A přec dnes, proč oko sokolí
svůj jasný blankyt zachmuřuje maně –
snad mimovolně cos jej zabolí
a bolem ouží pozapadlé skráně?
Snad rána z boje krutá? – Nikoli!
Co rána tělesná je mysli mužné?
Ta mizí oprotiv těm ranám v duši,
jež rázem mysl nejpevnější zkruší,
jež nezahojí ani srdce družné.