Na krátko když byl už jejich pobyt v Háji,
Svatoň jednou dostal z Javorníka list;
přesvědčen, že zase zlobu v sobě tají,
chtěl jej vrhnout v plamen, nehodlal ho číst,
posléze však pečeť rozlomil – a líce
živým pohnutím se rděla víc a více;
soudce Tichého tak psala jemu dcera:
„Ve chvíli, kdy chybí potřebná mi síla,
spěchám, odpuštění abych vyprosila
pro tu, v lepší svět jež odešla nám včera.