Za doby těžké, v bolestech, v trudu
když duše, smutna k pláči až k smrti,
slzami smáčí pozemskou hrudu,
rána za ranou odvahu drtí,
když slední hyne naděje símě,
a smutek roste v úžas se množe,
když všecek život zdá se jen břímě –
Srdce čisté stvoř mi, ó Bože!