Má báseň měla by znít tempem kvapíku,
při němž jsi náhle tak se zjevil ve manéži
a v sedlo ozdobné jsi skočil vraníku.
A vždycky zápalem plál obličej tvůj svěží
a tmavým okem svým, z nějž sálal hrdý žár,
jsi přelét diváky – kůň v trysku kolem běží
a na tvé umění tu čeká lidí pár.