Ó, což by přál si, aby lodi běh
moh’ řídit jako plavec jižní báje,
k ostrovu mládí, věčného kde máje
čarovné kvítí smavý věnčí břeh,
jak pod věčnou by tamo zelení
ssál plným douškem z průhledného zdroje
mladosti vláhu v chabá prsa svoje
a s údů střásal trud a zemdlení!