Při těch slovech vzdychla Běla,
zbledla v sličné tváři,
za to oko doktorovo
stopilo se v září;
odkašlal si, zapil vínem,
záda na lenochu:
„Pijte, co s tím dělať budem,
pijte ještě trochu,
lok jen, pokud bublinkuje,
v korálky se sbírá,
zaplašte jím, co vás hněte,
uduste, co týrá.“