Minula mladost má. Minula láska má. Je přec možno z jich klatby
do země vejíti nové, pod jasný sluneční štít,
kde sen by jen prstí byl dobrou a kde čin ve zrání slád’ by,
se vším, co moudrost tvá vede v jednotu tajemnou, slit,
– můj Bože, je možno přec žít?!