Jak často juž jsi plála nad mou hlavou
a na skloněný čela mého pás,
co oblétalo záři tvoji smavou
motýlů nočních hejno, divných krás,
a nad mou duší plnou pohnutí
se nesli snové, holoubkové krotcí,
s tím tichým větrem čistých perutí
za krásných, hvězdných i za tmavých nocí.