A liften egy orvosnő volt velem,
Derék szorgalmas és vidám leány,
Menyasszony éppen. - Először-utolszor
Akkor néztem meg arcát igazán.
Látva fagyasztó, dermedt döbbenésem,
Ajkán kinyílt egy mókás, bölcs mosoly:
Most, - mondta, - várunk kissé, meglehet,
(Hogy fülelt a sok világ-emelet!)
De aztán, - s megint az a bölcs mosoly -
Fent, vagy lent, - kikötünk valahol.