Nejináče se Křesťané k outoku drali;
Spatříc mládeže zběh jak tygrové mstiví
Ztrojili sýlu, a k činům výšili ducha
Mužové prudcý; divocha roztrhujíce
Házeli za pannu krásnou v plameny žravé.
Ženy a dítky a starcy prozpěvovali,
Že se již zbavili pout, a y ztrestali draka.
Takto se raduje sedlák po tuhé zymě,
Vyjdeli na pole svá, a v rozmaru uzří
Pšenicy vykynujícý. Očima jiskře
Nemoha tajiti cytů s prozpěvováním
K domovu běží, milenku k vřelému srdcy
Vine a srdečně praví: Přestane nouze,
Přestane, dušinko má! vždyť na poli bůjná
Pšenice směje se tak jak veselé nebe,
Ouroda Boží slibuje nám a y všemu
Národu hojnost; s přátely plésati letos
Pospolu budem. Slyšíc čiperné dítky
Otcovu řeč jak ptáčkové poskakujícý
Rukama tleskajíce a matinku s otcem
Líbajíce sy jistí: Ouroda Boží
Strojiti hody, y radosti chystati bude.