On políbil ji něžně na čelo,
pak ale obrátil se k Aleně
a pravil chvatně: „Nerozumna je,
je příliš mlada. Mějme strpení.
Nuž mluvte, kde je poklad, spěchám juž.
Na dvoře kočár stojí připraven,
v němž pojedeme s otcem do Prahy.“