Růže a lilie na hrobě květou,
Zborové andělští věnce jim pletou,
Růže se v lesku míle usmívá,
Slzou ji radostnou lilje zalývá.
Ticho po vůkolí – ticho i v háji,
Duchům lze tiše plesati v ráji.
Milenec s milenkou pod zemí dřímá –
Duše nad hvězdami duši objímá;
Tamo se raduje – tady co lkalo,
Leskne se pravdou tam – tady co lhalo,
Pravda jen tam se skví – nikdy tam klam,
Tam se ve víře – v lásce duch zhlíží,
Bohu se v ctnostech duše jen blíží –
Skvoucí je Věčnosti od věků chrám!
Tamo – ach! tamo se otvíra brána,
Kdy? Komu? víš, bude blaženost přána?!