Fogadd az újév első reggelén
E kézszorítást, régi jó barát!
Ez a kéz egyiké a tíz közűl,
Kik egykor oly vigan s gondatlanul
Látták az év intő fordúlatát,
S föl sem vevék az elkallott időt.
Ifjak valánk...! Emlékszel-é reá?
Nehány év csak... s régen volt az nagyon...
A szív nyomó érzése mondja ezt!
S többször megállt azóta a nap is,
Hogy nézze Gíbeonban a csatát...
Órák sulyát hordá a pillanat...
- Az ember most megvénül hirtelen!