Můj lovčí zámek spal a chrti moji spali...
Jen sosny šuměly. Po sloupech klenutí
mých sálů vrhaly obrovské stíny z dálí.
Lodi se chystaly v pobřeží k odplutí.
U krbu Orel zabitý. Z těch perutí
krev na koberce blankytné se valí.
Můj šíp jej zasáhnul, když vzpjal se k odplutí
ve vůni mátové jak zbloudil přes mé skály...