Tvá země kdysi nebyla už tvojí,
když duši nezbylo jen oč se chví a bojí,
ne v sem, víc v nadzemskou jsi věřil spásu.
Tvé rodné zemi těžce, potupně se žilo.
byls na zcizených polích pouhý vzdoru křik.
Z těch hor a lesů nic ti nepatřilo,
vše cizích vetřelců zkradeným lénem bylo,
jen krev tvou pila zem. Tys žil, – však nebožtík –