input: KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1398/2014
  av den 24 oktober 2014
  om fastställande av normer för frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete
  (Text av betydelse för EES)
  EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
  med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
  med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 375/2014 av den 3 april 2014 om inrättande av en europeisk frivilligkår för humanitärt bistånd (initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete) (1), särskilt artikel 9.2, och
  av följande skäl:
  (1)
  Förordning (EU) nr 375/2014 föreskriver att kommissionen ska upprätta normer och förfaranden som omfattar de villkor, arrangemang och krav som ska tillämpas av utsändar- och värdorganisationer när de identifierar, väljer ut, förbereder, administrerar och utplacerar frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete till stöd för humanitära biståndsinsatser i tredjeländer. Enligt förordning (EU) nr 375/2014 ska normerna antas genom delegerade akter och förfarandena genom genomförandeakter.
  (2)
  Alla intressenter inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, inbegripet frivilligarbetarna själva och utsändar- och värdorganisationerna, bör uppmuntras att utveckla en känsla av delaktighet med initiativet.
  (3)
  Den kompetensram som ska användas för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete måste inbegripa en definition av den övergripande kompetens som krävs för många typer av frivilligarbete och yrkesområden, och även ange den särskilda kompetens som krävs för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och för att arbeta med humanitärt bistånd. Den bör också innehålla en icke-uttömmande förteckning över teknisk kompetens. Detta bör kunna bidra till ett effektivt och behovsbaserat urval och förberedande av frivilligkandidater, på grundval av en gemensam kompetensram.
  (4)
  För att de EU-frivilligas kompetens, utbildningsbehov och resultat ska kunna dokumenteras och bedömas bör de följa en lättanvänd plan för lärande och utveckling under hela den tid de deltar i initiativet. Utformningen av denna plan kommer att bygga på erfarenheterna från initiativen Youthpass (2) (ungdomspass) och Europass (3).
  (5)
  Deltagande i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete kan förbättra frivilligarbetarnas anställbarhet tack vare de kunskaper och färdigheter och den kompetens de förvärvat. Dessutom är det ett bevis för deras solidaritet med behövande människor och för deras åtagande att på ett tydligt sätt främja känslan av ett europeisk medborgarskap. Specifika bestämmelser bör därför i möjligaste mån underlätta valideringen av de EU-frivillas icke-formella och informella lärande, i enlighet med rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande (4).
  (6)
  De normer som reglerar partnerskapen mellan utsändar- och värdorganisationer är av betydelse både för den humanitära sektorn och för frivilligorganisationer. De stöder målet att upprätta partnerskap mellan genomförandeorganisationer och återspeglar dessa organisationers ömsesidiga ansvar både för att uppnå målen för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och för de EU-frivilliga som individer. För att partnerna i ett partnerskap ska kunna ansöka om och förvalta projekt som inbegriper utplacering av EU-frivilliga i tredjeländer måste grundprinciperna för partnerskapet fastställas och partnerskapsavtalet uppfylla minimikraven.
  (7)
  Principerna om lika möjligheter och icke-diskriminering fastställs i nationell lagstiftning och unionslagstiftning och bör alltid respekteras och främjas av utsändar- och värdorganisationerna. Vid behov bör dock undantag som föranleds av det specifika sammanhanget vara möjliga när det gäller definitionen av de EU-frivilligas roll och profil.
  (8)
  Det är av största vikt att relevant nationell lagstiftning och unionslagstiftning samt lagstiftningen i värdlandet iakttas. Ansvaret för detta ligger hos utsändar- och värdorganisationerna, som också är skyldiga att informera de EU-frivilliga om deras rättigheter och rättsliga skyldigheter på grundval av nämnda lagstiftning samt om deras rätt till försäkringsskydd. En tydlig rättslig ställning för frivilligarbetare är en förutsättning för deras utplacering och bör därför fastställas i ett utplaceringskontrakt mellan utsändarorganisationen och den EU-frivilliga. Särskild uppmärksamhet bör också ägnas skyddet av personuppgifter, behovet av att handla med integritet och i enlighet med en uppförandekod samt skyddet av barn och sårbara vuxna, bland annat genom fastställande av principen om nolltolerans för sexuella övergrepp.
