Kles do trávy, skryl v rose tváře.
Den jasný z mlh se tiše vznes’,
kol obzor tonul v zlaté páře
a hymnou rozhoupal se les;
u řeky lev svou vztýčil hlavu
a slunci zařval ku pozdravu,
jakmile blesklo nad stromy;
Kain zachvěl se, neb v srdci skrytý
se vzpřímil lev mu obrovitý
a zařval rovněž – svědomí.