Po hodech pak vladyka, než odtud
hrdinové na odjezd se dali,
každému z nich vánočního ještě
naděliti neobmeškal dárku.
Turčata dvě – ty sám sobě nechal,
řka: „Jen v tomto svatém ve znamení,
na něž křtěna dvě ta nevinňátka,
nebeský nám zvítězit dej vůdce,
jiných pak nám zbraní třeba není!
Prozatím však budiž v kostelíčku
zázračnou nám zárukou a znakem,
že ne věčně slunko pode mrakem!“