I přiblížím se v kout. Aj, podívaná!
Na zemi v peřinách tu leží dítě
v radostném oček promodralém třpytě,
s úsměvem rajským, až jsem divem stana
své v krásy jeho mlčky stopil oči.
I ke mně robě nesměle zrak točí,
pak usmívá se znova do hlasita,
a mně již slza do brvy se kmitá.