Teď jest mi, jak bych v hvozd jel v snech,
kol jilmům visí s brady mech,
kvil žluvy míč je smavých ech;
tu hradu pavlán v zrak se mih’,
od turnajů kde posledních
stuh, věnců zbytky růžových
ve větru hrají. – Ale hrad
je prázdný, v síních čiší chlad,
a princezna? – Šla sto let spat.