Cestou čety řidly; mnohému se hlavou
kmitla myšlénka, že nejde cestou pravou
a že snad už zítra děti jeho hladem
budou plakati, když plán se nepodaří;
jiný na otce si, na matičku chudou
ve chvíli tu vzpomněl, ubožáci staří
kterak ve starostech čekati ho budou,
nehoda-li se mu stane při výpravě;
jiný v duchu viděl děvče své, jež právě
jako jindy jde mu vstříc, však tenkrát marně. –