„Já nechtěla, Lumíre, žádný boj,
já slovy tvými byla pohnuta,
však nyní volá ke mně o pomstu
krev Častavy a svatá nenávist
na bohatýrské témě zasedla,
ta chvátí mne a plní ňadra má!
Ty Vlastu slabou dřív jsi uviděl,
teď uvidíš, jak Vlasta trestat zná!
Na koně, děvy! Chopte zbraně se,
teď nastal čas, by záští prastaré,
jak dlouho tlumeného ohně plam
až k nebi šlehlo světu hlásajíc
co nová zora, nové doby řád!
Na starý útisk, děvy, zpomeňte
a bruste zbraň o tuto zpomínku!“