Ó přátelé, lásky! Prchá čas
a plní se roky, věčnost volá,
zda stisknem‘ si horkou ruku zas,
hlas země než zvolá, ozve se zdola?
Ty tam, ty tam,
sta ústy kde dílo se rve a hádá...
Sám každý, sám,
krev svoji zač dá, svá léta mladá...