„Však líto tvých mi let
a líto, v tvé co lyry dřímá lůně;
ta líp znít bude o stříbrné struně,
než bouřit, líp sny luzné v zrak mi set.
Líp pastevci hrát při Saulově tróně,
než před archou kdes luze tančit v ples;
hraj králi, hraj v mou duši smutek kles’.“
Tak zase král s úsměvem blahosklonně.