Já nevím, páni – – sami dobře víte,
já nepřistoup jsem s velkou horlivostí
k té věci, jíž jste ráčili se podjat – –
a dneska ještě dost mám obav v duši:
Hle, volený král náš je přec jen dítě – –
let třiadvacet – – v takém věku, páni,
i rozum ještě nevidívá jasně – –
i ruka potřebné dost síly nemá – –
A kdybych v tom se klamal, co dím nyní,
tvář jeho nezkvetla by právě štěstím,
však vráskami by musila ji halit
myšlenka věcí příštích – – Chacha, chacha!