král Friedrich ondy bědně ztratil pole,
a císařský hněv na Čechy pad těžce.
Na staroměstském rynku sťaté hlavy
velmožů kdysi, pánů nejpřednějších,
teď trčí bídně na Mostecké věži
potravou jsouce havranům a vranám.
A Šultýsova ze sousední Hory
poslána domů, naražena na hák
nad branou městskou, zírá do ulice,
jíž chodil kdysi jako primas ctěný.
Jednušky římské, když ty hlavy padly,
své hlavy zdvihly, drze posílají
zlovolné jazyky své na procházku,
že jinak jest a jinak ještě bude,
až spleněn bude plevel české země...