Ó krbe rodný! v mysli kdo tě chová,
ten útulný má chrámek milostinný,
v němž ochotně své bludné vítá syny
praotců svatý, dobrý skřítek.
Jsou drahé upomínky jeho slova,
a dary zář a květy dávných bájí,
jichž kouzlem duši drahé zaznívají
mateře písně, poklad dítek.