Až s tvým hebkým vlasem bude májový si větřík hrávat, 
až ti bude v krásná ústa jemné políbení dávat,
až ti bude u tvých nohou modrá nezabudka zkvétat,
až ti bude zamyšlená v těšném zpěvu ptactva státi:
pomysli si na ty časy, v nichž jsme žili blahou chvíli,
když jsem líce ke tvým chýlil, jak se tráva k proudu chýlí;
pomysli si, jak jsem v soumrak šťasten blíže tebe sedal,
ve tvém oku zhojných léků pro choré své srdce hledal;
pomysli si, že to tiché, snivé větru šepotání
myšlénka je těkající ve tvou blíži v milování. –