Nuž vítán buď, můj pěvče zadumaný!
Však čekal jsem, kdy, navrátíš se k nám,
v luk ňadra omládlá a v rovin stany,
k svým družkám, temnovlasým olšinám,
v nichž ukryt zdobou žlutavého listí
blah hlavou kýváš, touže po kořisti,
až kořistí jsi sám.