Hle, fronta válečná!
Dnes vojsko rozloženo odpočívá
a před ním němá řada děl se stmívá,
jich hlavně zdvihlé jakby naslouchaly:
tam z dáli, z dáli
je slyšet zvonů jásot, pějí gloria,
to gloria jest Vzkříšení;
a děla jako by se chvěla,
cos probouzí se v nitru, sladké tušení,
jak by se pamět v ně zas navracela.
A děla naslouchala, hlavně zdvižené:
to hlas je bratří, hymny jejich nadšené!
Jak vpadnout by teď chtěly v hymnus jich,
však srdcí nemají!
a tichý vzdech jich potají
jak nejvroucnější modlitba se k Bohu zdvih’ –