Ne, nejsi tu, a přec tě vidím všude,
mám k tobě jít? Ach, vázne v chůzi krok,
to listí všechno žluté je a rudé,
a duší táhne tolik smutných slok.
A u tebe? Já zastavím se chvíli
a vzrušena snad půjdu mlhou zpět,
a srdce krutě sevře mi, můj milý, –
ten svět.