„„Ten výkřik! hromu praskot – proklínání
a šumot vln – a ržání koní – křiky –
již vše se do vod rozbouřených sklání,
císařské jízdy tonou hrdé šiky,
zoufaléť – marné jezdců namahání
obrátit koně – zbraně divě chrastí –
řeka se koňstvem v šumu ryčném plní
a vlna nad vlnou se ledem vlní –
ha! poslední již mizí ve propasti!