Pěl, pěl, pěl,
a zdiven naslouchal svět.
Zněl zpěv, zněl
ve propast hebrejských běd,
až ztměl, ztměl, ztměl
z Hebrejských? – Ne z lidských jen běd
se jemu zrak,
on pěl, pěl, pěl,
jak oslepený slavík do oblak –
Noc s temnem přišly pak.
Však ještě pláčem víc se ztemněl jeho zrak!