Vážný král se usmívaje
Vlídně na nevěstu hledí,
Které, v srdcy ouzkost rozsývaje,
Na čele strach syvý sedí.
Bez protahu mluví přívětivě:
Pán y sprostý dívku míti chcete,
Oba lásku vypravujíc živě
Pro ni vnadné štěstí malujete;
Každý jejím přítelem se býti praví,
A své milé žence zlaté hory staví,
Nechcy čisté panně štěstí překazyti,
Svobodná jest, může vyvoliti
Podlé srdce svého náklonnosti
Chaloupku neb panské lahodnosti.
Panna y hned podlé srdce svého
Volí mládenečka počestného.