Tvář královnina žárem plane,
výš dmou se ňadra spanilá.
A šeptá k sobě: „Vládnu zemi,
má pýcha roste v oblohu,
sta lidí zhubit hračkou je mi, –
vždyť u mých nohou leží všecko, –
a churavé to, bídné děcko
já nasytiti nemohu!“–