Teď, kdy z ticha jeseň dýchá
mlhy svoje plné zlata
v jíním bílá strnišťata
a ta pole zoraná –
duši moji nejvíc vábí
babí leto do hedvábí,
jež svou sítí obepíná
pod mezí, kde tmí se hlína
– teplé hnízdo skřivana!