Nem vagyok vén s nem leszek soha!
Hisz dalom láng és minden sora
Ifjuságot lehel és virágot
Szór utamra, míg fogok lehelni!
Nyár lesz ott szünetlen. Szinte látok
Minden érzést gyújtva tettre kelni.
Sőt ugy érzem, mind merészebb,
És az érzés tettre készebb,
Ha kezem a lant húrjába kap,
Mindig ifjabb, mindig szabadabb!