Plavčíků bluzy se zamihly v tmavu,
čepice bílé a tyčí mdlý stín.
Do ledu rány a houkání, vřavu
slyšel jsem, žlutý kdes zasvitl plyn.
O mostu zábradlí opřen se dívám,
struny však zase v ten vířivý tón,
do temna zraky své vrývám a vrývám
po žití dožitém bludný kde shon.