A věďma na to takto zaskuhrá:
„Ó bloude, který tajiti mi chceš,
co na čele ti čítám svraštěném!
Ty hyneš nenávistí bezmocnou,
tvou duši tíží svatý Vyšehrad,
a zlatých klasů velká jezera,
jež bohatě se vlní po vlastech.
Ty Přemyslovo dílo zničil bys,
ty Libušu bys zhubil pomstou svou,
však nemáš síly dost a odvahy, –
toť duma, kterou spřádáš na pořád!“