Já věřím v anděly, když jdete se mnou
a zříte ke mně s tváří přetajemnou,
a věřím, kolem vašich sněžných skrání
jas plane od Božského zulíbání;
ó, před pohledem sladkým z vašich řas
i cherubína žhavý meč by zhas!
Jdu za vámi zpět k edenskému prahu
a srdce svoje ztracenému blahu
se učím znovu otvírati v snění
a bolesť skrývat ve hrob zapomnění;
však křísit z něho naděje své květ
a k štěstí – přece usmívati ret.