Že časem vše se mění, sám též vidíš.
Když merovingský král, jenž vládl Frankům,
než soudem světce Petra přenesen byl
i titul krále tam, kde vláda byla,
tož na Pipina, otce tvého, králi,
když Meroving ten cestovati volil
z chudého dvorce, jenž byl bytem jeho,
tu párem volů jel a pasák stáda
ten vůz mu řídil. Ty však, jasný králi,
na koni jedeš v rytířů svých středu
a palác máš a služebnictva hojnost –
proč tedy divíš svatému se Petru?
Víc nechce, než co bylo kdysi jeho,
víc nežádá, než obnovení toho,
co Konstantin dal. Že jde k tobě s prosbou,
je spravedlivo. Pro tvé velké ctnosti
meč Konstantinův v držení dal tobě,
pominuv byzantských i jiných vládců,
a otci tvému, nedávno je tomu,
dal, oč byl žádán. Tož to vše, co čeká,
jest jenom vděčnost synovského srdce.