Když tak vzíval nebe, obruč puk.
Pozarazil se tu nad tím hluk.
Jedni drží za zázrak to patrný;
Druzí křičí, že byl popruh chatrný;
Ctibor za božské to drže známě,
Zlehka zdvíhá jeho posilněné rámě
Číši, častěji si při ní pooddechne:
Blažený, kdo osudu vznik uposlechne.