input: NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 234/2014
  z 11. marca 2014,
  ktorým sa ustanovuje nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami
  EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
  so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2, článok 209 ods. 1 a článok 212 ods. 2,
  so zreteľom na návrh Európskej komisie,
  po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
  so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov (1),
  konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
  keďže:
  (1)
  Únia by mala vyvíjať úsilie o rozvoj vzťahov a vybudovanie partnerstiev s tretími krajinami. V tomto nariadení sa ustanovuje nový a doplnkový nástroj, ktorým sa poskytuje priama podpora vonkajším politikám Únie, a partnerstvá spolupráce a politické dialógy sa rozširujú na oblasti a témy presahujúce len samotnú rozvojovú spoluprácu. Vychádza sa zo skúseností získaných zo spolupráce s industrializovanými krajinami a krajinami a územiami s vysokými príjmami podľa nariadenia Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
  (2)
  Rozsah spolupráce, ktorá sa zaviedla v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) podľa geografických programov s rozvojovými krajinami, územiami a regiónmi, sa takmer v plnom rozsahu obmedzil na opatrenia financovania určené na plnenie kritérií, ktoré pre oficiálnu rozvojovú pomoc (ODA) stanovil Výbor pre rozvojovú pomoc Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (DAC-OECD).
  (3)
  Únia za posledné desaťročie trvalo posilňuje svoje dvojstranné vzťahy so širokým spektrom industrializovaných krajín a ďalších krajín a území s vysokým alebo stredným príjmom v rozličných regiónoch sveta.
  (4)
  Únia potrebuje finančný nástroj zahraničnej politiky celosvetového rozsahu, ktorý by umožňoval financovanie opatrení, ktoré možno nespĺňajú kritériá ako ODA, ale ktoré sú nevyhnutne dôležité pre prehlbovanie a upevňovanie vzťahov s dotknutými tretími krajinami, najmä prostredníctvom politických dialógov a rozvoja partnerstiev. Týmto novým nástrojom, ktorý je inovačný z hľadiska rozsahu aj cieľov, by sa malo vytvoriť pozitívne prostredie pre prehĺbenie vzťahov medzi Úniou a relevantnými tretími krajinami a mali by sa podporiť základné záujmy Únie.
  (5)
  Únia má záujem prehĺbiť svoje vzťahy a dialóg s krajinami, v ktorých má Únia strategický záujem podporiť spojenia, a to predovšetkým v rozvinutých a rozvojových krajinách, ktoré zohrávajú stále významnejšiu úlohu vo svetových vzťahoch vrátane globálneho riadenia, zahraničnej politiky, medzinárodnej ekonomiky, multilaterálnych fór a orgánov, ako sú napr. G8 a G20, a pri riešení výziev celosvetového významu.
  (6)
  Únia musí vybudovať komplexné partnerstvá s novými aktérmi na medzinárodnej scéne s cieľom podporovať stabilný a inkluzívny medzinárodný poriadok, starať sa o spoločné globálne verejné statky, hájiť základné záujmy Únie a zvyšovať znalosti o Únii v týchto krajinách.
  (7)
  Je nevyhnutné, aby rozsah pôsobnosti tohto nariadenia bol celosvetový, aby bolo možné podľa potreby podporovať opatrenia spolupráce s cieľom vytvoriť základ pre vzťahy s ktoroukoľvek krajinou, v ktorej má Únia strategické záujmy, v súlade s cieľmi tohto nariadenia.
  (8)
  Únia má záujem naďalej podporovať dialóg a spoluprácu s krajinami, ktoré už nie sú oprávnené na účasť v dvojstranných programoch v rámci nástroja financovania rozvojovej spolupráce ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 233/2014 (5) (ďalej len „nástroj financovania rozvojovej spolupráce“).
  (9)
  Navyše je v záujme Únie pracovať na vytvorení inkluzívnych globálnych inštitúcií založených na účinnom multilateralizme a pracovať na dosiahnutí uvedeného cieľa.
