My byli nedaleko Mnichovic,
kdy z nenadání padla rána v lese.
Však odpusťte mi! co se stalo víc –
to hanbou jazyk můj víc nepronese.
Já nechci o tom vědět – nevím nic
a prosím vás též pane, neptejte se!“
Tak Roháč patrně děl posud v hněvu,
kdy vmyslil zpět se tomu ku výjevu.