„Pomstu chcem, ale pomstu břitkých dýk!
Setřete slzu s očí, s úst svých ryk,
bolestné vrásky se svého si čela,
k pokoře ústa pěkně nalaďte,
mysl ať pomsty v ňadrech čeká smělá.
Půjdeme tiše, jako bílý hrob,
pod pláštěm skryté pomsty ostré dýky;
s úsměvem ladným na rtech poklidných
sbrodíme v krvi nepřátelské šiky.
Nuž chopte dýk se sžíravých jak jed,
bolestné žáry v srdci skryjte v led.“