Sněží, sněží!
Chumáče sněhu, jasné hvězdice,
slétají na zem, na křů větvice,
to bílá nebes růže odkvétá,
lupínek s listem padá, odlétá
– sny z hlavy šedivé.
A před oknem svým v malé zahrádce
krkavce černé slyším ve hádce:
hned plaše ve kraj peruť pozvednou,
hned na větev si skřehlou usednou
– dav chmurných myšlének.