„Upravení honoráře chceme,“
volá Mužík, „jinak nepečeme.
Cesta naše, ach to hořký trud.“
„Pravda, pravda,“ hlasně volá Ruth.
„Cesta naše neschůdná, ach, jesti,
svatovácslavském jak na náměstí.
Obojí už nápravy si žádá.
Mne co týče se, má firma ráda
jak se sluší, povždy k službám jest,
jedná-li se o zlepšení cest.
Mimo to – váš souhlas, tuším, při mně –
navrhnul bych jen půl léta práce,
totiž tak, by psalo se jen v zimě.
Přiznám se, že sobecký jsem rádce,
neboť v letě, jak vás tajno není,
dohlížeti musím při dláždění,
anť mám smlouvy s veleobcí naší.“