Géza přijel, – s jakou radostí
vstříc mu Valda běží, vyprostí
aspoň na chvilku ji, jednou zase
bude moci volně vydechnout.
„Díky, že jsi přijel!“ těšila se,
„zdá se mi, že cítím tíhu pout.
Příliš sladko v těchto dnech tu bylo,
trošku změny už by neškodilo.
Cigaretku máš-li?“ Mráčkem dýmu
v oči šelmovsky a směle zří mu.