Prosáklá krví otecká je půda,
krev našich dětí je to, našich žen,
té plna každá brázda, každá hrúda;
zpěv našich žen se změnil v pláč a sten;
křik bolesti výš k nebi volá z prsti,
kde rozpoutal se asiatský hněv;
kdo stisknout takou hroudu ve své hrsti,
těm z ní se prýští mučednická krev!