Dnes poprv jaro usmálo se světu.
Pod mými okny kaštany jsou v květu
a kolem lázní mořských na terase
šum, shon a ruch a hudba ozývá se;
slyš zpěv a smích i hedváb opojivý!...
U okna stojím zamyšlen a snivý.
Co mně jest po všem? Ve života ruchu
zde všecko tak jest cizí mému duchu;
ve zvuku hudby, ve kočárů trysku
mou smutnou duši dvojí pouze jímá:
to velké moře, jež se dme a hřímá,
ty malé děti, jež si hrají v písku.