input: DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/2
  z dne 30. septembra 2014
  o dopolnitvi Uredbe (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta glede regulativnih tehničnih standardov za predstavitev informacij, ki jih bonitetne agencije dajo na voljo Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge
  (Besedilo velja za EGP)
  EVROPSKA KOMISIJA JE -
  ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
  ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1060/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o bonitetnih agencijah (1) in zlasti tretjega pododstavka člena 21(4) in tretjega pododstavka člena 21(4a) Uredbe,
  ob upoštevanju naslednjega:
  (1)
  Registrirane in certificirane bonitetne agencije morajo v skladu s členom 11a(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ob izdaji bonitetne ocene ali pričakovanih trendov glede bonitetne ocene Evropskemu organu za vrednostne papirje in trge (ESMA) predložiti informacije o ocenjevanju. Zahteva ne velja za ocene, ki se pripravijo in razkrijejo le naročnikom proti plačilu. ESMA mora informacije o ocenjevanju, ki jih predložijo bonitetne agencije, objaviti na spletišču, ki se imenuje Evropska platforma bonitetnega ocenjevanja. Treba bi bilo določiti pravila glede vsebine in predstavitve informacij, ki bi jih morale bonitetne agencije predložiti ESMA za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja.
  (2)
  Bonitetne agencije morajo v skladu s členoma 11(2) in 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ESMA predložiti informacije o preteklih rezultatih in za potrebe stalnega nadzora. Vsebina in predstavitev navedenih informacij sta določeni v Delegirani uredbi (EU) št. 448/2012 (2) oziroma Delegirani uredbi (EU) št. 446/2012 (3). Da se ESMA omogoči učinkovitejša obdelava informacij, registriranim in certificiranim bonitetnim agencijam pa poenostavljeno sporočanje podatkov, je treba določiti integrirane zahteve glede poročanja za vse podatke, ki bi jih morale registrirane in certificirane bonitetne agencije sporočati ESMA. Ta uredba zato določa pravila glede podatkov, ki se sporočajo za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja, informacij o preteklih rezultatih, ki jih je treba dati na voljo v centralnem registru, ki ga je vzpostavila ESMA, in informacij, ki bi jih bonitetne agencije morale redno sporočati ESMA za potrebe stalnega nadzora bonitetnih agencij. Ta uredba zato razveljavlja Delegirano uredbo (EU) št. 448/2012 in Delegirano uredbo (EU) št. 446/2012. ESMA bi morala vse podatke, ki jih bonitetne agencije sporočijo za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja, za objavo v centralnem registru ter za potrebe stalnega nadzora bonitetnih agencij združiti v eno podatkovno zbirko Evropskega organa za vrednostne papirje in trge.
  (3)
  Zaradi zagotavljanja, da Evropska platforma bonitetnega ocenjevanja zagotavlja najnovejše informacije o dejavnostih bonitetnega ocenjevanje, ki se ne razkrijejo le naročnikom proti plačilu, je treba opisati podatke, ki se sporočajo, vključno z oceno in pričakovanim trendom ocenjevanega instrumenta ali subjekta, sporočili za javnost, ki spremljajo dejavnosti bonitetnega ocenjevanja, poročili, ki spremljajo dejavnosti bonitetnega ocenjevanja držav, vrsto dejavnosti bonitetnega ocenjevanja ter datumom in uro objave. Sporočila za medije zagotavljajo informacije o ključnih elementih, na podlagi katerih je bila sprejeta odločitev o bonitetni oceni. Evropska platforma bonitetnega ocenjevanja uporabnikom bonitetnih ocen zagotavlja osrednjo točko dostopa do najnovejših informacij in zmanjšuje stroške informacij, saj omogoča globalen pregled različnih ocen, izdanih za posamezen ocenjevan subjekt ali instrument.
  (4)
  Da se zagotovi globalni pregled vseh bonitetnih ocen, ki so jih različne bonitetne agencije pripisale istemu ocenjevanemu subjektu ali instrumentu, bi morale bonitetne agencije, ko ESMA sporočajo podatke o bonitetnih ocenah, uporabljati skupne identifikatorje za ocenjevani subjekt in ocenjevani instrument. Mednarodna enotna identifikacija, ki se uporablja za identifikacijo ocenjevanih subjektov, izdajateljev, originatorjev in bonitetnih agencij, bi se morala zato izvajati le z mednarodnim identifikatorjem pravnih subjektov (koda LEI).
