Však dlouho po mém žalostivém nářku,
když vyspěla jsem školou na čtenářku,
cos táhlo mě si přečíst s důvěrou,
čím onen klobouk byl as divotvorný?
Však četby výsledek byl pro mne sporný
a zklamána jsem byla Klicperou;
má dětská kritika se pohoršila,
že ve hře, kterou jsem si skvostnou snila,
vše kouzlo klobouku jen v tom se vidí,
jak o peníze šelma šelmu šidí.
I přála jsem si, aby tak to bylo:
Kdo divotvorný klobouk nasadil,
že se mu v hlavě světlo rozsvítilo,
jak by si nejmoudřeji poradil. –