Oto nespouštěje oka z ženy
Rozbrojem a smrtí ulekané,
Dí k ní: „Veškeren svět nemá ceny
Kráso! za tvé srdce milované.
Buď má! Smrti tvář co mžikot pěny
Vplyne v dým, muž nohy ukované
Sprostiv kruhů do pustiny vběhne,
Když tvor rájský do rozkoše lehne.“