Juž musím jít, pochodně chodbou svítí.
Tvé druhé sestry poučil jsem všecky.
Jen silná buď! Ten úsměv zapuď dětský!
Tys poslední, v niž svoji naděj kladu
i rodu svého bytí, zdar i vládu.
Tvé sestry sotva dovedou meč tasit
a ránu zasadit. Hleď světlo zhasit,
jak přijde k tobě, a bij po tmě! Kroky
juž slyším zníti, paianu juž sloky
zní mrouce v dáli. Dobrou noc, mé dítě!