Jako hřbitov dávné minulosti,
na němž pouze v noci duchové
střežíce svých těl setlelé kosti
stanou ještě v tiši hrobové,
tak mým zrakům v podvečerním přítmí
plný smutku kraj se jevil v hled,
až i jakés tajné bázně cit mi
ve prsou svou peruť zvolna zved.