Geniů chmurných oči jasné
poklady svoje, střežené
i anděly i ďábly Noci,
tajemnou odkrývají mocí,
v podzemí širém duše své –
je jasným pohledem svým mění
ve světla zlato čisté, spasné,
v potřebný ducha peníz denní.
Hle, s tribun, katheder, zpod krovu,
s prestolu královského trónu
– ten v tvaru, barvě, onen v tónu,
ten v krásném příměru neb slovu,
ten v poučce, ten ve zákonu –
jak sypou všem dar svého jmění,
od pokolení k pokolení
pro zdar a blaho millionů...!