Ráno přijde horská víla,
vábná dcera Perunova,
kterou Bába porodila
přivinouc se k bohu hrudí;
zahovoří tichá slova,
v kterých kypí tajná síla
a vše letmo k žití budí.
Sotva kmitne úsvit sivý,
již jí ptáci šveholiví
zazpívají s hebkých ramen.
S laňkou kolouch luční pramen
opouští a spěchá za ní
v lesa hloub, kde jemnou dlaní
našedlou srst jejich hladí;
pak dál spěje v lesa hloubi,
kde si medvěd líné klouby
protahuje a kde mladí
chutný med se mlsat učí.