Kdy dalné hory modré clony halí,
To jakby lehké šaty tvé;
A zefýrek-li ke mně chvátí z dáli,
To jakby letné nožky tvé!
Kde malinový keř se růžně vine,
Tu jak bych tvé rty sladké zřel;
Kde stříbrný se potok večer line,
Jak bych tě Vílu nad ním zřel!
Labuť-li sněžná zvuky svoje zlívá,
To jakby sladké zpěvy tvé;
Když slavík touhou smutně šveholívá:
To po tobě jsou zpěvy mé!