Domluvivši tato slova na zvědavosť větší
stařenka se na chvilenku zarazila v řeči,
děvčata však nedočkavá ku slovu ji měla,
jenom aby bez meškání už jim pověděla
ode dávna přislíbenou pověsť o Tunklovi.
Promluvila dobrá duše laskavými slovy:
„Jen tak na mne nenáhlete – dosti toho zvíte,
za nedlouho zvědavosti neklid ukojíte.
Jenom hbitě derte peří, holoubkové zlatí,
já vám při tom o Tunklovi budu povídati: