To není malost víry, co se zdává
mi někdy tápáním: to víra vstává
a se rty semknutými pátrá, pátrá.
V té chvíli nížej hoří moje vatra,
leč nic mě nesklame: v tom dýmu, kouři
je zárodek očistných, nových bouří –
už záhy vzejde nový, čistší plam,
a já v něm znovu sebe překonám.