„Sen můj má příliš pevné základy,
a touha, by se brzy vyplnil,
je vštípena do srdcí většiny –
Nemusím proto, myslím, litovat,
že snu tomu jsem život zasvětil.
Ty zástupy, jež poslouchají mne,
neklamné dávají mi svědectví,
že třeba v žití lidském obrody.
Víc tepla, jasu, lásky třeba víc,
než dnešní den člověku podává...
Chci radit jim, jak dny své osladit
radostí čistou mohou vespolek!“