Tam na oltáři postranním vždy stával,
a každý, kdo jej zřel, byl udiven.
Lamp, voskovic když jas naň svítil zbystra,
div nehýbal se obraz oživen,
neb znamenitý byl to výtvor mistra,
ač neznámého jménem svým i rodem.
Z dvou desk se skládal obraz; na obou
byl vymalován závěs nachový
nad skvostným trůnem v bílém sloupoví,
jsa zdoben zlatých sluncí podobou,
a drahý koberec se pestřil spodem.
A na každém tom trůně skvěl se týž
muž mohutné a lepé postavy;
lví témě neslo koruny své tíž
tak ladně, že zřel každý: této skráni
Bůh vyvolenství dal ku kralování.