Křik, skřipot a vozů dus
vzduch pod šedou, skleněnou střechou zrývá.
Na perronu nad klubky modrých bluz
se černá již vztyčila lokomotiva...
Vůz za vozem hltavá dračí jsou ústa,
v nich tratí se vojáků mračna hustá
a třeskem jak okna se otevrou,
řvou poslední s Bohem,
řvou poslední s Bohem,
tak jako když mezi mrchami hrdinsky mrou.
A záštita, naděj a naše stráž,
své matky naposled objímají,
svá děvčata pohledy sežehají
tím hloupým svým srdcem do dna až...