A přec neumlk ten umíráček děsný.
Dál zněl jeho kvil a pláč,
pokud nebyl ve hrob složen těsný
celý národ – umučený spáč!
Staroměstským rynkem zaznívala
poslední ta smutná muzika,
brána hrobu, hle, se zamyká –
a vlasť sen svůj dvoustoletý spala...