Pak zhaslo to všecko, v bělostnou přešlo mlhu,
jíž hedbávné řasy táhly se do daleka...
Cos v mlze se hnulo, nějaký předmět bílý
plul, přilétal vzduchem, zastavil blízko před ním...
Zřel postavu štíhlou v bělostné, dlouhé říze,
zřel obličej bledý s očima blankytnýma,
zřel obláček vlasů žlutavých jak lnu vlákna.
Zjev přistoupil blíž... dvě paže jej obejmuly,
dvou retů dech teplý ovanul jeho čelo – –