Pyramidy na obzoru v zrak můj ráno šlehly,
večer pak jsme unaveni pod nimi si lehli.
Tucha hrobu ovála nás v dlouhé tiché noci,
z rána děti Beduinů k nám se v shluku sběhly.
Před polednem odtáhli jsme – ale pyramidy
jak náš příchod, sen i odchod okem věků střehly.
Dál jsme jeli zadumáni, jenom v srdce hloub se
vbodávaly mizící jich na obzoru jehly.