Byl krásný, vonný Máj, když on svou píseň pěl.
Byl máj, když kolem něho sletěli se ptáci,
z nichž jeden po druhém juž v dálce se nám ztrácí,
v té dálce, do níž Vítězslav náš odletěl!
Snad tehdy pohled boží na něj pad’,
a utkvěv na mladistvém apoštolu,
usoudil mu, by zůstal ještě mlad’,
až mladším dávno sklesne hlava dolů.