že takto by se mu loučilo,
toť hroznější nad každý žel.
Vsak že by tak strašně to skončilo,
to netušil, nevěděl...
Že takto naplnit otec dal
svou horkou nenávist,
a na ten květ samoty, jenž čist,
že by ho pohledal,
svůj podpatek zdvih’ a vyčíhat
dal svými žoldnéři
a jako Istný se připlížil had,
zda člověk uvěří?
A uvěří ten-li, zda tíži vin
uvěřit může vlastní syn?