Ó mistře, nesmrtelné tvojí básni
v níž není pražádného pošklebku
těm psům, již trhali tě hlupstvím, sprostotou
zločinně úpadek tvůj pečetíce,
v níž není výčitky těm, kteří tebe
ústrky přivítali z Göteborgu,
ó mistře, nesmrtelné tvojí básni
ten děsný konec šílené tvé hlavy
o mříže blázince jež utloukla se,
to konce ukončení ještě schází,
ó to tam schází, to tam schází mistře,
můj mistře, odpusť, ale to tam schází...