Z Vartenberka, ač nejvyšším
Jmenován byl od Zikmunda
V zemi české purkrabím
Pro svou oddanost a věrnost,
Rozvzteklil se nad tažením
Křižáckým, i chopil péro,
A psal Zikmundovi takto:
„Císaři a králi Uhrův!
Neboť Čechův králem ještě
Nejsi, a jen tehdáž budeš,
Až bys od nich přijat byl,
A korunou korunován
Svato-Václavskou. Již spáchal’s
Na národě českém mnoho
Zločinů. Připustil’s, že se
Hus upálil v Kostnici,
Čím na Češích utkvěla
Hana největší, hana to
Kacířství. I dal’s nedávno
Měšťana pražského vláčet
Po ulicích vratislavských,
A pak nevinného též
Na hranici upáliti.
I štval’s Kutnohorské stále
K neslýchaným ukrutnostem
Proti podobojím, prodal’s
Braniborsko proti všemu
Právu, obsadil’s biskupství
Moravské nám nepříznivým
Člověkem, i způsobil’s,
Že se nyní proti Čechům
Strojí tažení křižácké.
Ó které by bylo srdce
České tak necitlivé,
Žeby neusedalo
Nad takovým tyranstvím!
Pročež posílám řád dračí,
Jímž mne někdy ozdobil jsi,
Tobě zpět i vypovídám
Službu Tobě, poslušenštví.“