Král stařec byl a neduživý –
kdo lásce tvé by zazlít moh’?
Tvůj pohled jeden dlouhý, snivý,
a Gastron divý lesů hoch!
Což jemu zákon, pouto mravů
ve lásky hlas!
Dnem, nocí zřel tvou krásnou hlavu
a na ní vlas,
tvůj dlouhý, zlatý vlas,
tvůj, krásná Elso, dlouhý, zlatý vlas!