Pozřel jezdec na pěšáka okem,
druhu ruku podal, hlavou kýv’:
„Běda, je-li bratr bratru sokem,
svéhlavě jen sebe pamětliv;
v takém nepřátelství, sváru, zášti
černá smrt se vkrádá v ohňů plášti
s mraky útrap do oteckých niv.