Gábor diák mélyen elmerűlve
Űl a lócán, egy nagy könyv előtte;
S hogy felpillant, egyszer csak elréműl,
A leány jön búsan s színtelenűl:
„Ej hugom, beh halovány vagy,
Féltelek, hogy el ne hervadj.”
„Gábor diák, átkozom a csókját,
Mikor tartjuk meg a lakodalmát?”