„Ezt a kerékcsikorgást, hahaha!
Kelj, Sára, kelj! hogy’ van alunni lelked?
Örülhetsz, már ki van az orgona,
Ennekutána hárman énekeltek.
Hé... hé! tán csak nem állt el a szava?
Elég tennap úgy elébb s tovább szédelgett...”
Megrázta vállon, megfogá kezét:
S torkán akadt a szusz, meg a beszéd.