K luzným tě výším, poutník mladý,
letmo jenž spěcháš k zápolům ducha,
v různé zvou strany různé dvě vnady,
a přec k nim stejně srdce tvé buchá,
okem jich žhavým vzníceno v hrudi
čaromoc obou v nadšení hlásá,
jménem jich slastné ozvěny budí:
ó pravda! ó krása!