Jak při lesklém slunce vyřítění
Pošmourný se rozepláší mrak:
Při otcovu milostivém zření
Dceřina tvář zjasnila se tak;
Kvapem dusí těsné povzdechnutí,
Ustka bledá k usmívání nutí,
Když ji otec vroucně obejme,
Tvář jí hladě, tak se mluvit jme: