Pohádky se ozvou ze rtů babiččiných,
staré zvěsti bude vypravovat děd
o lidech dřív velkých, malých teď a líných,
snášejících chabě nával různých běd...
Kéž by děd byl silen, aby vlastem k štěstí
rubal nepřátele, jak to dubu klestí,
vždyť z jich tygřích očí, z tváří jejich siných
vždy se na vlast sype hrůzy dravčí jed!