Jednoho dne z jasna čista
kde byl, tu byl alchymista,
z arabské sem přišel země
s karbunkly, jež planou v tmách,
se zrny, jež páchnou jemně
v nevídaných tkaninách.
Zbraň přinesl divných tvarů,
dýky, meče s nápisy,
cetky ryté do jantaru,
zlaté kruhy s tyrkysy,
vonné masti na vše rány,
nápoj lásky neznané,
pergamenů žluté blány
zaklínáním popsané.
Na rameni, div to nový,
pták mu seděl duhový,
lidskými ten mluvil slovy
v ucho svému druhovi.
Nač se tázal, odpověděl,
na vše moudrou radu věděl,
a když zapěl píseň svou,
rajskou píseň čarovnou,
vše se kolem rozesmálo,
každé lidské srdce tálo
blahé touhy jihnutím,
slastné touhy planutím.