Tak y Vitkov hledě na oděnce,
Připínaje zrádné k boku štěstí,
Vydobývá krásýcýho věnce;
Vítězství zas mylné na rozcestí
Ku věčnosti líbá podrobence,
V srdce Čechů Prusům cestu klestí;
Když smrt s otroctvím se k zbitým strojí,
Jako anděl Mladota tu stojí.