Kdybych o té lásce srdci dvou
dopěti měl zpěv a píseň svou,
hvězd bych nebeských se musel ptáti,
šera večerního, tmavé noci,
která jako starostlivá máti
okouzluje ve své čaromoci;
větry zavolat bych musel znova,
které ovívaly zápal lící,
které rozvívaly sladká slova,
které probouzely v blahu snící
k nové slasti, v nové opojení. –