Ne szóljon a multról! - Szerettem
Tán egykor önt; megengedem.
De a ki válni tud, felejt is;
Igy esik ez meg rendesen.
Álmodni?... Ah, milyen nevetség!
Biz’ én semmit sem álmodom.
Kábult fővel fekszem le reggel
És délig alszom, asszonyom!