Proč v něžné vzpomínce, jež tvoje srdce plní
jak pohár kypící dávného vína šum,
dav nejhořčejších běd jak siný proud se vlní?
Proč hledíš do zřídla, jež tvojim pohledům
tvář tesknou zrcadlí? Ó drahý, který zříš
děs procitnutí všech, snů marných páru, slyš: