V roh zadul stříbrný. Viz! v kole šírém
kraj rozvlnil se davů mračných vírem,
bouř postav hrdinských se valí blíže
a nad ten příboj bohatýrstva šerý
pnou korouhví se půlměsíce, kříže,
v něm kmitají se meče, přilby s péry
a brnění – Toť chaos různé zbroje,
směs plemen různotvárná, různohlasá,
jak by sem spěly všechny reků voje,
jež hřměly zpěvem Ariosta, Tassa,
i Karel báje se svým chrabrým lidem
i dav, jenž cválal za mohutným Cidem.
A kovem blýskají ty spousty temné,
tak jakby do ztrhaných mraků burných
svit luny sypal svoje lesky jemné
a stříbřil cípy, třásně mlžin chmurných.