Na Bradlec i Kumburk za stejného věku
vyvolal bůh v život děvici a juna,
o kterých dí pověsť, že z dob všedních jeků
zněli jako harfa, skvěli se jak luna;
tehdy kvetla ještě kouzla moc a kletí,
ovšem léta přešla od těch chvil už dlouhá;
jenštejnského kmene snad byl Pavel snětí,
jehož s vartenberskou růží spjala touha.