„Vím, co je ti odporné,“
Žižka k němu. „Domýšlíš se,
Že se klanět máš a prosit?
Mýlíš se v tom. Kdyby dobrá
Neprospěla slova, pohroz,
Panu Václavovi z Dubé,
Nesvolí-li, že z nás ze všech
Nedostane živého
Ani jednoho, a z Plzně
Pouhý rum a pouhý popel.“