jsme křehcí a slabí,
jsme plni příšerného dědictví,
jsme allzumenschliches až do výstřednosti,
ale mezi těmi lidmi v hotelu grand,
mezi bohatstvím a tituly,
mezi cizopasnictvím a vykořisťováním,
mezi špičáky a pěstěmi
jsme zpívající lidskost,
otáčecími dveřmi vzlétáme k zeleným horám,
přes hory k chatám zemědělského lidu,
přes hory k továrnám průmyslových dělníků,
z nich jsme se vskutku narodili,
s nimi jsme se ztotožnili,
s nimi vcházíme v duchu
a jednou vejdeme vskutku jako svědci
do zaslíbené země.