Širý svět má svoje kouzlo,
blouzněním však nechyt’ bych je.
Táh’ bych lesy za jeleny,
jediné snad nedal rány,
až pak bych je viděl všechny
šťastně někde pohromadě,
sám bych ležel skrčen v trávě,
sotva dýchal, duší jelen...