Kdo jsou ti dva? To těžko říci.
Leč Arnaut jeden jistě z nich –
má jejich lstivé ticho v líci
a kroj též z oněch podivných,
jež tam se nosí. Dracoun zlatý
pokrývá všechno přebohatý,
na hlavě sedí maličká
ze stříbra stkaná čepička –
leč lodi pán to není asi.
Prstenů více druhý má,
jenž pravou karty sejímá
a levou lehce přejel vlasy...
Toť on, toť on, toť lodi pán –!
A bože, vždyť to Konavljan!5