Vrabčík vida nevyhnutí
svěsil hlavu v trudném žalu,
letěl pryč od toho plotu,
svatosvatě přislibuje,
že se oběsit hned půjde.
Aby ale nebyl nucen
se žaludkem lačným jíti
tam do světa neznámého,
na třešních se stavěl v cestě,
které právě dozrávaly.
Dostal jiné city po nich,
pověsit se nepospíchal,
neproklínal osud slepý,
skákal dále, zpíval dále,
jinde se zas zamiloval. –