Vám také s nebe vzplá zář hvězdy jedné,
v níž bolest každá bledne,
v níž duše zaplesá a z beznaděje
zas v přístav štěstí spěje!
Dvé očí, které všecky žaly, zmatky
v svůj úsměv pojmou sladký,
v něm vzdechy roztaví své lásky žárem
a v duši dýchnou jarem!
Dvou loktů náruč, z které kadeřavá
k vám svitne dětská hlava,
a v dětském jásotu a v dětském pění
v ráj lidské světy mění...