A ten výdech jarní noci
a ty zvuky hudby z dáli
a ty ohně na všech vrších
a ty věnce létající
zdály se mu drzým vzdorem
proti mravu, proti kázni,
vzpourou hmoty proti duchu,
triumfem nad trýzní těla,
nad žaltářem, nad růžencem,
nad zvony a kaditelnou.
„Třeba čelit hmotě,“ pravil,
„která škraboškou je ďábla,
 třeba žalmů, zbožných písní
slavným plesným hlaholením
jásot hmoty přehlušiti!“