A nade vším já náhle chvěl se v snách,
když poznal jsem, co ku štěstí mi schází.
Jak nad krajem pás bílé mlhy táh’,
tak zpomínka mne teskná doprovází.
A všecko, co kdys bodalo mi skráně,
já v této noci všecko znovu cítil
a k očím v pláči tiskna svoje dlaně,
tak sám a sám v sny zašlé zpět se řítil.