I nešel ovšem lovec mladý dál,
sám raněn stál zde – marná každá práce!
Smích hrdliček zněl z hloubky hvozdů, skal,
i zdrtil luk, jenž stal se na něm zrádce,
on, posud veselý hoch, poprv štkal,
ba s pláčem k svojí ubíral se matce,
a k trůnu paní světa v žalu klesna
proklínal vše, co mladost je a Vesna.