A pak zmužile se chystal k bojům,
nepřítel kdy povstal se všech stran,
neustoupil ani bouří zdrojům,
které do Čech tryskly z římských bran.
A kdy vlastí samou bouře zrady
rozlétla se z pohraničných hor,
strhla u vír svůj i pevné hrady
a s ní hnal se nepřátelů sbor:
v pochmurné té době velký Jiří
jako slunce protrh’ svárů mrak
a co doma hanba piklů víří,
mužně vzplanul bystrý jeho zrak,
švihl meč a k Nýrsku sletěl bleskem,
cizákův kam pádil pustý voj,
že to zadunělo v kraji českém:
„Slavný Jiří umí vésti boj!“