I vstal tak klidně, k všemu hotový,
jak s něj by spadly světské okovy.
Šel opět sám tou cestou pustou zpět.
A mimovolně Aleš porovnával
s tou cestou žití svého truchlý květ,
tak osamělý, že se často ptával,
proč žije on? Proč vlastně stojí svět?