Já, samotář, který před časem ještě
za ženou neznámou, za ženou smyšlenou
rozpínal horečně křídla svých snů,
já ve své ji držel náruči, líbal, a klidný přec zůstal.
– A viděl jsem v témže okamžiku tisíce jiných,
kteří nežili ve snech, ale s tělem žen zpívali v štěstí.