„Nad Vltavou slavný strmí hrad;
Orá od plouhu tam bude vzat,
Nohou přes vysoký kročí práh,
V zlatých uhostí se komnatách,
K srdci svému na panenském lůžku
Přivine si kněžnu, věrnou družku;
Z lože toho knížata a králi,
Syni Slávy jeví se mi v dáli,
Když ku příštím hledím dějinám,
Z nichžto více nesmím zjevit vám.“