Polibky na rtech růžových
tančily divý kvapík:
Tvou duši, dítě, vyssál bych,
neb v lásce jsem já chlapík!
Už nezkoušela prchnout ani,
jen vínek tiskla v malé dlani
a udýchána prosila:
„Proč skráně žhnou mi, rcete?
Vždyť já jsem cnostná Ludmila
a nevím, co mi chcete –