Hvězdy nebes – mysli nebes;
ony sebe čistí stále,
vyhazují s sebe zvadlé,
až tam zbudou jenom slunka,
hvězdy světla, hvězdy lásky. –
A to lidstvo, jako nebe:
myriady hvězd se třpytí
na obloze jeho dějin,
tisíce klesají v propasť,
myriady povstávají,
a vždy světlejší a krasší.
A teď válčí mezi sebou,
jako moře rozhukané,
hledajíce sobě středů. –