Kdo myslí na mne?... Nikdo tam,
já pro žert jenom žil.
Tam věrné srdce nenechám –
mé ženě vždy jsem cizí byl!
Snad máť má na mne myslí jen,
jak na krásný, však zašlý sen –
a Praha má – stesk rve mi hruď,
ó, Praho, s bohem buď!