A když zlato matka nese,
dítě se tu na ni třese,
třese a žalostně pláče:
„„Mama, mama! ach, ach, mama!““
chytajíc ji ručinkama.
„Mlč, synáčku! mlč, mlč, hochu!
počkej jenom ještě trochu.“
A k dítěti se nakloní,
a do klína rukou sáhne,
dva peníze ven vytáhne,
o peníz penízem zvoní:
„Hle hleď, co to má maminka!
cin cin! slyšíš, jak to cinká?“
Avšak dítě stále pláče –
jí radostí srdce skáče.