Svět říká: Housle jásají a pláčí,
teď pějí a teď šeptají jich struny,
jak by táh vánek stromů do koruny,
jak láska sladká když se parkem stáčí.
A přec jen chví se, lká to srdce hráči
a jásá, zpívá, máj svůj volá slunný,
se modlí, zoufá, smývá v stříbře luny
svůj kal a šepce: Sladký sen, ó, spáči!