input: KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 599/2013
  (2013. gada 24. jūnijs),
  ar ko groza Regulu (ES) Nr. 578/2010 attiecībā uz kompensāciju apjomu tādam dažu lauksaimniecības produktu eksportam, uz kuru sertifikāts nav attiecināms un kuru īsteno tādu preču veidā, kas nav ietvertas Līguma I pielikumā, un attiecībā uz procedūru, kādā dalībvalstis paziņo konkrētus saistītus datus
  EIROPAS KOMISIJA,
  ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
  ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1216/2009, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm (1), un jo īpaši tās 8. panta 3. punkta pirmo daļu,
  tā kā:
  (1)
  Komisijas 2010. gada 29. jūnija Regula (ES) Nr. 578/2010, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 1216/2009 attiecībā uz eksporta kompensāciju piešķiršanu un kritērijiem šādu kompensāciju apjoma noteikšanai dažiem lauksaimniecības produktiem, kurus eksportē tādu preču veidā, kas nav ietvertas Līguma I pielikumā (2), paredz mazajiem eksportētājiem atbrīvojumu no prasības uzrādīt kompensācijas sertifikātu, ja kopējais apjoms nepārsniedz konkrētu individuālu un vispārēju slieksni. Tā arī nosaka pienākumu paziņot Komisijai par pieteikumiem kompensācijas sertifikātu saņemšanai un dažos gadījumos arī par izsniegtajiem kompensācijas sertifikātiem.
  (2)
  Eksporta kompensāciju likmju nesenā samazināšana, ko noteica kopējās lauksaimniecības politikas reforma un lauksaimniecības preču cenu svārstības pasaules tirgū, ir izraisījusi kompensācijas sertifikātu pieteikumu skaita sarukšanu vai pat pieteikumu neiesniegšanu vispār, tādējādi samazinot spiedienu uz Savienības budžetu eksporta kompensācijām par precēm, kas nav ietvertas Līguma I pielikumā. Apstākļos, kad nepastāv risks, ka Savienība varētu pārkāpt savas starptautiskās saistības, ir lietderīgi vienkāršot eksporta kompensāciju piešķiršanas sistēmu attiecībā uz dažiem lauksaimniecības produktiem, kurus eksportē tādu preču veidā, kas nav ietvertas Līguma I pielikumā, tādējādi samazinot administratīvo slogu.
  (3)
  Tādēļ ir lietderīgi palielināt maksājumu individuālo un vispārējo slieksni, līdz kura sasniegšanai mazie eksportētāji ir atbrīvoti no kompensācijas sertifikāta iesniegšanas. Ir arī lietderīgi apturēt dalībvalstu kompetentajām iestādēm noteikto pienākumu paziņot par kompensācijas sertifikātu apjomu, par ko saņemti pieteikumi, ja visiem pamatproduktiem piemērojamo kompensāciju piešķiršana ir apturēta, šāda kompensācija nav noteikta vai šādas kompensācijas apjoms ir vienāds ar nulli, pienākumu paziņot par dažu kompensācijas sertifikātu izsniegšanu, ja nav izsniegts neviens kompensācijas sertifikāts, un, ja nekur neparādās nekādi apjomi, pienākumu paziņot konkrētu informāciju, lai nodrošinātu kompensācijas sertifikātu sistēmas darbību un pārvaldību, un informēt Komisiju, ka nav piešķirti nekādi apjomi.
  (4)
  Tādēļ Regula (ES) Nr. 578/2010 būtu attiecīgi jāgroza.
  (5)
  Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Pārvaldības komiteja, kura nodarbojas ar horizontālajiem jautājumiem, kas saistīti ar Līguma I pielikumā neuzskaitītu apstrādātu lauksaimniecības produktu tirdzniecību,
  IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
  1. pants
  Regulu (ES) Nr. 578/2010 groza šādi:
  1)
  regulas 42. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
  “1. Sertifikāti nav nepieciešami attiecībā uz eksportu, par kuru budžeta gada laikā uzņēmēja iesniegtie pieteikumi nedod tiesības uz maksājumu, kas pārsniedz EUR 200 000.”;
  2)
  regulas 43. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
  “1. Katrā budžeta periodā par eksportu, kas minēts 42. panta 1. punktā, ir tiesības saņemt kompensācijas maksājumu kopējās rezerves robežās - EUR 80 miljonus katrā budžeta gadā.”;
  3)
  pievieno šādu 53.a pantu:
  “53.a pants
  1. Ja vienā no 29. panta 1. punkta a)-f) apakšpunktā minētajiem periodiem visiem I pielikumā uzskaitītajiem pamatproduktiem piemērojamās kompensācijas piešķiršana ir apturēta, šāda kompensācija nav noteikta vai šādas kompensācijas apjoms ir vienāds ar nulli, tiek apturēts 30. pantā un 34. panta 2. punktā paredzētais dalībvalstu pienākums ziņot datus par minēto periodu.
  2. Ja 51. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētajos periodos nav izsniegts neviens kompensācijas sertifikāts, 51. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā paredzētais dalībvalstu pienākums ziņot datus tiek apturēts.
  3. Ja nekur neparādās nekādi apjomi, 51. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, 51. panta 2. punktā, 52. pantā un 53. panta pirmajā teikumā paredzētais pienākums paziņot datus un 53. panta otrajā teikumā paredzētais pienākums paziņot, ka nav piešķirti nekādi apjomi, tiek apturēts.”
  2. pants
  Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
  Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
  Briselē, 2013. gada 24. jūnijā