Tys tehdá děla: „Buď mi vždycky tím,
čím jsi mi teď“... A s divným pohnutím
se dívalas mi v oko dlouze, dlouze – –
a já tvé malé ručky líbal v touze
a líbal je, ah, líbal zas a zas
tvá ústa drahá, čelo, skráň i vlas.