K pahorku kráčím pozvolným krokem, Pierrot, bílý stín,
mí hmotní druzi v patách jsou mi. – Proč žárlí Harlekýn?
Rád spatřil bych tu loď, jež pluje k Cytheře,
jež odváží můj svět – a mě, mě nebéře.
Harlekýn žárlí pro Colombinu – ó, šťastný Harlekýn! –