Tak ji vídal léta... vítr od severu
nebo v letě žhavý jako sirocco
byl mu jara vánkem, jen když moh jí v šeru
pod kloboučkem patřit v tvář a na oko;
ó když zraky obou
tak se jednou střetly,
v jejím paprsk světlý
vzplál a touže dobou
do nitra již okem pad mu hluboko.