V tom vichřice, slyš, opřela se lítá
o dvéře chatky Johna, v okno tepe,
jak řvala by: Majáku oko slepé
v tmu zírá, vstaň, ó hanba, strážce dbalý!
Juž pospěš, vlny bijí do úskalí
a ženou loď vstříc záhubě a zkáze.
Noc tmavá jest a moře beze hráze.