Az embert, ki kebelében
Soha tiszta szerelem
Nem fogamszik, bár fejében
Sok az ész és értelem;
Ki a vallást s jámborságot
Gúnyolja s megneveti,
Az erkölcsöt s igazságot
S hazáját nem szereti,
Az oly embert kerűlni kell:
Mert élete poklot lehel;
Mert méreg foly erében,
S egy ördög ül szivében.