Na pavlanu hradu Krušovského
Stojí paní – obraz anjela,
Na rukou drží synáčka svého,
Očekává návrat manžela.
Přes zábradlí toužebně se kloní
A hledí do lesních temností,
Z oka slza předtuchy se roní,
Srdce tluče tajnou ouzkostí.