Pak útěk – Zbislav – poslední můj boj,
hrot meče, jenž mne poranil a sklál –
vše hrnulo se jako plachý roj;
sen úmorný mne soužil dál a dál,
zjev za zjevem ze stínů povstával,
a když se přelud potácel a kácel,
zas vztyčil se a nazpátek se vracel.