V cypřišových alejích
slavík zpívá – slyš ten tón!
To je Iblis! To je on!
Jak se loudí, jak se plíží,
láká, volá, k nám se níží,
až v sled ústa k ústům zblíží,
až slast, která srdce stiská,
z očí slzou něhy tryská
v sladkých blaha krůpějích!