Pak prosil patriarchu, klekaje,
by z domu pustil jej, by dal mu skryt,
kde by se modlit mohl v tichosti,
ten ale pravil: „Velká jesti ctnost,
ó Renalde můj, hlubá pokora,
však přece může někdy hříchem být.
Bůh, rozsvítí-li hvězdu na nebi,
chce, aby zářila. Má povinnost
ta hvězda nocí světlo svoje lít,
ne do tmy halit se. Bůh postavil
tě na vrcholek slávy, vyměřiv
ti úkol, který splnit vyslal tě.
A proto neodpírej, podej se
a plň svůj úkol, třeba trpěl bys.“