Zvolá Žižka. „Ač jsou síly
Naše ještě slabé – k dílu!
Déle prodlít byl by hřích.
Svobodná má býti Praha,
Svobodná zem naše celá.
Ode jha tyranství, jméno
Národu českého, jméno
Husovo být oslaveno!
Poslyšte, jak uzavřel jsem
U sebe! Na Vyšehradě
Budou dnes nás nejmíň čekat.
Brzy noc – noc chmurná. Jděte
Tedy úkradí, a zvete
Měšťany, jak novoměstské,
Tak i staroměstské, již se
Snadno přidají mně k vůli,
By se z ticha sešli, a pak
Povedu je ke kolébce
Království našeho. Ještě
V tu noc musí Vyšehrad
Náš být, a až desátého
Listopadu sesílení
Budem naším jarobujným
Venkovem, pak – na Hradčany!“