A nedala si přece říci,
mne políbila v mroucí skráně
a tiskla moji zřítelnici,
pohlédla v dálné cesty pláně.
Proud slz jí tekl v ňadra bílá;
mou chladnou ruku v posled vzala,
že k srdci znovu krev se hnala.
Ruch světa sledním douškem pila. –