Ať Hospodin k nám tvrdě mluvil,
ať nepřišel nám často vděk,
On mnohý věnec přec nám uvil,
když z růží ne, tož z fialek.
A proto píseň vděčných stonů
kéž zašumí kol po Sionu
a nechť bolí kříže a soužení tlak –
jen vzhůru zrak!