A komor éjszak alatt fekszik Nagyszombat; egében
majdnem emészthetlen szemetek szállongnak; italja
sárga mocsárral együltt, s pöczesóval teljes erekből
áll; s ne hogy a frissebb levegő megjárja koronkint
a beteg elméket, szemevájt szerzője bevonta
négy szögletbe szorúlt kulibáit téglasövénynyel.
Népe komor, s a járom alatt, mely terheli vállát,
szinte alágörnyedt. Szomorú kunyhóiba rejtve
tölti egész napját; a szűk utszákra csak akkor
sompolygván, mikor a kuvaszok, kik az aklokot őrzik,
vagy mulatásképen vagy tisztből félre vonódnak.
Igy lopják magokat kristálypatakokhoz az erdő
mélyeiből a szivtelenebb vagy gyönge vadacskák,
míg az oroszlányok véres prédáikat osztják.