Tak tedy život mi rychle i pomalu uplývá.
Po špatné noci hodina starostmi šedivá
na slunci lehne si do trávy.
Ledacos mohu si odříci z toho, co jiní mají,
poněvač tisíc mám věcí, jež jiným unikají,
a nezakopané hřivny.
A když se lidské touhy ocitnou v cestě mi,
větrný zámek stavíme si křehkými dlaněmi,
všechno vím, co bych činil a činil,
kdybych byl bohatý muž...