v Olympu síních zlaté hvězdy plály
kol záři světla sálajíce plnou;
vzduch dýchal ambrou, azur modrou vlnou
se míhal pod nohami hodovníků.
Smích, hovor, zpěv, vše v jednom bylo ryku
a plesem tím se zachvívalo nebe.
Dnes nestačila číš podávat Hebe,
nektar tek proudem jako zlato skvělý;
o závod Musy do souzvuku pěly,
v rej tance divý splétaly se Hory;
jich lehký šat jak zářné meteory,
když svítí nocí v přeletu, se míhal.
Na místo blesku Joviš pohár zdvíhal
i Juno přísné tahy vyjasnila,
svit luny v očích Afrodité snila
o Martovo se rámě opírajíc.
Ve chladné hrudi lásky požár tajíc
Diana tiše hladila své feny.
Dnes Apollo byl krásy souzvuk smavý
a Gracie dnes byly pouze ženy.
Déšť květů Flora střásala si s hlavy
a orel Joviše spal v hromů voze;
sám Vulkán tančil dnes o jedné noze,
vše plesalo, dnes na svět zapomněli.