„Děti? Vrazi? Vydat vám je mám?“
Volá vrchní. „Aj, což všecko šílí?
Pro smrt jejich Dobrošín že kvílí?
Kdo že lží tou vzbouřil mysl vám?
Křivdou stížen jsem tu jenom sám.
Děti vaše žijou, syn můj milý
ve vašem však úpí zajetí.
Zpět mi dejte syna za děti,
a již mír se vrátí v této chvíli.“