V té bídě a v té rmuti,
v té mroucích listů žluti,
v té směsi svadlých květů,
v té tříšti spadlých světů,
v té slině, již má záští,
v té vrásce, jež skráň vraští,
v té žluči a v tom hnisu,
v tom lidské kletby rysu,
v té zradě, jež jest zmije,
v té péči, jež krev pije,
všech matka vlast vždy stála
a ruce pozvedala –
ta za to stála!