Za pravdy zdrojem chci jen jíti,
a proto hnusí se mi žíti.
Jen svého toužím vidět krále,
před jiným nemohu se chvíti.
Ó kéž bych v snu jej viděl blažen,
víc, třeba chtěl bych věčně sníti,
tvář jeho v snech i v srdci nosím,
co můž’ zde oko ještě zříti?