Okamžik věčnosti a věčnost okamžiku
chci ještě v tobě žít a sluncem zaplanout
na moři bez břehu a při vln temných vzlyku,
pohádkou luny tiše po tvém nebi plout. – –
Tak dát ti sebe závratně a odevzdaně –
kvetoucí žhavé Srdce v rudých západech,
ó vezmi – ohně života, mé líbej horké dlaně,
a na svých prsou pak, ó nech mne zhasnout, nech! –