Vraťte se, zpomínky, teď zase ke mně,
je mi vás třeba, slza padá k oku –
a kdysi žila láska po mém boku?
A v uchu mém kdys tóny její zněly?
Vy, rtové moji, ste to pověděli,
vy, oči moje, ste to vyplakaly,
vy, ňadra moje, ste to vyvzdychaly!