Pomyslil jsem, oč jsem více,
plachý host,
druhů-hroznů v statisíce,
do směsice
planý skvost
vržen, sšlapán, v lisu ztracen,
abych mohl vzplát,
v lidstva číši světlu vrácen
diamanty hrát,
věčně plát; –
vím, že, hrozen sešlapaný, dál se budu vděčně smát!