Vznítilo slunce svoji tvář,
to bylo podvečer k páté,
rozlilo tajemnou svou zář
kolem Tvé hlavinky zlaté;
ústečka vzdechla naposled,
naposled leskly se oči,
rtíček Tvůj chvěl se, bled a bled –
ach, jak mi hlava se točí!