Abraham šel z hradu krále,
nesa těžký měšec zlata –
a tu spatřil v malém domku
dívku plakat černookou.
Vlasy dlouhé po kolena
jako eben – ale líce
bílé z krásy, bledé z hladu.
Dukátem ty oči svedl
Abraham. Co je mu po tom,
že ty tmavé, zářné oči
zoufalé a zneuctěné
zavřely se v mořských vlnách...