– Jak... cože... pane... cožpak nevíte,
že takhle přece mluvit nesmíte
a tvářiti se jako nevinný?
Což myslíte, že nečtu noviny?
Vím... anarchie... co to znamená.
Jen zmatek, neřád, vraždu, dynamit.
To píše Čas i Čech, to musí být.
Však ještě máme strážná ramena!