Tak šťastně žili jsme jak v keři ptáci,
když kolem hnízda těsná se jim květ,
nechť sivá hlava klonila se prací,
duch jásal přec: „Jak krásný je ten svět!“
Vždyť ze všad tak Tvé zářily mi oči,
že, kam jsem kročil, každý kvetl stvol,
a teď, ať kamo chce se hlava točí;
mé dítě, bez Tebe vše smutno kol!