Rci, milá sestro, v jakou asi dráhu
tě dále od těch časů život sved’?
Tys jistě stále žila v jiných blahu
a v službě té ti uvad’ mládí květ.
Nad skrání chorých, mrtvých, sebevrahů
se v nemocnicích třás’ tvůj bledý ret,
cos nocí v cizích mukách probděla
s tou tváří stárnoucího anděla!