„Kdo jest v stavu tento osud snesti!?
Vypátrám snad předce loupežnici,
Srdce vytrhnu té ouskočnici.
Mělo právě mi s ním štěstí kvesti.
Za něj dám zas znova kozí hluk,
Když mi popřán bude jeho libý zvuk.
Přenešťastná, velelichá chvíle!
Zmařená jest všecka moje píle.“