Silnice svítí polednem,
když zpěv náš vesele zní,
silnice bělá se nočním snem,
když hlas náš zdá se pohřební:
kdybychom lásky schopny byly,
silnici bychom si oblíbily,
silnici, sestru, a poutníky její
a všechny věci, které se dějí
na ní a kolem ní i u nebes,
všechno, co míjí po jejím hřbetě,
co kolem pracuje v zimě i v létě,
a nad ní skřivana ples;