Kde zřely mé oči
a kde jsem už slyšel
ten chvat a ten vzruch a ten let?
Nade mnou, pode mnou, se mnou se točí
široširoký svět.
Vkročil jsem do chladu na pavlán,
jenž visí nad jezerem?
Je trám, je krok můj rozhoupán,
a tančí vzduch, já kapitán
vyplouvám půlnočním směrem
a dýchám a velím a jsem.
Teď řinčivě loď má, houpavá zem,
kotvy své zvedá, a vítr jí do plachet duje.
Věnčena guirlandou stříbrných hvězd,
hladinu ztišenou brázdí a nádherný slaví svůj vjezd
na širé, závratné moře, a prostorem, prostorem bez mezí pluje.