„Přišla tvá hodina – odlétneš jinam,
leč já tě k návratu nenapomínám,
teď budeš jinde zas doma!
Sloužil’s mi do smrti, ctil jsi mé vrásky:
Bůh ti dej odměnu za tolik lásky
jinýma, sladšíma rtoma! – – –“
Zmizelo vidění – procitám z dumy,
cos jen jak peruti u hlav mi šumí,
jizba kol plna je záře.
Tma prchla do koutů, světlo se směje,
jasný zas ohýnek teple mne hřeje,
starého samotáře...
Veselý příteli v samotě mojí,
jásej a praskej a zpívej!
Nechť zítřek na věky s milou mne spojí –
ty s námi zůstaň a dlívej
a kouzlem domova v životním boji
chraň naši lásku a skrývej!