Náhle zavzní pokřik divý:
„Cizí duch tu mezi námi!“
Na kozáka vše se řítí, –
bůh mu budiž milostiv!
Ale kozák okem svítí,
neleká se jaktěživ! –
„Zatočím já divně s vámi!“
pěstí mává kolkolem.
„Dokážu vám, že jsem posud
starým, šedým sokolem!“ –
Sousedka mu šeptem praví:
„Prchni, prchni! Krutý osud
zastihne tě dojista.
Nejstrašnější věru muka
peklo tobě přichystá!“ –
Soptí rychtář rudohlavý,
všechno bouří, hučí, víří,
šumí křídla netopýří, –
nechvěje se ta tvá ruka
starý, šedý kozáku? –
Z nenadání někde v dáli
zapěl kohout. – V divém spěchu
chasa ďáblů s černé skály
mizí v hustém oblaku.
Rychtář hrozí na útěku,
zuby cení v marném vzteku,
soptí, volá: „Pamatuj,
na tvých zádech bez oddechu
bude tančit bičík můj!“ –