Tu stařec prudce vzpřímil se, a hněv
do tváří přepadlých mu vehnal krev,
a křičel hlasem, z kterého šel strach:
„Jsem obhájce své cti, však nejsem vrah!
Jak vidím, jiná pomoc tu již není,
než tak si dobýt zadostučinění,“
a se zdviženou pěstí k don Juanu
se vrhl. Ten však zachytil hned ránu
a nečekaje, až jej udeří
plukovník vskutku, užil síly svojí
a přemohl ho po nedlouhém boji
a vystrčil ho rázně ze dveří.