„Je masopustní úterý,“ –
tak začal – „jsem dnes králem světa.
Jen míti trochu důvěry
a vždy je po bolestech veta.
Tvých radostí já nespatřil,
a to mne vskutku dráždí, pane.
A tuze rád bych jednou byl,
je vidět bujné, nespoutané
a číší vína opilé.
jak lehké, smavé motýle...