A zase volá: „„Hou! Hej! Hou!““
Leč ozvěna zní ironicky...
„„Oh, radosti se vzdalujou!
Nuž takový že osud lidský?
Oh, dej mi radosti mé, dej,
a vrať mi některé jen zpátky,
ne, aspoň jedinou mi přej,
vždyť život úžasně je krátký,
jen jednu, pouze jedinou...““
A zděšen volá: „„Hou, hej, hou!...““