Vzduch s vodou jako oheň syčí
a praská, kvete jiskrami.
Však jaký pohled holubičí
vše proťal náhle neznámý?
Jen viz ji! Tam ta – tam ta paní
tam naproti! Snad pouze maní
své oči zvedla – který král
by těm však zrakům odolal?
A vedle jiná, krása nová,
s ní též však netvor chlupatý
a chlípný kozel bradatý –
kam, Tonko, rozum tvůj se schová?
Vše v kráse jako v nekráse
rozkvétá, září, pestrá se...