  (5)
  Zaradi zagotavljanja, da so informacije na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja posodobljene, bi bilo treba informacije o bonitetnih ocenah zbirati in objavljati dnevno, da se omogoči eno posodabljanje Evropske platforme bonitetnega ocenjevanja zunaj delovnega časa organov Unije na dan.
  (6)
  Da se bo ESMA lahko nemudoma odzvala ob dejanskem ali morebitnem neupoštevanju Uredbe (ES) št. 1060/2009, bi morale informacije o ocenah, ki jih sporočijo registrirane in certificirane bonitetne agencije, ESMA omogočiti, da natančno nadzoruje ravnanja in dejavnosti bonitetnih agencij. Podatke o bonitetnih ocenah bi bilo zato treba ESMA sporočati mesečno. Vendar pa bi zaradi zagotavljanja sorazmernosti morale bonitetne agencije, ki imajo manj kot 50 zaposlenih in ki niso del skupine, podatke o bonitetnih ocenah sporočati vsaka dva meseca. ESMA bi lahko še vedno zahtevala, da takšne bonitetne agencije, glede na število in vrsto bonitetnih ocen ter zapletenost bonitetnih analiz, pomembnost ocenjevanih instrumentov ali izdajateljev in primernost bonitetnih ocen, da se uporabljajo za regulativne namene, poročajo mesečno.
  (7)
  Da se poročanje ne bi podvajalo, bi morala ESMA za potrebe stalnega nadzora uporabiti podatke, ki so že bili sporočeni za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja. Bonitetne agencije bi morale za potrebe stalnega nadzora sporočati tudi o informacijah v zvezi z bonitetnimi ocenami in pričakovanimi trendi glede bonitetnih ocen, ki niso bile sporočene za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja.
  (8)
  ESMA bi morala podatke, predložene za objavo na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja in za potrebe stalnega nadzora, uporabiti za zbiranje informacij o preteklih rezultatih, ki bi jih morala dati na voljo v centralnem registru v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1060/2009. Da se nadalje poveča primerljivost in zagotovi skladnost s podatki, sporočenimi v skladu z Delegirano uredbo (EU) št. 448/2012, bi bilo treba od na novo certificiranih bonitetnih agencij zahtevati, naj predložijo podatke za zadnjih deset let pred njihovim certificiranjem ali za obdobje od začetka opravljanja dejavnosti. Certificiranim bonitetnim agencijam ni treba sporočiti navedenih podatkov (delno ali v celoti), če dokažejo, da to zaradi njihovega obsega in kompleksnosti ne bi bilo sorazmerno.
  (9)
  Bonitetne agencije, ki so del skupine, bi morale podatke o bonitetnih ocenah ESMA sporočati ločeno ali pooblastiti eno od drugih agencij v skupini, da podatke predloži v njihovem imenu. Zaradi zelo integrirane funkcijske organizacije bonitetnih agencij na ravni Unije in lažjega razumevanja statističnih podatkov je treba bonitetne agencije spodbujati, da poročajo na svetovni ravni za celo skupino.
  (10)
  Bonitetne agencije lahko za potrebe stalnega nadzora in objavo poročil o preteklih rezultatih ESMA prostovoljno sporočajo bonitetne ocene, ki so jih izdale bonitetne agencije iz tretje države iz iste skupine bonitetnih agencij, a niso bile potrjene v skladu s členom 4(3) Uredbe (ES) št. 1060/2009.
  (11)
  Bonitetne agencije bi morale bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen pri predložitvi podatkov razvrstiti v različne kategorije: glede na vrsto bonitetne ocene in podrazvrstitve, kot so sektor, gospodarska panoga ali kategorija sredstev, ali glede na izdajatelja in izdajo. Navedene kategorije temeljijo na preteklih izkušnjah ESMA glede zbiranja podatkov o bonitetnih ocenah in na potrebi po nadzoru podatkov o bonitetnih ocenah.
  (12)
  Da se zagotovi sporočanje bonitetnih ocen o novih finančnih instrumentih, ki bi lahko izhajali iz finančnih inovacij, bi bilo treba vključiti kategorijo za poročanje o „drugih finančnih instrumentih“. Kategorije ocen gospodarskih družb in ocen strukturiranih finančnih instrumentov bi morale vsebovati tudi kategorijo „drugi“, da se vključijo vse nove vrste izdaj gospodarskih družb ali strukturiranih finančnih instrumentov, ki jih ni mogoče razvrstiti v obstoječe kategorije.
