Tak jsem ji viděl jda okolo okna,
jež nízké dívalo se do ulice;
před zrcádkem tam stála prostovlasá
s nahými pažemi a snědou šíjí
a pod ní s bílých ňader hlubou rýhou
v košilce, lehounce jen visící
na jednom prsu bujném. Jak se lekla
mne zahlédnouc!... však v tom již okamžiku
hloub couvla o krok zpátky, vlasem hustým
vše skrývajíc, co nezřel jsem, jen tušil.