Ten tam šotek! A já bloudek,
místo vzdušných útvarů,
z nichž mi zbyly mlžné třásně,
fragment ledajaké básně,
která asi do puntíku
bude bita od kritiků –
proč jsem raděj’ z jeho spárů
nevydral si jiných darů:
sedmimílové snad boty,
abych utek’ z naší sloty,
neprůzračnou clonu k tělu
pro pohledy věřitelů,
Bruncvíkovo ostří líté,
jímž bych – však to všichni víte –
aneb aspoň zlata soudek,
k tomu bečku tolarů!