Ach zlato! samé zlato! (Řetěz mojí dumy
se ve snu dále snoval.) Jím lze všecko míti;
jak jinak křídla slávy tu kol hlavy šumí!
jak jinak slunce svítí, vůní dýchá kvítí!
Jak s jistotou se denně z kořen žití brána
rozlétá a jak všecko jde ti samo vstříc,
též půvaby má večer a noc statisíc
vnad skrytých skýtá, velikého Pana
ty cítíš tepnu žití, jak vře rozhárána!