Stírají ji v ječmenisku,
bude z něho málo zisku,
stírají ji se všech klasů
do bídy a do zlých časů,
ať stebélko vyzrá hluše,
ať se seschne zrno v pluše,
a je smutna v těle duše.
Na své pole rosu vzatou
rosu modrou, duhovatou
vykropí, by rostlo v divu
nejvýš klasem nad vši nivu.
Čarodějky v kouzel noci
užívají svojí moci
od dědiny k dědině
po královské rovině;
přes dvorky a přes chalupy
s plachetkami hupy, hupy
k lazu míří, místu sněmu
netopýří jejich let.
Proti jejich kouzlu všemu
srstková jen chrání snět.