Otázka – kolik otázek těch
si kladlo lidstvo k rozluštění! –
otázka sociální tedy
a všechny druhé ponenáhlu
a bez křiku se rozluštily.
Dějiny, kořen, z něhož rostly,
vyťaty byly z žití světa
a kmeny zvadly, mřely, shnily.
Pod těžkou rukou Ameriky
protivy dávné sblížily se,
fabrikant, dělník našli v posled,
že společné jsou zájmy jejich
a nová otázka že tkví jim
jak na jazyku, tak i v duši:
jak žít? To spojilo je k práci,
to vedlo svorně. Dohodli se.
I zemědělec s dělníkem svým
si ruku podali a stiskli.
A zjednodušilo se všecko:
zde agrárník – tam industrie,
i ty pak časem tíha doby
stavěla svorně vedle sebe
a časem zase proti sobě,
neb život – boj je. Že vše druhé
ať národnost, ať náboženství
a vše, co dávalo kdys hesla
k zuřivým bojům, stichlo, zmizlo –
tož žití tíha tiskla lidi
svou otázkou jen v jednom směru,
ač život, plný různých forem,
mohutně kamsi v dál se valil.