Oj, bárko, sílu kde jsi vzala,
pro tenhle zápas hrdinný?
Jsi křehká, stará, k smíchu malá
a chceš se prát snad hodiny?
Kdo dal ti sílu k boji tomu?
Ji blesky sijí v duši stromů,
či byly z ní snad stvořeny
kdys větve, peň i kořeny?
Hle, poslušně, jak ve tmě číhá
a čeká na svůj okamžik –!
I Tonko číhá... Nyní vzkřik’,
– vstříc jak by hor se hnala tíha –
leč bárka v krátkém zápase
jak kuna po ní šplhá se...