Ejhle tam dva mráčky růžové
Skvělé, zlatorudé rámě své
Přes zapadající kouli pnuly,
Jakoby tam lásky anjelové
Slunce svaté vroucně obejmuli,
Prosíce, by ještě více
Blahoplodných lesků lilo
Na nebohé země líce,
By ji dále štítem světla krylo.
Marno! slunce níž se uchýlilo,
Teď se v černých vlnách potopilo.