„Vstaň, příteli můj,
A se nestrachuj,“
Filosofovo
Laskavé zní slovo:
„Podlé správy přírodní
Všickni lidé rození jsme králové,
Samostatní, plnomocní, svobodní.
Neboť,“ dovozuje dál
Posadil se na pařez,
„Neboť, pravím, příteli můj, věz,
Adam již byl první král:
Všickni tedy stejného jsme původu;
Neboť všickni jeho jsme potomkové.
Nejen tedy já, i ty,
Sousede pracovitý,
Z královského pocházíš rodu.
Kdybys mohl sám na sebe zříti,
Bryle ty by musely tě přesvědčiti,
Přirozenou že i hlava tvá
Korunou opatřená.
Všickni lidé v každé době
Byli jsou a budou rovni sobě.
Nikdo nemá práva, jiným panovati;
Každý sám nad mnohem nebo málem
Svým jest pánem, svým jest králem.
Poddaným se nikdo nesmí jmenovati.
Svoboda jest naše vlastnost přirozená,
Ve svobodě zakládá se lidstva cena.
Pročež svoboda buď zdráva,
Svobodné jen obci sláva!“