Proč jambe, jonáku ty roučí, 
Se hněv tvůj takto velmi proučí?
Díš: Proti katům nesvědomým,
Jenž dělají mne pořád chromým?
I uchláchol cit svého hněvu,
Jde z Řecka host k nám na návštěvu.
I napravíme tuto škýru,
A dáme tobě řeckou míru.
Tvá bytnost celá poomladne,
Míť budeš nohy k plesům snadné,
A pro lahodu svého vzletu
Se staneš divem všemu světu.