A z hloubi skalin dunělo to temně.
Lid stál jako sochy, ženy omdlévaly.
A rostl hluk ten, zachvěly se skály,
drak vynořil se omráčen a zmámen,
kříž Hilaria jako těžký kámen
měl na hřbetě, a schlíplá křídla vláčel
ve prachu, jenž se pod ním v kotouč stáčel;
byl celý slepý, neb na víčkách nesl
prsť země, jak pes k nohám starce klesl
a sklonil hlavu. Každý děs měl v líci.