V malicherné půtky komáří,
do skřehotu svárů ješitných
poplach udeřil – – A šílený
jezdec na vraníku, v ruce meč
nahý jako plamen krvavý,
přes vlasti se pustil, přes města,
přes pole a vody, přes lesy –
posel těch, již někde myslili,
čas že zopakovat dějiny.