Železných jezdců českých hromný klín
se šikuje již, drnčí tvrdé plechy,
vojenských sukní vlaje tmavý stín
a jíním svítí kapalínů střechy,
zrak hoří, hruď pak lační chtivostí,
den splátky přišel, jitro súčtování –
Však Jiří král tu stojí v tichosti
a v těžkém zamyšlení hlavu sklání.