Zavítej k nám, božská ty Lado-Niólo,
ty písni vtělená, ty dcerko luzných snů;
zachvěj nám zpěv svých nocí, půvabná ty viólo,
jich odlesk bude nám teď slunkem jasných dnů.
Jedinká slza jen ať skropí zpěv ten můj,
jiskerka jen ať skane k ňader snivých dnu,
požárem zpěvů pak dokáže ctitel tvůj,
žes úsměvem všech mroucích bohů zlíbaná,
žes v rumech našich světů šťastně vykolíbaná! –