A na pokraji lesa Roháč stál
v svém mysliveckém, šerém oděvu,
na hlavě širák maje zelený,
na němž se péro skvělo sokolí,
přes plece brašnu nesa loveckou
a dlouhou, šedohnědou ručnici.
On vždy nás u lesa tam vítával
a blyštěl jiskrnýma zrakoma
a skrze černý, krásný plnovous
mu bílé zuby divně svítily.
Neb vždy se usmíval, když vítal nás.