K šťastnějším z nás Bůh mluvil; ne však ke mně,
ač napínal jsem sluch.
Já mohu se jen dohadovat temně,
neb sláb je lidský duch,
A oči lidské příliš v stáří slepé.
Mé srdce stísněné.
Zavoní květy, bude zase lépe:
ale už pro mne ne.