Jdou milenci za jitra do hájů probuzeni vůní,
jdou vzbuzeni smyslností míz, jež prýštět chtí.
A obejmou se, stíny stlumeném na výsluní.
ret rtu se nespustí a dlouze uchytí.
V mdlém večeru, hasnoucím, pobledlí ohlížet se musí
za mizícím v mlze svátkem vyprýštěných míz.
A nebude litovat nikdy vlas milenčin borově rusý,
že ustlal tomu, jenž vzbudil v ní prudkou vášeň kdys.