Tak plakal Trut, a hlavu opíral
o šumícího dubu silný peň.
Tu zdálo se, že luna vychází,
tak zaproudilo světlo noční tmou,
a před Trutem se kněžna zjevila;
jak ranní mlhou světlo východu,
tak zářily jí vlasy závojem,
a hlasem sladkým k němu mluvila: