Náhle rázem, jak by někam zapad’,
v rokli usnul vítr uštván honem,
v rudé pruhy zažehnal se západ,
jakby slední silou před svým skonem,
a den celý, nějak divně šerý,
tlumil různý ruch svůj tisícerý
a se loučil podvečerním zvonem.