Tam, kde těká slunce pablesk zlatý
nesměle po vnitřní stěně hradu,
oblouk za obloukem rozepjatý
nad nizounkých sloupů valnou řadu,
v povýšeném patře do nádvoří
otevřenou vzdušnou chodbu tvoří.
Všechno mramor, rojem ozdob krytý,
jenž se míhá bělavými třpyty.