„Zdá se přec, že v půtce s bohatýrkou perné
bídně podlehl jsi – pravda, nezmohly tě
její zbraně, vtipy – ale kouzlo černé:
vlasů havraních tě spjaly hebké sítě
a štít prožehlo ti žárem temné oko,
do srdce svým bleskem vniklo přehluboko.
Vyznej! Nezapírej! Hle, vždyť ještě nyní,
kdy žár bujné hlavy uhas mrazem jíní,
mladickým ti ohněm vzletné oko sálá,
líčíc půvab oné čarodějky, brachu!
Škoda, že tak věrně k Mohamedu stála –
byl bys dámu jistě odnes’ místo šachů!“