Duše má tvou oplétala
Jak řeřicha myrtu jemnou,
Ty jsi mne z ní vytrhala!
Však s řeřichou snivou, temnou
Vyrvalas i myrtu;
A až jednou budeš chtíti
Pro svou lásku novozmladlou
Z myrtí citů věnce víti,
Najdeš opadlou a zvadlou
Ňader májovou zahrádku.