Seděl jsem doma v požitcích večeře,
když někdo zaklepal na dvéře.
Hrdina stál tu, poněkud bledý,
zrovna jak zřel jsem ho naposledy.
Nemluví slova, zlý chlad má v líci,
podal mi mlčky pohlednici:
V košíčku zlatém pomněnky byly
a pod tím psáno: „Příteli milý,