Dnes, zdá se, stůně trochu povážlivě,
a blátem její zlatá říza tmí se,
jí všední, co se míhá v žití nivě,
chce duchů krmi na mystické míse,
ten loká předrážděná chtivě, divě,
v sled stačí jí – co psáno v časopise!
A schoulená se chvěje zimomřivě,
řve banalně – a při tom nezardí se.