Já odpouštím ti, bratře! Víš, co činíš?
Sám vnitřní tmou si slunce boží stíníš.
Já darů nebes mírně požívám
a stavím oltář Tvůrci po obřadu
a z toho, co mi dal, mu oběť kladu
a vděčným okem k nebesům se dívám.
A když má oběť stoupá jako sen,
dím vroucím retem: Bůh buď veleben!