Již prchla Vesna, svadly všechny květy
a klesly na tvář zemi ledové,
a jejich pel s tím bídným prachem splynul,
jak úsměv se slzou – se slzou zpěv.
Kraj vůkolní se zdál, jak sen by velký dřímal,
za zvuku nápěvu, jejž vichr nad ním hřímal.