Však není tak, ach není tak;
ni žít, ni umřít nelze doma,
a čím nám srdce přetýká,
nesmíme vyznávati rtoma!
A cizá zem to tvrdá zem.
Ustlána v ostrou hlohovinu,
a příkrov cizák naházel
a slzu neukápnul v hlínu.
Tu z rovu tráva neroste,
by mělo kde si hvízdnout ptáče,
tam v myšlénkách ni modlitbách
ni jedno oko nezapláče.
Tam nikdo k nohoum nesedne,
by přátelsky pozdravil tebe:
„Už máš to tady odbyto,
nuž dej ti pán bůh tamto nebe!“ –