Leč pod hladinou klidnou v temné hloubi
zlý leviathan dřímal, ukryt kalem
tam procit’, natahoval dračí klouby,
až smělým vzmachem vodu vzbouřil valem
a vynořil se děsně v denní záři.
Jak bývá, zednáři a karbonáři
pod pevnou stavbou pořádku a mravu
zem tiše hloubili v podzemním tmavu,
síť podkopův a chodeb tajně ryli,
až doutnák vmeten ve příhodnou chvíli
a v tisíc trosek hrdá stavba domu
ve mžiku rozletla se třeskem hromu.