A život zrál, již podzim krutě vál;
Tvůj soumrak dříve stměl se, drahá...
dál z tiši Tvé mě buran sápal,
však v mrazivý když spár mě chápal,
mne vytrhla mu síla vroucně blahá:
dech duše Tvé co plášť mě kryl a hřál.