„O krásnu sny, o slávě sny jsem zavrh’,
za podnož lásce chtěl jsem obé dát.
Však marny byly touhy mé, o marny!...
Jsem nyní sám – jsem lásky, druha prost,
co činit mně?... Mám zničit boly svoje?
neb klidně nechat jít těch mračen voje?!“...