Je povídkou prý život celý,
Tvůj pouze několik byl vět,
juž konce dospěl let Tvůj skvělý,
leč kdo Tě znal, je rozechvět;
tak něžná, pomněnka jak svěží,
tak krásná jako rosy skvost...
vším, co v mé duši písní leží,
rád vznesl bych Tě u věčnosť.