Ať spokojen tu bývals málem,
ať k nejvyšším chtěls metám spět,
ať žebrákem byls nebo králem,
ať tvému chtění a tvé touze
kdys malým zdál se celý svět;
ať údělem ti byla sláva,
ať hořký trud byl věnem tvým,
jejž v kolébku ti život dává
a kterýž všemi jeho srázy
tě ze dne ke dni doprovází
a denně srdce ohlodává;
ať život radostí byl pouze,
ať s tebou šly jen bída, nouze,
ať hýčkán byls tu bohatstvím,
ať lidé tebe rádi měli,
ať životem šels osamělý,
ať césar byls či bědný rob,
jenž na své štěstí neměl práva – :
vždy na konci tě očekává
jen mlčící a chudý hrob.