Buďtež požehnány, ženo moje, tvoje vlasy!
jsoutě hvězdná skrýš a světla zdroje tvoje vlasy,
pláštěm halí tebe královským,
vyzývají v lásky sladké boje tvoje vlasy,
na čele ať korunu z nich máš,
či ať halí ňader vlny dvoje tvoje vlasy.
Pod šátkem ať skryty cudně jsou,
sluší k zdobě každičkého kroje tvoje vlasy.
Nic nezvýší svůdnou krásu jich,
nechtí květů, ani perel roje tvoje vlasy.
Hnědé jsou co kaštan uzrálý,
tmavší, když jdem spolu v stínu chvoje, tvoje vlasy.
Všady zřím jich měkké vlny hrát,
v klasech, trávě moři jsou vždy moje tvoje vlasy!