  (10)
  Podľa tohto nariadenia by Únia mala podporovať vykonávanie vonkajšieho rozmeru stratégie vymedzenej Komisiou v jej oznámení z 3. marca 2010 s názvom „Európa 2020: stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“ (ďalej len „Európa 2020“), v ktorej sa spájajú tri piliere: hospodársky, sociálny a environmentálny. Na základe tohto nariadenia by sa predovšetkým mali podporovať ciele týkajúce sa globálnych otázok, ako sú napr. zmena klímy, energetická bezpečnosť a efektívne využívanie zdrojov, prechod na ekologickejšie hospodárstvo, veda, inovácia a konkurencieschopnosť, mobilita, obchod a investície, hospodárske partnerstvá, spolupráca s tretími krajinami v oblasti podnikania, zamestnanosti a regulácie a lepší prístup na trh pre spoločnosti z Únie vrátane internacionalizácie malých a stredných podnikov (ďalej len „MSP“). Mala by sa podporovať verejná diplomacia, spolupráca v otázkach vzdelávania a akademická spolupráca a osvetové činnosti.
  (11)
  Predovšetkým boj proti zmene klímy sa považuje za jednu z významných globálnych výziev, ktorým čelí Únia a širšie medzinárodné spoločenstvo. Zmena klímy je oblasťou, v ktorej sú naliehavo potrebné medzinárodné kroky a v ktorej si dosiahnutie cieľov Únie vyžaduje spoluprácu s partnerskými krajinami. Únia by preto mala zintenzívniť svoje úsilie na podporu globálneho konsenzu v tomto smere. V súlade s oznámením Komisie s názvom „Rozpočet stratégie Európa 2020“ z 29. júna 2011, v ktorom sa požaduje, aby Únia zvýšila podiel svojho rozpočtu na klímu na najmenej 20 %, by malo toto nariadenie prispievať k dosiahnutiu tohto cieľa.
  (12)
  Nadnárodné výzvy, ako je zhoršovanie stavu životného prostredia a prístup k surovinám a vzácnym zeminám a ich udržateľné využívanie si vyžadujú inkluzívny prístup založený na pravidlách.
  (13)
  Únia je odhodlaná pomáhať pri plnení globálnych cieľov v oblasti biodiverzity stanovených na rok 2020 a splniť súvisiacu stratégiu mobilizácie zdrojov.
  (14)
  Únia je odhodlaná podporovať vo svojich vzťahoch so svojimi partnermi na celom svete dôstojnú prácu pre všetkých ako aj ratifikáciu a účinné vykonávanie medzinárodne uznávaných pracovných noriem a viacstranných environmentálnych dohôd.
  (15)
  Významným strategickým záujmom Únie je stimulovať rast a zamestnanosť presadzovaním spravodlivého a otvoreného obchodu a investícií na viacstrannej aj dvojstrannej úrovni a podporou rokovaní o dohodách obchode a investíciách, kde je zmluvnou stranou Únia a vykonávania týchto dohôd. Podľa tohto nariadenia by Únia mala prispievať k vytváraniu bezpečného prostredia pre zvýšené obchodné a investičné príležitosti na celom svete pre spoločnosti z Únie, v neposlednom rade aj pre MSP -, a to podporou spolupráce a konvergencie v regulačnej oblasti, presadzovaním medzinárodných noriem, zlepšovaním ochrany práv duševného vlastníctva a venovaním pozornosti odstraňovaniu neodôvodnených prekážok prístupu na trh.
  (16)
  V súlade s článkom 21 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) sa činnosť Únie na medzinárodnej scéne má riadiť zásadami, ktoré inšpirovali jej vlastný vznik, rozvoj a rozširovanie, a ktoré sa usiluje šíriť na celom svete; ide konkrétne o demokraciu, právny štát, všeobecnosť a nedeliteľnosť ľudských práv a základných slobôd, dodržiavanie ľudskej dôstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržiavanie zásad Charty Organizácie Spojených národov a medzinárodného práva.
