Ve valných tam síních v lesku,
V plesu víří ruch radostný –
Jen já vzdýchám v truchlém stesku,
Bol mne pálí nelitostný.
„Ach! vy lidé, rcete, rcete,
Jak mám v srdci cítiť radosť,
Když tam žárná láska hněte,
V lásce žal mi truje mladosť!?
Ta, již srdce milovalo,
A miluje dosuď vřele,
Ta dbá mojí lásky málo,
Ta dnes hody slaví stkvělé.“
A když zalkám, zažaluji
V srdce udusivém stoně,
Tu v ráz bílé zašusťují,
Šaty bílé na balkoně.
Děva v zahradu se kloní
Jako hvězda s nebe lítá;
Vidím, že proud slzí roní,
Že jí štěstí též odkvítá.
Neviděl jsem tvář té děvy,
Avšak v srdci upoměnka
Ach! přebolná, ta mi jeví,
Že to byla má milenka...