  (9)
  För att säkerställa snabbt genomförande av initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete behöver denna förordning träda i kraft i brådskande ordning, eftersom den fastställer de bestämmelser som genomförandeorganisationer ska följa vid utplacerandet av EU-frivilliga i tredjeländer.
  HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
  KAPITEL 1
  ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
  Artikel 1
  Syfte
  I denna förordning fastställs normer för frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete med avseende på följande aspekter, som anges i artikel 9.2 i förordning (EU) nr 375/2014:
  a)
  En kompetensram som ska användas för identifiering, urval och förberedelse av frivilliga till lägre och högre poster.
  b)
  Bestämmelser som säkerställer lika möjligheter och icke-diskriminering vid identifierings- och urvalsprocessen.
  c)
  Bestämmelser som säkerställer att utsändar- och värdorganisationerna följer relevant nationell rätt och unionsrätt såväl som lagstiftningen i värdlandet.
  d)
  Normer som reglerar partnerskapen mellan utsändar- och värdorganisationerna.
  e)
  Bestämmelser för erkännande av den förmåga och kompetens som EU-frivilliga för humanitärt arbete har fått i enlighet med befintliga relevanta unionsinitiativ.
  Artikel 2
  Definitioner
  I denna förordning ska definitionerna i artikel 3 i förordning (EU) nr 375/2014 och definitionerna i den genomförandeförordning (EU) från kommissionen som ska antas på grundval av artikel 9.3 i förordning (EU) nr 375/2014 gälla. Dessutom gäller följande definitioner:
  a) kompetens : enligt den definition som anges i den europeiska referensramen för nyckelkompetenser för livslångt lärande (5) en kombination av kunskaper, färdigheter och attityder som är anpassade till det aktuella området och som gör det möjligt för EU-frivilliga för humanitärt arbete att bidra till tillhandahållandet av behovsbaserat humanitärt bistånd.
  b) övergripande kompetens : kompetens som krävs för många typer av frivilligarbete och yrkesområden och som inte är specifik för humanitärt biståndsarbete.
  c) särskild kompetens : kompetens som krävs för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och för att arbeta med humanitärt bistånd i vidare bemärkelse.
  d) teknisk kompetens : kompetens till följd av specialiserade kunskaper som är relevanta inom ramen för humanitärt biståndsarbete.
  e) resultat av lärande : enligt den definition som anges i den europeiska referensramen för kvalifikationer (6) vad en inlärare vet, förstår och kan göra när en lärandeprocess är avslutad. Det uttrycks i kunskaper, färdigheter och kompetens.
  KAPITEL 2
  KOMPETENSRAM
  Artikel 3
  Kompetensram
  1. Den kompetensram som ska användas för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska ha följande tre dimensioner:
  a)
  Övergripande kompetens.
  b)
  Särskild kompetens.
  c)
  Teknisk kompetens.
  2. Kompetensramen ska utformas för
  a)
  lägre poster, särskilt för nyutexaminerade med mindre än fem års yrkeserfarenhet och mindre än fem års erfarenhet av humanitära insatser, och
  b)
  högre poster för personer med minst fem års yrkeserfarenhet i ansvarsställning eller som expert.
  3. Kompetensramen ska dels främja den fortlöpande personliga utvecklingsprocess som EU-frivilliga för humanitärt arbete genomgår under de olika etapperna av sitt deltagande i initiativet, dels mäta deras framsteg. Kunskapsnivåerna inom varje enskild kompetens ska bedömas i enlighet med tillvägagångssättet i den europeiska referensramen för kvalifikationer och enligt följande skala:
  a)
  Nivå 4: Mycket goda kunskaper.
  b)
  Nivå 3: Goda kunskaper.
  c)
  Nivå 2: Kunskaper med utvecklingsbehov.
  d)
  Nivå 1: Svaga kunskaper.
