input: RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 875/2013
  av den 2 september 2013
  om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av viss beredd eller konserverad sockermajs i form av korn med ursprung i Thailand till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009
  EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
  med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 291.2,
  med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9 och 11.2,
  med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
  av följande skäl:
  A. FÖRFARANDE
  1. Gällande åtgärder
  (1)
  Efter en antidumpningsundersökning (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) införde rådet genom förordning (EG) nr 682/2007 (2) en slutgiltig antidumpningstull (nedan kallad de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna) på import av viss beredd eller konserverad sockermajs i form av korn som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2001 90 30 och ex 2005 80 00 med ursprung i Thailand. Åtgärderna infördes i form av en värdetull på mellan 3,1 % och 12,9 %.
  (2)
  Genom förordning (EG) nr 954/2008 (3) ändrades förordning (EG) nr 682/2007 när det gäller den införda tullsatsen för ett företag och för ”alla övriga företag”. De ändrade tullsatserna uppgår till mellan 3,1 % och 14,3 %. Import från två exporterande thailändska producenter från vilka åtaganden hade godtagits genom kommissionens beslut 2007/424/EG (4) undantogs från tullen.
  (3)
  Genom förordning (EG) nr 847/2009 (5) fastställde rådet att prisåtaganden med fasta minimipriser på import inte längre ansågs lämpligt för att motverka den skadevållande dumpningen. Därmed återkallades de godtagna åtagandena, och erbjudanden om åtaganden från ytterligare tio thailändska exportörer avslogs.
  2. Begäran om översyn
  (4)
  Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att de gällande slutgiltiga antidumpningsåtgärderna snart skulle upphöra (6), mottog kommissionen den 19 mars 2012 en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av dessa åtgärder enligt artikel 11.2 i grundförordningen. Begäran lämnades in av Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux (AETMD) (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för en betydande del av unionens totala produktion av beredd eller konserverad sockermajs, i detta fall över 50 %.
  (5)
  Begäran motiverades med att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande dumpning och skada för unionsindustrin.
  3. Inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång
  (6)
  Efter samråd med rådgivande kommittén slog kommissionen fast att bevisningen var tillräcklig för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång och offentliggjorde den 19 juni 2012 i Europeiska unionens officiella tidning (7) ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen (nedan kallat tillkännagivandet om inledande).
  4. Undersökning
  4.1 Översynsperiod och skadeundersökningsperiod
  (7)
  Undersökningen av fortsatt dumpning omfattade perioden 1 april 2011-31 mars 2012 (nedan kallad översynsperioden eller i tabeller ÖP). Undersökningen av de tendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
  4.2 Parter som berörs av förfarandena
  (8)
  Kommissionen underrättade officiellt sökandena, andra kända unionsproducenter, de exporterande producenterna i Thailand, icke-närstående importörer, användare som man visste var berörda och företrädarna för exportlandet om att en översyn vid giltighetstidens utgång hade inletts. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tid som angavs i tillkännagivandet om inledande lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda.
  (9)
  Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
  (10)
  Eftersom ett stort antal exporterande producenter från Thailand och icke-närstående importörer i unionen var berörda av undersökningen, angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen kunde komma att tillämpa ett stickprovsförfarande i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads de parter som nämns ovan att ge sig till känna inom 15 dagar efter det att översynen hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande.
  (11)
  När det gäller urvalet av exporterande producenter i Thailand mottog kommissionen fullständig information från 17 exporterande producenter, varav 9 hade exporterat till unionen under översynsperioden. Det beslutades att välja ett stickprov med 3 exporterande producenter vars sammanlagda export utgjorde 90 % av den sammanlagda mängd som exporterades till unionen av de samarbetsvilliga exporterande producenterna under översynsperioden.
  (12)
  Eftersom endast ett svar hade tagits emot från en icke-närstående importör, tillämpades inget stickprovsförfarande på icke-närstående importörer.
  (13)
  Eftersom ett stort antal unionsproducenter berördes av förfarandena, angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen hade gjort ett preliminärt urval av unionsproducenter för att fastställa skadan i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. Det preliminära urvalet hade gjorts genom att kommissionen använde de uppgifter som var tillgängliga i inledningsskedet och de byggde på producenternas produktionsvolym och geografiska läge i unionen. Det föreslagna urvalet motsvarar den största representativa produktionsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande och motsvarade 58 % av unionsindustrins totala produktion. Det föreslagna urvalet är dessutom representativt när det gäller företagens geografiska läge eftersom det omfattar tre olika medlemsstater. Unionsproducenterna rådfrågades om det föreslagna urvalet det datum då tillkännagivandet om inledande offentliggjordes. Eftersom inga fler producenter gav sig till känna och inga synpunkter på urvalet mottogs, bekräftades det föreslagna urvalet.
  (14)
  Två berörda parter hävdade att urvalet av unionsproducenter bara gjorts bland sökandena och att man borde försökt få till stånd ett urval av producenter utanför gruppen av sökande.
  (15)
  Alla kända unionsproducenter, både sökande och andra, har emellertid inbjudits att samarbeta. Tio unionsproducenter, både sökande och andra, har lämnat in uppgifter för urvalet. Såsom förklaras i skäl 13 motsvarar stickprovsurvalet den största representativa produktionsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Volymen motsvarade 58 % av unionsindustrins sammanlagda produktion. Kommissionen anser att det valda urvalet är representativt när det gäller geografisk belägenhet, oavsett om producenterna är sökande eller inte. Kravet avvisas därför.
  (16)
  Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada och för fastställandet av unionens intresse. I detta syfte sände kommissionen ett frågeformulär till de exporterande producenterna och unionsproducenterna i stickprovet samt till den icke-närstående importören. Kontrollbesök genomfördes på plats hos följande företag:
  a)
  Gemenskapsproducenter:
  -
  Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Frankrike.
  -
  Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Frankrike.
  -
  Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecen, Ungern.
  -
  Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Italien.
  b)
  Exporterande producenter i Thailand:
  -
  Agri Sol., Ltd, Pathumthani City.
  -
  Lampang Food Products co, Ltd, Bangkok.
  -
  Sun Sweet Co., Ltd, Chiang Mai City.
  (17)
  Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
  B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
  1. Berörd produkt
  (18)
  Den berörda produkten är sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad med ättika eller ättiksyra, inte fryst, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2001 90 30, och sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte fryst, andra än produkter enligt nummer 2006, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2005 80 00, med ursprung i Thailand.
  (19)
  Undersökningen har visat att de olika typerna av den berörda produkten, trots att konserveringsmetoderna skiljer sig åt, alla har samma grundläggande biologiska och kemiska egenskaper och huvudsakligen används för samma ändamål.
  (20)
  Två berörda parter hävdade att KN-numren för sockermajs inte bara utgör den berörda produkten utan också avsevärda kvantiteter minimajs som inte produceras i unionen och som inte är den likadana produkten. Parterna menar att kommissionen inbegripit minimajs i sina uppgifter.
  (21)
  Undersökningen inriktades emellertid enbart på den produkt som är föremål för åtgärder, vilket utesluter minimajs, genom att man använt Taric-nummer som grund för analysen. Kravet avslås således, eftersom det inte överensstämmer med fakta.
  2. Likadan produkt
  (22)
  Den sockermajs som produceras och säljs i unionen av unionsindustrin och den sockermajs som produceras och säljs i Thailand konstaterades ha huvudsakligen samma fysikaliska och kemiska egenskaper och användas på samma sätt som den sockermajs som produceras i Thailand och säljs på export till unionen. De anses därför vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
  C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING
  (23)
  I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersökte man om det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
  1. Inledande anmärkningar
  (24)
  Såsom nämns i skäl 10, angavs det i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande kunde komma att tillämpas med tanke på det stora antalet samarbetsvilliga exporterande producenter. Ett urval med tre exporterande producenter, som står för ungefär 90 % av den totala exporten, av de exporterande producenter som uttryckte villighet att samarbeta valdes ut för att fastställa sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning.
