Dudol Pipacs (csak ez neve)
Egy tölgy dombor tövében,
S naponként várt mátkájának
Kendőt szeg ott ültében.
«Ha Keled megjöhetett már,
(Okoskodik magában)
Mért nem Csák is?» - Megretten itt,
S a szó elfúl torkában.