I ona, která těžkou svoji chvíli
čekala za nedlouho, stála tu,
jí zdálo se, že hlava její šílí
v divokém, náhlém, hrozném záchvatu,
bůh zda ji zatratí, či odpustí-li,
se sama sebe ptala, na tátu
si vzpomněla, jak v srdci trudů nával
tam v lese tenkrát kličku zadrhával...