Zde blouznil děvy o nebeském zraku,
Jenž mile kynul, jak květ violy...
Hned hodí se Vám do černého fraku
A lásky neskrotnými plápoly
Se moře jesti v hrozném u rozpaku,
Jak s dívkou mluviť, vyznať se jí z citů
A slíbať ústa jako z aksamitu!
A kolem oken v nejstkvostnějším státu
Jsa hotov juž k své lásky attentátu,
Ach! celé dny po dlažbě, jež se měkká
A pažiť květná zdá mu, sem tam těká.