Král z oken hradu hleděl na tu horu;
jak věž se před ním tměla na obzoru,
kam hnul se, všady, všady byla za ním.
On stále v tvář zřel zrytým jejím stráním
a často ptal se, nač zde v dlouhé pláni
ten kolos trčí s obrovitou skrání,
pol mohyla a zas jak oltář zpola.