Farisej ten, hrdě stoje,
Uvažoval činy svoje,
A tak sám se modlil v sobě:
„Bože, díky vzdávám tobě,
Že nejsem jak lidé jiní,
Jenž hřích páší a zle činí;
Jak ti dráči, násilníci,
Škůdci a cizoložníci,
Aneb jak i tam ten publikán. –
Držím vždy na kázeň řádnú,
Postím se dvakráte do téhodne,
A desátky dávám hodné
Ze všech věcí, jimiž vládnu.“ –