Baša vstal. „Ha bohatší jsi v kráse
nad Kašmíru požehnaný důl;
sajhy zrak a palma na oáse,
ó co proti sličnosti tvé gul?*)
Slyš mne, černobrvá džaurkyně,
dokládám se velkým prorokem:
ty že nemáš mně být otrokyně,
ale já tvé krásy otrokem!