Noc pokročila. Spaní tvoje, matko,
je lehké tak, a vstáváváš vždy záhy,
když začnou hasnout hvězdy. Vzbuď mě, prosím,
kdyby snad spánek uklidnit chtěl trochu
tmou milosrdnou tesknost duše mojí
a žár mých víček... Vzbuď mě tedy, máti,
by Plancus a ti druzí nečekali...