(při slově „vrchnosť“ čepičku svou smekl)
„a ze zámku již pouhá ruina.
A já sám vetchý v zámku opuštěném!“
Zakýval hlavou se hlubokým stenem
a k nebi zvedl pohled plný bolu.
„My rozpadnem se jednou ve prach spolu!“