Když lampa zpívala, my, silně ospalí,
kol stolu sedíce, jsme otce čekali.
Krb zvolna vychládal, a ztichla ulice,
skla kalných luceren se chvěla řinčíce,
jak větru nárazy se o ně opřely,
a blikal plamen jich, jak světla bludivá,
stín jejich po stěnách se kmital nesmělý,
jak v době půlnoční dav příšer chodívá.