„Ach již Čechové tvé neposlechnou
Tvorný Duchu! písně lichotivé;
Kde jsy slávo naše? hořce vzdechnou
V háji bloudíc panny milostivé;
Kde jsy Lobkoviče ušlechtilý?
Zvolá smutná milenka a milý,
A pak rozkoše a lásky dítky
Vsadí s pláčem na tvém hrobě kvítky.