Uprostřed dědiny mrazem ztuhlé a zasněžené,
kde v teplé sednici, která je obílena,
hovořím po celé hodiny s modrým nábytkem,
s Václavem Špálou na stěně a s dýmčičky dýmem,
anebo také s básníky a se sebou sám,
zřím denně zlatá písmena tvého jména.