Co, když válka zkrvavená
Rozprostře svá křídla,
By života žídla
Zrádným kvapem vypila?
Když se zpírá potupená
Příroda jejímu vzteku:
Tu zní strastné naříkání
V ulekaném okolí,
Hrozné smrti svolávání;
Ta že v jistém oudolí,
Kde víc srdce nebolí,
Ubohé ty schlácholí.
Tu kde zhouba zhoubu stíhá,
Ukrutnost se míhá,
Řekni, kterak sobě
Počínáš v té době? –