  (13)
  Da se ESMA omogoči vzpostavitev Evropske platforme bonitetnega ocenjevanja, bonitetnim agencijam pa da na voljo dovolj časa za prilagoditev svojih internih sistemov novim zahtevam glede poročanja, bi morale bonitetne agencije prvo poročilo predložiti do 1. januarja 2016. Da se zagotovita primerljivost in stalnost podatkov, sporočenih na podlagi te uredbe, bi moralo prvo poročilo vsebovati podatke o vseh ocenah, ki so bile izdane in niso bile preklicane do 21. junija 2015. Prvo poročilo bi moralo vsebovati tudi podatke v zvezi z bonitetnimi ocenami in pričakovanimi trendi glede bonitetnih ocen, ki jih bonitetne agencije izdajo od 21. junija 2015 do 1. januarja 2016. Prvo poročilo bi moralo vsebovati iste vrste podatkov kot podatki o bonitetnih ocenah, ki se bodo nato sporočale dnevno.
  (14)
  Da bo ESMA lahko podatke prejela in samodejno obdelala v svojih notranjih sistemih, bi morali biti podatki, ki se bodo sporočali, pripravljeni v standardni obliki. Zaradi tehničnega napredka bo ESMA morda morala posodobiti nekatera tehnična navodila za poročanje glede prenosa ali oblike datotek, ki jih morajo predložiti bonitetne agencije, in navodila sporočiti s posebnimi sporočili ali smernicami.
  (15)
  Ta uredba temelji na osnutkih regulativnih tehničnih standardov, ki jih je ESMA Komisiji predložila v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (4).
  (16)
  ESMA je o osnutkih regulativnih tehničnih standardov, na katerih temelji ta uredba, opravila javno posvetovanje, analizirala morebitne s tem povezane stroške in koristi ter zahtevala mnenje interesne skupine za vrednostne papirje in trge, ustanovljene v skladu s členom 37 Uredbe (EU) št. 1095/2010.
  (17)
  Da se zagotovi skladnost s členom 2(3) Uredbe (EU) št. 462/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5), bi se morala ta uredba uporabljati od 21. junija 2015 -
  SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
  Člen 1
  Podatki, ki se sporočajo
  1. Bonitetne agencije sporočijo podatke o vseh svojih izdanih ali potrjenih bonitetnih ocenah ali pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen v skladu s členi 8, 9 in 11. Bonitetne agencije sporočijo vse bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen na ravni ocenjevanega subjekta in po potrebi za vse svoje izdane dolžniške instrumente.
  2. Bonitetne agencije zagotovijo točnost, popolnost in dostopnost podatkov, ki jih sporočijo ESMA, ter zagotovijo, da se poročila predložijo v skladu s členi 8, 9 in 11 ter pri tem uporabljajo ustrezne sisteme, razvite na podlagi tehničnih navodil, ki jih predloži ESMA.
  3. Bonitetne agencije ESMA nemudoma obvestijo o kakršnih koli izjemnih okoliščinah, zaradi katerih začasno ne morejo poročati v skladu s to uredbo oziroma lahko poročajo le z zamudo.
  4. Pri skupini bonitetnih agencij lahko članice vsake skupine eno od njih pooblastijo, da poročila, ki jih določa ta uredba, predloži v imenu skupine. Vsaka bonitetna agencija, v katere imenu se navedeno poročilo predloži, se navede v podatkih, ki se predložijo ESMA.
  5. Bonitetna agencija, ki poroča v imenu skupine, lahko za namene člena 11(2) in člena 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 vključi bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, ki so jih izdale bonitetne agencije iz tretje države iz iste skupine, a niso bile potrjene. Če bonitetna agencija teh podatkov ne sporoči, to obrazloži v kvalitativnem poročilu o podatkih, v poljih 9 in 10 preglednice 1 dela 1 Priloge I k tej uredbi.
  6. Bonitetne agencije razkrijejo status naročenosti vsake sporočene bonitetne ocene ali pričakovanega trenda glede bonitetnih ocen z navedbo, ali je nenaročena z udeležbo ali nenaročena brez udeležbe v skladu s členom 10(5) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ali naročena.
