Jí vzlyk se vydral jediný
a z oka slza sklouzla:
to bůh ví, v slze chudiny
jaká to zřít je kouzla!
O, nelkej víc, juž blízko do dne,
a mráz mu neodolá,
a neodolá matce rodné
víc žádné srdce nerozhodné,
když o smír volá!