Ámor sákba rejtett szemmel
lődözvén szét nyilait,
meg vegyíti gyötrelemmel
a’ szerelmek’ bájjait:
itt eggy szépet meghódítván,
jó nevére fótot tűz.
Ott eggy vénet elbódítván
langy tüzébűl csúfot űz.
Még Vulkánus műhelyében
sokkal rosszabb nyilt kohol,
mellyel minket vak mérgében
Zevsznek kénnye járomol.