A vidím leknínu květ
na černé tůni se chvět,
z poupěte zpola jen rozpuklý květ. –
Průzračná bílá mha po vodě splývá,
lehounký tajemný stín, –
tichounko ticho se skrývá
ve vonný poupěte klín.
Poupě se zavřelo. – Znáhla
jak by je dolů moc příšerná táhla,
do černé hloubky se topí.