Ustrnut stojí všecken soud a dí mu potom v náhradu:
„„To srovnejte si s nebem, tu mlčí právo úřadu;
my soudíme jen skutky, do srdcí soudce nevidí:
kdo obchod v duších vedl, nenajde rady u lidí!““
Cizinec pláče, směje se a letí ven se slovy:
„Běda mně, běda, – tedy nehoden ni ruky katovy!“