I hráli ptáčkové; sovy osamnělé
Ptáčátko jedno se optalo nesměle:
„Co je ti, sovičko, žes celá strápena,
A tvoje tvář je tak tuze zamračena?“
Tu sova odpoví dobrému ptáčkovi:
„Mrzí mne veselí vaše, vy ptáčata,
Mrzí mne den celý sluneční záře ta,
Zlobí mne, kdy na mně někdo zaštěbetá.“