Tak žitím jde jak ptáče siré.
A jen když přijde neděle,
do přírody si vyjde širé,
v slunečním jasu zardělé.
Tu volno jí v tom čistém vzduchu,
ve stínu stromů, ptactva ruchu,
a k večeru, než pod svůj krov
se vrátí, zajde na hřbitov.