Kestner dobře věda, že se uchýliti
Ženská, byť y byla nejkrásnější,
Starým rodem nejslavnější,
Nemá od určení svého,
Nebem sobě vyznamenaného,
Dceruškám že ne tak učenosti
Marná chvála sluší, domácý jak ctnosti.
Že syn jiné, dcerka jiné vychování
Musý míti bez odporování.
Syn se otcem, měšťanem a hospodářem stane,
Dcerka ženou, matkou, hospodyní, a ne
Professorem; čeled moudře zpravovati
Musý dcerka umět, musý stále pečovati
O dům, o kuchyni, o dobrou a zdravou váři,
Příjemná by byla hospodáři.