  (25)
  Eftersom de tre exporterande producenterna i urvalet stod för ungefär 25 % av all export från Thailand till EU under översynsperioden, måste information från andra källor, t.ex. begäran om översyn och tillgänglig handelsstatistik om export (från den thailändska tullen) och om import (från Eurostat) användas för bedömning av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning.
  (26)
  Försäljning till handlare i Thailand, där varorna var avsedda för okända exportdestinationer, har inte räknats med vid fastställandet av dumpningsmarginalen.
  (27)
  Liksom vid den ursprungliga undersökningen har det konstaterats att vissa exporterande producenter hämtar en del av sin försäljning av den berörda produkten från externa leverantörer. För undersökningen har försäljning av den berörda produkten som inte har framställts av de exporterande producenterna själva inte räknats med vid fastställandet av deras respektive dumpningsmarginaler.
  2. Dumpning av import under översynsperioden
  2.1 Fastställande av normalvärde
  (28)
  I enlighet med artikel 2.2 första meningen i grundförordningen fastställdes det först för var och en av de tre exporterande producenterna huruvida deras totala inhemska försäljning av den likadana produkten under översynsperioden var representativ jämfört med deras totala export till unionen, dvs. om försäljningsvolymerna av den likadana produkten på hemmamarknaden utgjorde 5 % eller mer av deras export av den berörda produkten till unionen.
  (29)
  Den inhemska försäljningen av den likadana produkten visade sig vara representativ för ett av de tre företagen i urvalet.
  (30)
  Därefter undersöktes det huruvida de typer av den likadana produkten som såldes av detta företag på hemmamarknaden var identiska eller direkt jämförbara med de typer som exporterades till unionen. För var och en av dessa produkttyper fastställdes det huruvida försäljningen på hemmamarknaden av den likadana produkten var tillräckligt representativ enligt artikel 2.2 i grundförordningen. Försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ om den utgjorde 5 % eller mer av den totala försäljningsvolymen av den jämförbara typ av produkt som exporterades till unionen.
  (31)
  För detta företag konstaterades det att endast en typ av likadan produkt var direkt jämförbar med den typ som exporterades till unionen. Dessutom såldes just denna typ även i tillräckligt representativa mängder på hemmamarknaden.
  (32)
  Kommissionen undersökte därefter om produkttypen för det företag det hänvisas till i skäl 31 kunde ansetts ha skett vid normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att man fastställde andelen lönsam försäljning av den berörda produkttypen till oberoende kunder på hemmamarknaden.
  (33)
  Det konstaterades att mer än 80 % av försäljningen på hemmamarknaden var lönsam, och i enlighet med artikel 2.4 användes alla transaktioner som rörde denna särskilda produkttyp för fastställandet av normalvärdet.
  (34)
  Där försäljningen på hemmamarknaden av den berörda produkttypen var representativ och utgjorde normal handel fastställdes normalvärdet utifrån det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnittspris för hela försäljningen på hemmamarknaden av den produkttypen under översynsperioden.
  (35)
  För de återstående två exporterande producenterna, vars försäljning på hemmamarknaden inte ansågs vara representativ (en av dem sålde över huvud taget inte den likadana produkten för inhemsk konsumtion), och för den tredje exporterande producenten, vars totala försäljning ansågs vara representativ, men vars försäljning av flera typer av den likadana produkten på hemmamarknaden inte ansågs vara representativ, måste normalvärdet beräknas i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.
  (36)
  Normalvärdet beräknades genom att man till produktionskostnaden för varje produkttyp som exporterades till unionen lade ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, allmänna kostnader och vinst.
  (37)
  För de båda exporterande producenterna, vars försäljning på hemmamarknaden utgjorde 5 % eller mindre av deras respektive försäljning till unionen, baserades försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst på företagens respektive försäljning vid normal handel på hemmamarknaden, i enlighet med artikel 2.6.
  (38)
  För den tredje exporterande producenten som inte sålde den likadana produkten på hemmamarknaden fastställdes, i enlighet med artikel 2.6 a i grundförordningen, försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst för denna tredje exporterande producent på grundval av det vägda genomsnittet för de båda övriga exporterande producenter såsom anges i skäl 37.
  (39)
  Två berörda parter motsatte sig den metod som användes, vilken återges i skäl 37, dvs. användningen av vinst för att konstruera normalvärdet när denna vinst grundas på inhemska försäljningstransaktioner i volymer under 5 % av försäljningskvantiteterna till unionen. Parterna menar att när de inhemska försäljningstransaktionerna inte anses utgöra tillräckliga kvantiteter för att vara representativa, bör vinsten från dessa transaktioner inte heller användas.
  (40)
  Samma metod användes emellertid i den ursprungliga undersökningen, och så länge omständigheterna inte har ändrats, anser kommissionen att denna metod fortfarande är användbar för dessa förfaranden.
  2.2 Fastställande av exportpriset
  (41)
  De utvalda exporterande producenternas försäljning skedde i samtliga fall direkt till icke-närstående kunder i unionen. För denna försäljning fastställdes därför exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av dessa oberoende kunder i unionen.
  2.3 Jämförelse och justeringar
  (42)
  Jämförelsen mellan det konstruerade normalvärdet och exportpriset gjordes fritt fabrik. I enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen togs hänsyn till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet för att en rättvis jämförelse skulle kunna göras.
  (43)
  I de fall där det var tillämpligt och motiverat togs hänsyn transportkostnader, försäkringskostnader, hanterings- och lastningskostnader, kreditkostnader och bankavgifter.
  (44)
  I enlighet med artikel 2.10 d i grundförordningen och den metod som användes i den ursprungliga undersökningen tog man dessutom hänsyn till olikheter när det gäller handelsled för de exporterande producenter vars försäljning på hemmamarknaden sker under deras eget varumärke, men vars försäljning till unionen sker under en detaljhandlares varumärke. Nivån på justeringen - som beräknats i form av en minskning av den vinstmarginal som användes när normalvärdet konstruerades (se skäl 33) - har uppskattats på grundval av förhållandet mellan unionsproducenternas vinstmarginaler dels på sina egna märkesvaror, dels på samtliga produkter. Vinstmarginalen minskades följaktligen med mellan 20 % och 50 %.
  (45)
  Två berörda parter ansåg att den inhemska marknaden i Thailand och unionsmarknaden inte kan jämföras, eftersom storleken på marknaderna inte är densamma och eftersom de thailändska producenterna säljer under sitt eget varumärke på den inhemska marknaden.
  (46)
  Det ska för det första erinras om att det har fastställts (se skäl 22) att sockermajs som säljs på den thailändska inhemska marknaden och sockermajs som säljs på export till unionsmarknaden är likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
  (47)
  För det andra gjordes på grund av skillnader i handelsled en justering av vinstmarginalen - nedåt med 20-50 % av den vinstmarginal som genererats av inhemsk försäljning under eget varumärke. Detta är också i linje med den metod som användes i den ursprungliga undersökningen.
  2.4 Dumpning under översynsperioden
  (48)
  På grundval av ovanstående konstaterades de preliminära dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset fritt unionens gräns, före tull, uppgå till 8-44 %.
