Tam dolů k řece od starobné villy
krok unášel mne řadou sněžných bříz.
Jim ve snítkách juž vrabci švitořili,
a vzduchem vůkol bzučel první hmyz
a slunce zlaté líbalo mne v čelo,
že v hlavě mé to šumělo a vřelo
až divným kouzlem snivé lahody,
líc ovanul mi chládek u vody.