Tamo počkám bez stesku a hněvu
v bezvětří svých halkyonských chvil
na soud o svém srdci, o svém zpěvu,
čas až prchne, jenž se zlobou spil,
vímť, že doba krásu nezachvátí;
z ní i mně se k usmíření vrátí
zlatá záře v hrobních květů pyl.