Avšak na to pozdvihna se Gjuro:
„Nemař řeči, podgorický kadi!
Dříve tebe vpadali nám do hor
jsou již Turci, a je podmaniti
nepovedlo se jim, nedím-li já
děvčata nám unést naše krásná;
nezdaří se, dá bůh, ani tobě!
A ty, pane pašo, na Kućích co
požadovat máš-li, podruhé si
přijdi sám, a pro nás neposílej!
Kamení tam dost a něco také
olova – i pro tebe se najde!“