„Téhož bratra četní potomkové,
V tuhých válkách slavní vítězové,
O Tatry se budou opírati,
Dunajské pak brány zavírati;
Jejich orel mezi orly králem
Samovládcem vzlétne nad Uralem,
Jedním okem ke Kavkazským branám,
Druhým pohlížeje k dálným stranám,
Kamžto unavené po svém běhu
Ubírá se slunce ku noclehu
Do chladného lůžka v mořském lůně,
Aby ráno z tajné vzešlo tůně,
Ale zmladlé ale zotavené,
Svěžestí zas novou ozdobené,
Ku své nové práci posilněné. –
Avšak podlé bohův přikázání
Věští duch mi dále mluvit brání.“ –