  4. Definitioner av de viktigaste kompetenser som används återfinns i bilagan.
  Artikel 4
  Plan för lärande och utveckling
  1. De resultat av lärande som de EU-frivilliga för humanitärt arbete förväntas uppnå ska anges i en plan för lärande och utveckling, som också ska innehålla information om de EU-frivilligas förväntade kompetens, utbildningsbehov och resultat under de olika etapperna av deras deltagande i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
  2. Följande uppgifter ska ingå i planen för lärande och utveckling:
  a)
  Grundläggande information om den EU-frivilliga.
  b)
  Grundläggande information om utplaceringen och en beskrivning av de uppgifter som ska utföras.
  c)
  De kompetenser som anges i kompetensramen och en bedömning av den EU-frivilligas prestationer och resultat av lärande i enlighet med dessa.
  d)
  Utbildningsbehov och planerade utvecklingsåtgärder, när så är relevant.
  e)
  Kurser som den EU-frivilliga gått under utbildningen eller utplaceringen.
  f)
  Annan relevant information.
  3. Användningen av de olika inslagen i planen för lärande och utveckling ska bero på den EU-frivilligas individuella behov och ambitioner och ska uppdateras regelbundet, bland annat i samband med följande etapper:
  a)
  Urval.
  b)
  Utbildning, däribland praktiktjänstgöring, när så är relevant.
  c)
  Utplacering.
  d)
  Avrapportering efter utplaceringen, när så är relevant.
  KAPITEL 3
  ERKÄNNANDE AV DE FÄRDIGHETER OCH DEN KOMPETENS SOM DE EU-FRIVILLIGA HAR FÖRVÄRVAT
  Artikel 5
  Bedömnings- och dokumentationsprocessen
  1. Bedömningen och dokumentationen av den kompetens som EU-frivilliga har förvärvat i samband med sitt deltagande i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska stödja
  a)
  yrkesmässigt erkännande av sådan förvärvad kompetens som skulle kunna användas i arbetslivet och som skulle förbättra en frivilligarbetares anställbarhet, och
  b)
  socialt erkännande av frivilligarbetarnas bidrag till att uttrycka unionens solidaritet med behövande människor och till att på ett tydligt sätt främja känslan av ett europeiskt medborgarskap.
  2. Omfattningen av och processen för bedömning och dokumentation ska anpassas så att de lämpar sig för både lägre och högre poster och ska utgå från den EU-frivilligas individuella behov och ambitioner.
  3. Bedömningen och dokumentationen av lärande ska avspegla den fortlöpande utvecklingsprocess som de EU-frivilliga genomgår och ska därigenom erkänna och stödja lärande och utveckling under de olika etapperna av en frivilligarbetares deltagande i initiativet. Bedömning och dokumentation ska utföras på grundval av den plan för lärande och utveckling som avses i artikel 4.
  4. Utsändar- och värdorganisationerna ska visa ett fortlöpande engagemang för bedömningen och dokumentation av EU-frivilligas lärande i syfte att underlätta yrkesmässigt och socialt erkännande.
  5. Kommissionen och EU:s medlemsstater ska när så är lämpligt ge de behöriga nationella myndigheter som ansvarar för validering av icke-formellt och informellt lärande relevant information om initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och om bedömnings- och dokumentationsprocessen i syfte att underlätta den formella valideringen av EU-frivilligas lärande i deras hemländer.
