Pak hodila list v oheň na krbu
a když se rozpad’ v popel, odešla
a spěchala po schodech v ložnici.
Tam slabě hořel starý kahanec,
jenž visel od stropu, a Estera
u lože stála, obě děvčátka
kde v spánek ponořena ležela
tvář vedle tváři, jak dvě poupata.
To jedno ale bylo ubledlé
a kolem rtů byl úsměv bolestný
a slzy ještě byly na brvách.