Teď valášku, vzhůru, ku předu spěj,
však dlouho jsem stájí tě trýznil.
Teď kyne ti veselý, svobodný rej,
po němž tak dlouho jsi žíznil.
Nuž, přes pole, lada, pralesů stín,
přes jezera, bystřiny, skály!
Nám v uši hvizd proniká Meluzin,
řek hukot řve na pochod stálý.