Také Cilka uzardělá,
jakby pranic nevěděla,
přišla v bílém placáku
s fěrtochem jak z oblaku.
Kolovrátek soustrovaný,
bílou kostí vykládaný,
kužel jako zlatý stín,
něžný odkaz královnin,
nese s sebou. S jeho lnem
o slávu se družně dělí
její lelík zlatoskvělý
ve věnčení zeleném,
který spleten v drobné smyčky
odstává jí od hlavičky
přes ouška a nazad v týl,
jakby zlatou krajkou byl.