Tak dumá, zle se při tom tváří:
sám dovolenou má až v září!
Den po dni líně v tmu se nese,
věčností zdá se chvilička
a v „Národním“ už nehraje se
ni Sardouova „Travička“.
Pro mravnost smysl zvolna zmírá,
i na sobě to cítí rek.
Je třicet stupňů Reaumura.
Doba kyselých okurek.