Každý chce být trochu živ –
A to není žádný div!
Každý je tu jen co host,
A má přec jen nejradš sebe;
A země je krásná dost
K čekání na blahé nebe;
Každý tu má někoho,
S nímž si rád přec pohovoří;
Každý tu má někoho,
Pro nějžto rád něco tvoří;
Každý tu má někoho,
S nímž si trochu rád zaskáče;
Každý tu má někoho,
S nímž si trochu rád zapláče;
Každý tady něco má,
S čím si může lámat hlavu;
Každý tu přec něco má,
Čím si může získat slávu;
Každý tu přec něco má,
Co ho vznese do nebe:
Inu, každý tady má
Přece něco pro sebe.
Proto není také div,
Že chce býti každý živ,
A aby moh’ déle chtít
Zde na světě trochu žít,
Tropí ve vší zdvořilosti
Všelijaké maličkosti.