Dům celý tak byl plný zázraků,
že dech se tajil v prsou poutníkům,
však ani stopy nikde nebylo
po lidské duši, marně hledali,
a marně putovali budovou
ze síně v síň a všemi chodbami.
A hlad a žízeň trápily je též,
a kurky chleba, krůpěj nápojů
po celém hradě nenalézali.
Poušť zlatá zdálo se to sídlo jim,
jak na posměch ta byla nádhera.
Za číši vody, sousto pokrmu
ty perly, vzácné kameny a vše,
ty zlaté mísy, skvostné poháry
by byli dali! Mysl klesala
a srdce mřelo jim. Ký kouzelník
je v moci měl a z nich si tropil smích?