Tu krásné její zraky, plny slz,
se vyčítavě na mne dívaly
a řekla: „Proč mne podezříváš tak?
Od doby té, co se mnou mluvil jsi
tam v zahradě, a jméno nejsladší,
to hvězdné jméno Panny Marie
jsi vyslovil, o matce Boží sním,
a zaklínám tě Bohem živoucím:
Do Francie mě veď, do vlasti své,
křtu dopřej mi, a duše spasení!“