Ve středu žádosti, vůle a pudu skrytý leží
klíček semene, Puruše nesmrtelná, svěží.
K ní až rozkládá Morana v prvky člověka,
rozerve žádost i vůli i záchvěv pudu každý,
až když Puruše zubem se žravým doteká,
umdlí, nikde nemohouc zranitelné místo
nalézati v ní odvěké! Ona nemá žádné
vědomí našemu podobné,
našim pudům je cizejší, než my sami jim,
dále za světem bázně se skrývá prostřed nás
tvoříc bublinu našeho žití, jiskru, dým,
aniž stará se o jejich sílu, vznik a zdar,
trvání, hroucení, zmar.