Na ztuchlé slámě chorá matka leží
a v chladné jiztbě drobných dětí řad;
z nich nejstarší od domu k domu běží
a kousek chleba vyprosí všem stěží,
by na okamžik utišily hlad.
A chorá, tajíc veliké své bolesti,
chce polozkřehlé zahřát lichou pověstí,
že zavítá k nim dnes již urozená paní
by pěkné seděly a těšily se na ni –
že bohata a na zlatě jen jídá...
Víš, co je bída?