Na Lysé u kříže stojím.
Z nesmírné, závratné výše
oko mé ponuře do dálky, do dálky letí
a kolem hlavy mé chmurně a tiše
oblaka v dálku zřím spěti –
smutky mé duše, hoře mé, hluboký žal,
nezkrotné záští, nenávist, urputný vzdor
oblaka do dálky nesou,
poslové chmurní!