Noc padá na hory, jak číš se chýlí k retu.
Spí město. Bezčetná v něm světla zahořela,
jak temna po vlnách by nádherná loď jela
za duchů pokynem ku břehům jiných světů!
Však nebe navzájem hvězd miliony zkvětlo,
že nepozná můj zrak, co obloha se stměla,
kde hvězda je, kde světlo!