Ó vysmějte se každé chybě,
„to psáno má být tak a tak“
a ku soucitu škodolibě
svou autoritu skloňte pak –
„sic“ – „ovšem“ – „možno“ – a tak dále –
a mně pak zbude věřiti,
že vystihli jste dokonale,
co v básně chtěl jsem vložiti.