V své zavíraje srdce stesk, jenž vzpíná
jak popínavé větve ve svět celý
žádosti svoje, duch můj rozpomíná
se na své vášně, jejichž opar vřelý
můj život ve zbroj zduchovělou spíná.
V horečné chvíli, v které proudy dravé
břeh ducha rvou, slyš, večerní zní Ave!