Zřím oknem... V údolí kol bují všechno jarem,
tam slunce západ polévá kraj rudým žárem,
krev zlatou lije v němou dumu venkova;
a duše má se touhou palnou k dílu nítí,
kdy zří, jak z pahorku tam naproti se třpytí
ta hvězda míru – kovový kříž hřbitova!