To je ach smutnosmutné vzpomínání
a smutnosmutná, dlouhá pro mne noc!
Pode mnou dřímá zmrzlá řeka němá,
nade mnou visí nebe mrákotné –
a v srdci zůří bol, že svět ho šírý nemá:
kol mne se povoz za povozem kmitá,
tam uvnitř vozu snad se náděj splítá,
tam uvnitř srdéčko snad blahem skáče –
a anděl můj, ach – anděl můj teď pláče!