„Jsi, hochu, zaslepen jak mladý kluk,
jenž po prvé se napil z lásky číše
a milostné jen verše všude píše.
Ty nezříš červa, jenž se v růži kryje,
a neslyšíš, jak jedovatá zmije
ti syčí na blízku – vždy blíž a blíž...
Spíš, brachu, tvrdě; kdy se probudíš?“