A to jí šeptá: „Má máti,
v rakev, již ruka tvá třímá,
ulož mne, prosím tě, spáti,
v rubášku jest mi – tak zima. – –
Bratříčků pláč pak spánek můj ruší,
přestanou, pospěš, matičko, v chatu!“
Žena se vzchopí, srdce jí buší,
jak běží domů v divokém chvatu.