Blah národ, jemuž jak Ty, Mistře Jene,
nám v slunnu, v mraku, v míru, vlnobití
a ve všech bojích, svárech, jež čas žene,
zjev veliký a čistý hvězdou svítí;
jenž, poctivost a čest když mrzce hynou,
vše pošpiněno, poplváno slinou,
když vše se viklá, třese nebo kácí
a všecko víru v zítřek, spásu ztrácí:
sám nedotknutý, nezhroucený, bílý,
apoštol, světec, symbol mravní síly,
nad vší tou spoustou, jež se zmítá, běda,
se jak tes v moři, jako gigant zvedá!