Rozmilému klesá do náručí;
„Díky za můj život, za svobodu!“
Jako z nebe hlásek jemně zvučí,
„Slávo má a hrade mého rodu!
Ach! kde otec? Snad ho divoch mučí?“
Ouzkost usmrcuje radost v plodu,
Jak blesk nedbajecý na své kruhy
Letí splatit svaté lásky dluhy.