Dva dni před každými svátky,
než nastane Boží Hod,
smejčí drobní andílkové
celé nebe o závod.
Pavučiny šedých mraků
odstraňují z blankytu,
vynášejí lesklé hvězdy
ze všech rajských úkrytů
a věsí je k oněm hvězdám,
jež celý rok svítily,
by o svátcích září svojí
dodaly jim posily.
Ti pak, kdo na božím světě
muzikanty bývali,
a dámy, jež u opery
za živa kdys zpívaly,
do ruky vzít musí noty
a cvičit slavnostní sbor,
který řídí sám král David,
slavný nebes regenschor.
Pouze oni literáti,
kteří psali satyry
a všemu se pošklebují,
neznajíce manýry,
mohou, aby od jich kritik
měli hudebníci klid,
mezitím, co zkouška trvá,
jít své vlasti navštívit.