A šlo mu všechno, jak by hrál. Tak bez nehody
i syna povila mu dobrá žena;
by míra štěstí byla dovršena,
měl dědice, – a ten mu rostl jako z vody. –
Ještě byl v peřinkách – už obrázky prý čmáral.
Nade vše rád se vozil, houpal, choval,
a s křikem ručky po všem natahoval,
aniž jej při tom otec krotil nebo káral.
Pan Živný říkal: „Po tátovi syn se daří!“ –
Sám dobrou měrou humoru všem měřil;
i kdo by řekl mu, že syn se nevydaří,
tomu jen prostě byl by neuvěřil. –