  (17)
  Únia by sa mala usilovať o čo najefektívnejšie využitie dostupných zdrojov v snahe optimalizovať vplyv svojej vonkajšej činnosti. Toto by sa malo dosiahnuť súdržnosťou a komplementárnosťou medzi nástrojmi Únie pre vonkajšiu činnosť, ako aj vytvorením synergií medzi týmto nariadením, inými nástrojmi na financovanie vonkajšej činnosti a inými politikami Únie. Malo by to ďalej viesť k vzájomnému posilňovaniu programov vytvorených v rámci nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti.
  (18)
  V záujme zabezpečenia viditeľnosti pomoci Únie, ktorú poskytuje občanom prijímajúcich krajín a samotným občanom Únie, by sa podľa potreby mala vhodnými prostriedkami zabezpečiť cielená komunikácia a informovanosť.
  (19)
  Na dosiahnutie cieľov tohto nariadenia je vo vzťahu ku kľúčovým partnerským krajinám nevyhnutné rozvíjať diferencovaný a pružný prístup zohľadňujúci ich hospodársky, sociálny a politický kontext a sledovať takisto osobitné záujmy, politické priority a stratégie Únie pri súčasnom zachovaní schopnosti zasiahnuť v prípade potreby kdekoľvek na svete. Únia by mala k zahraničnej politike vrátane odvetvových politík Únie pristupovať komplexne.
  (20)
  S cieľom, aby sa jej záväzok podporovať a brániť svoje záujmy vo vzťahoch s tretími krajinami stal účinnejším prostredníctvom prijatia osobitných opatrení, na ktoré sa nevzťahujú viacročné orientačné programy, mala by byť Únia schopná reagovať pružným a včasným spôsobom na vznikajúce alebo nepredvídané potreby.
  (21)
  Ciele tohto nariadenia by sa mali vždy, keď je to možné a primerané, sledovať v konzultácii s príslušnými partnermi a zainteresovanými stranami vrátane organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov so zreteľom na dôležitosť ich úloh.
  (22)
  Vonkajšia činnosť Únie v rámci tohto nariadenia by mala prispievať k jasným výsledkom (zahŕňajúcim vykonanú činnosť, jej prínosy a vplyv) v krajinách prijímajúcich pomoc Únie. Ak je to vhodné a možné, mali by sa výsledky vonkajšej činnosti Únie a účinnosť nástroja ustanoveného týmto nariadením monitorovať a posudzovať na základe vopred vymedzených, jasných a transparentných ukazovateľov, ktoré - ak je to možné - by sa mali vypracovať pre jednotlivé krajiny, mali by byť merateľné a prispôsobené osobitnému charakteru a cieľom daného nástroja.
  (23)
  Pri činnostiach podľa tohto nariadenia by sa podľa potreby mali náležite zohľadniť uznesenia a odporúčania Európskeho parlamentu.
  (24)
  S cieľom prispôsobiť rozsah tohto nariadenia rýchlo sa vyvíjajúcej situácii v tretích krajinách by sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o priority vymedzené v prílohe, delegovať na Komisiu. Je mimoriadne dôležité, aby Komisia v priebehu prípravných prác uskutočnila primerané konzultácie vrátane konzultácií na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov Komisia zabezpečí paralelné, včasné a primerané postúpenie relevantných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
  (25)
  S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali Komisii udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (6). Na prijímanie týchto vykonávacích aktov s výnimkou v prípade technických vykonávacích opatrení malého finančného rozsahu by sa mal vzhľadom na ich charakter, a najmä na ich politický usmerňujúci charakter a ich finančné dôsledky uplatňovať postup preskúmania.
  (26)
  Spoločné pravidlá a postupy vykonávania nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti Únie sa ustanovujú v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 236/2014 (7).
