My prý máme „v předu nic a v zadu nic“,
za to vy zas toho máte víc!
Valíte se jako spousta vln –
jednou ženskou celý pokoj pln!
Rcete, nač ty z Němec, z Francouz hračky,
slovanské-li máte šněrovačky?
K čemu jsou ty krinoliny
z železa a drátů kuty?
K čemu ty pamelahuty
a ten všeliký tret jiný?
Proti zimě? Jistě ne! –
pod ně lehce vítr fučí;
proti horku? – také ne! –
vždyť ta tíže vás jen mučí!
Či je máte pro okrasu?
Slyšte jenom sterých hlasů,
jak si v koutku povídají,
– a ty hlasy pravdu mají –
že v tom vyhlížíte jako flašky!
Žádné žerty, žádné frašky!
Poslechněte jejich grunt:
pamelahut – to je špunt;
tílko úzce šněrované –
to je flašky hrdlo vystrouhané,
a pak krinolina, ta rozháňka,
to je hotová od flašky baňka.
Nuže, teď to, sestřičky, už víte,
jak v tom cizím kroji vyhlížíte!