„Nechte toho, dohrajete sotva,
druh dřív druha znaví,
lesť mu silou, naděj tvoje kotva!“
moudrý krčmář praví:
„Nechte toho, jděte spat,
ty jsi znaven, on má hlad“...
Ach, jak často kolikrát
na to, co zde šlapu tvoji zem,
Bože, vzpomněl jsem!