Tak volal rabbi na karmelské hoře
a v noci v sluji purpurová zoře
zasvitla náhle; na kamenném loži
se rabbi zvedá udiveně, plaše,
slyš! nad ním dech proroka Eliáše:
„Bůh slyšel tebe, jako prorok boží
hned vezmi hůl a opusť pustou horu,
do města Akky vejdi nejdřív v bránu,
lid úpí, mře tam na morovou ránu,
a na důkaz, že poslalo tě nebe,
mor utichne, jak zhlídne v městě tebe.“ –
Opustil rabbi v noci ještě horu
a vešel v Akku, konec bylo moru. –