„Neučinil křivdy rytíř hrdý,
nelze hledať po zákonu pravdy!
Slunce rozkoš seje po krajinách
i po květech všech, kdy vzejde jaro;
pláčí květy, když se v mraky kryje,
pláče srdce reka bohatýra,
když je jímá děva lepotvárná,
hyne ale hochu ubohému,
když ji kryje orel mocný velmi;
duše bolem celá rozjařena,
slovo, otče, slovo v ústech slabo!“ –