„Kdo jsi? Co chceš?“ – – „Já andělem jsem Moru
a tobě jsem jen upravoval cestu!“
Však druhý sotva zvedl sivou hlavu.
„Jdi dále, nech si lacinou tu slávu,
i bez tebe bych došel k tomu městu,
jež zpustošil’s, jsem Smrt, jsem žití jarmo!
V můj úřad zde tys přimíchal se darmo,
to všecko přišlo by též – ale časem.
Tys násilí, já právo!“ Pausa malá,
po schodišti Smrt sama vstupovala,
co druhý znik’ rostoucím slunce jasem.