A zase sváděl. Do hádek a praček
mě veštval na lešení se soudruhy.
On vedl dláto, jež jsem tenkrát vehnal
do prsou Štěpánovi. – Ďábel-zmetek,
člověku nepodobný; svinský rypák
i očka prasečí a kozlí rohy,
je chlupatý, má netopýří křídla
vždy přitažená k tělu jako pláštík
a na prackách dráp krta ohyzdného.
A zloduch ten mě vodil v krčmy, hampejz,
k frejovným žínkám, babám čarodějným,
k lžím naváděl mě, kostkovat mě sváděl
a hříchům všeho druhu vyučil mě.
A já mu ani odporu již neklad,
jsa jist, že marno všecko. Zrak jsem zavřel,
když myslíval jsem na svůj truchlý osud
a řek jsem si, že ztracen jsem již navždy...