jsme mnoho zkusili v tom onom městě,
– nás bylo několik – a divných věcí
jsme shledli... ale doma jsme už přeci.
Zle bylo často... moře v šíř i dáli
a my jak přibiti v té vodě stáli,
po celé týdny mrtvé ticho bylo,
a deně z vod se příšer vynořilo
a dívaly se posměšně a drze
a lákaly nás z lodní naší tvrze,
ty mořské panny. A když pak jsme pluli,
tu vodní hadi na loď se nám snuli
a shltli námořníky s kapitánem.
Loď bloudila, až přišla jedním ránem
v království žínek, u nichž mužů není,
však zachovávají své pokolení,
že jistou vodu pijí, jejíž šťáva
je holkou nebo hochem obtěžkává.