Má duše dnes tvůj každý pohled loví,
však ještě neví: hlídáš nebo spíš?
Kéž hlava tvá ti všechno brzo poví,
co léta tušíš, o čem dobře víš.
Své zvony slyšíš, ještě neslyšíš?
Již chtějí hučet do soumračné zimy.
Však dutě zní to, polekaně – slyš!
Nuž, ulehči jim slovy upřímnými!