A mniši mlčeli, však pošmurně
se dívali na to, co počíná,
jen bratr Zeno mlčet nedoved’,
byl lakomý, a líto bylo mu
těch drobtů pohozených, zmařených.
Tak zvolal, hlasem, jenž se hněvem třás’:
„To víra není, pane opate,
to rouhání je, Boha pokoušíš!
Co mluvíš nám o hodech zázračných?
Ty vidíš je snad zrakem proroka?
Neb hody v ráji míníš, posmrtné?“