Zářící po horách slunce viz plameny,
S blankytné oblohy sypou se plameny,
V objetí mámícím země vše
Jak dechem vášní síla mře!
Rozčilen cedr v zážehu zmdlívá,
Roztoužen jilm kol kmenu se schvívá –
A každým polednem půvaby nové
A vše jen k lásce, k lásce zove!