„Na zdar!“ zvolal čelný dobrodruh.
„Pochválen buď Ježíš Pán a Bůh,“
odvětil mu stříbrovlasý kmet,
a již hýbal příchozím se ret;
za druhem druh vypravoval,
jako prý svět se přemudroval.
„V městech máme stálé zábavy,
neznají tam lidé únavy;
v neděli a v každý svátek,
ve všední den, ba i v pátek
hrává aspoň kolovrátek.
Tam lid od rána až do noci
nedává se ničím přemoci;
a zas od večera do rána
kde kdo statně hrá si na pána;
muž i žena, i to malé robě
jí a pije, všeho přeje sobě.
Jinde nová doba bujně kvete,
vás tu ještě smutný pravěk hněte.
Vzchopte se a novým proudem plujte,
blaho sobě odhodlaně kujte!“