Té doby, loupeží a hnusných vražed plné
jen smutný pomník zbyl – tož zpustošená zem,
jež ústy trosek svých dnes ještě zhoubci klne,
a hledí k Severu jen s pomsty zápalem.
„Vae victis!“ Vítěze však bídnější los čekal,
neb přemožen kdo nes, zas zítra pánem byl,
a koho smrtelně se ve úkrytu lekal,
dá šelmám arény teď chladně za podíl.