Prameni, řek' člověk starý,
v hliněný jej zchytav džbán.
Na poslední myslím dary,
v blízkost věčna vkolébán.
Džbáne, skleněný k rtům náhle,
o den uzdrav hrdlo zpráhlé!
Dekuji, žes čerstvý, prostý,
netknut žárem poledním.
Poslední jsi uctil hosty,
tož mne, douškem posledním.