  3. Utvecklingen för importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla
  3.1 De exporterande producenternas produktionskapacitet
  (49)
  Produktionen av sockermajs beror på tillgången på nyskördad sockermajs som levereras till konserveringsfabriken direkt efter skörden. Den nyskördade sockermajsen bör konserveras inom 24 timmar efter skörd, vilket innebär att produktionskapaciteten är direkt kopplad till tillgången på nyskördad sockermajs.
  (50)
  I Thailand är det skördesäsong cirka 9-10 månader per år, med två skördar per år. Vid bedömning av den tillgängliga tekniska produktionskapaciteten måste säsongsrelaterade råvarubegränsningar tas med i analysen.
  (51)
  De tre exporterande producenter som ingick i urvalet hade en sammanlagd teknisk kapacitet på mellan 130 000 och 150 000 ton. Den faktiska utnyttjandegraden av den tillgängliga tekniska kapaciteten varierade mellan 50 % och 80 %.
  (52)
  Flera berörda parter godtog den metod som gör den tekniska kapaciteten beroende av tillgången till råvaror, men hävdade att den tillgängliga reservkapaciteten var överdriven.
  (53)
  Såsom redan betonats i skäl 50, kan den tekniska kapaciteten inte fullt utnyttjas beroende på att nyskördad sockermajs bara finns att tillgå under växtsäsongen. Undersökningen har ändå visat att vissa utvalda producenter uppnår ett kapacitetsutnyttjande på 80 % eller mer, medan kapacitetsutnyttjandet för andra utvalda producenter är mycket lägre. Eftersom alla producenter har en jämförbar tillgång till råvaror, kan det lägre kapacitetsutnyttjandet inte bara förklaras av säsongsmässig brist på nyskördad sockermajs.
  (54)
  Enligt uppgifter från intresseorganisationen Thai Food Processors Association ökade den totala exportkvantiteten från Thailand till omvärlden stadigt med cirka 20 % under skadeundersökningsperioden och uppnådde en volym på 150 000-200 000 ton under översynsperioden. Detta visar att kvantiteterna tillgänglig sockermajs kan öka stadigt - och gör det också - när de exporterande producenterna behöver ytterligare kvantiteter. Det ska i detta avseende noteras att den sammanlagda produktionen av gul majs låg på 4,1 miljoner-4,5 miljoner ton i Thailand under skadeundersökningsperioden. Medan det medges att produktionen inte kan ändras från gul majs till sockermajs och ge samma mängd, är det tydligt att redan den stora skillnaden i produktionsvolymer gör att även en liten ändring av kvantiteterna från gul majs till sockermajs kan få en avsevärd inverkan på den sammanlagda sockermajsproduktionen i Thailand.
  (55)
  Utifrån detta fastställdes det att de tre utvalda producenterna kunde producera en ytterligare kvantitet på cirka 40 000-60 000 ton per år (nedan kallad den faktiska reservkapaciteten), vilket är 2-3 gånger den totala exporten av den berörda produkten från Thailand till unionen.
  (56)
  Den faktiska reservkapacitet som de utvalda producenterna har får därför anses betydande. Det finns dessutom ytterligare 15 kända producenter av den berörda produkten i Thailand, vilka på samma sätt har tillgång till den stora produktionen av sockermajs i Thailand.
  (57)
  Enligt uppgifter från andra källor, dvs.
  -
  uppgifter som samlats in från de exporterande producenternas internetpresentationer,
  -
  uppgifter från stickprovsförfarandet, och
  -
  uppgifter som samlats in genom databasupplägget enligt artikel 14.6 i grundförordningen,
  kan man dra slutsatsen att åtminstone två större exporterande producenter, varav en samarbetade under översynen men inte ingick i urvalet (och därmed inte lämnade några detaljerade uppgifter i detta avseende), hade en sammanlagd kapacitet på 50 000-100 000 ton.
  (58)
  Det finns slutligen ingen bevisning för att konsumtionsnivån på den thailändska hemmamarknaden eller tredjelandsmarknaderna skulle öka och därför absorbera den ökade produktionen om de thailändska producenternas reservkapacitet används. Särskilt den thailändska hemmamarknaden är minimal och står för bara 1-2 % av samtliga utvalda thailändska producenters sammanlagda försäljning. Detta bekräftar att all ytterligare produktion av sockermajs kommer att exporteras utanför Thailand.
  3.2 Unionsmarknadens attraktionskraft
  (59)
  Vid en jämförelse av exportpriserna på den berörda produkten till unionen med de priser som tas ut för den likadana produkten på hemmamarknaden har två fakta framkommit: Priserna på hemmamarknaden är relativt höga (på grund av försäljning under eget varumärke) och volymen är relativt liten jämfört med exportförsäljningen. På grundval av detta finns det ingen uppenbar risk för avledning av handeln från försäljning på hemmamarknaden till försäljning till unionen om åtgärderna skulle upphävas.
  (60)
  Vid en jämförelse av de exportpriser på den berörda produkten som tas ut vid försäljning till unionen med de priser som tas ut för den likadana produkten på tredjelandsmarknader, framkommer det att de tre exporterande producenterna i urvalet i genomsnitt tar ut ett 14 % högre pris vid försäljning till unionen.
  (61)
  Även handelsstatistik från den thailändska tullen bekräftar detta. Efter omvandling av den logistiska vikten (burk + majskorn + vätska) som rapporteras i nettovikt för konserven (majskorn + vätska) enligt metoden i ansökan om översyn, är de priser per kilo som tas ut vid försäljning till unionen i genomsnitt 5 % högre än de som tas vid försäljning till tredjeländer.
  (62)
  Flera berörda parter har uttryckt sitt tvivel på att en prisskillnad på 5 % eller 14 % är tillräckligt stor för att motivera en omläggning av handeln till unionen, men undersökningen har visat att detta faktiskt är sannolikt när det gäller sockermajsmarknaden. I detta förfarande hade ett thailändskt företag (Karn Corn) tidigare en antidumpningstull som är 8-10 % lägre än de flesta andra thailändska exportörer. Denna fördel på 8-10 % var emellertid tillräcklig för att sjufalt öka deras andel av den thailändska exporten till unionen mellan undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen och referensperioden i den nuvarande undersökningen.
  (63)
  Trots den gällande antidumpningstullen på 3,1 % kunde Karn Corn dessutom mer än fördubbla sina exportkvantiteter till unionen efter det att antidumpningstullarna infördes. Detta visar att unionsmarknaden är attraktiv i förhållande till andra marknader även vid en liten prisskillnad.
  (64)
  Sammanfattningsvis är risken för en omläggning av handeln från hemmamarknaden till unionsmarknaden relativt begränsad på grund av försäljningen under eget varumärke där, men däremot finns det en betydande risk för omläggning av handeln från försäljning till tredjeländer till försäljning på unionsmarknaden på grund av de högre priser som råder där.
  (65)
  Flera berörda parter invände att priserna på unionsmarknaden är mindre attraktiva jämfört med priserna på andra marknader såsom Japan. Risken för en omläggning av handeln om åtgärderna upphävs skulle därför vara överdriven.
  (66)
  Det erinras om att försäljningen till tredjeländer behandlas som en grupp och att den slutsats som dras i skäl 63 baseras på priser till alla tredjeländer i genomsnitt. Det stämmer att inom denna grupp tredjeländer finns det länder till vilka exportpriserna är högre och andra till vilka exportpriserna är lägre. Ju lägre exportpriset är, desto större är förstås risken för en omläggning av handeln om åtgärderna skulle tillåtas upphöra.
  (67)
  En berörd part hävdade vidare att avtalsförbindelser med importörer i tredjeländer gör att det inte är lätt att växla mellan kunder i olika länder.
