Vagy hozok e hervadt földre új tavaszt,
Az anyagba új lelket lehelve,
Vagy a vészek óriása leszakaszt
S összetör a végzet bosszukedve.
És fejfámra ez lesz írva: megtört,
Ámde nem hajolt a hű kebel;
Szíve nagy, szabad volt, lelke fennkölt,
Tisztán szállt az eszmeégbe fel.