Dvacáté století má spasný úkol:
by všechny růže vyplenilo vůkol
a církev římskou – zvlášť pak Lutinova,
že kritisuje činy mé a slova...
Tak vidím pravdu Já – Syn Slunce – Machar.
Kdo vidí jinak, mamičc jest a chachar,
ten vypráskán buď z lidské společnosti –
a bez pardonu! – ať v něm praští kosti.“