„Dva bratři – ruce v trdlici,
dva roztomilí královrazi
se tulí k sobě soptící
a jsou v své kleci celí nazí,
krev stéká s plecí, každý v plen
je vydán střečkům, šklebu žen
a slinám katů, štěku fen.
Teď lotři chrápou docela
jak pod perutí anděla –
ó, rozdíl mezi námi jest!
Zítra vám v trestu polehčím,
dnes trpte, hoši – dobře tak,
jsem stár a chorý – slábne zrak –
Dál – však se plně přesvědčím!“