Jsme ještě sami? Kolem je šero.
A lidstvo vstává... Jde nejisté za svou prací,
s usouženými hlavami dívá se na ukřižovaného Boha,
na Boha minulosti s trnovou korunou
a stále se ohlíží do věků plaše:
nějaké válečné vzkřeky volají z podvěků,
nějaké popravy kývají vytřeštěnými hlavami,
les mečů leskne se zašlou vidinou:
to morový zápach ze zkornatělých bažin,
ze zduřených, nevidných stoupá mrtvol.