Všech nevázaných kvítků, kteří byli
postrachem slušných lidí celých Athen,
byl výkvětem a hlavou Polemon.
Dne nebylo, by nešli na agoru
a netropili žert svůj z pilných ševců,
již v potu tváří robili svá díla
v chladivém stínu dlouhých podloubí;
by nerušili soudů chod a vážnost
posměšných poznámek svých pustým rojem
matouce žalobce i obviněné
v jich vývodech i sporu líčení;
by nezjevili v hromadách se lidu,
kde věci obce byly přetřásány,
a vpadajíce v řečnických vojsk čety
je v zmatek obraceli vtipy svými
ku hněvu rozšafných všech občanů;
by v divadle s míst svojich na jeviště
poznámky nevolali hře i hercům,
je občanskými jmény jmenujíce,
čímž ovšem značně trpěl dojem hry.