Zdálo se mi, že jsem růží
Z lůna země procitnoucí
U potůčku chladného;
Vlnky pode mnou spějící,
Nebe nade mnou se pnoucí
Poskytly snu vnadného.
Vlažících zefýrů vání
Sem a tam mě houpalo,
I u vln se kolébání
Listí mé se koupalo. –
Noční kdy mě závoj skryl,
Tu na srdci své milenky
Vonné budil jsem zpomněnky;
Ó, bych věčně růží byl!