  Člen 2
  Poročanje o položaju neplačila in preklicih
  1. Bonitetna agencija poroča o neplačilu v zvezi z oceno v poljih 6 in 13 preglednice 2 dela 2 Priloge I, če pride do katerega od naslednjih dogodkov:
  (a)
  bonitetna ocena kaže, da je bilo v skladu z opredelitvijo „neplačila“ bonitetne agencije ugotovljeno neplačilo;
  (b)
  bonitetna ocena je bila preklicana zaradi nesolventnosti ocenjenega subjekta ali prestrukturiranja dolga ali
  (c)
  v vseh drugih primerih, ko bonitetna agencija meni, da je ocenjeni subjekt ali instrument v neplačilu, bistveno oslabljen ali je v podobnem položaju.
  2. Če je sporočena bonitetna ocena preklicana, se razlog za preklic navede v polju 11 preglednice 2 dela 2 Priloge I.
  Člen 3
  Vrste bonitetnih ocen
  Bonitetne agencije bonitetne ocene ali pričakovane trende glede bonitetne ocene pri sporočanju razvrstijo v eno od naslednjih vrst bonitetnih ocen:
  (a)
  bonitetne ocene gospodarskih družb;
  (b)
  bonitetne ocene strukturiranih finančnih instrumentov;
  (c)
  bonitetne ocene držav in javnih financ;
  (d)
  drugi finančni instrumenti.
  Člen 4
  Bonitetne ocene gospodarskih družb
  1. Bonitetne agencije pri sporočanju bonitetnih ocen gospodarskih družb te ocene razvrstijo v eno od naslednjih gospodarskih panog:
  (a)
  finančne institucije, vključno z bankami, borznimi posredniki in borznimi trgovci;
  (b)
  zavarovalnice;
  (c)
  drugi gospodarski subjekti ali izdajatelji, ki niso vključeni v točkah (a) in (b).
  2. Bonitetne agencije izdaje gospodarskih družb razvrstijo v eno od naslednjih vrst izdaj:
  (a)
  obveznice;
  (b)
  krite obveznice iz člena 52(4) Direktive 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6), ki izpolnjujejo merila za upravičenost iz odstavkov 1 do 3, 6 in 7 člena 129 Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7);
  (c)
  druge vrste kritih obveznic, pri katerih je bonitetna agencija za izdajo bonitetne ocene uporabila posebne metodologije, metode ali ključne ocenjevalne predpostavke za izdajo bonitetne ocene, in niso vključene v točko (b);
  (d)
  druge vrste izdaj gospodarskih družb, ki niso vključene v točke (a), (b) in (c).
  3. Oznaka države ocenjevanega subjekta ali njegovih izdaj v polju 10 preglednice 1 dela 2 Priloge I je oznaka države, v kateri je sedež subjekta.
  Člen 5
  Ocene strukturiranih finančnih instrumentov
  1. Ocene strukturiranih finančnih instrumentov so povezane s finančnim instrumentom ali drugimi sredstvi, ki so rezultat posla ali sheme listinjenja iz člena 4(1)(61) Uredbe (EU) št. 575/2013.
