Tak unisono pějí Te Deum,
však mnohý při tom šilhá v lidstva tlum,
a z cechu ševců, jak tu stojí v řadě,
i smích, i vtip se prostořeký krade,
an s vytřeštěným zrakem vychrtlý jde mnich
a za ním druh, jenž vtělil se jen v břich,
a kolik řádů jde a kterých nejvíce
zas jinde čítají a tam zas čepice.