Hle, s hvozdu, jenž se v létě stmíval –
juž sprchá na zem listů příval
tvým vláním, smutná jeseni!
A já tvůj pták, jenž s dětskou touhou
jsem toužil po něm dobu dlouhou,
rád o tobě bych něco zpíval,
než líc se tvá mi promění!