Zaklínám tě v slzách! Vyslyš prosbu vroucí!
Jinak promění se trůn tvůj zlatý pro mne
v místo temných stesků, v muky prestol žhoucí!
Slyšeti tu budu vzdechy srdcelomné
soukmenovců mroucích, jejich kletby, stony –
A ta koruna – – jak těžka mojí skráni! –
visí na ní trpkých slzí miliony,
tíhou vyčitek mi čelo k zemi sklání...