Tak Bramimonda králi pravila
a k srdci hlavu jeho přitiskla
a kropila ji vřele slzami.
V tom zaslyšela kroky za sebou,
a v lesku věčně krásných, svatých kvězd
se zjevil Karel v celé velebě:
stál s obnaženým mečem ohromným,
s tím mečem, který za den třicetkrát
vždy barvu svého lesk proměnil.