Čas plyne rychle. Olgerd cítil juž,
že dlouhá není více zemská pouť,
a touha, jednou ještě uvidět,
ne ji, neb „s Bohem“ navždy kynula
mu tenkrát v zahradě, však místo to,
kde byla stála v zlaté záplavě
pod šumnou lindou, v trávě vysoké.