Znova zvuky pekelné se rojí,
sto jak šelem v rozzuřeném boji,
zvoní lebky zlatem ovroubené
z hlav nepřátel k číším vyhloubené,
kde duch prve myšlének kul meče,
nyní vína mok se perlí, teče
v hrdla bezedná; až lysé hlavy
k spánku víčka mrákotnému znaví. –