Ona však zuří,
A laje, a buří,
A směje se milostné Krista víře,
Který s nebe se v země mrákotu
Otce se světem míře
Samoděk dal,
By hříchy sňal
A úmluvu tu
By potvrdil na věky krví svou.
Jeť lapena v tenetu satanově,
Jen v divokém lově
Svou hasí zlost,
Jen smyslnost
A modla posedá zvlčenou.