Aj hle, Krusko! ty tu sedíš,
Kde tě Střelmil opustil,
V svadlý květ mých tváří hledíš,
Jakby se prv rozlístil!
O rci, žes mi byla věrná,
Že mi tu lze skonati,
Že mne zrada černě-černá
Zpět nebude mrskati!“