A znova hromem bouří knihy znící:
Dél nechcem’ žíti, nuže na hranici!
Kol kolem básníka se kupí, věží,
ta starých desk, ta zlaté vazby svěží,
ta veršem ladným, ona prozou sytou
spor básníkovi hlásá hřímavý,
an satyr opět ve tvář rozpačitou
mu smíchu osten vráží bodavý: