Tys nechala mne v půli cesty stát,
to cítí s bolem hruď...
Šlas za tím, jenž Ti kynul z dálné výše,
jenž pít Ti dává z jiné, plné číše,
jenž víc Ti může blaženosti dát...
Však proto neuzříš mne na ústupu
a neuslyšíš z rtů mých: „Sbohem buď!“