Tak též zříme ve podivném času,
Rejdy držet na tisíce vran,
Na stráži ty stojí, ty co ve zápasu
V povětří se hemží u všelikých hran,
Provodíce křepké tůčky v letu,
Veselí se v kolotavém změtu,
Vyjevují radost jejich vnadné zvuky:
Taká plesná živost řídí mužské pluky.