Skočil Janík hbitě do sklepení.
V hrdle vázne výkřiku mu slovo,
v poháru se živá voda pění –
hrůza jala srdce šuhajovo!
Na mrtvole mrtvola tu leží,
a tam nejzáz Anulěnka zlatá:
ještě je tak čarokrásná, svěží – –.