input: REGULAMENTUL (UE) NR. 56/2013 AL COMISIEI
  din 16 ianuarie 2013
  de modificare a anexelor I și IV la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă
  (Text cu relevanță pentru SEE)
  COMISIA EUROPEANĂ,
  având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2001 de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (1), în special articolul 23 primul paragraf,
  întrucât:
  (1)
  Regulamentul (CE) nr. 999/2001 stabilește norme pentru prevenirea, controlul și eradicarea encefalopatiilor spongiforme transmisibile (EST) la animale. Acesta se aplică producției și introducerii pe piață a animalelor vii și a produselor de origine animală și, în anumite cazuri specifice, exportului acestora.
  (2)
  Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 999/2001 prevede că este interzisă hrănirea rumegătoarelor cu proteine provenite de la animale. Articolul 7 alineatul (2) din respectivul regulament extinde această interdicție la animale, altele decât rumegătoarele, și restricționează interdicția respectivă, referitor la hrănirea acestor animale cu produse de origine animală, în conformitate cu anexa IV la regulamentul respectiv.
  (3)
  Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 extinde interdicția prevăzută la articolul 7 alineatul (1) la hrănirea animalelor de fermă nerumegătoare, cu excepția hrănirii animalelor carnivore pentru blană cu proteine animale prelucrate (PAP), printre altele. Prin derogare și în anumite condiții, anexa IV autorizează anumite PAP pentru hrana animalelor de fermă nerumegătoare.
  (4)
  Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1774/2002 (Regulament privind subprodusele de origine animală) (2) interzice hrănirea animalelor terestre dintr-o anumită specie, altele decât animalele pentru blană, cu PAP care provin din cadavre sau părți de cadavre de animale din aceeași specie. De asemenea, articolul menționat interzice hrănirea peștilor de crescătorie cu PAP care provin din cadavre sau părți de cadavre ale altor pești de crescătorie din aceeași specie.
  (5)
  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu - Foaie de drum nr. 2 pentru EST - Document de strategie privind encefalopatiile spongiforme transmisibile pentru 2010-2015 (3) a fost adoptată la 16 iulie 2010. Aceasta subliniază domeniile în care ar putea fi aduse eventualele modificări viitoare ale legislației Uniunii privind EST. De asemenea, comunicarea subliniază faptul că orice revizuire a normelor privind EST ar trebui să se bazeze, în principal, pe avize științifice și pe aspecte tehnice legate de controlul și aplicarea noilor măsuri.
  (6)
  Comunicarea menționată se referă, printre altele, la revizuirea normelor actuale de interdicții referitoare la hrănirea animalelor prevăzute în legislația Uniunii. Pe baza conținutului a două avize științifice emise de Grupul pentru pericole biologice (BIOHAZ) al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) la 24 ianuarie 2007 (4) și, respectiv, la 17 noiembrie 2007 (5), comunicarea evidențiază faptul că în condiții naturale nu au fost identificate cazuri de EST la animalele de fermă nerumegătoare și că riscul transmiterii encefalopatiei spongiforme bovine (ESB) de la nerumegătoare la nerumegătoare este neglijabil, atât timp cât reciclarea intraspecifică este evitată. În consecință, comunicarea concluzionează că ridicarea interdicției privind utilizarea PAP provenite de la animale nerumegătoare în hrana nerumegătoarelor ar putea fi luată în considerare, însă fără ridicarea interdicției existente privind reciclarea intraspecifică și numai dacă sunt disponibile tehnici analitice validate pentru a determina speciile de la care provin PAP și dacă este implementat un circuit corect al PAP provenite de la specii diferite.
  (7)
  La 29 noiembrie 2010, Consiliul a adoptat concluziile cu privire la această comunicare (6). Concluziile respective recunosc importanța fundamentală a interzicerii utilizării PAP în hrana animalelor de fermă pentru prevenirea transmiterii ESB prin intermediul lanțului alimentar animal, aceasta jucând, prin urmare, un rol esențial în reducerea incidenței acestei boli în populația de bovine. În plus, aceste concluzii consideră că o condiție prealabilă pentru orice reintroducere posibilă a utilizării de PAP provenite de la animale nerumegătoare în hrana pentru alte specii nerumegătoare ar trebui să fie disponibilitatea unor teste eficiente și validate care să facă distincția între PAP originare de la diferite specii și, de asemenea, să fi fost efectuată o analiză atentă a riscurilor de relaxare a legislației în ceea ce privește sănătatea animală și publică.
  (8)
  La 9 decembrie 2010, Grupul BIOHAZ al EFSA a adoptat un aviz științific privind revizuirea evaluării cantitative a riscului de ESB prezentat de proteinele animale prelucrate (PAP) (7). Aceasta a concluzionat că „pe baza datelor din 2009 de supraveghere a ESB din Uniune, presupunând o contaminare 0,1 % (limita de detecție a PAP în hrana pentru animale) cu PAP provenite de la animale nerumegătoare și în conformitate cu modelul EFSA de evaluare cantitativă a riscului prezentat de PAP, infecțiozitatea totală medie estimată cu ESB care ar putea intra în alimentele bovinelor pe an în Uniune ar fi echivalentă cu 0,2 doze infectante 50 %, pentru bovine, pe cale orală”. Acesta a estimat că „acest lucru înseamnă că se preconizează mai puțin de un animal suplimentar infectat cu ESB în populația bovină din Uniune, pe an, cu o limită de încredere superioară de 95 %”.
