Byl jednou jeden velekněz,
čněl slávou takřka do nebes,
za zdobu lidstva cizina,
za světce vlastní otčina
jej prohlásily. Štědře sil,
co čet a sám si vymyslil
po zemi své i po světě
o morálce a osvětě,
o cti a pravdě vítězné,
o důslednosti železné
a řekněm krátce: těchto „o“
by mohlo býti sto a sto
a všecka nesla ssebou vzlet,
že právem kořil se jim svět.