Jak se srna, skryta v lesní chvoji,
Děsí, an se blíží lovců roj,
Užasem tu děva němá stojí,
Stavujeť se v srdci krve zdroj.
Po dlouhé pak, hrůzoplné chvíli
Nemůž dál svých citů tajiti:
„„Rozdvoj, rozbi, zvolá, prv mé žíly,
Pak ti volno s mnou se spojiti!““