Násilím obklíčeni,
pychem opovrženi
truchlivě Cacorky hledí,
i Střizlíci němí sedí;
cit bolestný v srdci tají:
„„Což pak my jsme nebožátka?
Ovšem jen ptáčátka!““
Samým Vrabcům péří
zlostí tajenou se ježí,
a Pěnice v této tísni
nemá chuti ani k písni.