Zda byla to, zklamaný muži, žena, jež žila kdys dávno,
snad silná, smyslná Fryna s mocnými kyčly a stehny,
s šťávami prosáklým lůnem, s hrdlem, jež v rozkoši chroptí,
žena, jež slastí se svíjí, v rozkoši křečech až kňučí?
Nebo snad Salome vilná, prut ohebný, perversně mlsná,
s drobnými, ostrými zoubky kousavě líbající,
chlípící přesládlou krví na tenkých, špičatých prstech,
zároveň žhavá a chladná,
zároveň ssavá a zrádná,
záhadně krutá a sladká, rozmarná nekonečně?