  (27)
  Týmto nariadením sa ustanovuje finančné krytie počas obdobia jeho uplatňovania, ktoré predstavuje hlavnú referenčnú sumu pre Európsky parlament a Radu v priebehu ročného rozpočtového postupu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (8).
  (28)
  Organizácia a fungovanie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť sú stanovené v rozhodnutí Rady 2010/427/EÚ (9).
  (29)
  Keďže ciele tohto nariadenia, najmä ustanovenie nástroja partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov jeho rozsahu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadami subsidiarity podľa článku 5 ZEÚ. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
  (30)
  Je vhodné zosúladiť dobu uplatňovania tohto nariadenia s dobou uplatňovania nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (10). Toto nariadenie by sa preto malo uplatňovať od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020,
  PRIJALI TOTO NARIADENIE:
  Článok 1
  Predmet úpravy a ciele
  1. Týmto nariadením sa ustanovuje nástroj partnerstva pre spoluprácu s tretími krajinami (ďalej len „nástroj partnerstva“) na presadzovanie a podporu záujmov Únie a spoločných záujmov. Nástrojom partnerstva sa podporia opatrenia, ktoré účinným a pružným spôsobom reagujú na ciele vyplývajúce z dvojstranných, regionálnych alebo viacstranných vzťahov Únie s tretími krajinami a ktorými sa riešia problémy celosvetového významu a ktorými sa zabezpečuje primerané nadviazanie na rozhodnutia prijaté na viacstrannej úrovni.
  2. Opatrenia, ktoré sa v rámci nástroja partnerstva majú financovať, odrážajú tieto osobitné ciele Únie:
  a)
  podpora partnerských stratégií Únie pre dvojstrannú, regionálnu a medziregionálnu spoluprácu prostredníctvom podpory politického dialógu a prípravou kolektívnych prístupov k výzvam celosvetového významu a reakcií na ne. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa okrem iného meria podľa pokroku, ktorý dosiahli kľúčové partnerské krajiny v boji proti zmene klímy alebo pri podporovaní environmentálnych noriem Únie;
  b)
  vykonávanie medzinárodného rozmeru stratégie „Európa 2020“. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa meria na základe osvojovania si politík a cieľov stratégie „Európa 2020“ kľúčovými partnerskými krajinami;
  c)
  zlepšovanie prístupu na trhy partnerských krajín a stimulácia obchodu, investícií a podnikateľských príležitostí pre spoločnosti Únie pri súčasnom odstraňovaní prekážok prístupu na trh a investícií prostredníctvom hospodárskych partnerstiev, podnikateľskej a regulačnej spolupráce. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa meria na základe podielu Únie na zahraničnom obchode s kľúčovými partnerskými krajinami a na základe tokov obchodu a investícií do partnerských krajín, na ktoré sú osobitne zamerané činnosti, programy a opatrenia podľa tohto nariadenia;
  d)
  prehĺbenie všeobecného porozumenia Únie a jej úlohy na svetovej scéne a jej viditeľnosti prostredníctvom verejnej diplomacie, kontaktov medzi ľuďmi, spolupráce v otázkach vzdelávania a akademickej spolupráce, spolupráce expertných skupín (think tank) a podporných činností na presadzovanie hodnôt a záujmov Únie. Dosiahnutie uvedeného cieľa sa môže okrem iného merať aj prostredníctvom prieskumov verejnej mienky alebo hodnotení.
  Článok 2
  Rozsah pôsobnosti
  1. Týmto nariadením sa v prvom rade podporujú opatrenia v oblasti spolupráce s krajinami, v ktorých má Únia strategický záujem pri presadzovaní prepojení, a to predovšetkým s rozvinutými aj rozvojovými krajinami, ktoré zohrávajú čoraz významnejšiu úlohu v globálnych vzťahoch vrátane zahraničnej politiky, v medzinárodnom hospodárstve a obchode, na viacstranných fórach a, v globálnom riadení a pri riešení problémov celosvetového významu alebo v oblastiach, v ktorých má Únia iné významné záujmy.
