A druhý pravil: „Pouhou popravou,
ne vraždou nazván bude někdy čin
náš mstící, neboť hleďte na obraz
ten vrytý v klenbu tamto nejvyšší,
tam člověk křídla má, toť hříšný pych!
Je člověk stvořen v prachu kráčeti.
A hleďte též na onen obraz tam,
kde trůny boří se, kde padají
s hlav králů koruny a tiary
s hlav papežů a pláště purpurné
kde s ramen kardinálů, biskupů
a knížat, hrabat k zemi svezly se!
Chce mistr náš, by žila na světě
jen luza pouhá? A co znamená
ta modla „Zlata“ kotící se v prach?
Mzda naše také částka zlata je,
chce upírat nám mistr náš též mzdu?
Sám žádnou nebral, živ po celý čas
byl z kořenů, jež hledal v lesích zde.
Chce, bychom všickni žili jako on?
On světa zákony chce podvracet!
To zločin je! Ať smrtí pyká jej!“