Já věřím v Boha, jenž mé druhy sklátil,
že není přísný jen,
že tvář svou navždy od nás neodvrátil,
když vydal domov v plen.
A třeba budoucnost je zahalená,
třeba jsem marně práh’:
Ratolest suchá se zas zazelená,
zřím světlo v temnotách!