Ten jeden v každém bratra ctil,
i nejbídnějším z lidí kdo byl,
soucitem žití chudé zdobil,
vše zapomněl, vše odpustil,
čím kdy se člověk prohřeší,
vše, i tu křivdu nejtěžší,
i úšklebek i hněvné lání –
ten jeden pro vše lásku měl
a druhý jenom pohrdání,
v němž odpouštěti zapomněl...