Jsi mrtva, Lužice, jsi, sestro, zchladlá,
že neslyšet ni vzdech tvůj, ani hlas?
Z koruny české perlo kdysi spadlá,
což ve víně již rozpustil tě ďas
neb Prušák zpupný na svém bujném hodu?
Polabských Slávů lístku poslední,
jsi urván navždy vichrem bouřných dní,
v prach zašlapán a zdeptán v nesvobodu?