Praví k sobě: „Stojím jako u vidění,
Dotýkám se jistě říše duchů,
Věřím teprv nyní na kouzlení,
Zdá se, jako bych stál u průduchu
Neznámého podzemského bytu.
Vítej mi, ty sídlo neznámého svitu,
Po tobě jsem jižjiž dlouho bažil,
Vyjasníš mi, oč se mnohý marně snažil.“