Domluvil, skryl meče pevně kuté,
k synu jde a zří, co v bdělé snaze
vytvořil v té mistra chvíli kruté,
však co zhléd’, že couvá, na obraze?
Vlastní vidí tvář a hlavu věsí:
„Ustaň, synu, obraz tvůj mě děsí!