Tak metl bych své srdce a znova oživoval
fantómy kovkopů, bláznů a lehkých děvčat
a plul na konec světa, v tajemství, do dáli.
Pak cesta poslední, kdy moje stará šíje
by páteř někde zlomila na bradlech Austrálie,
za cenu věčných pekel ať takto zahynu:
by se mnou pošlo všechno i moji cestující
i zlato, až bych klesal v tůň staletími tlící,
v tmě noci, v šturmu signálů, pod flórem komínů.