„„Nikdý! ne, ne!““
Tu kopí se žene
A zafičí v panoše, an k nebi úpí,
A probodne srdce mu věřící!
Tu oři se supí –
Tělo mu mře,
Ale duše vře,
Do nebe měřící;
Tam obcuje s Božími ctiteli
A skví se ve věčném lásky lůnu
U jasného trůnu,
Tam odměna jí
Ta nejkrašší,
Že by tak věrna spasiteli.