A byl to zázrak, skloněna ke mně
jak planých přízraků v pomocnou stráž,
ty’s kolem krku ovila jemně
mi hebkou a teplou v objetí paž.
Nehybný topol zachvěl se náhle,
a z blízka jak by vmísil se náhle
v rolničky velebný hlas:
Tvé srdce zvonem říci mi chtělo,
co v jeku žití zvedá nám čelo,
čím jako v básni žijeme šťastni,
ať ječí rolničky.