Jako když se kosti drtí,
rachotí dál povoz paní Smrti...
Ve sklepení vlhkém, tmavém,
trestaneckým oděn hávem,
strádá vězeň. V ty, již lidstvo škrtí,
bouřil. Mněl, že světy zvrtí.
Vlastních pochyb hlod ho rve – zlý chrt...
Spásou vítá – paní Smrt.