I poslechly ho. Stezkou myrt šly výše,
kde onen údol květů pln a vůně,
kde sotva vlhkým sítím zefyr dýše,
jak duchů sbor by hrál na ticha struně;
jak v Paros zářný vyhloubená číše
se hory sevřely a v jejich lůně
pod zlatým deštěm bujných čilimníků
tři krásky stanuly tu na trávníku.