„Otevřte nám vrata!“ A již stáli
na dvoře; pes štěknuv s prahu letí,
na prahu již stojí hospodyně
a než počne hosta pobízeti,
aby vešel, ruce spíná v klíně,
béře za ruku a poklepává
upřímně, že oběma se hlavy
silně hází. Antoš pozdrav dává:
„Dej vám tady Pán Bůh hojné zdraví!“
„Hlehle lidi!“ hospodyně křičí,
jazykem tak vládnouc mezi zuby,
jako děti k nebi hází míči.