Jak v tichém kolkol šepotu a chrastění
na větru svíčičky ty jak by ve snění,
tajemně, němě, svatě plápolají!
Tu větřík zhas’, ta, zdá se, dohoří.
Jen za červeným sklem lampičky klidně plají.
Po cestách kráčející lidé tise šepotají,
a u malého, chudičkého rovu
dva chlapci tiše prou se, hovoří.