Krásný čas jsi volil, pěvče malý!
Pohleď jen, strom v bujný žene květ,
a světelné peřeje se valí
s nebes zlatých končin v mlžný svět;
s plamenitou leží slunce září
lásky žhoucí zemi na ňadrech,
rozkoš zkvétá na sličné jí tváři,
k nebi stoupá vonný její vzdech.
Sedmihlásku!