Hněvným Svatogor teď blýskl zrakem:
Ještě nezmohls mne v boji takém,
hle, tu les – jej ruky vzmachem zničím!“
A již duby rval i cedry, sosny,
drtil vše – byl děsný, neúprosný.
Klidně sedlák pravil: „Já jej vzklíčím!“