Já pil jsem z poháru světa!
Tou silou strhám těsné desky rakve,
opojen předtuchou věčného života
zajásám světu:
Hle toto slunce,
jež vstává nad mým hrobem, to jest mojí
pochodní pohřbu!
Hle, tento skřivan,
jenž nad mou rakví
vznes’ v jásotu své osluněné křídlo,
to jest má píseň!
Hle, růže bledá, která jarem zkvete
na rovu mém, toť moje
k všem láska!