Tvář v tváři kouzlům vasalským
ho zbožňujícím jemu holdujícím
on s očima trochu přimhouřenýma
netečnýma zpupně ledabylýma
vypřáhá chytrýma hmaty zlodějskýma
řijící oře trigy,
a čele světu celistvému
stanoví po právu uchvácenému
po právu sobě přirozenému
po svém právu mladistvému
i že zpřeží je i že řídí
mumraje hvězd. A lidí.
Skrz něho snů svých palatýna
je skutek snem a skutkem vidina
skrz něho ona roztodivná
mluva vidin sama vidina
a jež se kadeří a vzpíná
hlásá káže a zaklíná
vidět že jiná a věřit že jiná
(Kterak ó řeči odvrátit zraky
od toho dýmu rodné Itaky
kam vyhojeni plujem zpátky?)