Tam zas jiný provádí své šašky,
Na stolci též, chválí moc své flašky,
Jaký mok v ní jeví oučinek,
Že jest vymačkaný z tisíc bylinek,
Že mu Hygeeja to vše vnukla –
Láhev zbouřila se a pak pukla,
On se dolů třepetal,
Že v tom vězí rarach, vztekle lál.