Zahrady milované, tajuplné, tiché,
kde sotva slyšitelný krok se stává básní,
kde sladký Amor pláče s usměvavou Psyché
a štkají milenci pod smrků šerou třásní,
kde listí padající divné zvěsti šeptá,
stráň se zámkem a chrámy kouzlo křivek leptá
v oblohy modrost jako přiblížené břehy moří,
obětní srdce na keřích jak lampy hoří!