Ach, ten pláč ho nezadrží!
Vždyť to věčná hudba jeho:
on ji slyší, když se z rána
z lože zdvíhá chudobného;
on ji slyší, když se večer
z práce těžké domů béře:
pláč ho k chýži doprovází,
pláč mu otevírá dvéře...