Co perel tu již bleskným třpytem hrálo
v tom požehnaném, smavém vlny klíně,
co velikých tu myšlének již zrálo,
zrozeno v strastech temné ve hlubině;
kolikrát rusalka tu povzdychla,
když rodné řeky vlna zašplíchla,
z těch luh nesouc v kraje tvrdé, cizí,
svobody, světla zrnka zlatá, ryzí.