Na konec hůlky dvě měl místo obou paží,
byl jako hračka již, jež čeká na závaží,
když kůže scvrkla se,
i ústa zamkla se.
Tak sedal na břehu, kam vynesli ho zrána,
tam potkala ho smrt a byla ulekána,
zřel jsem ji, přátelé.