Posledním jsem již žoldnéřem,
posledním nástrojem hrozné moci.
Ve dne jdu vraždit a plížím se v noci,
úkladně číhám za keřem.
Srdce mám smutné však, těžké a ryzí.
Vzpomínám na domov, na svůj lid.
O proud mé krve jak dělí se cizí,
na své již půdě chtěl pánem bych být.