Co’s učinil? Nechť časem lichá tříseň
tvé struny clonila, přec mého kraje
pták jasný hnízdil tam, tvá pravá píseň.
Když orel nadšení tvé spánky tepe
svým křídlem tajemným, m’ha zrakem vlaje,
Však duchem září zjevy velkolepé:
v těch dobách s Krásou, sestrou svojí, skláním
dlaň žehnající ku tvým zňatým skráním.
I světa toho trud a rmut a klamy,
když projdou žehem těchto svatých žárů,
se mění v čisté, vzácné drahokamy
s mým rajským jasem, prosty zemských škvárů.