Hudba městem zvolna kráčí,
mnohé oko slza smáčí;
neb to slunce ranní, svěží
osvítilo bídy mnohé.
Mnohé srdce přeubohé
před křížem ve pláči leží,
za otce, za bratra, muže –
děvám blednou v tvářích růže. –