„Jsemť prostá dívka,“ šeptal luzný zjev.
„Jsemť z rodu těch, již v Římě vládnou dnes.
Já slyšela tě kázat. Spasil’s mne!
Já věřím v Krista. Neustala jsem,
až těžkým zlatem, s prosbou, slzami
jsem získala tvou stráž! Však pospíchej!“