„Krásná země!“ pan Jan z Chlumu dí.
„Krásná jako pravá země boží!“
Petr dí a údiv ten se množí,
jak se každý vůkol zahledí.
„Zastavme se! Slyšte, zastavme se!“
Petr dí a mladá hruď se třese
jemu vzrušením a tvář mu hoří,
jak zří na Mistra a zas se v obraz noří.