Tenkráte naposled výslovným hlasem
Vyvolal: „Jan, Jan, Jan, za chrta dán!“
Potom již nebyl až do časů dnešních
Slyšán, ni smrtelným okem vidán.
Bezpečně sousedé vodu teď váží,
Bezpečně máčejí konopě, len;
Zvon zmizel na věky; nikdy ho žádný
Nevydá na světlo ze studně ven! –