Tak od malička v továrně i doma
v morovém děvče žilo ovzduší.
Jí nikdy píseň nezachvěla rtoma,
tma pustá ulehla si na duši,
své hanby sobě ani nevědoma
jen toho bála se, že vyruší
ji dítě z práce, kdy jest nejvíc třeba,
i pro milého vydělávat chleba.