A nikdy závist, nikdy stín
v jich tiché duše nezapadal.
Zas v domácnosti všední klín
šly klidně, když chlad noci padal
a k práci vracely se potom,
co viděly, tu snily o tom
a zdrojem žití bylo jim,
když v zábavě – na malou chvíli,
tak skromné, jako samy byly –
jít mohly ruchem veselým.