„Ó nedej tomu, matičko ty svatá,
bych ztratila se tady v hustém lese!
Ach, koho máti líbala by zlatá,
když do postýlky ke spaní mě nese?
A než se zavrou umdlená má víčka,
mně ještě zpívá: „Spi, můj andělíčku!“
a pořád ještě na rukou mě hýčká,
i když už dávno uhasila svíčku?