Jak rytíř, jenž z cizích jde služeb,
tkví v pochvě mu po krvi meč,
z těch dálek, v něž divý rej tužeb
jej zahnal kdys ve marnou seč,
a v daleku jeho svál stopy,
– teď návratu svého se leká –
co na pleci houpe se kopí,
noc rytíře objímá měkká – –