Pak výkřik – a vše dokonáno.
A v chvíli té, ač vánku dech
jen mírný byl, hle! jabloň chvící
se zachvěla až v kořenech,
a větve tak se rozhoupaly,
že všechněch květů nach a běl,
jak vonný déšť v ten prostor malý,
kde žal a smutek neskonalý,
s pozdravem sledním zaletěl...