A když jej Kaša hrdě odmítla,
a jeho pouť jej vedla v cizinu,
tu poslal jednou Tetce na pozdrav
od břehu moře věčně šumného,
ten obraz Zlaté Báby umělý.
Sbor cizích mužů plavil po řekách
jej na Tetín, a mluvou příbuznou
vzkaz přátelský silného Bivoje
jí vyřídil, a vylíčil jí pak,
jak v dáli zpomíná si zašlých dnů,
jak blouzní o zahradě Budečské,
jak opěvuje zlatý Vyšehrad.
Tři dni je Tetka v hradu hostila,
pak odměníc je dary vzácnými,
do vlasti jejich propustila je,
hrst rodné země druhu sýlajíc...