Jeť řetěz našich bojů nekonečný;
jde z Erebu a ke hroudě nás váže,
po článku článek rozbíjí tvé paže,
on roste znova jako hlavy draka.
Tu ctižádost, tam horká chlipnost láká,
tam podlost cení zuby nízká, chabá.
Ty zápasíš a síla tvoje slabá
tím bojem nekonečným v obří vzrůstá,
až v posled přece skloníš lačná ústa
ku misce, v níž se nektar klidu tají.
Ó sady Hesperidek, v kterých zrají
ty zlaté plody moudrosti a síly!