Prudký Vitkov na spanilé děti
V běhu vítězství se rozpomíná,
Spatřiv do hor Prusy zacházeti
Křičí: „Pohan nevinnosti spíná!“
Nemoha se zlostí udržeti
Větří, chasa věrná ouzkem sýná,
Jakby měla uprchnouti z světa,
Kroky stíhá horlícýho kmeta.