Jde podzim, v kraje táhne zvolna,
stín jeho jde i duší mou.
Slyš, odněkud v tom píseň bolná
kol tiše rozlévá se tmou.
Jí naslouchám a u hlavy
vzpomínka jakás teskná šumí
– ó, čas, kdy jsme se rádi měli!
A v sny mé, vzpomínky a dumy
dál tiše kdosi osamělý
tu loudil nápěv dumavý
na viole d’amour.