  Artikel 6
  Yrkesmässigt erkännande
  1. EU-frivilliga för humanitärt arbete ska på begäran erhålla ett intyg över avslutat deltagande i initiativet. Detta ska utfärdas av kommissionen och innehålla åtminstone följande uppgifter:
  a)
  Datum för påbörjande och avslutande av uppdraget.
  b)
  Namn på och kontaktuppgifter för utsändar- och värdorganisationerna.
  c)
  Namn på och kontaktuppgifter för den EU-frivilligas mentor och närmaste överordnade.
  d)
  Namn på och kontaktuppgifter för personer i utsändar- och värdorganisationer som är villiga att lämna referenser för den EU-frivilliga.
  e)
  Den EU-frivilligas viktigaste uppgifter och ansvarsområden.
  f)
  En beskrivning av den EU-frivilligas viktigaste resultat under utplaceringen.
  g)
  En beskrivning av de resultat av lärande som den EU-frivilliga uppnått under de olika etapperna av deltagandet i initiativet, bedömda i enlighet med artikel 3.3 i denna förordning.
  2. På begäran av den EU-frivilliga för humanitärt arbete kan en kopia av planen för lärande och utveckling bifogas intyget.
  Artikel 7
  Socialt erkännande
  1. Socialt erkännande ska främjas genom de åtgärder som beskrivs i den kommunikationsplan som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 375/2014. EU-frivilliga för humanitärt arbete ska ha möjlighet att delta i externt kommunikationsarbete som syftar till att ge publicitet åt initiativet och frivilligarbetarnas engagemang.
  2. När så är lämpligt ska kommissionen organisera evenemang på hög nivå för att öka allmänhetens medvetenhet och förbättra synligheten för initiativet.
  3. Utsändarorganisationerna ska sprida information om och främja engagemang i nätverket för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och härvid lyfta fram de möjligheter det ger frivilligarbetare att efter utplaceringen fortsätta att engagera sig i frågor som rör humanitärt bistånd och ett aktivt europeiskt medborgarskap.
  4. Utsändar- och värdorganisationerna ska informera de EU-frivilliga om möjligheter till fortsatt engagemang i frågor som rör humanitärt bistånd och ett aktivt europeiskt medborgarskap. De ska i synnerhet uppmuntra EU-frivilliga att delta i konferenser och seminarier som anordnas på EU-nivå och nationell nivå för att dela med sig av sin erfarenhet till relevanta intressenter.
  KAPITEL 4
  NORMER SOM REGLERAR PARTNERSKAPEN MELLAN UTSÄNDAR- OCH VÄRDORGANISATIONERNA
  Artikel 8
  Ett partnerskaps mål och medlemmar
  1. Partnerskapet mellan utsändar- och värdorganisationerna ska fastställa arrangemangen mellan partner som ansöker om och förvaltar projekt som inbegriper utplacering av EU-frivilliga för humanitärt arbete i tredjeländer; arrangemangen kan även omfatta verksamhet för kapacitetsuppbyggnad eller tekniskt bistånd.
  2. Partnerskapets medlemmar ska vara utsändarorganisationer som överensstämmer med artikel 10.3 i förordning (EU) nr 375/2014 och värdorganisationer som överensstämmer med artikel 10.4 i förordning (EU) nr 375/2014.
  3. När ett partnerskap ingås kan utsändar- och värdorganisationerna inkludera andra organisationer, som är specialiserade inom något område som är relevant för målen eller åtgärderna för de projekt som avses i punkt 1, som partner för att bidra med sin sakkunskap.
  4. När projekten omfattar verksamhet som avser kapacitetsuppbyggnad eller tekniskt bistånd kan sådana utsändar- och värdorganisationer som har genomgått en certifieringsprocess i enlighet med den genomförandeförordning (EU) från kommissionen som ska antas på grundval av artikel 10.1 i förordning (EU) nr 375/2014, men som inte har tilldelats certifiering också räknas som stödberättigande partner, förutsatt att de har en behovsbaserad strategi för kapacitetsuppbyggnad eller tekniskt stöd.
  5. I de fall då syftet med projekten är att ge stöd till katastrofinsatser får partnerskapet ingås enbart mellan utsändarorganisationer.
