Bez pod okny sem vůni sladkou nese
a máta voní, kvete reseda.
Hle, drahá žena moje pozvedne se
a ke klavíru tiše usedá.
Ty nevíš, příteli můj, co je kouzla
v té písni, kterou tiše zahrála...
Já poslouchám, mně s tváří slza sklouzla
a byl bych rozplakal se bezmála.