input: TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 377/2014/ES
  2014 m. birželio 12 d.
  dėl Kanarų salose taikomo AIEM mokesčio
  EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
  atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 349 straipsnį,
  atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
  atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
  laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
  kadangi:
  (1)
  pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 349 straipsnį, atsižvelgdama į atokiausių regionų struktūros nulemtą socialinę ir ekonominę padėtį, kurią sunkina jų atokumas, izoliuotumas, mažumas, sunkios topografinės ir klimato sąlygos bei ekonominė priklausomybė nuo keleto produktų, Taryba nustato konkrečias priemones, kuriomis visų pirma siekiama šiems regionams nustatyti Sutarčių, taip pat bendrų politikos krypčių taikymo sąlygas;
  (2)
  todėl turėtų būti priimtos konkrečios priemonės siekiant šiems regionams nustatyti SESV taikymo sąlygas. Priimant tokias priemones reikia atsižvelgti į konkrečius tų regionų ypatumus ir ribotas jų galimybes, bet nesumenkinti Sąjungos teisinės tvarkos, taip pat vidaus rinkos ir bendrų politikos krypčių vientisumo bei darnos;
  (3)
  pagrindinė Kanarų salose nustatyta kliūtis yra didelė jų ekonominė priklausomybė nuo paslaugų ir,ypač turizmo sektoriaus bei nedidelė pramonės sektoriaus dalis Kanarų salų BVP;
  (4)
  antra, salynui būdingas izoliuotumas, dėl kurio užkertamas kelias asmenų, prekių ir paslaugų judėjimo laisvei. Priklausomybė nuo konkrečių transporto rūšių, oro transporto ir jūrų transporto didesnė, nes šios transporto rūšys dar nėra iki galo liberalizuotos. Be to, kadangi tos transporto rūšys mažiau efektyvios ir brangesnės už kelių ir geležinkelio transportą, patiriama daugiau gamybos sąnaudų;
  (5)
  izoliuotumas lemia ir didesnes gamybos sąnaudas dėl priklausomybės nuo žaliavų ir energijos išteklių, būtinybės kaupti atsargas bei sunkumų apsirūpinti gamybos įranga;
  (6)
  maža rinka ir žemas eksporto lygis, geografinis salyno susiskaldymas ir būtinybė išlaikyti įvairias, bet nedideles gamybos linijas siekiant patenkinti mažos rinkos poreikius, mažina masto ekonomijos galimybes;
  (7)
  daugeliu atvejų sunkiau arba brangiau gauti specializuotų ir techninio aptarnavimo paslaugų, apmokyti vadovus ir specialistus, samdyti subrangovus ar plėtoti verslą už Kanarų salų rinkos ribų. Be to, dėl ribotų platinimo galimybių sukaupiama per daug atsargų;
  (8)
  kalbant apie aplinkos apsaugos sritį, pramoninių atliekų šalinimas ir nuodingų atliekų valymas lemia didesnes išlaidas aplinkos apsaugai. Tos išlaidos didesnės dėl to, kad čia esančios perdirbimo įmonės perdirba tik tam tikrus produktus, taigi atliekos turi būti gabenamos į žemyninę valstybės dalį, o nuodingos atliekos valomos ne Kanarų salose;
  (9)
  remiantis tuo, kad nurodyta pirmiau, ir 2013 m. kovo 4 d. Ispanijos valdžios institucijų pranešimu Komisijai, reikėtų atnaujinti leidimą dėl mokesčio taikymo produktams, nurodytiems sąraše, pagal kurį vietos produktai gali būti atleidžiami nuo mokesčio;
  (10)
  Tarybos sprendimu 2002/546/EB (1), priimtu remiantis EB sutarties 299 straipsniu, iš pradžių Ispanijai buvo leista iki 2011 m. gruodžio 31 d. taikyti mažesnį vadinamąjį Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias (toliau - AIEM) mokestį tam tikriems Kanarų salose gaminamiems produktams arba jiems tokio mokesčio netaikyti. Minėto sprendimo priede pateiktas produktų, kuriems galima taikyti mažesnį mokestį arba jo netaikyti, sąrašas. Vietoje gaminamiems ir kitiems produktams taikomo mokesčio tarifų skirtumas, priklausomai nuo produktų, negali būti didesnis nei 5, 15 ar 25 procentinių punktų;
  (11)
  Tarybos sprendimu Nr. 895/2011/ES (2), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2002/546/EB, pastarojo taikymo laikotarpis pratęstas iki 2013 m. gruodžio 31 d.;
  (12)