  2. Bonitetne agencije pri sporočanju bonitetnih ocen strukturiranih finančnih instrumentov te ocene razvrstijo v eno od naslednjih skupin naložb:
  (a)
  vrednostni papirji na podlagi premoženja, vključno s krediti za nakup avtomobila, krediti za nakup ladje, krediti za nakup letala, študentskimi krediti, potrošniškimi krediti, krediti za mala in srednja podjetja, krediti za zdravljenje, krediti za nakup montažne hiše na kolesih, krediti za filmsko produkcijo, krediti za komunalno ureditev, najemom opreme, faktoringom iz naslova kreditnih kartic, davčnimi izvršbami, nedonosnimi krediti, krediti za nakup avtodoma, krediti posameznikom, krediti podjetjem in terjatvami do kupcev;
  (b)
  finančni instrument, zavarovan s stanovanjsko hipoteko, vključno s prvorazrednimi in neprvorazrednimi finančnimi instrumenti, zavarovanimi s stanovanjsko hipoteko, ter stanovanjski krediti, zavarovani z lastniškim deležem na nepremičnini;
  (c)
  finančni instrument, zavarovan s hipoteko na poslovne nepremičnine, vključno s krediti za prodajne ali poslovne prostore, krediti za bolnišnice, krediti za domove za nego, krediti za skladiščne objekte, krediti za hotele, oskrbne domove, krediti za gospodarsko panogo in krediti za večstanovanjske objekte;
  (d)
  finančni instrumenti, zavarovani z dolžniškimi instrumenti, vključno s finančnimi instrumenti, zavarovanimi s kreditom, s kreditom kritimi finančnimi instrumenti, z dolžniškimi instrumenti zavarovanimi sintetičnimi finančnimi instrumenti, z dolžniškimi instrumenti zavarovanimi enotranšnimi finančnimi instrumenti, z investicijskimi skladi zavarovanimi finančnimi instrumenti, z obveznicami zavarovanimi finančnimi instrumenti, finančnimi instrumenti, zavarovanimi z dolžniškimi instrumenti s premoženjem zavarovanih vrednostnih papirjev in finančnimi instrumenti, zavarovanimi z dolžniškimi instrumenti finančnih instrumentov, zavarovanih z dolžniškimi instrumenti;
  (e)
  komercialni zapisi, zavarovani z zastavo premoženja;
  (f)
  drugi strukturirani finančni instrumenti, ki ne spadajo v točke (a) do (e), vključno s strukturiranimi kritimi obveznicami, strukturiranimi finančnimi instrumenti, vrednostnimi papirji, povezanimi z zavarovalnim tveganjem, in ponudniki izvedenih finančnih instrumentov.
  3. Bonitetna agencija po potrebi v polju 34 preglednice 1 dela 2 Priloge I navede tudi, v kateri določeni podrazred finančnih instrumentov spada posamezni ocenjevani instrument.
  4. Oznaka države strukturiranega finančnega instrumenta se sporoči v polju 10 preglednice 1 dela 2 Priloge I in je oznaka države, v kateri je bila izdana večina sredstev. Če države izdaje večine sredstev ni mogoče ugotoviti, se ocenjeni instrument opredeli kot „mednarodni“.
  Člen 6
  Bonitetne ocene držav in javnih financ
  1. Bonitetne agencije pri sporočanju podatkov v zvezi z bonitetnimi ocenami državnih in javnih organov ter naddržavnih organizacij in njihovega izdanega dolga te ocene razvrstijo v enega od naslednjih sektorjev:
  (a)
  država, če je ocenjevani subjekt država ali je izdajatelj ocenjevanega dolga ali finančne obveznosti, dolžniškega vrednostnega papirja ali drugega finančnega instrumenta država ali subjekt države s posebnim namenom iz točke (v)(i) in (ii) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter če se bonitetna ocena nanaša na državo;
  (b)
  regionalni ali lokalni organ, če je ocenjevani subjekt regionalni ali lokalni organ ali je izdajatelj ocenjevanega dolga ali finančne obveznosti, dolžniškega vrednostnega papirja ali drugega finančnega instrumenta regionalni ali lokalni organ ali subjekt regionalnega ali lokalnega organa s posebnim namenom iz točke (v)(i) in (ii) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter če se bonitetna ocena nanaša na regionalni ali lokalni organ;
  (c)
  mednarodna finančna institucija iz točke (v)(iii) člena 3(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009;
  (d)
  nadnacionalna organizacija, kot so institucije, ki niso vključene v točko (c), ki jih ustanovi, nadzira in ima v lasti več kot ena državna delničarka, vključno z organizacijami iz oddelka U Priloge I k Uredbi (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (8);
  (e)
  javni subjekti, vključno s tistimi iz oddelkov O, P in Q Priloge I k Uredbi (ES) št. 1893/2006.
  2. Če pri mednarodnih finančnih institucijah ali naddržavnih organizacijah iz odstavka (1)(c) in (d) za državo izdajateljico ni mogoče opredeliti nobene države, se v polju 10 preglednice 1 dela 2 Priloge I ocenjevani izdajatelj opredeli kot „mednarodni“.
