Tak s námi srost jsi v radosti i želi
a byls tak cele náš,
ať v červánky jsme slávy pohlíželi,
ať ptali se, kdy přijde Mesiáš...
Vždy zanícen Čech na tebe se díval
a s láskou sníval
i v cizích dálích o tvé luzné kráse...
Ó, žalostno! Kde teď je vše to, ptá se.
Teď pilíře se v dravou propast sklály –
a přes ní oko v smutku zadívá se
tam, kde jsou naši králi...