Noc padla k zemi na bělavém hávu,
i havran mrazem v úkryt kdesi tíh’;
on z města šel, kde lidem pro zábavu
za chleba hrál a za groš dával smích.
A kde tak síně v zlaté nádheře,
tam postavili psa si před dvéře –
on slyše cos, a skoro hluch,
jen odpovídal: Zaplať Bůh!