  (68)
  Medan det finns avtalsförbindelser mellan exporterande producenter i Thailand och importörer i diverse tredjeländer vilka kortsiktigt kan upprätthållas, finns det inga belägg för att dessa avtalsförbindelser inte kan fasas ut och möjliggöra försäljning till marknader med högre priser, till exempel unionen.
  (69)
  Slutligen hävdade några berörda parter att man inte kan jämföra med export till vissa tredjeländer som till exempel Sydkorea, eftersom produktmixen (t.ex. storleken på konservburkarna) och försäljningsvillkoren (t.ex. leveransvillkor) kan vara annorlunda.
  (70)
  Det erinras om att resultatet av jämförelserna i skälen 58, 59 och 60 visar på skillnader i exportpriser till alla tredjeländer. Den thailändska exporten till ett litet antal länder påverkar därför bara marginellt den övergripande jämförelsen. Eftersom thailändska exportuppgifter redovisas på fob-basis, begränsas påverkan av eventuella skillnader när det gäller leveransvillkor och transportkostnader till kostnaden för inhemsk frakt i Thailand och den kan därför bara bli marginell.
  (71)
  Eftersom det saknas belägg för att det genomsnittliga priset till alla tredjeländer inte skulle vara jämförbart med exportpriset till unionen, gäller fortfarande den slutsats som dras i skäl 63.
  4. Slutsats om sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning
  (72)
  Det förefaller sannolikt att de högre priserna på unionsmarknaden, om åtgärden skulle upphävas, skulle locka till sig betydande volymer av den berörda produkten som i dagsläget säljs till lägre priser till tredjeländer.
  (73)
  De exporterande producenterna i Thailand har fortsatt med den dumpning som tillämpades under översynsperioden.
  (74)
  Dessutom leder den tillgängliga reservkapaciteten i Thailand och det faktum att priserna på unionsmarknaden är betydligt högre än på tredjelandsmarknaderna till slutsatsen att det finns risk för ökad export av den berörda produkten om åtgärderna skulle upphävas.
  (75)
  Sammanfattningsvis är sannolikheten stor för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas.
  D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN
  (76)
  Under översynsperioden producerades den likadana produkten av ungefär 20 unionsproducenter. Produktionen från dessa producenter (fastställd på grundval av information som samlats in från samarbetsvilliga producenter och information om övriga unionsproducenter som bygger på uppgifter i begäran om översyn) anses därför utgöra unionens produktion i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.
  (77)
  Såsom förklaras i skäl 13 gjordes ett urval på grund av det stora antalet unionsproducenter. Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på följande två nivåer:
  -
  De makroekonomiska faktorerna (produktion, kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, genomsnittliga enhetspriser och dumpningsmarginalernas storlek samt återhämtning från effekterna av tidigare dumpning) bedömdes för hela unionsproduktionen, på grundval av information som samlades in från samarbetsvilliga producenter. För övriga unionsproducenter gjordes en uppskattning som byggde på uppgifterna i begäran om översyn.
  -
  De mikroekonomiska faktorerna (lager, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) analyserades för de unionsproducenter som ingick i urvalet och på grundval av uppgifter från dem.
  E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN
  1. Förbrukningen i unionen
  (78)
  Unionsförbrukningen fastställdes på grundval av försäljningsvolymerna för unionsindustrins egen produktion avsedd för unionsmarknaden, uppgifter från 14.6-databasen om importvolymerna till EU och, när det gäller de övriga unionsproducenterna, uppgifter som erhölls från begäran om översyn.
  (79)
  Under skadeundersökningsperioden ökade förbrukningen i unionen med 9 %. Den minskade med 5 % från 2008 till 2009 men ökade 2010 och 2011 med 6 respektive 9 procentenheter (dvs. jämfört med året innan). Därefter stabiliserades den i princip under översynsperioden till en nivå på cirka 350 000 ton.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Total förbrukning i unionen (ton)
  318 413
  301 594
  320 027
  351 279
  347 533
  Index (2008 = 100)
  100
  95
  101
  110
  109
  2. Import från det berörda landet
  a) Volym
  (80)
  Volymen på importen av den berörda produkten från det berörda landet till unionen minskade med 43 % från cirka 38 000 ton under 2008 till cirka 22 000 ton under översynsperioden. Den sjönk med 15 % år 2009, med ytterligare 20 procentenheter 2010 och 11 procentenheter 2011, innan den åter ökade något, med 3 procentenheter, under översynsperioden.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Importvolym från Thailand
  38 443
  32 616
  24 941
  20 710
  21 856
  Index (2008 = 100)
  100
  85
  65
  54
  57
  Marknadsandel för importen från Thailand (%)
  12
  11
  8
  6
  6
  Priset på importen från Thailand (EUR/ton)
  835
  887
  806
  775
  807
  Index (2008 = 100)
  100
  106
  96
  93
  97
  Källa:
  14.6-databasen.
  b) Marknadsandel
  (81)
  Motsvarande marknadsandel för de thailändska exportörerna på unionsmarknaden i det berörda landet minskade med cirka 50 % eller 6 procentenheter under skadeundersökningsperioden, från 12 % under 2008 till 6 % under översynsperioden. Närmare bestämt minskade Thailands marknadsandel från 12 % år 2008 till 11 % år 2009, 8 % år 2010 och 6 % under 2011/översynsperioden.
  c) Priser
  i) Prisutveckling
  (82)
  Mellan 2008 och översynsperioden sjönk det genomsnittliga importpriset på den berörda produkten med ursprung i det berörda landet med 3 %, från 835 EUR/ton 2008 till 807 EUR/ton under översynsperioden. Priserna ökade med 6 % under 2008, innan de minskade med 10 procentenheter 2010 och med ytterligare 3 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade de priserna igen med 4 procentenheter.
  ii) Prisunderskridande
  (83)
  En jämförelse gjordes mellan de exporterande producenternas försäljningspriser och unionsindustrins försäljningspriser i unionen för liknande produkttyper. Unionsindustrins priser fritt fabrik, netto efter avdrag och skatter, jämfördes därför med det berörda landets exporterande producenters priser cif vid unionens gräns, efter justeringar för kostnader för konventionella tullar, lossning och tullklarering. Jämförelsen visade att under översynsperioden var priserna på den berörda produkten med ursprung i det berörda landet vid försäljning i unionen generellt högre än unionsindustrins priser. Baserat på importstatistik (14.6-databasen) fanns ingen underskridandemarginal för någon thailändsk import till unionen (varken för samarbetsvilliga eller icke samarbetsvilliga exporterande producenter, oavsett produktmix).
  3. Unionsindustrins situation
  (84)
  I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla ekonomiska faktorer och förhållanden av betydelse för unionsindustrins situation.
  (85)
  Denna marknad kännetecknas bland annat av två försäljningskanaler, nämligen försäljning under producentens eget varumärke och försäljning under detaljhandelns varumärke. Försäljning genom den första kanalen jämfört med den andra leder vanligen till högre försäljningskostnader, särskilt för marknadsföring och reklam, och ger även upphov till högre försäljningspriser.
  (86)
  Undersökningen visade att all import från de samarbetsvilliga thailändska exportörerna hänförde sig till den andra kanalen, dvs. försäljning under detaljhandelns varumärke. Det ansågs därför vara lämpligt att vid skadeanalysen vid behov skilja mellan unionsindustrins försäljning under eget varumärke och försäljning under detaljhandelns varumärke, eftersom konkurrensen från dumpad import i första hand drabbar unionsindustrins likadana produkter som säljs under detaljhandelns varumärke. Denna åtskillnad gjordes särskilt för fastställandet av försäljningsvolymer, försäljningspriser och lönsamhet. För att få en heltäckande bild av situationen visas och kommenteras också sammanlagda mängder (som inbegriper både egna varumärken och detaljhandelns varumärken) i tabellerna nedan. Under översynsperioden stod unionsindustrins försäljning under detaljhandelns varumärken för cirka 70 % av unionsindustrins totala försäljningsvolym och för cirka 60 % av försäljningsvärdet.
