A Karel mlčel, po pohřbu však děl:
„Ty, Blanciflóro, nejsi upřímná.
Chceš v samotě žít, světa daleko?
Že učiníš tak na čas, věřím ti,
však vím, že v srdci chováš úmysl
se opět vdát a netázat se mne,
já vím, že v duši sladký chováš sen
o lásce blažené. Nuž, zapíráš?“