input: KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1303/2014
  af 18. november 2014
  om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i Den Europæiske Union
  (EØS-relevant tekst)
  EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
  under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
  under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (1), særlig artikel 6, stk. 1, andet afsnit, og
  ud fra følgende betragtninger:
  (1)
  Ifølge artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 (2) skal Det Europæiske Jernbaneagentur (agenturet) sikre, at de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI'erne) er tilpasset de tekniske fremskridt, markedsudviklingen og de samfundsmæssige krav, og foreslå Kommissionen de ændringer i TSI'erne, som det finder nødvendige.
  (2)
  Ved afgørelse K(2010) 2576 af 29. april 2010 gav Kommissionen agenturet mandat til at videreudvikle og revidere TSI'erne med henblik på at udvide anvendelsesområdet til hele jernbanesystemet i Unionen. I henhold til mandatet blev agenturet bedt om at udvide anvendelsesområdet for den TSI, der gælder for »sikkerhed i jernbanetunneller«.
  (3)
  Den 21. december 2012 udstedte agenturet en henstilling om den reviderede TSI, der gælder for sikkerhed i jernbanetunneller.
  (4)
  Af hensyn til muligheden for at følge med i den tekniske udvikling og for at tilskynde til modernisering bør innovative løsninger fremmes, og det bør på visse betingelser tillades, at de implementeres. Når der stilles forslag om en innovativ løsning, bør fabrikanten eller dennes repræsentant redegøre for, hvordan den afviger fra eller supplerer det relevante afsnit i TSI'en, og den innovative løsning bør vurderes af Kommissionen. Falder vurderingen positivt ud, bør agenturet fastsætte de fornødne funktions- og grænsefladespecifikationer for den innovative løsning og tilrettelægge de fornødne vurderingsmetoder.
  (5)
  Ved direktiv 2008/57/EF, artikel 17, stk. 3, pålægges medlemsstaterne at give Kommissionen og de andre medlemsstater meddelelse om, hvilke tekniske forskrifter og hvilke procedurer for overensstemmelsesvurdering og verifikation der skal anvendes i de enkelte tilfælde, samt hvilke organer der er ansvarlige for gennemførelsen af disse procedurer.
  (6)
  I den nuværende situation reguleres det rullende materiel af eksisterende nationale, bilaterale, multilaterale eller internationale aftaler. Disse aftaler bør ikke hindre den igangværende og kommende udvikling hen imod interoperabilitet. Medlemsstaterne bør derfor meddele sådanne aftaler til Kommissionen.
  (7)
  Denne forordning bør gælde for tunneler uanset deres trafikmængde.
  (8)
  Nogle medlemsstater har allerede sikkerhedsregler, der kræver et højere sikkerhedsniveau end det, som er fastsat i denne TSI. Denne forordning bør kun give medlemsstaterne mulighed for at bevare sådanne regler for så vidt angår delsystemerne infrastruktur, energi og drift. Sådanne regler bør betragtes som nationale sikkerhedsforskrifter, jf. artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (3). Endvidere skal medlemsstaterne ifølge artikel 4 i dette direktiv sørge for, at jernbanesikkerheden opretholdes og, hvor det er praktisk muligt, løbende forbedres under hensyntagen til udviklingen i EU-lovgivningen og den tekniske og videnskabelige udvikling og med hovedvægten lagt på forebyggelse af alvorlige ulykker. Ingen yderligere foranstaltninger bør imidlertid foreskrives for rullende materiel.
  (9)
  Medlemsstaterne er ansvarlige for at fastlægge redningstjenesternes funktioner og ansvarsområder. For tunneler, der er omfattet af denne forordning, bør medlemsstaterne koordinere adgangen ved redningsindsatser med redningstjenesterne. Det er vigtigt, at der specificeres redningsforanstaltninger, som bygger på den antagelse, at redningstjenesters indgriben ved en tunnelulykke har til formål at beskytte liv, ikke materielle værdier såsom vogne eller strukturer.
  (10)
  Kommissionens beslutning 2008/163/EF (4) vedrørende en TSI for »sikkerhed i jernbanetunneller« bør ophæves.
  (11)
  Med henblik på at undgå unødvendige yderligere omkostninger og administrative byrder bør beslutning 2008/163/EF fortsat finde anvendelse på de delsystemer og projekter, som omhandles i artikel 9, stk. 1, litra a), i direktiv 2008/57/EF, efter dens ophævelse.
  (12)
  Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 29, stk. 1, i direktiv 2008/57/EF -
  VEDTAGET DENNE FORORDNING:
  Artikel 1
  Kommissionen vedtager herved den tekniske specifikation for interoperabilitet (TSI) gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i hele Den Europæiske Union som anført i bilaget.
  Artikel 2
  TSI'en anvendes på delsystemerne togkontrol og kommunikation, infrastruktur, energi, drift og rullende materiel som beskrevet i bilag II til direktiv 2008/57/EF.
  TSI'en finder anvendelse på disse delsystemer i overensstemmelse med afsnit 7 i bilaget.
  Artikel 3
  Det tekniske og geografiske anvendelsesområde for denne forordning er fastsat i bilagets afsnit 1.1 og 1.2.
