Kmet lkal: „O matko milosrdenství,
rok stý a osmdesátý to byl
od chvíle slavné, kdy jsi k vítězství
svůj vedla lid, jenž za Krista se bil
a Turky od bran Vídně odrazil –
čím zhřešili jsme, královno a Paní,
že nepožehnala jsi naší zbrani?