Den se za dnem rozplývá jak snění
časy jdou, aniž se kdy co změní –
pranic více nepostačí
ani k plesu ani k pláči;
matné, sotva znalé živoření
mlčí tichem lesní skrýše,
kde i lupen chví se tiše,
kde již dávno zmlklo ptačí pění.