Toť málo ku slávě – však přece je to dosti
i práci k tvoření, i čtoucím ku radosti!
Dost je to k nadšení, dost lásce k horování,
co zlatých zpomínek ti jarem šepce v stráni,
co víry, naděje se ve tvých prsou skrývá!
Ó, chraň si perly ty, ó nechtěj nikdy víc,
než jasným akkordem své touhy v ozvuk říc –
co tvoje duše sní, a co tvé srdce zpívá...