Má podobu moji a já zas mám podobu Démona...
Co ve mně je smrtelné, marné, to v něm však neskoná...
On přežije mne už tím, čím chtěl jsem, do věků
by mluvil, a o čem jsem sníval, to řekne člověku...
Já pevnou si vůlí jej stvořil jak otrok, jenž touží mít
své veliké božstvo, kterému mohl by otročit,
vše molochu svému jdu dát a ptáti se každý den:
jsi s krvavou obětí mou, rci, jsi-li spokojen?