K ustrašené choti takto otec zase počne hrdinský:
„Svou ó matko neděs milená duši touto myšlénkou.
Pláčem svým zmařilost nevlí v naše dítě udatné.
Máť jednak spravovať velemocným národy žezlem,
Outoku nepřátel jeho má odpírati rámě.
Vládaře, víš milená choti, šlechtí duch že bojovný.
Laňky loví nechť břitkozubé i v hájině kance;
Vycvičilo vládnouť by braní jeho rámě se outlé.“