Teles vesel toče palců mlýnkem
hostí pány ohnivým dnes vínkem,
při němž v hlavě hraběcího panství
nový nález se jak jiskra kmit’:
„Pane Teles, jak pak o občanství
nechtěl byste se tu pokusit?
Kupte si ty zídky, stojí za to,
nu však víte, nesou ryzí zlato...
Přimluvím se za vás ve výboru,
by věc hladce vyšla, beze sporu.
Mám snad ještě slovo bývalé,
rcete přece, pane Kývale!“
„Inu kupte – –“ Kýval kývne zas –
„já, což já, nu já to podepíši...“
a již přípitek v zdar jizbou třás’,
číše zvoní s Telesovou číší.