Pojednou se tlupa žalná rozstupuje
a zří s úžasem, jak přes práh do komnaty
na kolenou vetchý kmet se pošupuje,
s nepokrytou hlavou, oděn v bídné laty,
kolem nichž se v bocích hrubý provaz vije.
Do vyzáblých rukou svislá tvář se kryje,
zřít jen lysou leb a kolem vpadlých skrání
vlasy sněhobílé; slyšet prudké štkaní.