Vár a levélre, csendesen mereng ő,
nem alszik a forró nyáréjszakán.
Járása roskadt s nem víg, könnyü, lengő,
mondják: egy év és ő meghal talán.
Fülig pirul, ha berreg künn a csengő,
de mégse pattan ki a nagy talány.
Pihegve nézi, mozdul-e a zár.
Remegve a levélhordóra vár.