Ó Caesare, tvé: „I ty, Brute!” nezní
už výčitkou mi... Nezní mi tvým hlasem,
však hlasem cizím, suchým, jako ortel,
jenž na soudu čten... A zas duše moje
v té touze po svobodě vůle svojí
chce namluvit si, že teď zhynout nutno,
když vlast je hůř a znovu zotročena – –