I jahodí v příštího plodu tuše
se chví, jak Dryada, ta stromů duše,
by tkla se jeho lemem svojí řízy.
Jak paprsk vever mihne se a mizí,
zem duní, mech se čeří, kapraď kývá,
tu datel ťuká a drozd jinde zpívá;
ó Majo dobrá, měkká, velká, snivá!