Jestli že kdo dvě, tři leta
Za dívčinou chodí,
Při čemž ale na procházky
Také jiné vodí –
Tomu zase dají!
„Příklad prý to lásky;
Kde mu dají jíst a pít,
Mate mozek dcerušky,
Že mu bez ní nelze žít,
Byť neměla podušky!
Zatím ale, o ty Bože!
Tudy, tady zas elóže –
Nechci ani vidět!
Takovému ženichu
Dát do věnce řeřichu –
Mohl by se stydět!“