  (87)
  Med tanke på att unionsindustrin endast bearbetar sockermajs under sommarmånaderna, är ett antal skadeindikatorer i princip identiska för 2011 och översynsperioden (1 april 2011-30 mars 2012). Detta gäller särskilt produktion och produktionskapacitet.
  3.1 Makroekonomiska faktorer
  a) Produktion
  (88)
  Från en nivå på cirka 372 000 ton 2008 minskade unionsindustrins produktion med 8 % under skadeundersökningsperioden. Närmare bestämt minskade den med 25 % år 2009 och med 13 procentenheter 2010 för att därefter åter öka, med 31 procentenheter, under 2011/översynsperioden.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Produktion (ton)
  371 764
  279 265
  231 790
  344 015
  343 873
  Index (2008 = 100)
  100
  75
  62
  93
  92
  b) Kapacitet och kapacitetsutnyttjande
  (89)
  Produktionskapaciteten var cirka 488 000 ton år 2008, 2009 och 2010, men minskade med 9 % under 2011/översynsperioden. Minskningen berodde på att en av unionsproducenterna i urvalet stängde en av sina fabriker.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Produktionskapacitet (ton)
  488 453
  488 453
  488 453
  444 055
  444 055
  Index (2008 = 100)
  100
  100
  100
  91
  91
  Kapacitetsutnyttjande (%)
  76
  57
  47
  77
  77
  Index (2008 = 100)
  100
  75
  62
  102
  102
  Källa:
  Undersökning.
  (90)
  Kapacitetsutnyttjandet var 76 % under 2008. Det minskade till 57 % år 2009 och vidare till 47 % år 2010, men ökade sedan till 77 % under 2011/översynsperioden. Kapacitetsutnyttjandet har varit stabilt under hela skadeundersökningsperioden, eftersom produktionsminskningen följde den minskande produktionskapaciteten.
  c) Försäljningsvolym
  (91)
  Unionsindustrins försäljning av egen produktion avsedd för detaljhandelns varumärken till icke-närstående kunder på unionsmarknaden minskade först med 6 % år 2009, men ökade sedan med 17 procentenheter 2010 och med ytterligare 24 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden minskade försäljningen igen med 4 procentenheter. Sammantaget ökade försäljningen med cirka 31 % mellan 2008 och översynsperioden.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Försäljningsvolym i unionen (eget varumärke) till icke-närstående kunder (ton)
  161 544
  151 058
  179 562
  218 876
  212 425
  Index (2008 = 100)
  100
  94
  111
  135
  131
  Försäljningsvolym i unionen (eget och detaljhandelns varumärke) till icke-närstående kunder (ton)
  262 902
  248 995
  280 586
  318 237
  312 623
  Index (2008 = 100)
  100
  95
  107
  121
  119
  Källa:
  Undersökning.
  (92)
  Unionsindustrins sammanlagda försäljningsvolym (både egna varumärken och detaljhandelns varumärken) när det gäller egen produktion till icke-närstående kunder i unionen följde mer eller mindre samma mönster, även om den inte var lika utpräglad. Den minskade först med 5 % under 2009 innan den ökade med 12 procentenheter under 2010 och med ytterligare 14 procentenheter under 2011. Från 2011 till översynsperioden minskade den försäljningen igen med 2 procentenheter. Sammantaget ökade den försäljningen med cirka 19 % mellan 2008 och översynsperioden.
  d) Marknadsandel
  (93)
  Unionsindustrins marknadsandel var 83 % år 2008 och 2009. Den ökade till 88 % år 2010 och vidare till 91 % år 2011, för att sedan minska något till 90 % under översynsperioden. Sammantaget ökade unionsindustrins marknadsandel under skadeundersökningsperioden med 7 procentenheter.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Unionsindustrins marknadsandel (eget varumärke och detaljhandelns varumärke) (%)
  83
  83
  88
  91
  90
  Index (2008 = 100)
  100
  100
  106
  110
  109
  Källa:
  Undersökning.
  e) Tillväxt
  (94)
  Mellan 2008 och undersökningsperioden, då unionens förbrukning ökade med 9 %, ökade volymen på unionsindustrins försäljning avsedd för detaljhandelns varumärken i unionen med 31 %, medan volymen på unionsindustrins försäljning avsedd för både egna och detaljhandelns varumärken på unionsmarknaden ökade med 19 %. Mellan 2008 och översynsperioden ökade unionsindustrin sin marknadsandel med cirka 7 procentenheter, medan den dumpade importen förlorade cirka 6 procentenheter av sin marknadsandel. Därmed dras slutsatsen att unionsindustrin kunde dra fördel av en växande marknad.
  f) Sysselsättning
  (95)
  Sysselsättningen inom unionsindustrin minskade först med 17 % mellan 2008 och 2009 och sedan med ytterligare 5 procentenheter 2010, varefter den ökade med 11 procentenheter under 2011/översynsperioden. Sammantaget minskade sysselsättningen i unionsindustrin med 11 % under skadeundersökningsperioden, dvs. från cirka 2 300 personer till cirka 2 000 personer.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Sysselsättning (personer)
  2 278
  1 896
  1 786
  2 038
  2 035
  Index (2008 = 100)
  100
  83
  78
  89
  89
  Källa:
  Undersökning.
  g) Produktivitet
  (96)
  Produktiviteten hos unionsindustrins anställda, mätt som produktion (i ton) per sysselsatt person och år, minskade från att ha varit 163 ton per anställd, först med 10 % år 2009 och med ytterligare 10 procentenheter 2010, varefter den ökade med 23 procentenheter 2011 och med 1 procentenhet under översynsperioden. Unionsindustrins produktivitet ökade med sammanlagt 4 % under skadeundersökningsperioden. Utvecklingen återspeglar det faktum att antalet anställda minskade kraftigare än produktionen.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Produktivitet (ton per anställd)
  163
  147
  130
  169
  169
  Index (2008 = 100)
  100
  90
  80
  103
  104
  Källa:
  Undersökning.
  h) Faktorer som påverkar försäljningspriserna
  (97)
  Unionsindustrins enhetspriser på försäljning av produkter under detaljhandelns varumärken till icke-närstående kunder ökade med 7 % år 2009, men minskade igen med 8 procentenheter 2010 och med ytterligare 5 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade de med 3 procentenheter. Sammantaget minskade de priserna med 3 % under skadeundersökningsperioden, från en nivå på 1 073 EUR/ton till 1 041 EUR/ton under översynsperioden.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Enhetspris på unionsmarknaden (handelns varumärke) (EUR/ton)
  1 073
  1 152
  1 057
  1 008
  1 041
  Index (2008 = 100)
  100
  107
  99
  94
  97
  Enhetspris på unionsmarknaden (eget och detaljhandelns varumärke) (EUR/ton)
  1 248
  1 305
  1 219
  1 182
  1 215
  Index (2008 = 100)
  100
  105
  98
  95
  97
  Källa:
  Undersökning.
