Vím, jistě vím,
že kdys v chaosu propasti jsem dřímal
na jeho svatých ňadrech.
On, náhle tajnou mocí
když ze sladkého byl jsem vyrván spánku
a vržen v proudy žití,
mne učil hráti na píšťale lesní,
on naučil mne znáti ptáků hnízda,
on pověděl mi, kde jest vonná tráva,
mech pružný v tmavých stínech,
vzdech ozvěny mi vyložil i šumný
pláč vodopádů.