De hagyd el! már ennek örűlök mondhatom,
Hogy a tronfot, tronfal vissza potolhatom.
Tudod, hogy bánt velem ő is tavaj ősszel,
Mikor el dugatta a Tengeri csősszel
A seregéllyemet? Én ezt fel tartottam
S eggy kedves Nótádra meg is tanítottam,
Valaki csak látta, mindjárt meg szerette,
Az ének notáját olly szépenn ejtette.
Hilax! Chloris! tőlem hogy gyakran hallotta,
Hilax! Chloris! mindég utánnam mondotta.
Sokszor egéssz nap is ült a juh hátára,
Mint ha azt tartanák csak az ő számára.
De furcsa állat vólt!