Já věděl o něm, že rád pije.
Já také znal, že před lety
v sad vlastenecké poesie
a krasoumné osvěty
pro slávu drahé otčiny
zasadil mnohý vzácný květ,
i sbírku vlastních novelet
i přeložených z polštiny.
Redaktor mnohý chvěl se kdysi
před jeho básní záplavou,
před strašlivými rukopisy
a tragédií krvavou –
leč poeta ten brzy nechal
všech básní, zbytečných těch tret
a kamsi na náš venkov spěchal,
jej vzdělávat a povznášet –
leč tak, že před velkými padal
a o nich vzletné články psával
a menším podle chuti nadal
– a v příštím čísle odvolával.
V svém okolí tak z chudé nicky
na kapacitu záhy rost’
a směr pak změniv politický
i slavnou měl už budoucnost
– jsouť v světě divné věci možny –
až náhle na povel snad vyšší
aféra jakás u záložny
jej na rok vrhla do zátiší.