A bídná, prostá chůva zavinila všecko! –
Tím časem Prahou vládl jazyk cizí
a zdálo se, že materština zmizí;
lámalo tehdy cizou řeč i malé děcko.
Leč, matadorům služby prosté třeba bylo:
Jak při sklenníku, kde se oranž pyšní,
za plotem s domácí se najdem višní, –
u salónů, kde slovo cizí hlaholilo,
v kuchyni, dětské síni – domovina milá
se v ústech růžových – a v kytli prosté
vždy zachovala věrně, – tiše kvetla, žila,
a nikdo nevěděl, že dále roste! –