Jak to možná, vám, že, pane,
jejž se každý bojí v boji,
pohana se taká stane,
proti vám že dva tu stojí,
zhanobí vás, nepřátel
co se nezdařilo roji?
Jen si rozmyslete sám,
bez otce jsem k vůli vám,
pro tu vaši žízeň pomsty
tenkrát byla, je dnes klam?
Na své dcery pomyslete,
které jsem vám porodila,
vydlužil jste si je někde,
či já si je vypůjčila?
Uvaž rozum to i cit,
ztrestejte ty chlapce, smělý,
kteří odvahu tu měli,
dokažte jim, že jste Cid!
Vytáčky ti najdou sobě,
pro svou mrzkou zbabělost,
cit když pro krev svou nemáte,
mějte stud! Já řekla dost.