A roste v zář a nebe objímá
a hvězdy, nebes jiskry, před ní blednou,
jat děsem každý jest, kdo nedřímá,
jak na povel se hlavy všechněch zvednou,
i družný oslík střihá ušima.
Hle, jasu toho vlnou nepřehlednou
se sklání s nebe křídlatý sem zjev,
ba zástup zjevů; s rtů jim zvoní zpěv: