Mé ženství trpí. Touha odvěká
je v pouta mužské libovůle vede.
On nechce rozumět. Výkladu nečeká,
jen hájí svoje theorie šedé.
Pláč v srdci stajený jej dráždí k zlému smíchu
a pohyb bolestný mu prázdným affektem,
mé tělo hříčkou mu pro trochu sladkých hříchů,
jichž zodpovědnost nuceným mu zlem.