A jsi tak spokojen, tak volný a tak klidný,
ty blažen popíjíš pod stínem starých lip,
ty prsty do stolu jen klepeš, žvatláš vlídný,
ty máš jen pro všecko svůj joviální vtip,
a sedíš se správcem a velebníčkem v řeči,
jenž vzepřen o svou hůl tě nutí, bys jen pil,
jenž šňupe pokojně a šeptá, jak se léčí,
co přivez’ bernímu, když v Sedmihorkách byl.