Vím nyní, proč Bůh stvořil tebe,
proč dny tvé protáh’ k poledni,
proč rázem otevřel ti nebe,
ty modele můj poslední!
Já otcem také božské krásy!
Mým dílem těchto údů květ!
Zde uvězním tě v příští časy,
bys obdivem byl příštích let! –
Pak políbím tě naposled!“