Šum zazněl, jakby step se vzbudila v ten čas;
smích, štěbot. Heléna si popravila vlas
a „Děkuji“ jak vytržena praví hbitě.
A za chvíli tak hebce, však též šelmovitě
se otázala ho: „Proč nepřijel jste k nám?“
(To k předešlým se vztahovalo prázdninám.)
„My od neděle čekali jsme do neděle.
Přec tatínek vás zval – ?“...hlas nezněl zrovna směle.