a spustili jsme mrtvou neznámou
do lůžka svatebního, vonného...
Déšť řinul se, do víka rakve bil,
kněz dokončil poslední modlitbu –
tu ještě jednou v hrob jsem pohlédl,
a velká slza dolů skanula...
A dlouho ještě ve snách slyšel jsem,
jak hroudy na rakev se sypaly.