Já zatím státi budu stranou
a pečlivě se dívat kolem,
tou nivou záštím udupanou,
tím kamení tak plným polem,
zda jeseně by v okrasu
květ aspoň jeden netrysk’ z půdy,
bych utrh’ jej a slední, chudý
jej tobě vpletl do vlasů!