A po jeho boku, – kdo ta dáma štíhlá?
Ani závoj bílý s tváře nepozdvihla,
vějířem se drahým ještě zakrývá. –
Mezi davem stanou unavené koně.
Odkašlav si vážně, k zemi hlavu kloně
učitel se vetchý sladce usmívá.