Ale matka Černohorka
přiskočila jako lvice,
vyrvala své dítko skále,
zlíbala mu černé kštice,
zlíbala mu očka černá,
snědé líčko, ústka sladká,
žárlivě je přivinula
k zbouřenému srdci matka.
„Nevydá tě skále tvrdé
srdce matky, srdce hrdé!
V mužnějšího tebe reka
nežli skály kámen horký
vykolébá něžnou láskou
srdce matky Černohorky!
Víc než v jejích tvrdých loktech,
skály synu, můj ty synu,
utužíš se na mých prsou,
na tom srdci mateřinu!“