„Hoj, Volho, řeko šumná, divá,
pusť k sestře na druhý nás břeh!
Chcem zvědět, zdali zdráva, živa;
nám těžký smutek v duši leh.
Ji Roman, rok již snad,
odvedl ve svůj hrad,
čarovnou jako svěží růže:
či šťastna u svého je muže?“