Jdi vzhůru k věžím, jež sloní bledou
třpytí se do tmy, a tyrkys báně
mrtvý se potápí v mlhu šedou,
a přijdeš k oblačné zlaté bráně
neznámých zahrad, a v divné moci
octneš se šepotů, vzdechů, vůní,
zelených světel a kouzla noci.
Princezny bílé tam v tmavé tůni
rubíny topí – svá srdce těžká
bolestí plná, a modrých pávů
vějíři pyšnými zacloněná.
Utrhni sazaník; pohleď v trávu,
kde snivá ještěrka dosud mešká,
a zvedni světélka napršená:
přines mi talisman proti slzám.