Ta dlouhá chvíle! I můj humor hyne.
A nektaru jsem pět již vypil šálků.
Ten Zeyer zas už pryč je! K hvězdě jiné
kams odletěl dnes, nevím, v jakou dálku.
A s Čechem též nic není! Vždy mě mine,
jak chtěl bych rukopis neb vléc ho k špalku...
A u nás dole! Hrom tvůj, Hospodine!
Mne sama nejvíc mrzí to, věř, Hálku!