Igy zeng a menyekzősök rémdalja,
Az ifju azt borzadozva hallja;
De a mátka őket karon fogva
A vendégek sorjába vezeti,
És a csodálkozót mosolyogva
Nyájasan a tánczhoz készteti;
És vele sebesen
Csak ketten, kedvesen,
A rendeket követi.