– A vy, jež jste upiaty ku tvrdé práci,
od rána do noci sehnuty těžce,
vyhnány z ráje, a přece v ráji země – matky,
ó, stařenky, po jejichž vysedlých bocích
usedá Starost o dům a syny,
ó, královny mozolů, přádla a hrud –
dumavý nápěv svých kolovratů
oblakům vtiskněte, větru a slunci,
jež nad vámi přechází den co den:
ať ke všem zápražím českých domovů
po jeho paprscích splývá a volá
do srdcí žen ta vaše píseň
píle a práce!