Znamenal to dobrý bratr Josa,
Že se pro nevěstu Jirka souží.
Jednoho dne zavedl jej v jistbu,
V čisté jistbě takto k němu pravil:
„Rodný bratře, Jirko milovaný,
Tebe souží láska k milé děvě;
Zpěčuješ se ji nevěstu míti
A pak vzíti sobě za choť milou.
Neznám děvče, švegruši budoucí,
Ale znáš ji líp ty svoji milou.
Pojmi za choť draženou děvušku,
Znáš-li dobré její vychování,
Znáš-li srdce, čirou mysl její..."
Na to pravil mladý bratr Jirka:
„ „Milý bratře, rodný z jedné matky,
Jež nás porodila za hodinu;
Děkuji ti za mínění dobré.
Miluji já krásnou děvu Fanu,
Jež na dvoře za horami bydlí;
Znám já dobré její vychování,
Dobré srdce a i mysl čirou.