Květinky mé a můj slavíček,
Jehož mě druhdy vábil zpěv,
A knihy – moje dávné družky –
Dělat se zdály mi pohrůžky,
Tajíc bolestný, tichý hněv.
Ach já si jich tě málo všímal,
Co blahý cit mou duši jímal,
Že’s nezhrdla milostí mou,
A dala jít mi – za tebou.