Tamo, kde hora s údolím
snoubí se družně svahem jemným,
poklidně plyne řeky tok
hustými keři stínem temným.
Uprostřed v malém proužku jen
hvězdnatý třpyt se proudem chvěje,
a přes něj vlna tichounká
ve věčném kruhu dále spěje.
Zahrada kolem prostřena,
Miriam kněžna její paní;
musy syn Varoň v besídce
u nohou dlí jí, zírá na ni.