Vyšli jsme, bouř stále více rostla,
brzy balvan našli jsme, jenž právě
přikrýt mohl otvor naší sluje.
Jménem Páně pozvedli jsme paže,
jménem Páně napjali vše svaly,
ale darmo, balvan přikovaný,
jak by vrostlý v půdu pevně trčel,
a z propasti vedle cosi znělo
jako ostrý smích, snad stékající
byl to déšť, já nevím, nechci soudit.