„Nuž děti, sem až, dál krok nestačí,
vy novou vlasť, já svůj jdu hledat hrob,
v ní mnoho zlých zde zažily jste dob
a chleb smáčely horkém ve pláči.
Kde zasedne, jeť bída krutý host,
tu ssaje krev, tu lidskou zkouší ctnost,
tam všakou naděj z domu vyhání
a černé staví k dveřím zoufání.