A neplačte a nezpívejte ty své smutné písně!
Jen v kruhu usedněte, bílé panny, kolem nás
a vzpomínejte na ni jen, jak byla krásná,
jak byla dobrá, oddaná a čistá, vaše sestra,
jak velká byla v tom, co dovedla mi dát,
a v tom, co všecko protrpěla se mnou.
Tu bolest její lásky nejvíc připomínejte si,
na smutných cestách se mnou ona příliš trpěla
a příliš pusté byly končiny, kam oddaně šla za mnou.