Snů mladých vůně prchala vždy více,
až rozkoš moje změnila se v žal;
zlý oráč čas mi tajně zbrázdil líce
a v temnou kštici bílé jíní svál,
a když jsem naposledy v jarní vnadě
zpěv ptáků slyšel v opuštěném sadě,
jak nářek mi ten švehol vyzníval.