Snad plodem uzrá, doroste v těch zdech
v něm vykupitel sladký? Moře přepluje
i světy přejde k srdci od srdce,
dům od domu, všem novou lásku zvěstuje?
Sám sobě že tu rost a že tu skryt
jen trpkou lásku opuštěných musil pít,
ze od všeho se učit musil, sám a sám,
že nad ním nebe klenulo se jako chrám?