Ó slunce, slunce, k čemu tolik bolu,
proč srdci není dáno zapomnít?
Bol červ je, rváti nás i v hrobě bude.
Hleď, šli jsme kdysi v západu tvém spolu,
teď po desáté stromů oděv slít,
a já přec mním a vzpomínám si všude.