Dí rek: „Dcero krásy, ozdobo též děv!
Ty jsi zoře z Děvínského davu,
Oblažiž mne, jméno své mi zjev;
Ať jsem tebe vypátrat zas v stavu.
Vím, že sličná duše v tobě vězí,
Že tě příhoda sem nepřivedla maně,
Žes mi usouzená ke ochraně,
A že žádný nad mou láskou nezvítězí.“