K čemu tedy dvě? – dost jednoho!
Nyní kudy do toho?
Nějak to přec musí jít! –
Aby člověk jedno přimhouřil,
Nechce-li ven brejle vzít.
A přec nechcem rozuměti sobě,
Jak by se nám rozum vykouřil!
Mnohý, nežby jedno zamhouřil,
Zavře radši obě.