A přece, drahá, přece, zdá se mi,
že s obrazu se stín tvůj ke mně chýlí
a že je opět jaro na zemi
a že být mohu šťastným opět chvíli,
že voní bez, kde spolu sešli jsme se,
a že je kolem vlídný, hvězdný mír
a ptačí zpěv se vzduchem chví a třese
a v podvečer šum lesů umlká.