  (98)
  Unionsindustrins sammanlagda försäljningspriser (både under egna varumärken och detaljhandelns varumärken) till icke-närstående kunder på unionsmarknaden följde mer eller mindre samma mönster. De ökade först med 5 % under 2009 innan de åter minskade med 7 procentenheter 2010 och ytterligare 3 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade de med 2 procentenheter. Sammantaget minskade de priserna med 3 % under skadeundersökningsperioden, från en nivå på 1 248 EUR/ton till 1 215 EUR/ton under översynsperioden.
  i) Dumpningsmarginalens storlek
  (99)
  Undersökningen har konstaterat fortsatt dumpning, och de faktiska dumpningsmarginalernas storlek (dvs. upp till 44 %) kan inte anses vara försumbara.
  j) Återhämtning från tidigare dumpning
  (100)
  De makroekonomiska indikatorer som granskas ovan och de mikroekonomiska indikatorer som granskas nedan visar att unionsindustrins situation fortfarande är sårbar och utsatt, även om antidumpningsåtgärderna delvis har fått avsett resultat genom att den skada som unionsproducenterna lidit har kunnat undanröjas. Det segment under detaljhandelns varumärken som direkt konkurrerar med den thailändska importen uppvisar dålig lönsamhet. Unionsindustrins försäljningspriser inom detta marknadssegment minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden, medan produktionskostnaderna ökade med cirka 10 % under samma period. Det är uppenbart att unionsindustrin inte har varit i stånd att återvinna de kostnader, vilket ledde till betydande förluster. Med tanke på hur viktiga detaljhandelns varumärken är för unionsindustrins verksamhet när det gäller sockermajs (de utgör 70 % av dess sammanlagda försäljningsvolym och 60 % av det sammanlagda försäljningsvärdet), har detta haft stor betydelse för den övergripande lönsamheten. Någon egentlig återhämtning från tidigare dumpning kunde således inte konstateras och unionsindustrin anses fortfarande vara sårbar för de skadliga effekterna av en eventuell dumpad import på unionsmarknaden.
  3.2 Mikroekonomiska faktorer
  a) Lager
  (101)
  Unionsindustrins nivå på utgående lager har minskat stadigt under skadeundersökningsperioden. Den sjönk med 2 % år 2009, med 27 procentenheter 2010, med 2 procentenheter 2011 och med ytterligare 24 procentenheter under översynsperioden. Lagerhållningen är emellertid inte en lämplig indikator på skada för just denna industri. De stora lagren i slutet på varje år beror på att skörden och konserveringen normalt avslutas i oktober varje år. Lagren består alltså av varor som kommer att levereras under perioden från november till och med juli.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Utgående lager (ton)
  193 834
  189 741
  136 703
  133 884
  88 108
  Index (2008 = 100)
  100
  98
  71
  69
  45
  Källa:
  Undersökning.
  b) Löner
  (102)
  Mellan 2008 och översynsperioden minskade arbetskraftskostnaderna med 7 %. Närmare bestämt minskade de med 16 procent 2009, med ytterligare 1 procentenhet 2010 för att sedan öka med 10 procentenheter under 2011/översynsperioden. Den sammantagna minskningen under skadeundersökningsperioden drevs på av den minskade sysselsättningen.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Årlig arbetskraftskostnad (EUR)
  34 343 788
  28 850 250
  28 370 188
  31 952 596
  31 923 505
  Index (2008 = 100)
  100
  84
  83
  93
  93
  Källa:
  Undersökning.
  c) Lönsamhet och räntabilitet
  (103)
  Under skadeundersökningsperioden minskade lönsamheten när det gäller unionsindustrins försäljning av produkter avsedda att säljas under detaljhandelns varumärken, uttryckt i andel av nettoförsäljningen, från en vinst på 5,6 % år 2008 till en förlust på 5,4 % år 2004 under översynsperioden.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Lönsamhet i unionen (detaljhandelns varumärke) (% av nettoförsäljningen)
  5,6
  9,6
  -3,3
  -8,2
  -5,4
  Index (2008 = 100)
  100
  169
  -59
  - 145
  -95
  Lönsamhet i unionen (eget varumärke och detaljhandelns varumärken) (% av nettoförsäljningen)
  8,5
  10,8
  0,7
  -0,5
  1,6
  Index (2008 = 100)
  100
  127
  8
  -6
  19
  Avkastning på investeringar (eget varumärke och detaljhandelns varumärken) (vinst i % av investeringars bokförda nettovärde)
  24,3
  40,4
  2,9
  -3,0
  4,4
  Index (2008 = 100)
  100
  166
  12
  -13
  18
  Källa:
  Undersökning.
  (104)
  Lönsamheten minskade också när det gäller unionsindustrins försäljning av produkter avsedda att säljas både under eget varumärke och under detaljhandelns varumärke, från 8,5 % år 2008 till 1,6 % under översynsperioden. Minskningen är alltså inte lika kraftig som när det gäller detaljhandelns varumärken. Försämringen av lönsamheten förklaras av det faktum att försäljningspriserna minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden, medan produktionskostnaderna (i huvudsak obehandlad sockermajs och konservburkar) ökade med 5 % under samma period. Det är tydligt att unionsindustrin inte har kunnat överföra de ökade produktionskostnaderna till sina kunder.
  (105)
  Avkastningen på investeringar, uttryckt som vinst (för både producentens och detaljhandelns varumärken) som en procentandel av investeringarnas bokförda värde (netto), följde i stort sett den ovan angivna lönsamhetsutvecklingen. Den sjönk från en nivå på cirka 24,3 % år 2008 till 4,4 % under översynsperioden och minskade därmed med 82 % under skadeundersökningsperioden.
  d) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
  (106)
  Kassaflödet (netto) från rörelsen låg på cirka 27 000 EUR 2008. Det ökade till cirka 23 miljoner EUR 2009 och till cirka 58 miljoner EUR 2010 innan det gick ned igen till cirka 8 miljoner EUR 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade det med cirka 11 miljoner EUR. Inga av de samarbetsvilliga unionsproducenterna uppgav sig ha svårigheter att anskaffa kapital.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Kassaflöde (eget varumärke och detaljhandelns varumärken) (EUR)
  26 698
  23 239 572
  58 654 064
  7 845 330
  11 077 815
  Index (2008 = 100)
  100
  87 047
  219 698
  29 386
  41 494
  Källa:
  Undersökning.
  e) Investeringar
  (107)
  Unionsindustrins årliga investeringar i produktion av den likadana produkten ökade med 45 % från 2008 till 2009, minskade med 34 procentenheter från 2009 till 2010, ökade med 57 procentenheter 2011 och minskade slutligen med 4 procentenheter från 2011 till översynsperioden. Sammantaget under skadeundersökningsperioden ökade investeringarna med 64 %. Investeringarna var avsedda för underhåll och förnyelse av befintlig utrustning, inte för att öka produktionskapaciteten.
  2008
  2009
  2010
  2011
  ÖP
  Nettoinvesteringar (EUR)
  6 590 078
  9 545 749
  7 329 354
  11 093 136
  10 802 751
  Index (2008 = 100)
  100
  145
  111
  168
  164
  Källa:
  Undersökning.
  4. Slutsats om skada
  (108)
  Utvecklingen var negativ för ett antal indikatorer mellan 2008 och översynsperioden. Räntabiliteten sjönk, produktionsvolymen minskade med 8 %, produktionskapaciteten minskade med 9 % och sysselsättningen minskade med 11 %. När det gäller den lägre produktionsnivån ska det noteras att skördeavkastningen 2008 var bättre än förväntat, vilket ledde till en högre produktion för unionsindustrin samma år. Under samma period blev importen från Thailand (som huvudsakligen faktureras i US-dollar) mer attraktiv på grund av den svagare dollarkursen. Den ökade tillgången på sockermajs (både i unionen och Thailand) sammanföll med den ekonomiska och finansiella krisen i unionen som påverkade förbrukningen. Som en följd av detta kunde den ökade unionsproduktionen inte säljas i sin helhet på unionsmarknaden. Detta ledde till sänkta produktionsnivåer och lageruttag under de följande åren, men kan inte helt förklara den vållade skadan.
