– Huhú – tak pělo v rej se tlačíc,
v nějž vše se zase vrhalo,
– nech slova svá si v hrdle, prosím,
já za tebou se vydalo,
že mám ti vskutku cosi říci
z milosti těch tam nahoře
až za tisící oběžnicí –
a ty stůj v němé pokoře!