Jen výš a výš! – až sněžné ku hranici:
tam nad ní, jenom nebe nad hlavami,
ti obři věčně budou čníti sami; –
však nemyslíš, že v bouři, blyskavici,
a pod námi jak lidský rmut a záští,
nás neskryjou v svém obřím, sněžném plášti? –