  (109)
  Lönsamheten för unionsindustrins försäljning av sockermajs (både av egna varumärken och av detaljhandelns varumärken) minskade kraftigt under skadeundersökningsperioden. Segmentet med detaljhandelns varumärken där unionsindustrin direkt konkurrerar med den thailändska importen går med klar förlust (lönsamheten minskade från en vinst på mer än 5 % år 2008 till en förlust på mer än 5 % under översynsperioden). Unionsproducenterna sänkte sina försäljningspriser på unionsmarknaden med 3 % och lyckades återvinna marknadsandelar på bekostnad av lönsamheten. Industrin behöver försäljningen under detaljhandelns varumärken, eftersom det inte finns tillräcklig efterfrågan på det egna märket. Mot bakgrund av att försäljningen under detaljhandelns varumärken utgör 60 % av det sammanlagda försäljningsvärdet, minskade den sammanlagda lönsamheten från 8,5 % till 1,6 % under skadeundersökningsperioden.
  (110)
  Vissa indikatorer tyder på att industrin återerövrade sin position tack vare de gällande åtgärderna. Den thailändska importens volym och motsvarande marknadsandel halverades nästan under översynsperioden, från 12 % år 2008 till endast 6 % under översynsperioden. Unionsindustrins marknadsandel ökade från 83 % under 2008 till 90 % under översynsperioden. Under översynsperioden underskred inte heller priserna på den thailändska importen unionsindustrins, men de har samtidigt förhindrat unionsindustrin från att överföra de ökade kostnaderna till kunderna. Även andra indikatorer utvecklades positivt. Kapacitetsutnyttjandet ökade med 2 % under skadeundersökningsperioden och låg på relativt höga 77 % under översynsperioden. Volymen för unionsindustrins försäljning under detaljhandelns varumärken, som konkurrerar direkt med den thailändska importen, ökade med 31 % och den sammanlagda försäljningen för både segmenten ökade med 19 %. Investeringarna ökade med 64 %. Dessa faktorer tyder på att industrin lyckades återhämta sig. Den klarade dock inte att nå en tillfredsställande lönsamhetsnivå som räckte för att behålla en betydande marknadsandel på en marknad där endast unionsindustrin och den thailändska importen konkurrerar (importen från övriga tredjeländer är spridd och obetydlig).
  (111)
  Konkurrenssituationen på unionsmarknaden är mycket känslig. Å ena sidan har unionsindustrin ingen konkurrens utifrån på en del av marknaden - segmentet med egna varumärken. Varumärkesägarnas förhandlingsposition är stark i förhållande till detaljhandlarnas. De sätter i praktiken priserna. Dessutom är marknaden konsoliderad genom att de fyra producenterna i urvalet har en marknadsandel på 54 %. Å andra sidan har handlarna övertaget i segmentet privata varumärken. På grund av konkurrensen utifrån och inom unionen råder en konstant prispress. Till följd av detta är det svårare för unionsproducenterna att överföra ökade produktionskostnader (i huvudsak sockermajs eller konservburkar) till kunderna (unionsindustrins produktionskostnader ökade med 5 % under skadeundersökningsperioden) på grund av prispressen från den thailändska importen.
  (112)
  Det står klart att unionsindustrin har lyckats öka sin marknadsandel genom att sätta volym före pris. Dessutom går det inte att komma ifrån att unionsindustrin för merparten av sin sockermajsverksamhet (detaljhandelns varumärken) inte har kunnat återvinna sina kostnader. Därför kan slutsatsen dras att unionsindustrins situation fortfarande är sårbar och utsatt.
  (113)
  Flera parter menar att unionsindustrin har återhämtat sig med tanke på att ett antal indikatorer har förbättrats, särskilt mot bakgrund av unionsindustrins höga marknadsandel och det negativa underskridandet.
  (114)
  Det medges att skadebilden för unionsindustrin är blandad. Syftet med antidumpningsåtgärderna har delvis uppnåtts genom att en del av den skada som uppstod till följd av den dumpade importen från Thailand har avlägsnats. Unionsindustrins situation är emellertid på det hela taget sårbar om man ser till den låga och minskade lönsamheten.
  (115)
  Negativt underskridande och unionsindustrins betydande marknadsandel tyder inte automatiskt på att skada inte förekommer. Situationen med fortsatt dumpad import från Thailand (med dumpningsmarginaler på upp till 44 %) har resulterat i sänkta priser på unionsmarknaden. Unionsindustrin har i ett försök att återvinna förlorade marknadsandelar hållit sina priser nere, vilket lett till en försämring av lönsamheten.
  (116)
  En berörd part hävdade att skadebedömningen borde baseras på unionsindustrins sammanlagda resultat och inte bara på resultatet i ett segment av marknaden.
  (117)
  I linje med den ursprungliga undersökningen har skadebedömningen baserats på unionsindustrins sammanlagda resultat (eget märke och detaljhandelns varumärke) samt, för ett visst antal indikatorer, (lönsamhet, försäljningsvolym, och försäljningspriser) på detaljhandelns varumärke. Det finns inga förändrade omständigheter som motiverar att man avviker från denna metod, som alltså är fortsatt giltig för att bedöma unionsindustrins situation. Såsom nämns i skälen 84 och 85 kännetecknas sockermajsmarknaden fortfarande av två försäljningskanaler, och all import från de samarbetsvilliga thailändska exportörerna gällde kanalen med detaljhandelns varumärke. Dessutom, även om man bara skulle ta hänsyn till unionsindustrins sammanlagda resultat, skulle detta, med tanke på den låga och minskade lönsamheten, ändå inte ändra slutsatsen att unionsindustrin befinner sig i en utsatt situation. Utifrån ovanstående överväganden avvisas detta påstående.
  (118)
  Två berörda parter hävdade att unionsindustrins oförmåga mycket väl kan bero på konkurrens inom unionen.
  (119)
  Situationen på unionsmarknaden när det gäller konkurrens är emellertid inte påtagligt annorlunda än situationen under skadeundersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen (två försäljningskanaler, cirka 20 unionsproducenter). Icke desto mindre uppnådde unionsindustrin år 2002, före det att thailändsk export kom in på unionsmarknaden till dumpade priser, en vinstnivå på sammanlagt mer än 20 % (eget märke och detaljhandelns varumärke) och 17 % på detaljhandelns varumärke. Detta visar att konkurrensen i unionen inte hindrar unionsindustrin från att uppnå sunda vinstmarginaler. Det är snarare den fortsatta närvaron av dumpad import med åtföljande sänkta priser som hindrar unionsindustrin från att höja sina priser.
  F. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER
  (120)
  Utifrån de trender som beskrivs ovan förefaller antidumpningsåtgärderna delvis ha lett till det avsedda resultatet att eliminera den skada som unionsproducenterna lidit. Å andra sidan visar den negativa utvecklingen av ett antal skadeindikatorer att industrins situation fortfarande är sårbar och utsatt.
  (121)
  Såsom nämns ovan har de thailändska exportörerna reservkapacitet för att mycket snabbt öka sin export. Thailändsk handelsstatistik bekräftar dessutom att Thailand under 2011 exporterade cirka 140 000 ton till tredjeländer, vilket är sju gånger mer än den thailändska exportvolymen till unionen. Med tanke på de mer lukrativa priserna på unionsmarknaden jämfört med på vissa tredjelandsmarknader, är det dessutom troligt att betydande mängder som i dagsläget exporteras till dessa länder kommer att styras över till unionsmarknaden om antidumpningsåtgärderna inte längre skulle tillämpas. En sådan abrupt utveckling observerades redan i den ursprungliga undersökningen, när marknadsandelen för importen från Thailand till unionen nära nog fördubblades på bara tre år, dvs. från 6,8 % år 2002 till 12,7 % år 2005.
