Chci z kvetoucího vavřínu a myrty věnec uvit,
pod chrámem Sibylliným byly natrhány,
kde básník památný svůj život snil,
dnes já pozvedám ruce v ony slavné brány
a čekám zázraku, je třeba mluvit tiše,
ó nejtišeji.
Pahorkem cypřiše tmu korun nesou výše,
ó, jaké rty bych tobě v stínu jejich dala,
ó, kdybys tady byl!