Poutník jakýs kráčel lesem,
míře asi do Jericha.
Zraky vážně zadumané
věštily s pobledlou lící,
že to není prostý pastýř,
ale spíše sluha Páně,
vykladač zákonů, písma.
Náhle stanul, pozachvěl se
a vzkřikl, Joela poznav.
Ten však zavřené měl oči,
ztěží nohama jen hýbal
a rukou, jež krvácela,
snažil se zacpati ránu,
z níž krev stále ronila se.
Chodec zastaviv se tiše,
sklonil se k zraněné hlavě,
a vida, že leží Joel
téměř zcela v bezvědomí,
v soustrasti zašeptal tiše: