Nevyzpytný pocit schvátil
mužné srdce Prokopovo,
sekera víc nedopadla,
klesla ruka napřažená –
nemoh, nesměl, nechtěl ani –
zadumal se, used pod strom;
v jeho hrudi neznámý hlas
volal k němu: Jakým právem
chceš zde kácet svaté stromy,
cizinče, rci, jakým právem?