Však odpusťte a raděj k astrám zpátky!
Mám rád ty chladné šperky jeseně;
v nich slední silný k žití vzruch, byť krátký,
vzplá naposled; v těch rudých plameně
se láska hlásí, jiskrami v nich šlehá,
v těch bílých soucit plá a sladká něha,
stesk tichý v modrých kvílí ztlumeně.