Vzdech bolně. Smrti mrak mu duši stíní...
A přec se mýlil, nebyl opuštěn.
Hle, jeden z Čechů ve sněmovní síni
se tlačí davem v před a spěchá ven.
Nic zášti nedbaje, ni nerozumu,
jde za Husem muž věrný – pán Jan z Chlumu.