Mne obletuje, Chitussi! Tvá duše,
jak vkročím na ty drahé chodníky!
Co snil a cítil’s, co Jsi v dumné tuše,
jíž byl Jsi pln, tkal v Krásy odliky:
to, malíři! jenž poetou byl’s více,
zde v těchto místech vše mi vane vstříc,
jak válo kdysi na Tvé bledé líce
a vzněcovalo hled Tvých zřítelnic.