Já však přece zdvihám k tobě, Bože, výkřik,
z hloubi duše svojí, jež se děsem svíjí,
bytosti mé výkřik, lásky mé i krve,
modlitbou se modlím a ne blasfemií:
Zahynem kdes bídně u vrat chrámu lidstva
jako nejubožší mezi ubohými,
nevstoupí-li do nás zázrak nové krve,
která zažhne k činům lidmi zemdlenými,
klesne v bláto vlajka červená a bílá,
nevrátí-li se nám poctivost a síla...!