Zuřivě již letí v každou chatu,
vše jim v dravý lup a ku rozchvatu;
v divém vzteku drancují a ničí.
„Bořte, slíděte!“ k nim aga křičí.
Ryjí, boří, plen jim přán i kázán;
stařec na to hledí v kozla svázán...
Muži stojí kolem s pochmurnými čely,
s palčivými zraky, tuzí, zkamenělí.