Rov to dávný Visly na pokraji –
Vlny řeky teskným šumem sobě
Zvěsty z minulých dob povídají
O rekovné Polky slavném hrobě.
Na mohyle, na tom vrchu tmavém
Míhá teď se bledých jisker světlo,
Jakby množství růží v svitu plavém
Na tom černém pahorečku květlo.