  Člen 7
  Drugi finančni instrumenti
  Bonitetne ocene ali pričakovani trendi, izdani za finančni instrument, kakor je opredeljen v členu 3(1)(k) Uredbe (ES) št. 1060/2009, ki jih ni mogoče razvrstiti kot izdaje gospodarskih družb iz člena 4(2) te uredbe, kot strukturirane finančne instrumente iz člena 5 te uredbe ali kot izdaje državnih ali javnih subjektov iz člena 6 te uredbe, se sporočajo v kategoriji drugih finančnih instrumentov.
  Člen 8
  Poročanje zaradi objave na Evropski platformi bonitetnega ocenjevanja
  1. Bonitetna agencija sporoči podatke o bonitetnih ocenah ali pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen v skladu s členom 11a(1) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ob vsaki izdaji ali potrditvi bonitetne ocene ali pričakovanega trenda glede bonitetnih ocen, ki se ne razkrije le naročnikom ob plačilu.
  2. Bonitetne ocene in pričakovani trendi glede bonitetnih ocen iz odstavka 1, ki se izdajo med 20:00:00 po srednjeevropskem času (CET) (9) prvi dan in 19:59:59 po srednjeevropskem času naslednji dan, se sporočijo naslednji dan do 21:59:59 po srednjeevropskem času.
  3. Z vsako bonitetno oceno ali pričakovanim trendom glede bonitetnih ocen, ki se sporoči v skladu z odstavkom 1, se hkrati predloži povezano sporočilo za javnost iz točke 5 dela I oddelka D Priloge I k Uredbi (ES) št. 1060/2009. Če je navedeno sporočilo za javnost najprej objavljeno in predloženo v jeziku, ki ni angleščina, se lahko predloži tudi angleška različica, če in ko je ta na voljo.
  4. Z ocenami iz točk (a), (b) in (c) člena 6(1) se predloži povezano raziskovalno poročilo iz točke 1 dela III oddelka D Priloge I k Uredbi (ES) št. 1060/2009. Če je navedeno raziskovalno poročilo najprej objavljeno in predloženo v jeziku, ki ni angleščina, se lahko predloži tudi angleška različica, če in ko je ta na voljo.
  Člen 9
  Poročanje za potrebe nadzora, ki ga izvaja ESMA
  1. Bonitetne agencije v skladu s členom 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 sporočijo podatke o vseh izdanih ali potrjenih bonitetnih ocenah in pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen ali izdanih v tretji državi, ki niso potrjene v skladu s členom 1(5), vključno z informacijami o vseh subjektih ali dolžniških instrumentih, predloženih v prvi pregled ali predhodno ocenjevanje iz točke 6 dela I oddelka D Priloge I k Uredbi (ES) št. 1060/2009.
  2. Bonitetne agencije za bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, za katere se člen 8 ne uporablja, mesečno sporočijo podatke o bonitetnih ocenah za predhodni koledarski mesec.
  3. Bonitetna agencija, ki ima manj kot 50 zaposlenih in ni del skupine bonitetnih agencij, lahko podatke o bonitetnih ocenah iz odstavka 2 sporoči vsak drugi mesec, razen če ESMA zaradi vrste, zapletenosti in obsega bonitetnih ocen zahteva mesečna poročila. Navedeni podatki o bonitetnih ocenah se nanašajo na predhodna koledarska meseca.
  4. Podatki o bonitetnih ocenah iz odstavka 2 se ESMA predložijo v 15 dneh od konca obdobja, zajetega v poročilu. Če je petnajsti dan meseca v državi sedeža bonitetne agencije državni praznik ali če bonitetna agencija poroča v imenu skupine v skladu s členom 1(4) in je v državi sedeža navedene bonitetne agencije takrat praznik, je rok naslednji delovni dan.
  5. Če v predhodnem koledarskem mesecu ni bila izdana nobena bonitetna ocena ali pričakovani trend glede bonitetne ocene iz odstavka 1, bonitetni agenciji ni treba sporočiti nobenih podatkov.
  Člen 10
  Poročanje za namene preteklih rezultatov
  ESMA izdane ali potrjene bonitetne ocene ali bonitetne ocene, izdane v tretji državi, ki niso potrjene v skladu s členom 1(5), uporabi za dajanje na voljo informacij o preteklih rezultatih v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1060/2009 in točko 1 dela II oddelka E Priloge I k navedeni uredbi.
