Tu žít a snít měl vůli, – sudba tomu chtěla.
V ten čas, kdy mládež těžkou vazbu ducha
svým jarem procházela chudá, suchá –
zůstala duše jeho nepoutána, smělá. –
Z podání starých poznal dávnou země slávu –
před sebou viděl bídu svého rodu :
I zaplál v srdci ohněm pro svobodu, –
pozvedl v tichém koutku směle mladou hlavu,
počítal tajně řady věrných vlasti synů
i psal jim písně ze své duše vroucí,
které je měly nadchnout ku smělému činu
a svésti jednou k slávě nehynoucí. –