Ty nalomená růže bledá!
jak bělásek, jenž na ňádro ti sedá,
jest píseň má na chýlícím se žití,
a jiná přec! Tvůj motýl hyne v pyle,
leč žití mé tak chudičké, tak znylé,
míň vůle má, než v třasovisku sítí,
než v podjeseni chudobička bledá,
že nevím sám, co u mne píseň hledá,
kde kolem tolik svěžího je kvítí.