Celá ves již tady, jenom rychtář schází,
ale už i ten se, čapku svezlou v týl,
ve svátečním šatě z listnatého mlází
majestátně se svou ženou vynořil.
Však než kvapně došel ku zámecké bráně,
kdos faráře v davu za taláru cíp
zatáhal a prstem ukázal, kde v stráně
holá cesta stoupá z řady vonných lip.
Mrknul farář okem a ve hloubi šatu
zabořiv svou ruku, v tísni myšlének
květovaný šátek vytáhl a v chvatu
jenom: Máte pravdu! sousedovi řek’.