Blesk jsem vyzval k poručení tvému;
Ten pak zabil juna i nevěstu.
Věz, že nelze poslu klikatému
V prudkém letu klestit rovnou cestu.
Vždyť to není první obět tvojí
Vášní, milý Jene, usmrcená;
Na těla si zpomeň v krutém boji
Palcátem tvým druhdy rozdrcená! –
Nuže hleď, již oheň udušen –
Hustý dým se z černých rumů valí,
Opět svítí jasný, jarní den,
Jen že kouř nám skvělý blankyt kalí!
Neb snad nyní, dušinko má drahá,
Chtě být vesel, velíš aby zase,
Jako slavná Roma v dávném čase
Na žádost Nérona, celá Praha
V záři tisíc ohňů zaskvěla se –?
Stane se to vedlé tvé líbosti,
Praha chová v krovích dřeva dosti!