jak ocúnu se bledé lístky chvějí
a spíná ručky dětské tak a malé
a oko prosí v muce neskonalé:
„Ó, pusť mne za sestrami, jinak zhynu!“
A hlavou v jejím spočívaje klínu
král jako dítě prosil: „Což v tvé hrudi
se lásky svatý paprsk neprobudí,
což nemáš aspoň soucit, dítě, se mnou?“
„Mám, ale nelze – pojďme!“ „Kam, v noc temnou?“