„Zrak můj ze Stadické dědiny
Do Lechické sahá krajiny
K nivám šťastným nízké Krušvice.
I tam oráč od své radlice
Z rodu rolnického, z nízké chyže
Vstoupí na skvoucí stol Piast kníže.
Tamo kde se Goplo rozprostírá,
Nad břehy se národ k sněmu sbírá,
Tam hle! pokřik lidu svobodného
Piasta provolává hostinného
Knížetem a Lechův náčelníkem,
Hrdých Popelovců náhradníkem,
Kteří proti hostinnému právu
Knížecí svou postavili hlavu: