Služební serafínové
rozhodili ubrusy uzmuté z prádelníků velkých jako chrámy,
kde také červnové bouřky našpýchařeny.
Běláskové vzácně velcí
a veselí,
neboť nejsou z rodu škůdců,
hejnem snesli se, prudce jak zvěst, na fošnové stoly,
– les, když se tam jala řádit širočina,
zahlučel plísněním rozdurděných kmetů –
rozčilenou vánici žíznivě loká
a konejší bělostný příkrov,
utěšený jako vyčkávání věcí,
jichž nelze minout.
Úctyhodné ubrusy, prostřené k svatbám a křtinám,
bělostné dálavy.
Varhánky po žehličce, na níž se vzepřely paže
pradleny, jejížto píseň jediná stála zpříma
tehdy za horkého odpoledne, když se do žžhavé kuchyně
otevřeným oknem vroucí drala zahrada.
Akurátně tažené hranice na mapě Spojených Států
nepokryteckých Amerik.
Laskominy, brunátné jak vůně pryskyřic ještě měkkých,
vtékají loudavým deltou do hladu stolovníků.
Doneste růžových pivoněk a medových tulipánů,
po jejich příkladu nikdy aby nedopěnila naše
nenasytnost.
A ptáte-li se, jaké nádobí, hliněné s bublinatým polevem
nejlépe sluší závrati z mladého vína.