Aj poutníčku, nebeský poutníčku,
V mnohém noclehuješ staveníčku,
Nežli svou dokončíš pouť svatou.
První lůžko měké, rozvlněné,
Druhé tvrdé, přísně vyměřené,
Třetí vonné s tváří zelenou;
V čtvrtém jest předešlé trojí spiaté,
Vzájmem tam světýlko teplé sňaté,
Na němž založils svatyni svou.
Vždy poznovu tuto pouť počínáš,
V chrámu svém se na ní rozpomínáš,
Ty zpomínky jmenuješ vědou.