Za poradu dáš mi tu tvou hroudu,
Ze zbytků svých v příští něco poskytneš.
Kráčej, synu, šťastně, na obih se těš.“ –
Mluva padla do chytného troudu,
Schvaluje ji nutná filosofie,
Leckdy mámívá se tato učitelka,
Posuzuje bytost povrchně a změlka,
Ukládává pouhé páry naděje.