Už nejsme raby hrubých pochopů,
než svobodní jsme na svém hospodáři;
nuž, tedy vzhůru s čapkou ke stropu
a dolů se škraboškou s našich tváří!
Teď narovná se zas
nám páteř snad i vaz
a ruka, která vzdorně svírala se,
meč odhodí a chopí otku zase.