Ten, jenž v hvězdách světy bloudí,
z bytosti tvé teď se proudí,
cítím, v něm bůh světy soudí;
co je život, láska je!
Na dně moře, v listí stromu,
v hrdle ptáka, v řevu hromu,
v kapce krve, ve atomu
v novou vesnu roztaje,
život stálý, život věčný,
přechod, rozvoj nekonečný –
pojď, unes mne do ráje!“