Dí, a s podivením k horám kouká,
Že Prus pluky z roklin vyhrnuje,
Jako vejrů hejno v skály houká,
Průchod bojovníkům zamezuje.
Hrůzou otřásá se, stojí, brouká,
Když Čech statečný krev vycezuje.
„Nevěsta co anděl krásná v těsnu,
A ty milenče! se kocháš ve snu?“