A jak smrt bych se sebe byl setřás’,
Vzdechl jsem a skočil z postele.
Po bouřce, zuřivší v noci,
Kde jsem toho snu byl spoután mocí,
Svítil den zas vesele.
A pokleknuv nemeškal jsem
Bohu na nebesích přísahat,
Že já nikdy, jakživ nikdy nechci
Hýřičem se stát!