Den splynul v noc –
Vod černá bezdna bouřně se dmou
a labuť pluje vírem a tmou;
jak lupen plyne v neznámou dál,
až náhle východ růženě vzplál.
Zpod mračen obrys břevna se kmit’ –
dvě nohy na něm přibité zřít;
ty nohy dvě do vírů svítí, svítí, svítí –
k nim labuť se bleskem řítí,
až zachvátí je perutí –
Ó čarovný zpěv labutí!