Hraběnka s tváří anděla
následkem tohoto slova
po ouška až se zarděla,
zbledla a rděla se znova.
Na Jíru pohlédla zpod víček,
zřela, že slušný to človíček,
statný jak nemnozí jiní,
a než nadál náš se rek,
mlaskl sytý polibek,
až se to rozlehlo síní. –