Nad hlavou tvou jak šuměly by sovy
a k měsíci jak šla bys výš a výš.
Jdeš kolébána neslyšnými slovy
a neslyšnými slovy hovoříš.
Ó, náměsíčná, zastav se mi již,
než sřítíš se mi s myšlenkami svými,
než hrůzu pádu i v nich ucítíš!
Nuž, ulehči jim slovy upřímnými!