I vystoup’ muž, jenž zásluh valnou řadou
a duchem vynikal nad celým sborem;
Lži vládnoucí kdys býval tajným radou;
teď odboj vedl, řečníků jsa vzorem.
Ten vystoupil a nízko sklonil čelo,
pak s gestem velebným je vypjal smělo
a bil se v prs, jak za řečnění vždycky,
a rukou k nebi máchal patheticky.