Ó věku svého pravé děti,
v jichž tváři tichý úsměv dlí,
jak nemá básník záviděti
vám vznešeného pohodlí!
Ať kolem vás kdo trpí, strádá,
vy nevzrušeni jdete dál,
ať se životem krutá váda
hřmí kolem vás, vám duše žádá
jen klidu, jenž váš ideal.