Měsíc bledý na obloze jasné 
Mezi hvězdičkami putuje,
V noci temné tiše kraluje,
Líce světu ukazuje šťastné.
Na úsvitě truchliví a žasne;
Neb jakmile slunko vypluje,
A plaménky světla rozduje,
Měsíc bledne, až dokonce zhasne.
Já, ach! já jsem ten měsíček bledý,
Touhy po Tobě mé hvězdičky,
Stále k Tobě svoje vznáším vzhledy.
Tys však slunko ve plamenném jasnu,
Mžikem svět ozáříš celičký;
Já však truchlím, blednu, mru a hasnu.