Sen dlouhý pominul a stál jsem v jitra jasu
na hoře vysoké a dole pode mnou
jsem město nesmírné zřel – město Života.
A k němu vedla cesta úzká, trnitá,
tou jenom přístup byl, kol všude propasť zela.
Však řek jsem: Půjdeš tam a budeš bojovat!
A k nebi v přísaze jsem ruce pozdvihl: