Tu výčitku však, příteli, ti vracím, řka:
Je nutno nejdřív; pít a vůni vína znát,
než přejdem k posudku a řeknem: Bídné je! –
je nutno žíti dřív – pak filosofovat.
Ty žiješ v knihách svých a ty se opíjíš
svých vínem mudrců, jich frasí reflexy,
Ty, jehož zápasy se netkly života
a s sytým žaludkem, bez všedních starostí,
jak jiný sherry své zažíváš Hartmanna.
Já také četl je, ty filosofy tvé
a často líbil se mi jejich ducha blesk,
když v jejich výkladech se vtipný nápad kmit –
však málo našel jsem, co vzal jsem pro život,
a pořád unikal mi smysl konečný.