S hit és vigasz, lemondás s büszke tervek,
Remény és félelem s százféle tarka
Ábránd, tűnődés, váltakozva kelnek
Szívében, egymást gyorsan űzve, hajtva;
Arra is gondol, hogy Etelka gyermek,
S önkénytelen dúdolni kezdi ajka:
“Lágy a kenyér, pirítani nem lehet,
Kicsi a lány, férjhez adni nem lehet.”