Tím prvním zdarem naším povznešeni
kráčíme dále na vítězné dráze.
Před námi bylo slyšet táhlé hřmění,
na důkaz, že boj posud zuřil v Praze,
že posud čeká pomoc bez prodlení,
an boj jest nerozhodnut ve své váze.
A každá hučící k nám z Prahy rána
bolestně zněla, jak za matku hrana.“