Ve vášni temně zářící
se potkaly jich tmavé zraky,
jak hvězdy skvělé nad oblaky,
proud jisker kolem sršící. –
A dlouho žena spanilá,
jak trvala by v těžkém snění,
na smělce zřela v udivení.
Pak s pýchou v oku pravila:
„Ty na mne hledíš bez obavy?
Zda nelituješ vlastní hlavy?“ –
A oko svoje sklopila.