Zářící Artemido, napni svůj stříbrný luk
srdce mé připravené!
Hekaté-Kouzelnice, napoj svým magickým světlem
i mého ducha i srdce, způsob svým uměním tajným,
ať já, tak tělesně-živě, úzkostně-živě vždy lpící
na světě světlém a hlučném, na já svém chorém a slabém,
změním se, uvyknu dřív,
nežli se dostaví večer,
a než mě oponou černou odloučí od světa živých,
zahalí rubášem černým, zhltí a rozpustí v Sobě
širá a tajemná Noc!