Na koho se usmívají
Ještě vnuků rodiny,
Tomu jistě přikrývají
Hlavu již ctné šediny:
Zdlouha kráčí,
Jen se vláčí
Ještě jeho noha mdlá.
Dojíti kam nehodlá,
Chopí stařec podpory se,
Ta ho ještě k cíli nese.
Světa Pán když jemu kyne,
Odloží pak i svou hůl,
Putuje do vlasti jiné
A opouští tento důl:
Mrtvé tělo,
Co dřív bdělo,
Země do klína
Přijme svého,
Přikreje hlína
Hrob tu jeho.