Čeho drahému však mému lidu třeba,
co mi velí svatý národnosti vznět,
z vína srdce svého, z ducha svého chleba
s jistotou mu jasnou prahnu vzdáti hned!
Čeho národ žádá na mém díle chudém,
poctivě chci robit s rozkoší a trudem;
o své zjevné, prosté, české povinnosti
nemám, nebudu mít nikdy pochybnosti.