Den celý vladař chmurně mračí čelo,
pak promluvil, co v duši jeho vřelo:
„Nuž měj si, panno, svého ženicha!
Sám s ním tě spojím ve objetí sladkém, –
smrt v popravišti tobě bude sňatkem,
ať srdce tvé víc po něm nevzdychá!
Však potupy a hany
bych pomstě průchod dal, – mám zákon na křesťany!“