Hle, tam louka, parádnice
přes noc plna krásy
živůtek svůj zelenavý
kvítím vyšila si;
outlá jabloň vedle meze
ozdobila skráně,
potok mile zradovaný
v dětské tleskal dlaně,
přes řepku pak jasnožlutou,
jetelinu rudou
jako v mlze zhlídla Běla
svoji vísku chudou.