I dopoví, a klesne v objetí
Milovanému choti svému,
Jenž ji v radostném roznětí
Přivine k srdci stísněnému.
Kdo výjev tento zdárně vypoví?
An zástup sám utichna žasne;
Však brzy zas hlahol se obnoví,
A k nebi víří plesy hlasné.
Co vítěz v slavném průvodu,
Jenž války přestál nehodu,
Vrací se kníže
S kněžnou libostnou,
Provázen družinou radostnou,
A ku Praze se blíže,
Lid věrný žehná s tváří zas milostnou.