Ó, ctižádosti budovatelů!
Jak pres hroby výše by mířila
a lidství velkého toužila po údělu,
jak touhy bys do činů zvířila,
vysíláš mravenců mračna, svou pýchu, svou sílu
se prokousat pevně od zmatků k řádu a k dílu,
tož od hrobů k životům novým,
by mezi zrozením a smrtí
krásnějším lidstvím mohlas člověka
v den zítřejší korunovat.