„Proč bratr vedle je tak ustrojený,“
dím k čertu, pojav k němu důvěru,
„na těle nese župan staré ženy,
neskrývá v šišák rusou kučeru,
proč zrak má prorocky tak vytržený
jak hašiše by pozřel nádheru,
co šeptá asi blouznivými slovy
práčeti tamo, mládci Penížkovi?“