A nasil’s hvězd, jež letí modrým nebem,
co třpytící se kapky mocných vodopádů,
má mnohá v okamžik jen život a svou vládu,
pak zmizí proniknuta smrti hřebem
a žehná světu, jako ty’s kdy žehnal.
Však nikdy nevzkypí žal její v pláč a lkání,
neb rouhání, že kdos jí náhle dráhu sklání
a na luh smrti bílé hvězdy sehnal.