Nem tudta ő, mi vitte sírba anyját,
Ezt atyja tőle félve titkolá;
Olykor halottak napján, látta hantját,
Ilyenkor sírkövére megcsókolá;
Mint gyermek, otthon, megszoká magányát,
Egész világát atyja pótolá;
De most, midőn szűz korszakára feslett,
Lelkének e kicsiny világ keves lett.