Anyja kertjében nyílnak, most is nyílnak
Szűkös kenyérhez számlálatlan rózsák - -
Az ő léptei már ki tudja mely
Titkos jövő tövisbozótját róják...
Vagy - hátha ő már boldog útra lépett,
Itt hagyja ezt a fojtó láp-vidéket.
Hátha ösvénye felkanyarodik,
Vér-gyűrűs jelző-fákat hagyva el:
Tetőre, mely ragyogóbb, emberibb.