Ó sladká cesto, ó slastný sestupe k lidskému teplu, k chatám, jež dýmají v podvečer!
Jak, zde dole, krásná byla jsi krásou
všeho, co ze své vyrůstá půdy a šťastno v ní žije!
Jak dovedlas říci životu: jsem celičká tvá,
a klesnout mu kolem šíje!
Jak bez bázně byla jsi blahem, jak pokorou líbezná,
ty dobrá, drahá bytosti, jež v tísícihlasou
bídu melancholie
nesla jsi úsměv jak štědrou minci!