Bratrstvo Tyršovo tak k činu
zrálo a zrálo za otčinu.
Čin stal se tenkrát, kdy až hvězd
se dotkla sokolská nám čest,
kdy obětí se chvěla ňadra
v potopě krve, když se vybíjí
prasíla morálního jádra
triumfem věrných legií.
Tvůj čin to byl, ó Tvůrče slávy!
Bez tebe byl by rychlý soud,
s nadějí svou i svými právy
národ by byl dnes prach a troud.
Tys neodpustil vlažnost línou,
Tys hořel sám, sloup ohnivý,
Tys ruku mdlobnou změnil v činnou
a v jásoty los truchlivý.
Tys neodpouštěl plán svůj snuje,
kdo odpouští vše, znemravňuje.
Tak v statisíce vzrost’ Tvůj rod
a rozrůst musí v miliony,
by nastal Olympický hod,
Tvůj hod.
Slyš, zní již k němu zvony.
Tys zvítězil, ať hudby hrají,
ať prapory a věnce vlají!