“Ó gyáva nép, ki félútján megáll itt,
Midőn kezében sorsa, fegyvere,
Nagy szóval ajkain világot ámít,
S ha tenni kell, annak nem embere:
Eredj, csinálj makarónit, szalámit,
Elkorcsosult faj, sok cudar here;
Nem féltek-e, hogy a Brutusok, Cátok
Átkot kiáltnak a sírban reátok?