A zas ticho bylo, přervané jen lkáním.
Omar neposlouchal, v závod s větru váním
běžel v tábor nazpět, víno vzal a jídlo
a jak sup, když kořisť jeho oko zhlídlo,
navrátil se bleskem v zříceninu zpátky,
složil tam své břímě, plášť svůj z drahé látky
strhl s beder, strhl také turban s hlavy.
Chudým rozdal všecko proroka syn pravý.