Takto praviv se obrátí,
A nemeškaje a neprodleje
Rázně ku městu zpátky spěje.
Dlouho Leopold co sloup mlče dlí!
Pak se vybere ze svého sna,
Pobodne kůň po onom hna
„Stůj,“ volá, „slovo jen dovol mi zdíti,
Já musím se zpupný na tobě mstíti!