Ach což to bylo rozloučení žalné,
odešel otec do krajiny dálné.
„Tatíčku dobrý, proč jsi vyšel z domu,
macecha smýšlí na zlou na pohromu,
macecha krutá černou zrádu snuje,
což to tvé srdce pro mne zaběduje!“ –
Děvuška pláče, po tatíčku touží,
srdečko žalem bolně se jí ouží.
Zanechej, děvo, zanech toho lkání,
matčino s tebou bude požehnání!