Nedotírej na duši mou, drahý
Mládenečku! Vím, ach vím,
Toliko že duch tvůj blahý
Strážným anjelem byl mým;
Když jsem sedě ve tmách smrti stínu,
Klonil hlavu již do země klínu,
Ty jsi jako Samaritan lil
Nový život v prsa nešťastného;
Pročež jsem se v hloubí srdce svého
K službě tvé, mé dítě, zaslíbil.
Ano, Víte, chci tě uchvátiti
Z draka sluje, jenž svou tlamu
Na nevinnou duši otvírá;
K světlu, k spasení chci obrátiti
Obličej tvůj ze tmy věčných klamů! –
Ejhle meč, jenž na nebi tam plane,
V pomsty záři krvavé jak svítí –
Ano, věz to, boj se prudký stane,
Druhý Michal budu zápasiti
S drakem, až pak moje kopí
Hluboko se v dračím boku ztopí;
Tenkrát, synu, ve vítězném plesu
Z lůna hříchů duši tvou vynesu! –