Gyerekszivem, szegény gyerekszivem, te,
az ágy vasán be meg is szenvedél.
A bölcsődön, penészes éccakákon
ott ringott már a sötét szemfedél.
S míg más gyerekek fontak gyermekláncot,
az én szivem már ráncra kapott ráncot.
Lanyhán libegtem, mint rossz gázvilág
s csak egy virágom volt: a gyászvirág.