Tak nenápadně, skromně ležíš tady,
že sterých chodců kroky tebe minou
a steré zraky zbloudí v stranu jinou.
A přece jsi tak krásná, plná vnady!
Já nad tebou jsem dlouho – dlouho stál
a v duchu div jsem neklnul té době,
jež velela mi jíti zase dál – – –