Je dokonáno. S bělostných mých ňader,
krev hustá, temná stéká ke kolenům.
Krev postříkala moje bílé tělo.
Řev tygra ráno neprobudí stráži.
V plášť zahalím své mladé, bílé tělo,
jež zhanobil, však s dopuštěním božím,
a Všemohoucí smyje hanbu jeho.
A s činem svým se vrátím k svému lidu
na lásku boží, úctu lidu hrda.
Vše chtěl mi vzíti. Vzal či nevzal? Zdá se,
že bohatší jsem o tajemství sladké.