Na Vitkova zborové se ženou,
Jímajíce vůdce pějí písně.
„Muži bratří!“ dcera s odváženou
Myslí mluví, „vytrhněte z tísně
Vlasti kmen a hlavu oslavenou!
Čili Čechům bázlivosti plísně
Zprzní věčnosti a slávy věnec?
Za mnou! kdo jsy pro vlast odváženec.“