  Artikel 9
  Principer för partnerskapen
  Verksamheten inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska främja gränsöverskridande partnerskap mellan utsändar- och värdorganisationer som grundar sig på följande principer:
  a)
  Jämställdhet.
  b)
  Gemensamma värden och en gemensam vision.
  c)
  Öppenhet.
  d)
  Ansvar, redovisningsskyldigheten och tillförlitlighet.
  e)
  Ömsesidigt förtroende och respekt.
  f)
  Komplementaritet, baserad på mångfalden inom det humanitära samfundet och frivilligsektorn, med en stark fokusering på lokal kapacitetsuppbyggnad.
  g)
  Flexibilitet och anpassningsförmåga.
  h)
  Ömsesidighet vid fördelningen av medel och fastställandet av mål.
  Artikel 10
  Partnerskapsavtal och normer
  1. Innan utsändar- och värdorganisationer ingår ett partnerskap ska en behovsbedömning göras av värdorganisationerna, när så är lämpligt i samarbete med utsändarorganisationerna, med beaktande av kommissionens bedömning av behoven av humanitärt bistånd.
  2. Behovsbedömningen ska åtminstone innehålla följande:
  a)
  Sårbarhets- och riskbedömning av utplaceringslandet, inklusive bedömning av säkerhets-, rese- och hälsorisker som är relevanta för EU-frivilliga.
  b)
  Beaktande av den aktuella kapaciteten hos värdorganisationen att ta emot en EU-frivillig.
  c)
  Analys av den kompetens och kapacitet som för närvarande saknas inom värdorganisationen och det lokala samhället, vilken även ska identifiera behoven och analysera hur de bäst kan åtgärdas.
  d)
  Analys av det förväntade mervärde som den EU-frivilliga, och när så är relevant det planerade stödet till kapacitetsuppbyggnad hos värdorganisationen och det lokala samhället, kan tillföra.
  3. Ett partnerskapsavtal ska undertecknas av alla partner för att säkerställa att följande miniminormer för partnerskapet iakttas:
  a)
  Partnerskapet ska grundas på en överenskommelse om gemensamma värden och en gemensam vision, särskilt i fråga om frivilligarbete och humanitärt bistånd.
  b)
  Det mervärde som varje partner tillför samt deras respektive roller ska fastställas på ett tydligt sätt.
  c)
  Alla parter ska komma överens om de gemensamma målen för partnerskapet och hur partnerskapet ska förvaltas, särskilt
  i)
  beslutsförfaranden och arbetsrutiner,
  ii)
  finansiella arrangemang och förvaltning,
  iii)
  kommunikationskanalerna mellan alla intressenter, mötesfrekvens och besök på platsen av utsändarorganisationerna,
  iv)
  arbetsplan och verksamheter, inbegripet tidsplan,
  v)
  uppgiftsfördelning i enlighet med initiativets kommunikationsplan,
  vi)
  övervakning och utvärdering av partnerskapet,
  vii)
  bokföring och dokumentation,
  viii)
  finslipning och slutförande av den behovsbedömning som avses i punkt 1,
  ix)
  gemensam utformning och utvärdering av de EU-frivilligas arbetsuppgifter,
  x)
  uppdrag och ansvarsområden för frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete under de olika etapperna av deras deltagande i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete,
  xi)
  förfaranden för hantering av klagomål (både sådana som framförs inom partnerskapet och sådana som framförs av externa parter med avseende på partnerskapets funktion) och för biläggande av tvister mellan partnerna,
  xii)
  regler och förfaranden för en partner utträde,
  xiii)
  ekonomiska konsekvenser, och
  xiv)
  avtalsmässiga konsekvenser (även för de EU-frivilliga och de berörda samhällena).
  d)
  När så är relevant ska en behovsbaserad strategi för kapacitetsuppbyggnad eller tekniskt bistånd mellan partner utarbetas och specifika medel avsättas för denna strategi.
  e)
  Partnerna ska bidra till lärande och ska åta sig att genomföra åtgärder som rör kommunikation och synlighet i enlighet med den kommunikationsplan som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 375/2014.