  (122)
  På grundval av ovanstående kan man därför dra slutsatsen att det finns en sannolikhet för att skadan återkommer om åtgärderna skulle upphävas.
  (123)
  Flera berörda parter har uttryckt tvivel rörande slutsatsen om sannolikheten för återkommande skada. Det hävdas särskilt att en prisskillnad på 5 % mellan unionsmarknaden och marknaderna i tredjeländer är för liten för att det ska löna sig att lägga om exporten av sockermajs till unionsmarknaden. Detta argument har redan bemötts i skäl 61. Det hävdas också att sockermajs inte är en råvara som lätt kan växla marknader. Detta påstående har emellertid inte underbyggts och något stöd för detta finns inte heller i denna undersökning.
  (124)
  Även om sannolikheten för återkommande skada bara är en bedömning grundad på en prognos, baseras den på de fakta som nämns i skäl 121. Påståendet avvisas därför.
  G. UNIONENS INTRESSE
  (125)
  I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersöktes det om ett bibehållande av de gällande antidumpningsåtgärderna skulle strida mot unionens intresse som helhet. Unionens intresse fastställdes på grundval av en bedömning av alla berörda intressen. I enlighet med artikel 21.2 i grundförordningen gavs alla berörda parter tillfälle att lämna synpunkter.
  1. Unionsindustrins intresse
  (126)
  Såsom nämns ovan är unionsindustrins situation fortfarande relativt skör och sårbar. Den skulle kunna utnyttja en fortsatt tillämpning av åtgärderna för att höja sina försäljningspriser (särskilt för detaljhandelns varumärken) får att återvinna sina ökade produktionskostnader. Detta skulle ge unionsindustrin möjlighet att förbättra sin ekonomiska situation.
  2. Återförsäljarnas och konsumenternas intresse
  (127)
  Mer än 40 importörer/detaljhandlare och två konsumentorganisationer/handelsorganisationer har uppmanats att samarbeta. Endast en detaljhandlare har samarbetat. Denne handlares import utgjorde en liten andel av den totala importen från Thailand under översynsperioden. Jämfört med handlarens totala omsättning var den andel som rörde sockermajs försumbar. Dessutom genererade återförsäljningen av sockermajs en mycket hög vinst under översynsperioden. De faktorerna tyder på att återförsäljarna inte skulle drabbas oproportionerligt, även om åtgärderna skulle förlängas.
  (128)
  Samtidigt inkom ett antal handelssammanslutningar med inlagor och deltog i en utfrågning. De hävdar att antidumpningsåtgärderna bör avbrytas eftersom marknadsandelen för den thailändska importen är låg och på väg att minska samtidigt som unionsindustrins marknadsandel är hög och ökar.
  (129)
  När det gäller konsumenterna lägger de i genomsnitt ut mycket blygsamma 5 EUR per år och hushåll på sockermajs. Med tanke på de gällande åtgärdernas måttliga nivå skulle effekten av en fortsatt tillämpning av dem sannolikt vara försumbar för konsumenterna.
  (130)
  Mot bakgrund av vad som anförts ovan och den allmänt låga graden av samarbetsvilja är det därför inte sannolikt att detaljhandlarnas och konsumenternas situation i gemenskapen skulle påverkas väsentligt av de föreslagna åtgärderna.
  3. Risk för försörjningsbrist/begränsad konkurrens på unionsmarknaden
  (131)
  Det bör erinras om att syftet med antidumpningsåtgärderna inte är att stoppa den import till unionen på vilken åtgärderna införs, utan att undanröja verkningarna av snedvridna marknadsvillkor som uppstått på grund av fortsatt dumpad import.
  (132)
  Förbrukningen i unionen ökade med 9 % under översynsperioden och kom upp i cirka 350 000 ton. Unionsindustrins kapacitet har stadigt överstigit efterfrågan i unionen under skadeundersökningsperioden och nådde en nivå på cirka 440 000 ton under översynsperioden. Det finns tillräcklig konkurrens mellan unionsproducenterna. Eftersom unionsindustrins kapacitetsutnyttjande var 77 % under översynsperioden förefaller det finnas reservkapacitet för att öka produktionen ytterligare om efterfrågan ökar. Import från tredjeländer, främst Förenta staterna och Folkrepubliken Kina, kan också tillgodose en del av efterfrågan. Såsom nämns ovan, bör det påpekas att syftet med antidumpningsåtgärderna inte är att stoppa importen från Thailand till unionen. Med tanke på den låga nivån på åtgärderna, förväntas det att den thailändska importen kommer att fortsätta att ha en viss marknadsandel på unionsmarknaden.
  (133)
  I ljuset av ovanstående går det inte att dra slutsatsen att fortsatt tillämpning av antidumpningsåtgärderna skulle leda till ett bristande utbud eller en begränsning av konkurrensen på unionsmarknaden.
  4. Slutsatser om unionens intresse
  (134)
  Utifrån ovanstående torde fortsatta åtgärder endast ha en begränsad negativ inverkan som i vilket fall inte skulle vara oproportionerlig i förhållande till den nytta unionsindustrin skulle ha av en förlängning av åtgärderna.
  H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
  (135)
  Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera att de befintliga åtgärderna bibehålls. Parterna gavs även möjlighet att lämna synpunkter inom en viss tid efter meddelandet av uppgifter. Alla inlagor och synpunkter beaktades noggrant när så var berättigat.
  (136)
  Av ovanstående följer att de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av viss beredd eller konserverad sockermajs i form av korn med ursprung i Thailand bör bibehållas i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen. Dessa åtgärder består alltså av värdetullar av olika storlek.
  (137)
  De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i den här förordningen gäller endast import av den berörda produkten som producerats av dessa företag, det vill säga de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som producerats av något annat företag som inte uttryckligen nämns med namn och adress i den här förordningens normativa del, inbegripet enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, ska inte omfattas av dessa satser utan i stället av den tullsats som gäller för ”alla övriga företag”.
  (138)
  Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller att nya produktions- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen (8) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt beträffande eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om produktion, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hör ihop med t.ex. denna namnändring eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
  HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
  Artikel 1
  1. En slutlig antidumpningstull införs härmed på import av sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad med ättika eller ättiksyra, inte fryst, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2001 90 30 (Taric-nummer 2001903010), och sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte fryst, andra än produkter enligt nummer 2006, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2005 80 00 (Taric-nummer 2005800010), med ursprung i Thailand.
  2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som producerats av nedanstående företag:
  Företag
  Antidumpningstull (%)
  Taric-tilläggsnummer
  Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thailand
  3,1
  A789
  Kuiburi Fruit Canning Co., 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thailand
  14,3
  A890
  Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thailand
  12,8
  A790
  River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thailand
  12,8
  A791
  Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thailand
  11,1
  A792
  Samarbetsvilliga producenter som förtecknas i bilagan
  12,9
  A793
  Alla övriga företag
  14,3
  A999
  3. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
  Artikel 2
  Artikel 1.2 får ändras genom att den nya exporterande producenten fogas till de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet och således omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen på 12,9 % om en ny exporterande producent i Thailand lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen för att företaget
  a)
  inte exporterade de produkter som avses i artikel 1.1 till unionen under översynsperioden (1 april 2011-30 mars 2012),
  b)
  inte är närstående någon av de exportörer eller producenter i Thailand som omfattas av de åtgärder som införs genom denna förordning, och
  c)
  faktiskt har exporterat den berörda produkten till unionen efter översynsperioden eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen.
  Artikel 3
  Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
  Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
  Utfärdad i Bryssel den 2 september 2013.