Vzhůru k nebesům zrak upíraje
Mocně na lýře své rokotá,
A vždy hlasitěji z úst mu vlaje
Dvou těch bohatýrů sláva ctná,
K nímž do nebes kruhu vysokého
Nikdá smrt se neosměluje,
Anto život věčný božství svého
Bratr s bratrem střídou zděluje.