Spěchal Jura ke splavu
požít z rána otavu.
Vodní panna dbalá
závoje tam prala,
na něj zakývala:
„Nechej, hochu, sečení,
pojď, kratičké prodlení.
Poznáš milování,
když tatíček brání.
Padne rosa křehká,
požneš všecko zlehka.“