A teď, když opět svítil jasný den,
hle, před divoucím zrakem objevil
se mnichům zázrak, ze všech nejkrasší,
jež byli zřeli posud na vodách.
Jak deset věží vysoký stál strom
na skalách modrých z lapis lazuli
a bílý byl jak z jíní, mramoru,
a světlo dne své zlaté paprsky
ve chvějících se listech lámalo,
jak v rose růžově, a od vršku,
jenž v nebe sahal, dolů do moře,
kam jeho dlouhé větve visely,
a vůni šířily a chlad a stín,
byl pokryt ptáky, zářícími tak,
že mnichům zrak přecházel, rukama
že brániti se lesku musili.