Však z proměn zjevů, směsic jich a rejů,
jež táhly kol jak v horečnatých snech,
si zvolna luštil mistr pásmo dějů
všech věků, národů v jich zápasech;
zřel lidstva divadlo, jak z nepamátna
s ním božstvo nebo šašek: Osud hrál.
A nad tím hvězdná výsost majestátná
se rozvírala v nedozírnou dál.