A paní Laubová dál se svou sousedkou
tak pěkně bavila se mnohou klevetkou,
že byla nadšena – – Nu, rcete: „Pavle, veta!...“
Ta živá sousedka – Hrudkova byla teta.
To paní Laubová když nyní zvěděla,
hned jinak docela už na svět hleděla
a v mžiku sestrojila plán ta diplomatka,
jak, kam a kdy tu tetu – pozvala by zkrátka...