Zticha hrne se to stádo věrné,
mezi bílými též sem tam ovce černé,
hrnou se jak vlnky, trávu škubají,
hrnou se jak vlnky, jako potají.
„Durlidáj!... Durlidáj!...“ to vřele zní a vrčí;
„Durlidáj!... Durlidáj!...“ stráň naslouchá a mlčí –
pasák dudáček jde zvolna s ovcemi,
dolů strání jde a s melodiemi.