Srazyv zástupy různé, a jistotu zvěděv,
Že se již sultán z Syrye do Egypta
S vojskem vracuje svým, sám hrdina Český
Touží, aby se spojiv s Křesťany, chvátal
K slavnému cýli. Y skrovného nebezpečenství
Zmařuje troud, y rozbroje za Jordánem
V porodu duse sy klestí drsnaté cesty
K pokoje chrámu. Teď s Selimem rozmlouvaje
O pravém štěstí, duchem se v bohaté vlasti
S přátely staviv v májové kráse sy štěstí
Mylného bubliny tvoří. Z pokoje chrámu,
Z rozkoše lůna co svodná světlice svádí
Bouře ho v touň bíd, v kalinu zlosti a sváru.
Vidíť v horách zástupy proskakujícý,
Slyší v zdálí zbitých nářky a hromy
Lítého vojska. Y dým jak sloupové vzhůru
Vystupujícý, ohnivé proudy a plesy
Vítězujícých svědčí zjevně, že vojna
Nová vyšlehla v plamen. Tu v rozpaku stojí,
Zdali to ze skalin svých sem se vyrojil Arab
Loupežujícý, čili to s ocelovými
Zástupy sultán padl jak velikomocný
Hospodin v svatyni Páně? Co orel se zkřídliv,
Hrdina nebezpečenství nedbaje žádných
Kvapí v boj, y své příkladem zvětřuje druhy.