To byla moje touha: Stvořit si
ze svých skromných, ale silných dnů
svou vlastní modrošedou legendu;
tak chtěl jsem v neznámosti žít,
být dlouhá léta tiše ponořen
v prosluněný, teskně blahý mír,
jenž sílí jako mnoholetý spánek
u nekonečného šumění
jasného a pokojného moře,
a šeptati si: V tom je moudrost,
sen slunným vánkem provívaný,
sen duše své i srdce povždy spát.