Chutně chodě
Bystrým krokem
Pozdní poutník v pustém lese
K milému se domu nese.
Bečíc tíhnou k stáji ovce;
Jdou i skotu čelatého
Hladká stáda bučíce,
Zvyklé chlévy plníce.
S mandeli do stodoly vůz se klátí,
Mnohokvětý na snopech věnec leží,
Ryčný mladý ženců lid k tanci běží.
Ticho, pusto na náměstí.
K tovaryské světla záři
Sedá čeleď jasné tváři.
Brána skřipíc zavírá se,
Země mrakem obstírá se;
Měšťana však nezatrudí
Černá noc,
Ješto zlocha strašně budí:
Bdějíť práva na pomoc.
Řáde svatý, synu nebe
Požehnaný, skrze tebe
Zvolně, lehce, chutně pojí
Své se k svému, města stojí,
Z lesů vyšli spolku chtiví,
Nespoleční lidé diví.
Ty i mezi lidské stavy
Uvodil jsi tiché mravy.
Tebou dražší svazek spiatý
K vlasti milé podnět svatý!
Tisíc ruk se hýbe v píli
U veselém spojení,
Zjevují se tajné síly
Skrze vroucí snažení.
Pod svobody drahou stráží
Mistr i chasník pracuje,
Každý svým se místem blaží,
Posměvači zdoruje.
Práceť krása obecenství,
Požehnání občana,
Ctí-li krále důstojenství,
Ctí svá pilnost měšťana.
Míre milý,
Shodo sladká,
Panuj, panuj
Míle městu tomuto!
Kéž dne toho nezasvítá,
Anť by vojny láje lítá
Vztekle v tyto tiché doly
Vrhla sebe,
Anby nebe
Na hvězdném se stkvěje polu
Milostně,
Ohnivělo od plápolu
Měst a dědin žalostně.