Je sama opět. – Před ní hlava. –
Krev na kadeři chlípí tmavá,
tvář ubledlá a vráskovitá,
a na rtu stydlý, trpký smích.
Dvé tmavých očí přivřených
se vlhkým leskem slabě kmitá
pod čelem, na němž pýcha vryta,
a vzdor a smutek hledí z nich.