„Za naších dědů všechno lepší bylo.
Šla práce lidem lépe od ruky.
Též trvalejší bylo jejich dílo.
Svou pílí praděd těšil pravnuky.
Prostičká píseň dědy potěšila.
Ves těšila se přízni knížecí.
– Ta přízeň, žel bůh, byla potměšilá!“
Tak rozumoval Řehák na peci.