A slepý, bezradný v tom shonu, prosí,
by někdo zprávu jemu přečet’. Kdosi
se smiluje a čte. A slepý točí
po čtoucím vyhaslé ty mrtvé oči,
jichž pohled jak by na čtoucího ústa
byl přimrazen. A každé slůvko, větu
těch novin loká, v mrtvých očích vzrůstá
jen dojem úžasu a hrůzy... Mně tu,