V dol padly mlhy, cár a cár,
zde rosa stříbří stezku,
plá nad ní slunce, svit a žár,
a vrchol hory v lesku!
Stín dole, chlad. Bůh tvoří den:
co světa na Táboře
ni mlžný nejevil ti sen,
víc nítí z tmy blah zoře!