To víno z minulého roku,
jež uzamčeno v klínu země
v dužinách okovaných sudů –
to bouří vždy a zakalí se
a bije v stěny věznic svojich,
když nahoře pod března teplem
na osluněném svahu vinic
vyhání réva mladé lístky
a drobné úponky své vzpíná
jak filigránské prsty, toužíc
se zachytit a povznést, vzhoupnout...