Ó kněžno, pověz, komu svítíš, komu?
Nač stříbrem obléváš štít černých domů?
Nač do věže se vkrádáš okýnka?
Nač na poupata ťukáš zlehýnka?
Svět ztratil duši – přeludů víc není,
svět dlouhé je a mrtvé, pusté snění,
jdi, zavři rychle stříbrný svůj zrak
a ráda buď, když zhltí tebe mrak!