„Ty Bohuši přivedeš lid svůj hradní
a otce svého neopustíš v tísni.
Ty Vando tenkráte však doma vládni:
nelidskéť ženy ruce krev kdy třísní,
muž, má-li padnout: tož co muž jen padni!
však zavoláli vlasť zas ku pomoci,
vždy tebe zavolá též její hlas.
Vždyť Bohuše ti vrátím záhy zas,
až míru svit přemůže hrůzy noci!“