Ó pomozte nám rodné mluvy chránit
oproti těm, kdož ve útrobách ranit
nás hodlají; vždyť chtějí odciziti
nám děti naše, duši něžné kvítí,
otrávit chtějí dechem svojí zloby,
německá lůza – klerikáli blbí,
ne ve školu – leč v duchamorné koby
nám děti naše chtějí pozavírat,
kde rozum jich otupí, kde zmírat
a hynout bude láska ku mateři
a otci, kde se letmo zpronevěří
na tom, co člověku má býti svato;
neb kdys budou metat kal i bláto
na naši řeč, pavézu to síly;
krev naše zvrhne se v plod odrodilý,
za čela pot, za mozol svých dlaní
sklidíte potupu a ba i pohrdání.