Praví Faustus: „Víš, že mohu se já zduševnit
A tak života si upevnit.
Ukážeš mi, až přijdeme za oblohu,
Všelikeré byty starých bohů,
Ukážeš též sem tam povětrná města;
Ať si trvá jak chce dlouho cesta.
Ukryto je oku našemu jen vzdálí,
A tak smyslové nás stále šálí.“