Jako by cymbály třeskly:
vábno tak, sladko je v hvozdě,
doupnáci s šerých skal steskli,
ty rozumíš: „Pojď!“ já „Pozdě!“
svit láme se modřínů o zdě.
Co vábí tě – ptáš se tiše,
ten leknín, ta jezerná říše?