Jak ptáče uštvané, když člověk rozpustilý
zničil mu hnízda útuleček milý
zabiv mu otce s mateří,
po marném letu se srdečkem chvějným,
znaveno kvapem marným, beznadějným,
hlavičku k spánku schýlí pod peří:
tak zapředl tě ve své bludné sítě
útěšný spánek, přemilené dítě.