Myšlenky páně jinam obráceny. –
Tvář zbrunatněla temně do krvava.
Před zrakem Oldry vyděšeným vstává,
směsice zjevů, křivolaká, pustá –
a křepčíc kolem unavených hledů
jak vidmo z báje mohutní a vzrůstá
krvavé stopy zůstavujíc v sledu.
Zas před ním seč se hrůzná odehrává,
jež pod Táborem četné jeho voje,
jak zralé klasy sklála, porubala,
tím srpem děsným, kterým v den ten žala
v palcátů svistu ruka Hospodina
osení svoje, jímžto sudbou věčnou
měla být smyta pronevěry vina.