Zda nekončí se v osten tuhý
ten lauru lupen? Pravím vám,
jím popíchal bych svoje druhy,
jež nadšen vroucně objímám;
ti z náruči by silou muže
se v rozhorlení drali ven –
já nechci lauru, já chci růže,
jich údělem jsem spokojen.