Egymás mellett be szépen áll,
Egymást által ölelve,
E gyengéded két rózsaszál,
Bimbójából feselve!
Milyen szépen indúlának
Itt egygyütt virágozni!
Miként öszvehajúlának,
Lenni, múlni, magozni! -
De a kertész eljövendő,
S más karóhoz elkötend ő,
Szegény rózsák, titeket,
Mint a sors sok szíveket!