Vstříc tobě jásáme, života zdroji, my ptáci,
svou písní nejkrašší, v které se ztrácí
i úzkost, i bázeň a jediný motiv jen svítí
a stále se vrací:
Ó, blaho lásky a žití!
Vlij v peruť nám sílu, ať vzlétáme k tobě vždy blíže,
nech kvést a zráti vše kolem,
ať země, kam padáme po letu, zem, jež nás víže,
je jediným bohatým stolem,
kde všecko se sytí a tísní,
ať celý jak vesmír, tvou prohřát jásavou bělí,
je jedinou písní!