Tu byly stopy dosud nesetřeny,
jak zůstavil je marš náš ondy k Moskvě:
silnice rozježděné, pole zrytá,
vesnice spálené a liduprázdné,
rozbité vozy, lafety a děla,
jichž černé oko dívalo se vzhůru,
zdechliny koní zpola ohlodané,
s nichž vrány vznesly s mrzutým se láním
a v pravo, v levo pláně, jenom pláně.
Dny byly svěží, slunce mdle se lesklo
a jinovatka obláčela stromy
a lehala nám do vousů a do řas,
když na svých tornistrách jsme v poli spali.