Zatím v ptactvu hluk se vzmáhal, šum a ruch,
s křikem vrabčím vlétl do všech nový duch.
Mnohý z nich, co dříve býval flegmatik,
rozpálil se teď a byl sám smělý křik:
„Pravdu mluvil vrabec. Kníže dobrý jest,
ale druzí odvádějí nám ho s cest.
V nás pak není síly, není odvahy,
ani toho úsilí, ni námahy,
bychom žili volněji, jak káže čest,
vypěstili sobě blaha ratolest.“