Dnes ovšem jinak. Sotva podvečer
plyn křivolakých uliček tmou šlehne,
sem s džbány, putnami se děvčat sběhne
dost, hezkých služek, nižší třídy dcer,
a voda zvoní klidně v nádoby
a prchá čas a různé osoby
se vystřídají tady v mlžný šer.
Tu klep se vine anekdoty drahou,
tu vtip raketou šleh’ –
faun starý, který drží nymfu nahou
v svých ramenech.