Tu vždycky myslím si, jak je to krásné asi,
v ten čas teď milovat a blouznit, dopis psát,
být dámou mladičkou, jež tušuje si řasy
a s mladým elevem se denně scházívat,
pak na rozchodu již s plachostí roztomilou
se nechat políbit a ruku tisknout bílou.