„Přitom, kdo se bude děsit vězně,
Jehož ruce upaté jsou nelíbezně,
Jehož výchoz věže, hradby stráží?
Kdo se tu co kouti opováží,
Kde co klásti za nesnáze, za mrzutost?
K čemu volit za prostředky krutost?
Budou rychle krajiny ji věstit:
Snad se i vám potom nebude dél štěstit.“