Olvass már Magyar, és örülj magadban,
Ím most-is szaporítja Könyved’ egy Könyv,
Egy Könyv, melly Magyarúl van oly időben,
Mellyben több idegent, kevés Magyart látsz.
Egy Könyv: melly Magyarúl van olly dologról,
Mellyről mind idegent, Magyart nem-is látsz.
Egy Könyv; olly tudománnyal, a’ mit éppen
Kíván a’ mi magunk meg-esmérése:
És melly, a’ mai leg-nagyobb ‘s túdósabb
Írók’ nagy tudományival meg-edgyez.
És melly, a’ nevekedni jól meg-indúlt
Orvoslás-Tudomány tapasztalási
Felső gráditsain, ma a’ leg-újjabb,
És jobb vélekedést előnkbe adja.
Olly ember pedig, a’ ki bóldogítja
Ezzel Nemzetedet; ki Bontzolást-is,
Testünkben magyaros nevén nevezve
Minden részt, Magyarúl először íra,
Olly ember, kinek abba-is köszönhetsz,
Hogy már a’ Patikák’ szerét, ‘s Retzeptit,
Mind önnön keze írta oktatásban,
Mind Störkben, Magyarúl ki-téve lathat’d.
Olly még, a’ kinek egy nemes Magyar Könyv,
Író-tolla után Görögre téve,
Pesttől fogva ki-terjed Adriáig.
S’ onnan Pontusig, és nagy Asiáig.
A’ kit néhai nagy Terésiánk-is,
A’ Músák ‘s Tudományok’ édes Annya,
Hogy sok Könyveket írt Magyarba, méltó
Jellel tiszteletül jutalmazott-meg,
Olvass már Magyar, és örülj magadban!