Ohledla se selka od peklíku,
volá dceru, že tu není voda,
a pan otec Antošovi podá
sekáčky dva, aby maso drobil.
Seká Antoš hybně v tučné maso,
klepe hlučně, jako by se zlobil,
a pan otec velí dále: „Chaso!
Štětiny mi dobře uschovejte,
aby uschly; budou na kartáče.
Měchýř vymněte a k trámu dejte,
zažeňte psa, už kol něho skáče!
Až pak vyschne, Mařenka mi k němu
šňůrku vplete do modrého lemu.
Potom v komín udělejte tyčky,
napícháme pěkně kýty na ně;
uzeniny bude požehnaně!
A teď počnem dělat jitrničky.
Nuže, Antoši! Jak, Hlohováci
dohonili v neděli vás přece?
K sobě letnou ptáci z jedné klece!“