Drahnou dobu Strange zadumaný
hvězdu granátovou prsty svíral,
otáčeje klénot na vše strany
na hru jisker dovádivých zíral.
K posledu sňal baret svůj a hbitě
šperk, jenž tam se míhal v rudém svitě,
s něho stáhl, zatknul tuto sponku
za obrubu čapky panošovy,
provázeje rychlý pohyb slovy:
„„Z rubínů ten květ na zlatém stonku
velikostí, leskem, hvězdy tvarem
srovnává se s královniným darem,
ale nad ním povznešen je cenou –
valný zisk ti vzejde šperků směnou.““