Druhého dne v šeru ve hlav sťatých změti,
mezi nimiž Džafar, jeho choť i děti,
Harun stál, on, který zván byl spravedliv.
„Allah ví to pouze, jak se cítím malým,
nelze, nelze, nelze býti dokonalým,
Džafar a rod jeho nesměl být dál živ!“