A teď – jak v pláč ztracenou nad mladostí
se mění zas, litujíc toho žití,
jež neúprosná navždy hubí moc.
Ach v květu mládí – bože! odtud jíti –
Pak temně zazní: s bohem, dobrou noc!
Však ještě jednou povznáší se výše
jak duše pevná, odhodlaná k činu,
jež mužně snáší muka za nevinu,
poslední ozvěna – a zmírá tiše. –