Mně z mysli nevymře ta chvíle...
Já vidím, jak se večer sklání,
a vidím tvoje ruce bílé
a slyším těžké oddychání.
Ó tiše, tiše... duch tvůj bloudí v tmách,
tvá drahá hlava níž se k hrudi smeká...
My chodíme kol němi, po špičkách
a Smrt kol tiše chodí, stojí, čeká.