„Chceš prosit o něco? To přišla jsi,
mé dítě, věru, v nejvhodnější čas!
Je laskava dnes paní Alena,
a není divu. Pán Bůh žehná jí
nad její zásluhu. Je Dřínov hrad
věc hodna, aby za ni děkoval
kdo na kolenou holých celý rok!
A bude jejím teď. Ty divíš se?
Nu nebude tak právě jejím hrad,
však dceři její bude náležet.
Ta velkou bude paní. Jak by as
se páni z Častolárů divili,
na koho přešel jejich majetek!“