On žití okov střás, host jiných luhů,
kde slunce věčné volnosti se skví,
smrt jeho vítězstvím. A sudba druhů
zda horší jest než naše otroctví?
My v širším jenom žijem’ ve žaláři,
a lepší podzemní jich temný kout:
My pouta nesem’ v plné slunce záři
a k tomu ještě hanbu, těžší pout.