jak bleskem dotknut bolně sebou trh’,
však pojal ruky jeho šeptaje:
„Smrt jejich chci a zkázu, záhubu.“
A jeli spolu jako přátelé,
a radili se dlouho v důvěře,
až valy Saragossy spatřili.
Tu slezli ze sedel a pohan ved’
hned Ganelona přímo ku králi.
Pod velkým dubem trůn byl postaven,
egyptský hedbáv tvořil baldachýn,
a v celé slávě seděl Marsil tam,
a nepřehledné davy dvořanů
kol tlačily se. Ticho hluboké
však panovalo v sadě, čekali,
co Karlův posel nese. Blankandryn
ved’ Ganelona za ruku a řek’:
„Ted směle mluv, král sluch ti naklonil.“