Pak úzkosti had, ještěr zoufalosti
se nesmí k němu svíjet v kotoučích,
ni pout už nebude mu slýchat smích,
při němžto stydne krev a mrazí v kosti.
Zlý dravec upomínek, hltavě
jenž jím se živí, prchne zmámen.
Žal náhle zmizí jako kámen,
když v klín jej hodíš víle Vltavě.