Když paprsky jitřní hrály
v stezce sněhem zaváté,
tiše jsme se ubírali
na vánoční rorate.
Zraky plály dětským žasem,
měsíc hořel plným jasem
a báň věže zatmělá
mlhy hávem popelavým,
pod polibkem jeho hravým
do žhava se zarděla;
z chrámu hudba temným hlasem,
jak vítr k nám šuměla.