Podzimní večery již na město se kladou
a mlhy děsí šerou barrikadou. –
Mé duše sestro, v nás však jaro zpívá,
nám vzchází den, kde jiným snad se stmívá,
a v srdci mém se písně rozchvěly.
A kvetou moje sny jak listí po alejích,
ve stínu chřadnutí rty blouzní o nadějích
teplými pocely. –