Teď vzala pivo mi – a než jsem zvěděl,
tam u stolu zas pod schody jsem seděl.
Můj náhlý všecky překvapil tam zjev
a setkání to bylo všem as milo,
neb k vůli mně se víc než jindy pilo
a brzy náš se rozhlaholil zpěv.
Zas byl jsem svým jak za studentských časů,
roj starostí mi rychle z duše mizí,
ba „poslední“ když hlásila nám Lizi,
mně zdá se, že jsem uchopil ji v pasu...