A jak ti snové se zdáli mu rozvratní a divní,
z myšlenky svět se mu rodil dávné a primitivní.
Od skrýší troglodytů, kde na skalách obří jedle
šumí, vyšel, kde vlny vod valí se vedle,
marně kde hledal bys rodnou svoji matku,
a kde bys nenašel otce, bratrů a sester, kde sám
břeh by jsi uchytil, chaosů mrákotám
vydán, bys musil tvořit znova z prostné hlíny,
družku si hledat a v potu tváři stinný
robit si stan a den-li, orat plání hornatou,
noc-li, květnatým sadem číš píti hvězdnatou
temného nebe, jež jako z černého vína
jiskry hází a světly svět celý obepíná.