Ne že bych nikdy byl domova neměl.
Ne že by v zimě v něm nezapraskala kamna.
Nechci vám nalhati utrpení klamná:
domov vítal mne také kdys, soumrak když po kraji temněl.
Tak jako jiní míval jsem hračky,
tak jako jiní dobrá slova jsem slýchal.
Tak jako jiní směl jsem otevřít zahrady zavřená vrátka.
Vlídně hovořil otec, vesele zpívala matka.
Pokojně spal jsem a pokojně dýchal.
Vzpomínám na to plačky.
Ale nyní nejsem dlouho nikde doma.