Jde bledá dál a líbá dokola,
ve větru chladném černý vlas jí vlá –
zemdlený vojín ve snu těchu hledá –
Den zítřejší! Hle, nad tebou smrt bledá!
„Já bdím!“ Hlas nikne, zvučí poznova,
krvavé růže jitro dochová.