Se stromů listí spadalo již na zem.
Kraj změnil se a spustnul téměř rázem.
Pták hnízdo opustil a zalét v dáli
a černá zem tam, kde dřív květy plály...
Mrak tmavý nad hlavou mi klidně dřímá –
a marně vítr perutěma svýma
jej rozhání... Jak pevná stojí skála...
Zem zachmuřená jest, ni jedna malá
jiskerka v tmu tu hroznou nezasvitne.
Zem hrobem jest, bez všaké zdoby třpytné...