„Pane! dí mu, co jitřeny zář,
Když lesk růžný na lilie leje,
Takto kněžny ušlechtilá tvář
Anjelskými vnadami se skvěje;
Jako stříbrotok jí plyne řeč,
Duše však hrdostí zpupně kyne,
Její zrak oheň jest, slovo meč,
Jenžto se jí z ust milostných line.“