És végre hogy megindol haragja,
Kemén’ beszéddel kezd szólni azoknak,
Rettenetesképpen megriasztja,
Ki miatt teljességgel elbággyadnak.
Hogy mertek, úgymond, ez ellen zúgódni?
Azkit én kentem az királyságra,
És királyi pálcát én adtam néki,
Az én szent hegyemre, az Sionra.