Chceme vybřednouti z věčné nouze,
svléknouť pačes, plný bědství lat,
chceme žíť, vy chcete za vše pouze
otřelým nás pláštěm odbývať.
Chceme také zbaviti se trudu,
chceme hojnosť na stole a v sudu;
nám je stejno vše, zem jako zem,
kde nám dobře, tam jsme domovem.
Za mnou pojďte, kdo tak žíti chcete,
v panských zámcích všeho dostanete.
Pyšná Vlašim, obsazena slabě,
rozpadni se vůlí selských cepů;
nechť se dozví z Talemberka hrabě,
co to je, jísť z hliněného střepu,
shnilou vodu píti z prosté dlaně,
na zem holou pokládati skráně,
pytlovinou krýti schudlou plec,
jak předchůdce jeho Vostrovec!
Pojďte, Domašín a Kazovice
dvakrát ještě ukrývají více,
pojďte, pojďte, hlava řaď se k hlavě,
nové ráje vzejdou na Sázavě!“