V smavém rámci svěžích niv a polí,
jimiž valí Labe vln svých proud,
sedlák líchou za svými jda voly
vlhký v stínu olšin stíhá kout,
odkud namodralý kouř se nese,
rodné chaty kde mu kyne krov,
klasů vlněním hrá, mizí v lese – – –
Nejkrasší to píseň beze slov,
rodné chaty kouř! – V něm symbol tichý
jeho práce, klidu, síly, pýchy.