Těch nocí, údělem jež smrti básníků!
Těch nocí, v kterých, milosrdná ty
v zakuklení divném, předivném
mně podávalas černé pohárky
a sama hájilas mé klenoty,
až v deliriu křečovitém mém
se rozplynula v nic má strašidla
a zmizela, leč s nimi Chimera – – –