Zdá se mi, že jsem tehdy lítat uměl
a celé přírodě jak soudruh porozuměl;
dosud mi ptačí zpěv a hmyzu cvrlikání
projíždí sluch jak zašlé mluvy zpomínání.
Zdá se mi, že jsem doma byl v té výši,
kde s orlem, s hadinou jsme měli skrýši;
kde vůkol nás laviny rachotily. –
Vyhlídku měli jsme tam v samé lůno hor,
pod námi vodopád – nad námi žádný tvor:
jen hvězdy náhodou nás někdy navštívily –
přejasny slítly k nám, však námi polapeny
těm červům níž – jen temny byly zůstaveny.