Kmet kobzar za vsí v chochlů kole
(as poslední) tu hraje, slep – –
Již za mnou mizí ves i role
a přede mnou zas širá step,
zas moře trav pod nebes bání,
v němž zní jen větrů bujných šum,
a nekonečnou letí plání
jen sama kibitka mých dum.