Sotva rozvilo se kouzlo naděje,
plno snů a touhy, plno blahých zdání,
život zlostný se jen zasměje,
nahé trny své do vábných vidin vhání,
hubí, ničí je a trhá,
dravým větrům v náruč vrhá –
když je ale rozvál na vše strany
pospěch větrů nevítaný,
naděje ve zkázu nevěří,
v šeré dáli světlem těkavým se zvedne,
lehce jenom setmí se a sešeří,
plnost barev tratí, plachým stínem bledne.