Így tovább is zengne vizi leány dalja;
Hanem a vitéz azt már tovább nem hallja:
Lebocsátá lankadt tetemit a fűre
S elaludt, mint a tej, szépen ahogy űle.
Most a lyány kiszállott - nem habozás nélkül,
Mert igen szégyellé az alvó vitéztül, -
Hattyuingét hamar szűz testére ölté,
Szárnya csattogása Andort is felkölté.