Noc chladná, temná, oheň dohořívá
a slabé světlo pouze kolem hází
na starce pouště, nad nimiž tma zývá
ve stromů stín, jak nebetyčnou hrází
němou – a živou přec, z níž hudba divá
medvědů, vlků sem se časem nese
s dojemným oním šumem, tichým váním,
jež zní jak lesů věčným naříkáním –
pláč bytostí tajemných – v němém lese.