Na vrchol hory, básník smělým vzmachem
kam vzletí, mudrc který pracně sleze,
my dostoupíme třeba krve nachem,
tam dovlečem se vlastním po řetěze...
A s výše hory Tvůrci v tvář jej vrhnem,
nám tenkrát darmo klást se budou meze;
i staré Fatum s prestolu my strhnem!