Zamyslil se chvíli starý Merlín,
usmál se, jak bylo jeho zvykem,
pak se vzchopil, stoup’ do středu jizby,
roztáh’ v levo, v pravo ruce svoje:
„Vystupte a nebojte se, děti!“
zavolal a z jizby po levici
vyved’ hocha, strážce keře růží,
a pak z druhé jizby po pravici
vyved’ bledou, chvějící se dívku,
s lístkem růže ve vrkočích zlatých.