A on zved’ se, hrdý Satan,
veliký a chladně krásný,
rozpjal křídla, plášť svůj řasný,
vzletěl, jako mračno letěl,
jako mračno chmurných světel,
hraje všemi barvami.
Vzletěl, letěl do modrava,
do hvězdna a do dumava
a pak níže, níž a níže,
k drobné Zemi blíž a blíže.
Zaleskl se ještě šíře,
ještě ostřej ve všemmíře
ledovec ten nestárnoucí.
Jeho štít jak křišťál skvoucí
zaleskl se hrdě svým
leskem chladným, neplodným.