Šedivý mrazík padl z rána již, –
přichází zima zase o krok blíž! –
Ach, zima, zima! Zas má uchystáno
pohádek tisíc šedá stařenka, –
dovednou rukou bude každé ráno
čarovné květy kreslit v okenka,
z křišťálu skvosty věšet na okapy,
po sněžných polích rolničkami zvonit,
na ledě s větrem o závod se honit – –
Ach, kvapí zima, blíž a blíže kvapí,
sněhové vločky do vlasů mi hází,
šedivý mrazík na srdce mi pad’. –
Po zimě možná jaro přijde snad,
květ pohubený mrazným dechem zkázy
pokvete opět. – Sladká naděje! –
Však jistě přijdou sněhy, závěje,
třeskutě mrazy, mlhy, plískanice,
dny kratičké a dlouhé večery. – –