Tam všecky jsou již, smíchy zní,
tam všecky bruslí v bujných kruzích,
o lásce pějí, o přízni,
o láskách svých a o svých druzích
i o těch, kdož odešli výš,
kams do hor seřídlého vzduchu,
kam vyhnala je zemská tíž
a nic jim nedoniká k uchu:
jen věčna zvěsti laskavé
chytají v snivé duše své...