Neb žije v moji paměti;
On tenkrát – řada tomu roků,
já poprvé svá křídla vzpjal –
s úsměvem ve svém orlím oku
mi na rameno zaklepal,
dvě slova řek tak lakonicky –
a jako když mě posvětí,
já vydržel jsem giganticky
pranýře, soudy, šibenice.