  KAPITEL 5
  LIKA MÖJLIGHETER OCH ICKE-DISKRIMINERING
  Artikel 11
  Allmänna bestämmelser
  1. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete är öppet för alla behöriga kandidater, oavsett nationalitet, kön, ras, etniskt ursprung, ålder, social bakgrund, religion eller övertygelse, civilstånd, sexuell läggning och funktionshinder.
  2. Utsändar- och värdorganisationerna ska förbinda sig att följa principerna om likabehandling, lika möjligheter och icke-diskriminering. Dessa principer ska integreras fullständigt i förfarandet för identifiering, urval, rekrytering och förberedelse av frivilligarbetare samt i regler och rutiner för prestationshantering.
  Artikel 12
  Likabehandling, lika möjligheter och icke-diskriminering
  1. Utsändarorganisationen ska ha en principförklaring och en politik för att säkerställa att principerna om lika behandling, lika möjligheter och icke-diskriminering iakttas på arbetsplatsen och för att främja en inkluderande organisationskultur.
  2. Den politik för likabehandling, lika möjligheter och icke-diskriminering som avses i punkt 1 ska åtminstone
  a)
  vara förenlig med relevant unionslagstiftning och nationell lagstiftning och syfta till att undvika, eller att ta itu med och undanröja, diskriminerande politik och praxis, inklusive eventuella hinder för sysselsättning för alla grupper som identifieras i nämnda lagstiftning eller som man vet är utsatta för fördomar när de söker anställning och därför riskerar att bli underrepresenterade,
  b)
  omfatta, men inte begränsas till, alla aspekter av frivilligarbetarnas erfarenhet, inklusive enskilda uppförandenormer, utannonsering av arbetet, rekrytering och urval, utbildning och utveckling, prestationshantering samt arbetsvillkor, inbegripet lönevillkor och uppsägningsförfaranden,
  c)
  inbegripa tydligt angivna roller och ansvarsområden för alla anställda och frivilligarbetare, högsta ledningen och ledningsgrupper, personalavdelningar och alla andra intressenter som organisationen har identifierat,
  d)
  regelbundet övervakas och ses över för att säkerställa att politiken förblir förenlig med relevant lagstiftning och att den genomförs korrekt och effektivt.
  3. Värdorganisationen ska skriftligen till utsändarorganisationen bekräfta principen och politiken för likabehandling, lika möjligheter och icke-diskriminering samt meddela utsändarorganisationen alla eventuella undantag när det gäller utformningen av de EU-frivilligas roller och profil som föranleds av det specifika sammanhang i vilket organisationen verkar.
  4. Utsändarorganisationen ska stödja värdorganisationen i genomförandet av politiken för likabehandling, lika möjligheter och icke-diskriminering samt vid behov undantagsvis stödja värdorganisationens justeringar av dessa principer som föranleds av sammanhanget.
  5. Om möjligt ska utsändarorganisationen regelbundet tillhandahålla lämplig utbildning och information om politiken och dess principer för alla anställda, i syfte att säkerställa att alla intressenter förstår, stöder och genomför denna politik.
  KAPITEL 6
  EFTERLEVNAD AV NATIONELL LAGSTIFTNING, UNIONSLAGSTIFTNING OCH VÄRDLANDETS LAGSTIFTNING
  Artikel 13
  Allmänna bestämmelser
  1. Utsändar- och värdorganisationerna ska säkerställa efterlevnaden av relevant nationell lagstiftning, unionslagstiftning och lagstiftning i värdlandet, inbegripet
  a)
  förordning (EU) nr 375/2014, inklusive iakttagande av de allmänna principer som avses i artikel 5,
  b)
  lagstiftning som är tillämplig på den rättsliga ställningen för de EU-frivilliga,
  c)
  tillämplig lagstiftning om frivilligarbetares arbetsvillkor, hälsa, säkerhet och skydd,
  d)
  lagstiftning om likabehandling och icke-diskriminering, och
  e)
  lagstiftning om skydd av personuppgifter.
