Prach letěl k nebi bílý vysoce,
neb dvacet tisíc mužů padalo
teď k zemi, udeřilo kajicně
se do prsou a Turpin nad nimi
kříž udělal, pak ruce povznesl,
a svatým jménem božím žehnal jim.
A prosti hříchů vstali radostně,
a sedli na koně a klusali,
a v čele jim jel Roland bohatýr
jak hvězda jasný, s bílým praporem,
a za ním Olivier a pairové,
a na pohany hleděl hrozivě,
na svoje ale sladce, pokorně.
„Nuž, jménem božím!“ zvolal Olivier,
a každý ostruhami koně bod’
a Roland zvolal: „Sladká Francie!“
a dvacet tisíc s ním tak zvolalo,
a jak dva vichry hrozné utkala
se obě vojska. Nastal velký boj.