Sláva budiž hospodinu
i Ježíši, jeho synu! –
Naposledy ruce v hoři
k tobě, otče náš, spínáme,
pevní jako skála v moři
v bouři světa neklesáme;
nechť nás svírá bol i muka,
nechť had smrti srdce stiská:
tvá nad námi stojí ruka
a brána nám nebes blízká.
Naposled svázané ruce
v duchu k němu pozvedněte,
balzám dá on naší muce,
spásy růže z něho zkvěte.
Sláva budiž hospodinu
i Ježíši, jeho synu!
Než se mnou slavně umřete,
naposled se pomodlete!