Když pak opět ranních větrů dechy
Sloupy hustých dýmů zahnaly,
Zástupy tu lidu veškerého
Kněze svého marně hledaly.
Hledaly jej, hořce bědujíce,
Agnimeta nebylo tu více;
A však vlny řeky zaplesaly,
Jakby drahý poklad pochovaly.