Před ním leží rozevřená,
svitem lampy osvětlená
dobrých dědův stará kniha.
Jeho duch se hrouží do ní
a vnímá ty zašlé děje
o recích se statným srdcem,
již boj horký pro vlast vedli,
rodnou zemi pokropivše
perlami své drahé krve
v zdar a k slávě svého lidu.
Čte a čte, a nový život
z hrobů dávných reků vstává,
s dusné rakve srdce jeho
víko sráží mocnou pěstí
a velebným hlasem hřímá
k srdci v ní položenému:
„Vstaň a bij se pro čest vlasti!“