Já srdce měl někdy a ty’s mi je vzala,
i úsměv můj, mládí a radosti zvuk,
ty’s zářící kdysi mě zavolala
tak bělostná, nahá v zeleni luk.
Nezkušené ptáče z houštiny ven
tak vyletí za muškou zlatou...
Teď nad stopou stojím nad zavátou,
jsem rozteskněn, rozdrcen, uděšen,
o, řekni mi, já se vrátím zpátky,
o, řekni, že sen to byl prchavý, sladký,
o, řekni, že sen to byl, sen.