Fagyva fekszik a természet
Halotti hó-leplében;
Élte s bája elenyészett,
Áll minden ér keblében;
De majd eljő vőlegénye
A hív tavasz tüzében,
És anyai érzeménye
Megint felforr erében;
S ezerforma életeket,
Örömöket és kedveket,
Kiknek magvok méhében,
Szülend ismét hevében.