Kdyby v moci naší stálo, 
vše, co přejem, darovat,
tuť by věru velmi málo
bylo nám dnes třeba přát.
Jeden by dal stálé zdraví,
druhý by dal štěstí dost,
třetí zas, co ducha baví
a co plodí blaženost.
Toť by bylo radování,
rozkoš nes’ by každý krok;
beze všeho pečování
strávil by se celý rok!
Že však v moci naší není,
čeho přejem, Vám i dát,
račte tím být spokojeni,
čeho mohou dítky přát.