Oh, hol van most e haza dús fia,
Kit földje jobban megjutalmazott?
Ki munkával nem szerze semmit is,
Neki mindent, mindent a hon adott!
Oh, jönne most - ha merne - közibénk
És látna kettőnket kesergeni...
Igyunk, apám, mert szívünk megreped,
Hogy nem lehet mindezt felejteni!