Jako bludná širokými lesy
Chodíc povzdychne sy panna věrná:
„Kde jsy miláčku můj? Ach kde jsy?“
Začne opětovat hora černá.
V nocy plakat, želet bude ve dne,
Až y rájská krása hořem zbledne,
Nic jí duše smutné neukojí,
Leč smrt přítelkyně milky spojí.