Hledím v šeř tu přetajemnou,
v srdci stesk a tíhu mám.
Kdo že se mnou v noc tu temnou?
Nikdo – sám, jak vždy, jsem sám.
Od západu vítr vane
zvolna, vlhký, deště pln.
Zřím v krajině utýrané
zmítání se jeho vln.