SVŮJ ŽAL jsem položil na stůl tvůj obětní, 
ó Teskná v záři hvězd a v světel písni ranní,
jež tiskneš v tajemství svůj prsten pečetní,
paprsků ztlumených a spících zvuků paní!
V květ snění uvadlý tvůj soucit rosou dých’
a v lože vlhké slét’ mi,
když v němé bolesti jsem poklad hodin tvých
jak černé krystaly ti vylamoval ze tmy.