V arkýři starém a gotickém visí
v poboční lodi klášterního dómu,
jí sousedem vyzáblý mnich a lysý,
ji budí ze sna větve starých stromů,
jež klepou v okna, na nichž světců rysy
se nítí v gloriolu v barev lomu:
tam visí klidně v mystické své kráse
a stejně kouzedlně usmívá se
do šeptu modlitby i varhan hromu.