  Člen 11
  Prvo poročanje
  1. Bonitetne agencije, registrirane ali potrjene pred 21. junijem 2015, pripravijo prvo poročilo, ki se bo posredovalo ESMA do 1. januarja 2016 in vsebuje vse naslednje informacije:
  (a)
  informacije o bonitetnih ocenah in pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen iz členov 8 in 9, ki so bile izdane ter niso bile preklicane do 21. junija 2015;
  (b)
  informacije o bonitetnih ocenah in pričakovanih trendih glede bonitetnih ocen iz členov 8 in 9, ki so bile izdane med 21. junijem 2015 ter 31. decembrom 2015.
  2. Bonitetne agencije, registrirane ali potrjene med 21. junijem 2015 in 31. decembrom 2015, so s to uredbo usklajene od 1. januarja 2016. V skladu s členoma 8 in 9 v svojem prvem poročilu sporočijo vse bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, izdane od datuma registracije ali certificiranja.
  3. Bonitetne agencije, registrirane ali certificirane po 1. januarju 2016, se s to uredbo uskladijo v treh mesecih po datumu registracije ali certificiranja. V skladu s členoma 8 in 9 v svojem prvem poročilu sporočijo vse bonitetne ocene in pričakovane trende glede bonitetnih ocen, izdane od datuma registracije ali certificiranja.
  4. Bonitetna agencija, certificirana po 21. juniju 2015, s prvim poročilom iz odstavkov 2 in 3 v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter točko 1 dela 2 oddelka E Priloge I k navedeni uredbi predloži tudi informacije o preteklih rezultatih za vsaj deset let pred datumom certificiranja ali, če je z opravljanjem dejavnosti začela manj kot deset let pred datumom certificiranja, informacije o preteklih rezultatih za obdobje od začetka opravljanja bonitetne dejavnosti. Certificiranim bonitetnim agencijam ni treba sporočiti navedenih podatkov (delno ali v celoti), če dokažejo, da to zaradi njihovega obsega in kompleksnosti ne bi bilo sorazmerno.
  Člen 12
  Struktura podatkov
  1. Bonitetne agencije ESMA poročila o kvalitativnih podatkih pošljejo v obliki, določeni v preglednicah iz dela 1 Priloge I, skupaj s prvim poročilom o bonitetnih ocenah v skladu s členom 11. Vse spremembe navedenih poročil o kvalitativnih podatkih se takoj sporočijo v sistem ESMA kot posodobitve, preden se ESMA predložijo podatki o bonitetnih ocenah, na katere navedene spremembe vplivajo. Če bonitetna agencija poroča v imenu skupine, kot je navedeno v členu 1(4), se lahko ESMA predloži en sklop poročil o kvalitativnih podatkih.
  2. Bonitetne agencije poročila s podatki o bonitetnih ocenah za bonitetne ocene iz členov 8, 9 in 11 predložijo v obliki, določeni v preglednicah iz dela 2 Priloge I.
  Člen 13
  Postopki poročanja
  1. Bonitetne agencije poročila o kvalitativnih podatkih in poročila s podatki o bonitetnih ocenah iz člena 12 predložijo v skladu s tehničnimi navodili, ki jih je zagotovila ESMA, ter pri tem uporabljajo njen sistem poročanja.
  2. Bonitetne agencije datoteke, ki jih pošljejo in prejmejo od ESMA, hranijo v elektronski obliki vsaj pet let. Datoteke na njeno zahtevo predložijo ESMA.
  3. Če bonitetna agencija ugotovi, da so v sporočenih podatkih stvarne napake, zadevne podatke takoj popravi v skladu s tehničnimi navodili, ki jih je zagotovila ESMA.
  Člen 14
  Razveljavitev in prehodne določbe
  1. S 1. januarjem 2016 prenehata veljati naslednji uredbi:
  (a)
  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 446/2012;
  (b)
  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 448/2012.
  2. Sklicevanja na uredbi iz odstavka 1 se razumejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.
  3. Za podatke, ki se ESMA v skladu z uredbama iz prvega odstavka predložijo pred 1. januarjem 2016, se šteje, da so bili predloženi v skladu s to uredbo, ESMA pa jih še naprej uporablja v skladu s členom 11(2) in členom 21(4)(e) Uredbe (ES) št. 1060/2009 ter točko 1 dela II oddelka E Priloge I k navedeni uredbi.
  Člen 15
  Začetek veljavnosti
  Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
  Uporablja se od 21. junija 2015.
  Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
  V Bruslju, 30. septembra 2014