Jindy varoval se Bolín druhů,
Život vedl smutný, zavřelý,
Maje bol a trud na zřeteli,
Co počínal, nic mu nešlo k duhu.
Více majetnosti nežli dluhů,
Nic nezdílel s svými přátely,
A když ples mu zjasnil oučelí,
Štítil objevit se v bratrů kruhu.
Nyní jaková s Bolínem změna?
V líce vrátily se úsměchy!
Z milé stala se legalní žena,
Kolem rtů mu nyní hrají smíchy;
V sňatku našel blahé útěchy;
Není již to mládec smutný, tichý,