Mé dětství vzdálené, ztracené v polích cesty,
druhova pravice kde náhle zradila,
kde na křižovatkách zmatených mezi městy
jen píseň v duši mi své símě vsadila!
Ó hřmění života, jež blesků znameními
jsi nad horami východu vítězně svítalo
a jako práce spěch za zedmi továrními
svým rythmem odvěkým k sobě’s mne vítalo.