Čím více tiskli hlavy dohromady,
tím jejich víc se rozcházely rady,
jim příliš malým zdál se každý trest;
co pouze zloba může vymysleti,
vše bleskem hlavou pitvor těchto letí,
hned přijato, hned zavrženo jest.
V tom táhlý hvizd, – to malý skřítek šedý,
jejž poslali hned v šeru na výzvědy;
i otevřeli bez meškání sluj.
On usmíval se potutelně v zlobě,
i sedli všickni ještě úžej k sobě
a z úst všech znělo: „Vypravuj!“