Na zemi opět noc a mráz a sníh,
na nebi jasných hvězd se lesknou krásy,
a mezi nimi hvězda osudná
po nebi dálném ohnivé stře vlasy.
Pod ní se hora k nebi vypíná,
jedle se zdvihá na vrcholku její,
jun stojí vedle – vzhůru upjat zrak,
vlnivou touhou útroby se chvějí.