„„Zapomenu to, věz.
Růže, klokoč, rakev, nevím co dřív.
Mnoho je toho: rakev, klokoč a růže,
kantor a kněz.
Snad si i duše odpočine.
Kdyby tak ožila, byl by to div.
Bože, co člověka ještě spasit může.
Kriste Ježíši, Hospodine...““