Jedenkrát – možná za sto let?
Proč lidský život je tolik žel! krátký?
Ne za sto, za dvě stě, za tisíc let
ještě bych ke chrámu dole chtěl zpátky,
zázrakem vztýčený svůj uzřít svět!
Mezi sloupy mečoun plave –
to mé srdce nedočkavé
okamžik čeká tam závratně sladký
a jednou musí ho, musí ho uvidět!