Vy,
pošmourná, teskná,
málomluvná údolí v Podkrkonošsku!
Vy, tíseň, soumrak a déšť,
když mlha z vás, jako nebožtík, vstává!
Ty, strmá stezko, kde za letní noci
dvé světlušek, dvé záhrobních očí, z rozsochatého kohátu hledí!