Ne, tomu hostu musím zvolat: Vivat! –
tak, na příklad, to víří v skráních mých;
však náhle začnu před sebe zdiven dívat:
přede mnou stojí řada Tvojich knih,
čtu jména s hřbetů – a už v mlhu splývat
mi začne řad mých veršů vysněných,
a frásí je, co se mi dobrým zdálo
a knihy Tvé dí k tomu: Je to málo!