Den zapadá –
Aj, čaroluzný bílý hrad
jak zázrak zůstal ještě stát;
až dosud hrdě zeď i sloup
ční nad zpěněnou, vírnou hloub!
A z brány labuť zírá v dál,
kde divně západ krví vzplál,
a doufá, ve tvrz nadějí
že přívaly se nevlejí.