Dnes nad básníka daleko je větší,
kdo vzdálen ruchu, práce, nebezpečí,
jen mlčky sbírá chudičký svůj um,
by chekům rozuměl a kuponům...
Než ten, kdo světu razí nové dráhy
a poesie mannu dává světu,
je větší, kdo se tomu vymkne záhy,
žít, trpět, cítit... ano větším je tu,
kdo v bázni boží píká housky malé,
nic, pranic nechce, staví domy ale
a na toho, jejž krása, pravda láká,
zří s pohrdáním jako na žebráka...
Než básník, jehož vede hvězda čistá,
víc národu je jockey, bicyklista,
jenž dívaje se s kola svého výšky,
má celá prsa ozdobená plíšky...