Zvláštních mladých umělců tu stává,
Jichžto rozmar stále růžový
Z ničehož obšírné budovy
Rozmluv planých hbitě vyvolává;
A kde hovor trochu pokulhává,
Hotovi jsou, v mžiku poznovy
Nové rozvíjeti osnovy;
Věčný smích jim kolem rtíků hrává.
Slovomlečů těchto velmi mělká
Učenosti přísné studnice,
A však smělost jich nad míru velká.
V spolcích tento druh uvítán skvěle;
Divno, jsouť i krásné dívčice
Darmotlachů přítelkyně vřelé.