A byť i hnul se – pakli vaše oči
se nemýlí při matném svitu luny –
to tříšť jen hvězdná v hlubinách se točí,
by nové perly boží do koruny
tam zasadila; sotva zrak je zočí,
v tom juž se mění nebes věčné runy:
jsou jako noty pod andělů rukou,
ti jako v zlaté cymbály v ně tlukou,
by tvorstva králi zněly jejich struny.