Pak výše stoupal jsem až na hor samých čela
po úzkých pěšinách, jež zelený mech stlal,
k mnohému vrcholu, kde v půlkruhu se bělá
z dob dávných, pravěkých už porozpadlý val,
zkad dálných vyhlídek se otevírá vděk,
kde kámen obrostlý je metlicí a travou,
zde dlouho seděl jsem a zapadlý již věk
jsem nechal táhnouti a kroužit nad svou hlavou.