  2. Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1, môžu byť podľa tohto nariadenia oprávnenými na spoluprácu všetky tretie krajiny, regióny a územia.
  Článok 3
  Všeobecné zásady
  1. Únia vyvíja úsilie v snahe podporovať, rozvíjať a upevňovať zásady demokracie, rovnosti, dodržiavania ľudských práv a základných slobôd a zásady právneho štátu, na ktorých je založená, prostredníctvom dialógu a spolupráce s tretími krajinami.
  2. Na zvýšenie vplyvu pomoci Únie sa pri navrhovaní spolupráce s tretími krajinami v prípade potreby uplatňuje diferencovaný a pružný prístup, aby sa zohľadnil ich konkrétny hospodársky, sociálny a politický kontext, ako aj osobitné záujmy, politické priority a stratégie Únie.
  3. Únia presadzuje súdržný viacstranný prístup ku globálnym výzvam a podporuje spoluprácu s medzinárodnými alebo regionálnymi organizáciami a orgánmi vrátane medzinárodných finančných inštitúcií, agentúr, fondov a programov Organizácie Spojených národov a iných dvojstranných darcov.
  4. Pri vykonávaní tohto nariadenia a pri formulovaní politiky, strategického plánovania a programovania a vykonávaní opatrení sa Únia zameriava na zabezpečenie súdržnosti a konzistentnosti s ďalšími oblasťami svojej vonkajšej činnosti, najmä s nástrojom financovania rozvojovej spolupráce, a s ďalšími príslušnými politikami Únie.
  5. Opatrenia financované podľa tohto nariadenia podľa potreby vychádzajú z politík spolupráce ustanovených nástrojmi, ako sú napr. dohody, vyhlásenia a akčné plány dohodnuté medzi Úniou a dotknutými medzinárodnými organizáciami alebo medzi Úniou a dotknutými tretími krajinami a regiónmi.
  Opatrenia financované podľa tohto nariadenia sa vzťahujú aj na oblasti spojené s presadzovaním osobitných záujmov, politické priority a stratégie Únie.
  6. Podpora Únie podľa tohto nariadenia sa vykonáva v súlade s nariadením (EÚ) č. 236/2014.
  Článok 4
  Programovanie a orientačné prideľovanie finančných prostriedkov
  1. Viacročné orientačné programy prijme Komisia v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
  2. Vo viacročných orientačných programoch sa stanovujú strategické a/alebo vzájomné záujmy a priority, osobitné ciele a očakávané výsledky Únie. Ak sa pre krajiny alebo regióny vypracoval spoločný rámcový dokument ustanovujúci komplexnú stratégiu Únie, zakladajú sa viacročné orientačné programy na tomto dokumente.
  3. Vo viacročných orientačných programoch sa takisto stanovujú prioritné oblasti zvolené na financovanie zo strany Únie a uvedie sa orientačné pridelenie finančných prostriedkov, a to celkovo na prioritnú oblasť a aj podľa partnerských krajín alebo skupiny partnerských krajín na dotknuté obdobie vrátane účasti na globálnych iniciatívach. Uvedené sumy takýchto finančných prostriedkov sa podľa potreby môžu vyjadriť formou rozpätia.
  4. Vo viacročných orientačných programoch sa môže ustanoviť suma finančných prostriedkov, ktorá nie je pridelená na prioritnú oblasť alebo pre partnerskú krajinu či skupinu krajín, pričom nepresiahne 5 % celkovej sumy. Tieto finančné prostriedky sa viažu v súlade s článkom 2 ods. 2, 3 a 5 nariadenia (EÚ) č. 236/2014.
  5. Postup uvedený v článku 16 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 sa môže uplatniť na účely úpravy viacročných orientačných programov v riadne odôvodnených nevyhnutných a naliehavých prípadoch.
