Jeho prst si s lesklým šperkem hraje
a zrak často do klína se smeká
na ty lesky, pýchou plápolaje.
Ztajila mu tráva sadu měkká
kroky chodce teskného, jenž za ním
v otevřené brance nyní stanul.
Hoch se bavil dále sněním, hraním,
i zpěv přitlumený se rtů svanul: