Té romantiky vůně létla
tak z nenadání duší mou.
Zas mluvím vážně. – Planou světla
a hudba zní a tváře žhnou.
A nechť to srdce stálo mé:
být u Vás, moje Salomé,
když zrak Váš duši uspává mi
a zapomnít dá starých ran –
Za jeden bouřný tanec s Vámi
rád hlavu dám jak svatý Jan!