Věř, má drahá ženo, degenerovaní,
ušlapaní lidé bojí se těch chvil,
kdy jak tygři zmítají se odpoutaní
v touze, aby každý něco uchvátil,
sevřel ve své prsty, rdousil, krve čekal,
žádostivě boj ved’ s každou vteřinou
a pak vysílený před svou oběť klesal,
nebo v prudkých kletbách prchal pustinou...