A tohle zvláště poznamenej, hochu,
my přišli, vzali, ale nezplenili,
neb hrdý člověk tak ctí cizí slávu,
jak doufá, že i jeho bude ctěna.
My nezplenili. V pokoji jsme žili
s národem římským ctíce slávu jeho
i místa, která byla svědkem jejím.
Ba, Theodorich zákonem je chránil
před hrabivými prsty kněží církve
i lidí zištných. Trajanem jej nazval
lid římský vděčně, neboť město toto
už dávno nemělo tak šťastných časů
jak za dob vlády naší. Tehdy změnil