To proto, že u samé zdi on ležel,
sen jeho nejvíc mojí lebkou běžel.
Má hlava vedle jeho hlavy,
jen mezi nimi zeď,
smrk nad oběma rozkládal se tmavý
a tam i tu fialek jedna změť
a v keři zpíval pták
a odlet’ do oblak –
ó ptáčku leť!