„Vážím si tě, moudrosti co božky;
Cosi vábného mne k tobě táhne;
Moudrostí neb předčíš nad panošky
Jiné. Jestli srdce sňátku nedosahne:
Zajdu želem. Blaho dlí v tvém obejmutí,
K celování tebe tvůj mne pohled nutí.
Našla jsem též v jeho mluvě zalíbení,
Vězela jsem také v opojení.“