  6. S ohľadom na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 1 môže Komisia pri spolupráci Únie s tretími krajinami zohľadniť geografickú blízkosť najvzdialenejších regiónov Únie a jej zámorských krajín a území.
  7. Pri akomkoľvek programovaní alebo preskúmaní programov, ktoré sa uskutoční po uverejnení hodnotiacej správy v polovici obdobia uvedenej v článku 17 nariadenia (EÚ) č. 236/2014, sa zohľadnia jej výsledky, zistenia a závery.
  Článok 5
  Tematické priority
  Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 6 prijímať delegované akty slúžiace na zmenu tematických priorít, ktoré sa majú podľa tohto nariadenia realizovať v rámci pomoci Únie, ako sa stanovuje v prílohe k tomuto nariadeniu. Komisia konkrétne po uverejnení hodnotiacej správy v polovici obdobia a na základe odporúčaní uvedených v tejto správe prijme do 31. marca 2018 delegovaný akt, ktorým sa zmení príloha k tomuto nariadeniu.
  Článok 6
  Vykonávanie delegovania právomocí
  1. Komisii sa udeľuje právomoc prijímať delegované akty uvedená v článku 5 za podmienok ustanovených v tomto článku.
  2. Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 5 sa Komisii udeľuje na obdobie účinnosti tohto nariadenia.
  3. Delegovanie právomoci uvedené v článku 5 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
  4. Komisia oznamuje delegovaný akt hneď po jeho prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
  5. Delegovaný akt prijatý podľa článku 5 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
  Článok 7
  Postup výboru
  Komisii pomáha Výbor pre nástroj partnerstva. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
  Článok 8
  Finančné krytie
  1. Finančné krytie na vykonávanie tohto nariadenia v období rokov 2014 - 2020 je 954 765 000 EUR.
  Európsky parlament a Rada schvália ročné rozpočtové prostriedky v rámci limitu stanoveného vo viacročnom finančnom rámci.
  2. V súlade s článkom 18 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1288/2013 (11) s cieľom podporiť medzinárodný rozmer vysokoškolského vzdelávania sa pridelí orientačná suma 1 680 000 000 EUR z rôznych nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti (nástroja financovania rozvojovej spolupráce, nástroja európskeho susedstva ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 232/2014 (12), nástroja predvstupovej pomoci (IPA II) ustanoveného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 231/2014 (13) a z nástroja partnerstva) na akcie mobility v oblasti vzdelávania do partnerských krajín v zmysle nariadenia (EÚ) č. 1288/2013 alebo z týchto krajín a nariadenie (EÚ) č. 1288/2013 sa uplatňuje sa využívanie finančných prostriedkov na spoluprácu a politický dialóg s orgánmi, inštitúciami a organizáciami z uvedených krajín.
  Financovanie sa sprístupní formou dvoch viacročných prídelov, z toho prvý prídel na prvé štyri roky a druhý na zvyšné tri roky. Prídel uvedeného financovania sa zohľadní vo viacročnom orientačnom programovaní ustanovenom v tomto nariadení v súlade so zistenými potrebami a prioritami dotknutých krajín. Výška pridelených finančných prostriedkov sa môže prehodnotiť v prípade závažných nepredvídaných okolností alebo dôležitých politických zmien v súlade s prioritami v oblasti vonkajšej činnosti Únie.
  3. Činnosti v rámci nariadenia (EÚ) č. 1288/2013 sa financujú z nástroja partnerstva jedine v prípade, že nie sú oprávnené na financovanie z iných nástrojov na financovanie vonkajšej činnosti a dopĺňajú alebo podporujú iné iniciatívy podľa tohto nariadenia.
  Článok 9
  Európska služba pre vonkajšiu činnosť
  Toto nariadenie sa uplatňuje v súlade s rozhodnutím 2010/427/EÚ.
  Článok 10
  Nadobudnutie účinnosti
  Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
  Uplatňuje sa od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
  Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
  V Štrasburgu 11. marca 2014