Y já tomu se nenadál,
Co z jazyka můžem mít.
S tebou kráčel jsem dál a dál,
Sycbych nebyl mohl jít
Ve tmách všech veršovských skrejší.
Hory přešel jsem příkrejší
A neustál v dolinách.
S tebou sýlu mám y světlo;
Kam jsy zhledla, všecko květlo
V spanilejších rovinách.