Žal divý Pavle ztichl náhle v hrudi,
jak byl by život v těle jejím zhas‘,
a necítila, ruka jak mu studí,
a neviděla hrozný v tváři mráz,
a nevěřila, že se neprobudí,
by aspoň chvíli byli šťastni zas,
že hloubka očí vábná tak a tklivá
se na svou Pavlu ani nepodívá.