To slovo mohu vyzradit ti v taji,
má čtenářko, když tvoje oči dají
mně záruku, že umíš mlčeti.
Jak odpírat? Tvůj zrak je příliš svůdný;
nuž povím to – to slovo: „kořen bludný“ –
Ty kroutíš hlavou? Avšak v zápětí
můj výklad za ním rychle pokulhává
jak za básníkem na tom světě sláva,
jak za myšlenky bleskem slabý rým,
jak za životem upomínek stíny.
Snad kdosi dal by lepší výklad jiný,
já ale řeknu to, co vím.