Ó nesmrtelných otče, který kšticí
jak pohneš, třeseš nebesy i zemí,
ty první mezi všemi
vem z rukou našich blesky hárající,
v tvých rukou křivdy mstící
i vzdor, jenž mraků dostihnout chce čelem.
Jsou žhavy tak, že ve tvém mraku ztmělém
se zaskvějí jak rána,
z níž břitký meč byl vytažen, a letem
jsou rychlé tak, že na východě brána
v jich záři vzplá, než za Helia oři
se zakouří a vzkypí vlny v moři.
Ó vezmi je, chvěj světem!