Tak úpěl, náhle k němu s výše
se sklonil velký světlý stín;
sjel s nebe, vystoup’ ze hlubin?
Jak přelud blíž se nes’,
kmet hlavu vzpjal, rtem pohnul tiše:
„Tvůj pohled úkoj dýše,
znám tě, ty’s Herakles!