Na staré skalině, jež čněla zpupně
nad pláně v oblaka tak nedostupně,
až tam, kam lidé marně zrakem toužili,
chrám básník budoval po léta dlouhá:
vzdor orlů sílil jej a divá touha
jej hnala tam, kde cizí světy kroužily,
do výše azurné a gigantické,
nad písně skřivánčí a idyllické,
kam naší země hlas již nedolétal,
květ lilje mystické kde v taji tiše zkvétal: