Jsem Kristův kněz a prostý řeholník,
jsem naší doby bídný paria,
jejž každý vítá šklebným posměchem
a plvá v moje dlaně svěcené
a blátem hází na šat řeholní,
ten symbol nicoty a bídy mé.
To svaté slovo kněz, to dnešní svět
vzal v ústa svoje, smíchu dychtivá,
a slovo hany z něho urobil,
by ve tvář mi je vmetl zardělou,
že člověk jsa, jsem lidstva členem též,
však sudbou Boha nebes prostředník.