Dobrý národ pozbyl všeho, co mu zrálo,
hrady královské mu rozvaleny v rum,
slunce zašlo, které v jasu nad ním plálo,
k pohřebním jen hrana zněla průvodům.
Dvě měl dcery královské, jež vroucně ctíval,
svaté každému a štíty národa,
k jejichž čelenkám se v zanícení díval,
slouly: Spravedlnost, druhá Svoboda.