Václav nemoh’, jak upřímně
Žižka k němu mluvil, přece
Zotavit se, svěží síla
Jeho mužnosti již dávno
Potuchla. Neví, co říci,
Až pak hlesne: „Dobře, dobře!
Vaše horlivost mě těší.
Jděte nyní, jděte domů!“