A slunéčko za hory zas sedá.
Večer tichý prostírá se krajem,
bezhvězdná dnes ta nebeská báně
jako víko rakve nad šuhajem,
jako stěny rakve kolem stráně. –
Nepláče juž, nemá slzí více.
Vyplakal je všecky cestou bědnou,
ale líce, lalijová líce
bez těch slzí pláčou ještě jednou. –