V šer starých Gobelinů mdlou barev harmonií
děj dávný vetkán jest a duši mojí spíjí:
ó štíhlá světice, vy květe středověku,
váš přelud vonící tam plane něhou vděků
a v patách za vámi jak hříchy Magdaleny
zjev kráčí mystický a vášní zanícený.