K pokrytému stolu rodina si sedla,
novým rokem nová naděj zdouvá hruď,
dědu na rameno matka vnoučka zvedla;
otec číši vznáší: „Zdráv mi, synku, buď!
Však jsi štěstím naším v různých útrap sváru...
Hoj, dědoušku, ruče, medu do poháru,
tvého kmene snítka dobře-li se zvedla,
k potěšení srdce pozoruj a suď!“