Zrak jeho vábí klidná tvář,
div tiché krásy vážné,
v níž hlubých očí měkkou zář
řas tají stíny strážné,
by v duše dumných útajích
sny nebudil klam světla – –
Ač jasný zrak, v něm plachý stesk,
jak duma by ji hnětla.