Zář tajemná jak měsíc vyšlý z mraků,
jak kolem čel hor dumných zásvit ranní,
z průsvitných víček, z uhaslého zraku
se na kříž rozlívá – kol tma se sklání,
noc černá těžké mraky svoje shání,
a v temném chrámě hromničná jak svíce
kříž stojí dřevěný, a z tmy se noří
Kristovo tělo, jehož smírné líce,
ováty leskem, klidem svatým hoří,
jak odlesk luny v mrtvém nočním moři.