Když nádherou té hvězdné noci jsem nejvíc svoje srdce zpil,
uchvácen citem nekonečným, já k němu takto promluvil:
„Jak bylo by to krásné, srdce, dnes touhou moci sešílet!
Až k hvězdám vzletět, v chladný vesmír, proletět celý širý svět!