S Bohem buď, má drahá Krusko!
Přestaň hořce kvíleti!
Též i mně jest v prsou úzko,
Žel mi bude v zápětí;
V okamžení však, hleď! dolů
Jak sem s vrchu se snesl,
An sem pro prudkost tvých bolů
Lík ti mocný přinesl.““