Zdálo se, že skla ta zmizela:
Až do lesa pozvaný na lov
Přišel ondy mladý Filosof.
Zabloudiv do trávy lehnul unaven;
Zemdleného spoutal tvrdý sen.
Ve snách vidí
Davy lidí,
Zástup Iínorukých spekulantů,
Zástup hejsků, času mařičů,
Mrhačů a mudrlantů,
Osvícených lampářů a dlaždičů.
A hle, každý sobě pro svou oslavu
Korunu jakousi sází na hlavu,
Brylemi se jeden na druhého dívá,
Klaní se a usmívavě hlavou kývá.