Jsem nešťasten, kdy kypré tílko Vaše
je všech mých představ hrdý král,
kdy myšlénka má ňadra oblétá Vám plaše –
však líbat smím jen ručky sval.
Ke mně-li vzhlednete Vašeho u podnoží,
květ žárný v tvář mi vášeň rozpoloží –
leč vše to – vše to mizí,
když hrdé Vaše rty bezmocně pýcha složí,
a – bonbon berou z ruky cizí!