A moje matka na to: „Králi, ne.
Já nepřišla, bych v pýše žila teď,
když v pokoře jsem žila celý věk.
Já chotí tvojí věrnou zůstanu,
však stranou nech mě žít jak v klášteře,
a nikdy na mně, králi, nežádej,
bych v nádheře se světu zjevila.
Ty a můj syn – to celý buď můj svět.“