když vraty po stupních se národ valí
s odkrytou hlavou ve svátečním hávu,
lid, který přišel z blízka sem i z dáli
a dojat zří tu nádheru i slávu:
Kdo vzpomene si na balvany skály,
jež dole dřímají ve hlubin tmavu,
mohutné kvádry, jež pyšný dóm nesou,
na bedrách jichž zde divy ty se třesou?