Zvolna krásný večer padá do chotárků,
blankyt sype hvězdy do bystřin a jarků;
a když tichý večer v plnou noc se mění,
vínem vše a bázní spito na Zvoleni.
Spánek víže oči, obletuje hlavy –
hoj, netuší žádná, co tři vatry praví:
s Čertovice volá bílá vatra v dálky:
„Nepřítel se blíží – za pás samopalky!“
Žlutá vatra volá se skal na Ďumbíře:
„Hor sa junač! na zboj otčině i víře!“
Rudá vatra volá se Královy Hole:
„Ke mně, chlapci, ke mně – havrani juž dole!“...