  (9)
  Rezoluția Parlamentului European din 8 martie 2011 referitoare la deficitul de proteaginoase în UE: Care este soluția la o veche problemă? (8), invită Comisia să prezinte Parlamentului și Consiliului o propunere legislativă de autorizare a utilizării PAP obținute din deșeurile de la sacrificarea animalelor pentru producția de furaje destinate animalelor monogastrice (porcine și păsări), cu condiția ca ingredientele să provină din carne care a fost aprobată pentru consumul uman și ca interdicția privind reciclarea intraspecifică și canibalismul forțat să fie deplin implementată și controlată.
  (10)
  Rezoluția Parlamentului European din 6 iulie 2011 privind encefalopatiile spongiforme transmisibile (EST) și controalele conexe asupra alimentelor și a hranei pentru animale - punere în aplicare și perspective (9) sprijină, mai ales în lumina deficitului de proteaginoase existent în Uniune, intenția Comisiei de a elimina din legislația Uniunii dispozițiile referitoare la interdicția privind hrănirea cu PAP a animalelor nerumegătoare, cu condiția ca aceasta să fie aplicabilă neierbivorelor și în anumite condiții.
  (11)
  Rezoluția respectivă menționează că metodele de producție și sterilizare utilizate pentru proteinele animale prelucrate trebuie să fie în conformitate cu cele mai înalte standarde de siguranță și cu normele prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1069/2009, utilizând cele mai noi și mai sigure tehnologii disponibile. Aceasta propune ca interdicțiile existente privind reciclarea intraspecifică să rămână în vigoare, canalele de producție ale PAP derivate de la specii diferite să fie complet separate, iar separarea acestor canale de producție să fie controlată de către autoritățile competente din statele membre și auditate de către Comisie. În plus, rezoluția precizează că, înainte de punerea în aplicare a ridicării interdicției privind hrănirea animalelor, trebuie să fie instituită o metodă fiabilă specifică pentru identificarea speciei de origine a proteinelor din hrana pentru animale care conține PAP, astfel încât reciclarea intraspecifică și prezența PAP să poată fi excluse, să fie interzisă producția de PAP din materiale de categoria 1 sau categoria 2 și doar materialele de categoria 3 destinate consumului uman să fie utilizate pentru producția de PAP. Rezoluția respectivă respinge utilizarea PAP derivate din nerumegătoare sau rumegătoare în hrana pentru rumegătoare.
  (12)
  La 9 martie 2012, laboratorul de referință al Uniunii Europene pentru proteinele animale din furaje (EURL-AP) a validat o nouă metodă de diagnostic bazată pe ADN care poate detecta un nivel foarte mic de materiale provenite de la rumegătoare care pot fi prezente în hrana pentru animale (10). Această metodă poate fi utilizată pentru efectuarea controalelor de rutină privind PAP și furajele combinate care conțin PAP pentru a controla absența proteinelor de rumegătoare.
  (13)
  În prezent, nu există o metodă de diagnosticare validată care să poată identifica în furaje prezența materialului provenit de la porcine sau păsări de curte. Prin urmare, nu ar fi posibilă controlarea aplicării corecte a interdicției privind reciclarea intraspecifică în cazul în care ar fi reautorizată utilizarea PAP de origine porcină în hrana păsărilor de curte și utilizarea PAP provenite de la păsări de curte în hrana pentru porci.
  (14)
  Producția prin acvacultură nu prezintă niciun motiv de îngrijorare cu privire la conformitatea cu interzicerea reciclării intraspecifice deoarece cerințele referitoare la canalele de utilizare a făinii de pește în hrana pentru animalele de acvacultură s-au dovedit deja eficiente.
  (15)
  Cu excepția făinii de pește și a furajelor combinate care conțin făină de pește, care sunt deja autorizate pentru hrana animalelor nerumegătoare, PAP provenite de la animale nerumegătoare și furajele care conțin astfel de PAP ar trebui, prin urmare, să fie reautorizate pentru hrănirea animalelor de acvacultură. Ar trebui să se aplice cerințe stricte în timpul colectării, transportului și prelucrării acestor produse pentru a se evita orice risc de contaminare încrucișată cu proteine de rumegătoare. În plus, ar trebui efectuate prelevări de probe și analize regulate a PAP și a furajelor combinate care conțin astfel de PAP pentru a verifica absența contaminării încrucișate cu proteine de rumegătoare.
  (16)
  Interdicția hrănirii animalelor de acvacultură cu PAP provenite de la animale nerumegătoare, astfel cum este prevăzută în anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 ar trebui, prin urmare, să fie eliminată. Din motive de claritate a legislației Uniunii, este oportun să se înlocuiască întreaga anexă IV cu anexa IV prevăzută în anexa la prezentul regulament.
  (17)
  Punctul 1 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 se referă la definiții de alimente și subproduse de origine animală care nu sunt destinate consumului uman, prevăzute în actele juridice ale Uniunii care au fost între timp abrogate. Din motive de claritate a legislației Uniunii, aceste trimiteri ar trebui înlocuite cu trimiterile la definițiile respective conținute în acte juridice în vigoare. Prin urmare, anexa I la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 ar trebui modificată în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
  (18)
  Deoarece statele membre și operatorii economici din sectorul hranei pentru animale au nevoie de timp suficient pentru a-și adapta procedurile de control la noile cerințe introduse prin prezentul regulament, prezentul regulament nu ar trebui să se aplice imediat după intrarea sa în vigoare.
  (19)
  Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 999/2001 ar trebui modificat în consecință.
  (20)
  Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
  ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
  Articolul 1
  Anexele I și IV la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
  Articolul 2
  Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
  Se aplică de la 1 iunie 2013.
  Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
  Adoptat la Bruxelles, 16 ianuarie 2013.