Vztyčil se jak Perun v mracích,
když k tětivě klade šípy
a jak posly po oblacích
blýskavice rudé sýlá.
Perunovi, vládci nebe,
vyrovná se lepým šatem.
Je to dlouhá říza bílá,
jejíž lem a zpodní cípy
protkávány zdobně zlatem.
Ještě pohled’ kolem sebe.
Tisícové kolem stáli.
A když ztichlo vše, že v dáli
slyšet možno sedmihláska,
zahovořil těmi slovy: