Nad čela mramor v zenit vlasů eben
noc střela – dračí peruť černošatou
a kaskadami padal v ňader hřeben
a v boky, smědou líbaje se s patou –
tu Sirény zpěv byl by nepotřeben
i pohled Medusy – kdo zřel ji, svatou
juž láskou vzplál a hled jen topí
v plod bílých prs – vln chvosty – světla snopy.