„Ale jak když poutník v cizí straně
Od svojinců vzdálen umírá,
Jak Trappista v osiřelém staně
Ze světa se v rakev ubírá,
Nejsa poznán od řehole svojí
Neznámou se budoucností kojí:
Tak dle srdce i dle ducha svého
Jinoch básník od svých nepoznán
Losu očekával smrtelného,
Sobě samému jsa odevzdán,
Až i smrt nad lásku laskavější
Jej přenesla v život vzájemnější.