Je starcem již, a hrá jen podle sluchu,
not jakživ neznal, a jak mistr přec
tón vykouzlí, jenž ladně plyne k uchu,
že řekl bys – to tvoří umělec!
Třikráte v témdnu v naší krčmě hraje,
přichází večer, jak se sešeří,
a v jizby kout se zticha ubíraje
za klavír sedá v temno u dveří.
Jak duch se vhoupne, nikdo o něm neví,
až „Prodaná“ kol zavzní pojednou
a hostům příchod neznámého zjeví –
tu oči všech se k němu pozvednou...