Ach, nevolej, ach, udolej
to hříšné prsou vlání,
jak bílý stín nás cherubín
ach! dělí do skonání.
Ba dálka siná neshledná
a propasť temná, bezedná,
sto tisíc mečů ohnivých,
sto tisíc kleteb strašlivých,
sto tisíc božích zákazů,
pekelné muky obrazů
dál než-li zemi od nebe
nás dělí, Dýno, od sebe.