Ha tavasznak leheltére
A természet ébredez;
Ha termékeny szerelmére
Minden ere gerjedez;
Midőn anya-emlőiből
Új élelmet osztogat;
Midőn édes tüzeiből
Új szerelmet gyújtogat; -
A ki akkor kebelében,
Százszor nagyobb mértékében
Öröm helyett bút táplál -
Az, szegény, rossz karban áll!