Kvapně na útěk se daly,
ale přece s sebou vzaly
pro potřeby, pro příhody:
kartáč, mýdlo, džbánek vody.
Babizna když vrátila se,
hnedle zase
na cestu se dala,
za dětmi se hnala,
letěla, jak vítr letí,
brzy byla blízko dětí.
Ubožákům úzko bylo! –
Děvče kartáč odhodilo.
Hned les hustý povstal z něho;
k promýtění jeho
třeba času mnoho,
ale baba dovedla i toho,
napínala všechny síly,
aby jen jich dohonila,
letěla, jak vítr letí,
brzo byla v patách dětí.