Vše zaváto a vůkol ani stopy,
ni skrovné známky po životě lidí.
Tvé oko jenom vlastní sledy vidí
a staré rýhy od kol těžkých vozů,
jež z lesa ven se táhnou ku přívozu,
kde v úkrytu pod břehu sráznou mezí
dva čluny dlouhé v hladkém ledu vězí.
Mha padá s nebe jako bílá hříva,
je večer pozdní, nad řekou se stmívá.