  Artikel 4
  1. For de særtilfælde, der er anført i bilaget til denne forordning, afsnit 7.3, er grundlaget for at fastslå, om interoperabilitetskravet er opfyldt, jf. artikel 17, stk. 2, i direktiv 2008/57/EF, de gældende nationale regler i den medlemsstat, der giver tilladelse til ibrugtagning af de delsystemer, der er omfattet af denne forordning.
  2. Senest seks måneder efter at denne forordning er trådt i kraft, meddeler hver medlemsstat de øvrige medlemsstater og Kommissionen:
  a)
  de nationale regler, jf. stk. 1
  b)
  hvilke procedurer for overensstemmelsesvurdering og verifikation der skal følges ved anvendelsen af de nationale regler, der er omhandlet i stk. 1
  c)
  hvilke organer der i overensstemmelse med artikel 17, stk. 3, i direktiv 2008/57/EF skal gennemføre procedurerne for overensstemmelsesvurdering og verifikation for så vidt angår de i bilagets afsnit 7.3 omhandlede særtilfælde.
  Artikel 5
  1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om følgende typer aftaler inden for seks måneder efter nærværende forordnings ikrafttræden:
  a)
  nationale aftaler mellem medlemsstaterne og jernbanevirksomheder eller infrastrukturforvaltere, som enten er indgået for en begrænset periode eller på ubestemt tid, og som er nødvendige, fordi den omhandlede transporttjeneste har en meget specifik eller lokal karakter
  b)
  bilaterale eller multilaterale aftaler mellem en eller flere jernbanevirksomheder, infrastrukturforvaltere eller sikkerhedsmyndigheder, som fører til en høj grad af lokal eller regional interoperabilitet
  c)
  internationale aftaler mellem en eller flere medlemsstater og mindst et tredjeland eller mellem en eller flere jernbanevirksomheder eller infrastrukturforvaltere fra medlemsstaterne og mindst en jernbanevirksomhed eller infrastrukturforvalter fra et tredjeland, som fører til en høj grad af lokal eller regional interoperabilitet.
  2. De aftaler, som allerede er meddelt i medfør af Kommissionens beslutning 2006/920/EF (5), 2008/231/EF (6), afgørelse 2011/314/EU (7) eller 2012/757/EU (8), meddeles ikke igen.
  3. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om fremtidige aftaler og om ændringer af eksisterende og allerede meddelte aftaler.
  Artikel 6
  Inden for det første år efter at denne forordning er trådt i kraft, sender alle medlemsstater Kommissionen en fortegnelse over de projekter på deres område, der befinder sig på et avanceret udviklingstrin, jf. artikel 9, stk. 3, i direktiv 2008/57/EF.
  Artikel 7
  I overensstemmelse med kapitel 7 i bilaget til denne forordning ajourfører medlemsstaterne den nationale gennemførelsesplan for TSI'en, som er udarbejdet i henhold til artikel 4 i beslutning 2006/920/EF, artikel 4 i beslutning 2008/231/EF og artikel 5 i afgørelse 2011/314/EU.
  De enkelte medlemsstater sender senest den 1. juli 2015 deres ajourførte gennemførelsesplan til de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
  Artikel 8
  1. For at holde trit med den teknologiske udvikling kan der være behov for innovative løsninger, som ikke overholder de specifikationer, der er fastlagt i bilaget, og/eller som det ikke er muligt at anvende bilagets vurderingsmetoder på. I sådanne tilfælde kan der udarbejdes nye specifikationer og/eller nye vurderingsmetoder, der passer til disse innovative løsninger, i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2 til 5.
  2. Innovative løsninger kan vedrøre de delsystemer, der omhandles i artikel 2, deres dele og deres interoperabilitetskomponenter.
  3. Hvis der foreslås en innovativ løsning, angiver fabrikanten eller dennes repræsentant i Unionen, hvordan den afviger fra eller supplerer bestemmelserne i den relevante TSI, og forelægger afvigelserne for Kommissionen med henblik på analyse. Kommissionen kan anmode agenturet om at udtale sig om den foreslåede innovative løsning.
  4. Kommissionen udtaler sig om den foreslåede innovative løsning. Hvis denne udtalelse er positiv, udarbejdes de fornødne funktions- og grænsefladespecifikationer og den vurderingsmetode, som skal indarbejdes i den pågældende TSI med henblik på at tillade brugen af denne innovative løsning, og disse integreres efterfølgende i de relevante TSI'er i revisionsprocessen, jf. artikel 6 i direktiv 2008/57/EF. Hvis udtalelsen er negativ, må den foreslåede innovative løsning ikke anvendes.
  5. Indtil revisionen af de berørte TSI'er er gennemført, anses en positiv udtalelse fra Kommissionen som et tilstrækkeligt bevis på efterlevelse af de væsentlige krav i direktiv 2008/57/EF, og den kan benyttes til vurderingen af delsystemet.
  Artikel 9
  Beslutning 2008/163/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2015.
  Den finder imidlertid fortsat anvendelse på:
  a)
  delsystemer, der er godkendt i overensstemmelse med denne beslutning
  b)
  projekter i forbindelse med nye, fornyede og opgraderede delsystemer, som ved offentliggørelsen af denne forordning er på et avanceret udviklingstrin eller er omfattet af en kontrakt, som er under gennemførelse.
  Artikel 10
  Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
  Den anvendes fra den 1. januar 2015.
  Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
  Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2014.