A byla. Což někdy ďáblu šprým sklap’?
Hvězdičky prokoukly z mraku stem oček,
hle, hradem harcuje stotisíc bab,
jim v patách stotisíc rezavých koček.
Pane Rucký sem, pane Kašpar tam,
horší jde zlo po zlu,
vy v těch babách a v těch kočkách
na ohnivém kozlu.