„Neseme tě, sestro, do hrobu tmavého;
Odpočiň, spočiň si od neštěstí svého.
Máš se nad svým synem ještě zaradovat;
Činy jeho budou za tě orodovat.
Milenec tvůj bledý též pokoje najde,
Až denice skvělá jeho syna zajde,
Jako ta tvá láska pokoje už našla;
Vždyť nešťastná hvězda žití tvého zašla!“