Hle, ženich a mládenci na koních.
Zní zpěvy návsí, žert a smích.
Jak fábory vlají, rozmarýny.
Teď zanikly, průvod jak vrh' sem stíny.
S nevěstou dvojspřeží bujné letí, –
a vida, sta za průvodem dětí,
že oči se nemohou dohleděti.
Jak Andělka pobíhá po světnici
zavřené uvnitř na petlici.
Vše přehnalo se jak vidění divé,
vichřice barev a hlasů všech,
hle, chrpy a máky a koukoly živé,
teď klarinet zapísk' a dozněl plech.