Hősöm szökése nem vészes kaland volt;
Ő szárazon ment, s elment szárazon.
Ábrándozó bár, mégsem oly bolond volt,
Hogy vízbe szökjék hűvös tavaszon;
Várt alkalomra, mindent jól kigondolt,
Kijátszta a határőrt ravaszon,
S több szenvedés közt bár, mint ő remélte,
Szép május elsején Milánt elérte.