Za časů dávno minulých
(vždyť také mně o létech mých
mladosti mé – hovoří čas!)
Svět smutných vkročil mezi nás.
Básníku, chtěl jsem poznat Vás.
Však – kdo je básník? Posel krás?
Pokladu strážce? Bludička,
jež nad svým světlem tiše lká?
Po létech přistoupil jsem k Vám.
Mlčel jsem – hořel v růměnci.
Ach, co Vám tady povídám?
Navždycky jste v mém růženci.