Do dveří vchází stařec Bílý,
postojí, usedne, kašle chvíli:
– Váš muž snad byl to; jdu tamtudy kolem,
odtud jen kousek malý
a vidím, jak stojí nad údolem,
náhle se vrhl s vrchu skály.
Propast tam hluboká, rozbil se jistě,
tělo na nepřístupném místě. –