„Již ustaň Arnolde! Pak tvor, jenž myslí,
nech v zoufání se ponoří a zhyne.
Duch světa nedá obmezit se čísly,
on bez mezí věčností volně plyne.
Jen ten, jenž nedotkne se země prachu,
jenž povýšen nad kal a vášní rmut,
ten vzhůru vlétne čist a nedotknut,
zíraje věčnosti vstříc beze strachu,
minulost lidstva přehlížeje jasným okem,
jež věků aeony se proudí veletokem.“