Ještě tu před povozy dvé mladších zbývalo pánů;
v rozpaku stáli jakéms, ku pryčce, kalesce hledíce,
Bohdana Živsa mladý až pak do kočáru pobídnul.
Avšak Výhoňové v tom s pryčky se ozvala důtka:
„Bohdane, sem před nás! U kočího tu dosti je místa.
Chceš do kočáru vlézt, panu doktoru zůstavě kozlík?!“