Bylo nebylo – hned v pláni
královský hrad zářící
do vysoka zlatou bání
v starých lip rost’ kytici.
Zdaleka byl kámen drahý
na tesané svezen prahy,
duby z lesů na sloupoví,
na cimbuří, poval, krovy,
zdaleka i stavitelé,
tvůrci oné stavby skvělé,
kameníci, zedníci,
tesaři a zámečníci,
natěrači, zlatníci,
hodináři, čalouníci,
lokajové, kuchtíci,
hofmistři a dámy dvorní
z Turecka i z Gruzie,
z Vlach i Španěl, Země Horní,
špičatých i tupých škorní,
plavé, bílé lilie,
snědé, sivé, popelavé,
unylé i divě žhavé –
všichni se zde dobře měli,
hodovali, rozprávěli
a penízky kutáleli.