Kde jsou, kde jsou, vždy ptala jsem se znova
a každým procitnutím ptám se zas,
leč nadarmo; vždyť křídla ocelová
a neprůhledná na vše klade čas;
kdož ví, co pod nimi vše leží skryto,
vždyť zrušeno i to, co v žulu ryto;
jeť neúdolná klidná jeho síla,
a hlava má se vždycky roztesknila.