„Pane Antoši! Chcem po neděli
zabít krmníka. Řku, přijdete-li,
byste pomoh’ dělat jitrnice,
dostanete na talíři více
o obecní hromadě, k nim zelí,
co jsme v Klínkách nasázené měli.
Přikoupila jsem dvě čtvrtce běle
do pšeničné; buchet naděláme!
Loni tatík roční zabil tele
na obecní hromadu, a máme
z jeho kůže já a dcera botky.
Ať to stojí za to, tatík říká.
Jenom přijďte dříve na krmníka.“