Itt a remény, hit, ábránd ritka perce,
Midőn kételyre minden fül siket.
Csak a dóm égre küzdő száz jegece
Marad magaslatán nyugodt s hideg,
Mikéntha szólna: űzd csak, űzd te messze,
Szegény nép, álmodat, míg tart hited;
Sok ily izgalmas órát értem én,
Tudom, hogy hervad el majd e remény!