I člověk – bludice citem nadána –
Vystoupiv z tmy, po krátkém zasvítání
Sem tam poháněn, než se dočká rána
Mdlý již do temna, z nějž vyšel, se sklání.
Tam věčnost jeden za druhým prodřímá,
Jež všecky země jedinká pojímá –
A všickni vejdou v zapomenutí!