Jako muži uznávali za okrasu
Ženstva leporostlé vyslankyně:
Takto uslyšavše o smíření hlasu,
Nemohou se dosti mluvy medovině
Jejich vynadivit – jejich mysle jímá,
Vládykovi strasti z prsou snímá,
Jeho oko se mu plesně jasní:
Citové se srdce ozívají hlasní.