  2. Utsändar- och värdorganisationerna ska informera de EU-frivilliga för humanitärt arbete om deras rättigheter och rättsliga skyldigheter som följer av den lagstiftning som avses i punkt 1 och om deras rätt till försäkringsskydd i enlighet med den genomförandeförordning (EU) från kommissionen som ska antas på grundval av artikel 9.3 i förordning (EU) nr 375/2014.
  Artikel 14
  Rättslig ställning för EU-frivilliga för humanitärt arbete
  1. Utsändarorganisationen ska efterleva den lagstiftning som är tillämplig på den rättsliga ställningen för EU-frivilliga för humanitärt arbete. Den ska i detta syfte utarbeta ett sådant utplaceringskontrakt som avses i artikel 14.5 i förordning (EU) nr 375/2014, vilket ska undertecknas av utsändarorganisationen själv och av den EU-frivilliga för humanitärt arbete. Kontraktet ska ange den lagstiftning som är tillämplig på det och den jurisdiktion som det omfattas av.
  2. Utsändarorganisationen ska säkerställa att värdorganisationen iakttar kontraktet och vara ansvarig för värdorganisationens överträdelser av bestämmelserna i utplaceringskontraktet.
  Artikel 15
  Skyldighet att informera den EU-frivilliga för humanitärt arbete om skatteregler
  1. Före utplaceringen ska utsändarorganisationen underrätta den EU-frivilliga för humanitärt arbete om de skatteregler som är tillämpliga på traktamenten i det land där utsändarorganisationen är etablerad och, när så är relevant, i utplaceringslandet.
  2. Om en EU-frivillig för humanitärt arbete inte är bosatt i det land där utsändarorganisationen är etablerad ska utsändarorganisationen informera den EU-frivilliga om hans eller hennes skyldighet att bekanta sig med de skatteregler i hans eller hennes hemland som är tillämpliga på hans eller hennes specifika situation.
  Artikel 16
  Skydd av personuppgifter
  1. Utsändar- och värdorganisationernas behandling av personuppgifter ska i tillämpliga fall överensstämma med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (7) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 45/2001 (8).
  2. Utsändar- och värdorganisationerna ska säkerställa att missbruk och felaktig användning av personuppgifter förhindras under all bearbetning, inklusive insamling, användning, utlämnande och radering av personuppgifter om frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete. Detta gäller alla åtgärder som avser frivilligkandidater och EU-frivilliga, särskilt
  a)
  rekrytering och urval (inbegripet ansökningsformulär, intervjuanteckningar och frågeformulär för självbedömning), och
  b)
  förberedelse och ledning av de EU-frivilliga (inklusive planer för lärande och utveckling, prestationsgranskningar samt register över mentorsstöd, medicinska kontroller eller disciplinära frågor).
  3. Utsändar- och värdorganisationerna ska se till att endast relevanta uppgifter behandlas och att alla personuppgifter såsom namn, ålder, adress och födelsedatum, inklusive känsliga uppgifter och uppgifter om rekrytering, anställning och prestationer
  a)
  insamlas lagligt och på lämpligt sätt för ett legitimt ändamål,
  b)
  behandlas på ett korrekt och lagligt sätt,
  c)
  vid behov rättas eller uppdateras,
  d)
  är tillgängliga endast för godkänd personal,
  e)
  på begäran görs tillgängliga för den berörda frivilligkandidaten eller EU-frivilliga,
  f)
  förvaras säkert, och
  g)
  inte bevaras under en längre tid än vad som är nödvändigt.
  4. Vid behandling av uppgifter som avses i punkt 3 ska utsändar- och värdorganisationerna inhämta den EU-frivilligas uttryckliga medgivande.
