Ach, Paříž! Vypadalas pařížštěji 
než Pařížanky. Jak se všichni smějí
na tebe, kam jen vkročíš! Dítě Paříže!
myslí si elegán k tobě se přiblíže.
Jak planeš, jiskříš, tančíš, zpíváš, záříš!
Tvůj smích je Gallie, tvůj vtip je Paříž
v svých rozmarech a hříčkách, kouzlech celých.
Já, hlupák, tebe vlekl po kostelích –!