Největší klenot, co jich jest –
slunce – jak zázrak se nítí:
na každé mezi, v kraji cest,
peřesté zvedá se kvítí;
bystřiny kvapí s vrchu v dol
do srdce nivy a luhu;
hrdě se týčí květný stvol,
z ňader se ztrácí tesklivý bol,
rez starý z rýče a pluhu.