A onen šašek! – kdo jen byl?
že osudně tak našeptával?
radosti oklamal a spil,
pak ve mžiku se propadával,
radosti přišel pokořit,
radosti opil a pak škrtil,
a zdá se, musil mocným být,
pod ledy mrtvoly jak drtil. –
Co pán tak myslí, pod horou
zachází slunce s pokorou.