Než také jemu, buďte ujištěni,
splynulo někdy se rtů slůvko: snad...,
upadal časem rovněž v dlouhá snění,
a kdyby se ti byl chtěl zpovídat,
tu byl bys zvěděl, že má Trinidad
na mysli, onu barcelonskou dámu,
jež jediná snad vyhovovala mu
svou krásou, mládím, rodem, rozumem.
Vzpomínka na ni žila v reku mém.