Och, píseň klíčů tvých slyším jak vyzvánění,
když se svátostí jde kněz,
jdu do komory za tebou v snění,
kde vonívá ovoce, byliny sušené,
koření, sýr a uzené
a na jaře pod okny bez.
V tvých rukou veliká bílá vejce
jak šperky jsou,
a všechna jsi podobna čarodějce,
když s jitřní fanfárou
drůbeži, která vděčně krákoře,
své hnědé zrní sypeš na dvoře.