  Tarybos sprendimu Nr. 1413/2013/ES (3), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2002/546/EB, pastarojo taikymo laikotarpis pratęstas iki 2014 m. birželio 30 d.;
  (13)
  AIEM mokesčiu siekiama savarankiško Kanarų salų pramonės gamybos sektorių vystymosi ir Kanarų salų ekonomikos įvairinimo;
  (14)
  didžiausios leidžiamos taikyti lengvatos susijusiems pramonės produktams - priklausomai nuo sektoriaus ir produkto - svyruoja nuo 5 % iki 15 %;
  (15)
  tačiau didžiausia lengvata, taikytina galutiniams tabako gaminiams, yra didesnė, kadangi tabako sektorius yra išimtinis atvejis. Tabako pramonės, kuri Kanarų salose labai išplėtota, apimtys kelerius metus smarkiai mažėjo. Esminė vietos tabako gamybos nuosmukio Kanarų salose priežastis - anksčiau aprašytos tradicinės kliūtys, patiriamos dėl izoliuotumo. Esama pagrindo palikti didelę lengvatą tabakui. Mokesčio lengvata yra tiesiogiai susijusi su tikslu išlaikyti gamybą Kanarų salose;
  (16)
  mokesčio ir iš jo surenkamų pajamų paskirstymas nacionaliniu lygmeniu prisideda prie Kanarų salų socialinės ir ekonominės plėtros skatinimo tikslų. Iš šio mokesčio gautų pajamų įtraukimas į Kanarų salų ekonominės ir mokesčių sistemos lėšas ir jo panaudojimas ekonominės ir socialinės plėtros strategijai yra teisinė prievolė;
  (17)
  AIEM mokesčio lengvatos ar sumažinimai turi būti taikomi 6,5 metų. Tačiau reikės įvertinti tokįų lengvatų ir sumažinimų rezultatus. Todėl Ispanijos institucijos ne vėliau kaip iki 2017 m. rugsėjo 30 d. turėtų pateikti Komisijai ataskaitą dėl AIEM mokesčių lengvatų ar sumažinimųtaikymo, kad būtų galima patikrinti taikytų priemonių poveikį ir jų indėlį skatinant ar išlaikant vietos ekonominės veiklos rūšis, atsižvelgiant į atokiausiems regionams iškylančias kliūtis. Pagal tai prireikus bus pakoreguota taikymo sritis ir pagal Sąjungos taisykles patvirtintos mokesčio lengvatos;
  (18)
  mokesčio lengvata, taikoma AIEM, turi išlikti proporcinga, kad nebūtų sumenkinamas Sąjungos teisinės tvarkos vientisumas bei darna, taip pat neiškreiptos konkurencijos vidaus rinkoje apsauga ir valstybės pagalbos politika;
  (19)
  šis sprendimas neturi įtakos galimam SESV 107 ir 108 straipsnių taikymui,
  PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
  1 straipsnis
  1. Nukrypstant nuo SESV 28, 30 ir 110 straipsnių nuostatų, Ispanijos valdžios institucijoms leidžiama iki 2020 m. gruodžio 31 d. priede išvardytiems Kanarų salose gaminamiems produktams nustatyti mažesnį vadinamąjį Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias (AIEM) mokestį arba jiems tokio mokesčio netaikyti. Tokios lengvatos ar sumažinimai turi būti ekonominės ir socialinės Kanarų salų plėtros strategijos dalis ir padėti skatinti vietos veiklą.
  2. Taikant 1 straipsnyje nurodytą mažesnį mokestį arba atleidimą nuo mokesčio, skirtumas negali viršyti:
  a)
  5 % priedo A dalyje išvardytiems produktams;
  b)
  10 % priedo B dalyje išvardytiems produktams;
  c)
  15 % priedo C dalyje išvardytiems produktams;
  d)
  25 % priedo D dalyje išvardytiems produktams. Tačiau Ispanijos valdžios institucijos gali nustatyti ne didesnį negu 18 EUR už 1 000 cigarečių minimalų mokestį cigaretėms, kuris taikytinas tik tuo atveju, jeigu AIEM mokestis, susidaręs pritaikius įprastas apmokestinimo formas, yra mažesnis už šią sumą.
  2 straipsnis
  Ispanijos institucijos ne vėliau kaip iki 2017 m. rugsėjo 30 d. pateikia Komisijai ataskaitą dėl 1 straipsnyje nurodytų priemonių taikymo, kad būtų galima patikrinti taikytų priemonių poveikį ir jų indėlį skatinant ir išlaikant vietos ekonominės veiklos rūšis, atsižvelgiant į atokiausiems regionams iškylančias kliūtis.
  Remdamasi tuo, Komisija teikia ataskaitą Tarybai su išsamia ekonomine ir socialine analize ir, jei taikoma, su pasiūlymu priderinti šio sprendimo nuostatas.
  3 straipsnis
  Šis sprendimas taikomas nuo 2014 m. liepos 1 d.
  4 straipsnis
  Šis sprendimas skirtas Ispanijos Karalystei.
  Priimta Liuksemburge 2014 m. birželio 12 d.