Lituju vás,
vy, kteří hledáte,
bádáte, skoumáte,
slidíte, pídíte,
z bible a proroků,
z mudrců výroků,
z domyslů, úmyslů
dokázat hledíce,
člověk-li jednice,
dvojice, trojice,
obraz-li temnice
utkaný z přeludů.
Zdali se ze bludu
vznese duch v pravdy říš
zůstavě ve trudu
zemském svou prázdnou číš,
neboli zahyne,
rozpadne, rozplyne,
celý v nic klesne zpět
člověk, ten malosvět. –
Lituju vás. –
Vímť já a cítím to
v každém tom atómu,
z kterého složena
bytost je má,
nic že tu nezhyne.
Svazek jen pomine,
milion věčností,
na čas jimž spjato jest.
Volné pak částky ty
světem se rozletí
k proměně bez konce
u síle věčné.
Věčné jsou atómy
bez změny v útvarech,
útvary do času
v proměně pověčné,
na věky potrvá
každá má část.