Kol dívala se celá v ustrnutí,
jen hořela a s ní se točil svět.
V svých prsou nikdy nepoznané hnutí
a pocit hanby, který v ní se zved’
v tom nečekaném, krutém odmítnutí,
beze slov chvěl se němý její ret
a mezi tím, co pláč jí slovo dusí,
jí zdálo se, že hrůzou umřít musí.