Moře zelené temní, kalí se, plá,
pruh červánků krve je žilami žíhá,
tam žlučnatou pěnou čeří se,
kde vlna se po vlně zdvihá.
Má k Bretlandu vítr tah a směr,
loď uvede z jitra k Ellovu sídlu.
Muž k veslům a plachtám, k táhlům lan,
pěst nemylná ku kormidlu!
Proč váhá jen měsíc vyplouti z vod,
když pevnou minuli zemi,
by plavcům byl temnem na průvod,
než Bretlandu stihnou lemy?