Opustivše vlasti, žen y dětí,
S Závistným šel Skoupý; Perun s nimi třetí.
Když svou cestu skončili:
Já jsem Zevs, dí Bůh, a byť ste toho zkusyli,
Oč mne prosyt budete,
Toho dojdete;
Dostane, co bude koli první chtíti,
Druhý má to dvojnásobně míti.
Nechce Závistný být prvním, lakomce pobouzý,
Lakomý než také prvním být se zpouzý.
Závistný, jsa rád, že Skoupý toho pykne:
Vylup mně, ó Bože! jedno oko, křikne.
Stalo se. Y tak, an v také zýskat měli době,
Ztratil oko Závistný, a Skoupý ztratil obě.