Seď podál jsem, zrak neodtrhnuv s hnízda,
a sledoval, jak přicházeli staří,
jak matka krmí mláď a otec hvízdá,
snad radostí, že holátkům se daří,
že hovoří a křídly touží vzletu
a drobná pýř, pyl žlutavého květu,
než včera dvojnásob že husta dnes:
keř chvěl se, šuměl les.