  5. Utsändar- och värdorganisationerna ska informera frivilligkandidaten eller den EU-frivilliga om deras rätt till skydd av personuppgifter, deras rätt att klaga och att använda och få tillgång till sina egna uppgifter samt deras rätt att få veta namnen på de enheter som kommer att ha tillgång till deras personuppgifter och att få veta vilken typ av uppgifter som varje enhet har tillgång till.
  Artikel 17
  Integritet och uppförandekod
  1. Utsändar- och värdorganisationerna ska komma överens om en integritetspolitik som syftar till att förhindra korruption och mutor och om en uppförandekod baserad på utsändarorganisationens ledningsprinciper, vilka ska vara lämpliga för och tillämpliga på de EU-frivilliga samt innehålla vägledning om det uppförande, den anständighet och den integritet som krävs av dem under hela deras deltagande i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
  2. Uppförandekoden ska vara bindande för de EU-frivilliga och ska omfatta åtminstone följande krav:
  a)
  Åtagande att utveckla en känsla av delaktighet i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och att bidra till dess mål.
  b)
  Respekt för andra människor och deras värdighet och respekt för principen om icke-diskriminering.
  c)
  Respekt för de principer för humanitärt arbete som avses i artikel 5.1 i förordning (EU) nr 375/2014.
  d)
  Engagemang för skydd av barn och utsatta vuxna, bland annat genom nolltolerans för sexuellt utnyttjande.
  e)
  Nolltolerans för användning av droger som är olagliga i värdlandet.
  f)
  Respekt för lokala lagar.
  g)
  Integritet, avståndstagande från bedrägeri och korruption.
  h)
  Upprätthållande av höga normer för det personliga och yrkesmässiga uppförandet.
  i)
  Efterlevnad av förfaranden säkerhet, skydd och hälsa.
  j)
  Skyldighet att anmäla överträdelser samt bestämmelser om meddelarfrihet.
  k)
  Regler för kontakter med medier och informationshantering.
  l)
  Regler som förbjuder missbruk av organisationens utrustning.
  3. Varje överträdelse av uppförandekoden av en EU-frivillig ska hanteras i enlighet med utsändarorganisationens ledningsprinciper.
  4. Om överträdelsen anses utgöra ett allvarligt fel ska den leda till att den EU-frivilliga skickas hem i förtid, och när så är nödvändigt kommer hans eller hennes uppförande att rapporteras till alla relevanta yrkesmässiga eller rättsliga organisationer eller myndigheter.
  Artikel 18
  Skydd av barn och sårbara vuxna, inbegripet nolltolerans mot sexuella övergrepp
  1. Utsändar- och värdorganisationerna ska åta sig att tillämpa nolltolerans när det gäller missbruk av barn eller sårbara vuxna, inklusive sexuella övergrepp. De ska ha förmåga att rapportera missbruk, handlägga incidenter korrekt och utan dröjsmål, stödja offer, förhindra repressalier för personer som slår larm om missförhållanden samt ställa förövare till svars.
  2. Utsändar- och värdorganisationerna ska förebygga missbruk genom det förfarande som används för urval av EU-frivilliga och för deras introduktion och utbildning, genom att skapa en kultur av öppenhet och medvetenhet om frågorna och genom ett tydligt lednings- och tillsynsansvar.
  3. Utsändarorganisationen ska utföra alla lagstadgade kontroller i syfte att få godkännande för frivilligkandidater att arbeta med dessa målgrupper.
  4. Utsändar- och värdorganisationerna ska informera frivilligkandidaterna och de EU-frivilliga om riskerna och rekommenderade förebyggande åtgärder i syfte att säkerställa att missbruk inte sker.
  KAPITEL 7
  SLUTBESTÄMMELSER
  Artikel 19
  Ikraftträdande
  Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
  Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
  Utfärdad i Bryssel den 24 oktober 2014.