Ta jistota veselá, pružným obloukem
když s pírky a zlatově vyschlou slamou
kdes ze dvora nad stromy, paloukem,
stezičkou vzdušnou, stejnou vždy, známou
dvě přilétnou jiřičky
a hnízdo si staví, je lepí
tam ve výši, sluncem slepý
kde pod střechou kaštan se větvemi připlíží
a nad oknem malé světničky
do hnízda nahlíží.
Až pokvete, bude jim svítit svící
bílého květu při měsíci.